title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Germanyand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Germany, 2011-2014

text:
            EURÓPAI BIZOTTSÁG
                                           Brüsszel, 2011.6.7.
                                           SEC(2011) 807 végleges
                                  Ajánlás
                         A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Németország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról
és a Németország 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási
                  programjáról szóló tanácsi véleményről
                        {SEC(2011) 714 végleges}
 ---pagebreak---                                                       Ajánlás
                                             A TANÁCS AJÁNLÁSA
                            Németország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról
        és a Németország 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási
                                       programjáról szóló tanácsi véleményről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
   bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
   felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre1 és
   különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására2,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:
   (1)     Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa
           2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló
           javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a
           kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak
           érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség
           területén rejlő lehetőségeit.
   (2)     A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira
           vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én
           pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
           szóló határozatot3, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A
           tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban
           vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.
   1
           HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
   2
           HL C [...]., [...], [...]. o.
   3
           A 2011. évre érvényben tartotta a Tanács 2011. május 19-i 2011/308/EU határozata.
HU                                                       2                                          HU
 ---pagebreak---    (3) A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az első éves növekedési jelentést, amely az
       Európa 2020 stratégiára épülve az EU-ban követett gazdasági kormányzás új
       ciklusának kezdetét jelenti, és elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai
       koordináció első európai szemeszterét.
   (4) Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011. február 15-i és március 7-i
       következtetéseivel összhangban és a Bizottság éves növekedési jelentésének fényében)
       jóváhagyta a költségvetési konszolidáció és a strukturális reformok prioritásait.
       Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a
       költségvetési fenntarthatóság helyreállítása és a munkanélküliség munkaerő-piaci
       reformokkal való csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb erőfeszítéseket tegyen
       a növekedés felgyorsítása érdekében. Felszólította a tagállamokat, hogy ezeket a
       prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék majd be stabilitási vagy
       konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba.
   (5) Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt
       vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat
       stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba
       beépíthessék.
   (6) Németország 2011. április 27-én benyújtotta a 2011–2015 közötti időszakra
       vonatkozó, 2011. évi aktualizált stabilitási programját, valamint 2011. évi nemzeti
       reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program
       értékelésére egyidejűleg került sor.
   (7) A német gazdaság viszonylag szilárd pozícióban volt a válság kitörésekor. A
       világkereskedelem lanyhulása azonban az export és a beruházások összeomlásához
       vezetett 2009-ben, ami a reál GDP példátlan mértékű, 4,7 %-os csökkenését okozta.
       Mindezek ellenére a munkanélküliségi ráta kismértékű növekedés után 2009 vége óta
       ismét csökkenő tendenciát mutat. A munkaerőpiac rugalmassága a munkaórák számát
       csökkentő múltbéli reformok, valamint a rövidített munkaidős rendszerekhez nyújtott
       támogatások pozitív hatását tükrözi. A gazdaság dinamikusan lábalt ki a recesszióból,
       a reál-GDP 3,6 %-kal növekedett 2010-ben. Az export túlnyomórészt megfordította a
       2009-ben tapasztalt erőteljes csökkenést, és megteremtette a szélesebb alapú
       fellendülés bázisát, egyúttal a folyó fizetési mérleg többletének csökkenését okozva. A
       gazdaság tovább javította az euróövezet legtöbb tagjával szembeni versenyképességet.
       2009-ben a kiegyensúlyozott pozícióból a gazdasági válság ellenében ható
       automatikus stabilizátorok teljes körű működése és a diszkrecionális intézkedések
       hatására az államháztartásban a GDP 3 %-át kitevő hiány keletkezett. A gazdasági
       fellendülés segítségével 2010-ben annak ellenére tartható maradt a hiány (a GDP
       3,3 %-a), hogy jelentős méretű költségvetési ösztönző intézkedések és a pénzügyi
       piacokat támogató intézkedések voltak folyamatban.
   (8) Az 1466/97/EK tanácsi rendeletnek megfelelően az aktualizált stabilitási program
       értékelése alapján a Tanács véleménye szerint a stabilitási program alapjául szolgáló
       makrogazdasági forgatókönyv 2011-re vonatkozóan óvatos, azt követően pedig
       megalapozott, akkor is, ha az értékelés alapját a Bizottság 2011. tavaszi előrejelzései
       képezik. A program a reál GDP 2,3 %-os növekedését jelzi előre 2011-re, amit 2012-
       ben lassabb, 1,8 %-os, majd 2013–2015 között átlagosan 1,5 %-os növekedés követ. A
       program már 2011-ben, a Tanács által kitűzött határidő előtt két évvel a GDP 3 %-
       ában meghatározott referenciaérték alá kívánja szorítani a hiányt, valamint további
HU                                              3                                              HU
 ---pagebreak---         előrelépést irányoz elő a középtávú célkitűzés – a strukturális értelemben a GDP
        0,5 %-át kitevő hiány – 2014. évi elérése felé. A túlzott hiány várható korrekcióját
        követően a programból keretében a középtávú célkitűzés elérésére irányuló kiigazítás
        mértéke 2013-ban és 2014-ben nem éri el a GDP 0,5 %-át kitevő referenciaértéket. Bár
        az államadósság GDP-hez viszonyított aránya csaknem 10 százalékponttal emelkedett
        2010-ben4, az előrejelzések szerint 2011-től csökkeni kezd és 2015-re a GDP 75,5 %-
        át teszi majd ki, így felette marad a Szerződésben meghatározott referenciaértéknek. A
        költségvetési előrejelzések kockázatai 2011-ben túlnyomórészt kiegyensúlyozottnak
        tűnnek, ezt követően azonban a teljesítmény gyengébb lehet a vártnál, mivel
        előfordulhat, hogy néhány megtakarítás nem az előre jelzettnek megfelelően valósul
        meg. Egyes intézkedések továbbra is vita tárgyát képezik (pl. az energia- és a pénzügyi
        adók), mások pedig pontosításra szorulnak (pl. hatékonyságfokozás a
        közigazgatásban). Ezenfelül nem zárhatók ki további, a pénzügyi piacot támogató
        intézkedések sem.
   (9)  Mivel az egészségügyi rendszer közelmúltbeli reformja olyan intézkedéseket vezetett
        be, amelyek elsősorban 2011-ben és 2012-ben ösztönzik a kiadásnövelést, a tervezett
        konszolidációs pályát a további, az állami egészségügyre és a tartós ápolás-gondozásra
        fordított kiadások hatékonyságának növelését célzó lépések támogatnák. Ezzel
        egyidejűleg egy elsősorban növekedésorientált konszolidációs pálya fenntartása –
        többek között az oktatásra fordított kiadások megfelelő szintjének megőrzése révén –
        elősegítené a hosszú távú növekedési potenciál megerősítését.
   (10) Bár az alkotmányba foglalt költségvetési szabály bevezetése, a stabilitási tanács
        létrehozása és a költségvetési vészhelyzet megelőzésére szolgáló korai figyelmeztető
        rendszer számottevően megerősítette a német költségvetési keretet, a költségvetési
        szabály továbbra is teljes körű végrehajtásra vár tartományi szinten. A kapcsolódó
        monitoring- és szankcionálási mechanizmusok további erősítése szintén javítaná az
        államháztartás általános hitelességét.
   (11) A válság a bankrendszer súlyos sérülékenységére világított rá. A másodrendű
        jelzáloghitelekbe és strukturált eszközökbe történt nemzetközi befektetéseken
        elszenvedett súlyos veszteségek és leírások meggyengítették néhány bank tőkealapját,
        és jelentős állami beavatkozást tettek szükségessé. A válság fényt derített egyes
        tartományi bankok gyengeségeire is – e bankokat már a válság előtt is a hatékony
        kockázatkezelési struktúra és az életképes üzleti modell hiánya jellemezte. A
        bankszektor további reformja, beleértve a tartományi bankoknak az életképes és
        megfelelően finanszírozott üzleti modell szükségessége miatti szerkezetátalakítását,
        valamint a szabályozási és felügyeleti keret megerősítését, elősegítené a pénzügyi
        szektor stabilitásának megőrzését, valamint biztosítaná a hazai megtakarítások
        hatékonyabb allokációját, mint a keresletet és beruházást alátámasztó eszközt.
   (12) A német gazdaság növekedési potenciálja és strukturális versenyképessége nagy
        mértékben a jól képzett, gyakorlott munkaerőtől függ, de – tekintettel a demográfiai
        fejleményekre – a munkaerő-kínálat szűkössége égetővé válhat. Ez alátámasztja a
        munkaerő-potenciál teljes körű kihasználásának fontosságát, ami az egyes csoportok
   4
        A 2010. évi ugrás elsősorban annak volt betudható, hogy két bajba jutott bank is az államháztartási
        szektorba besorolt „rossz bankjába” helyezte át értékvesztett eszközeit. A pénzügyi válságkezelési
        struktúrák számviteli szabályairól szóló Eurostat-iránymutatással összhangban a „rossz bankok”
        megfelelő kötelezettségei közvetlen hatással voltak az adósságszintre.
HU                                                     4                                                    HU
 ---pagebreak---         (idősebb és női munkavállalók, alacsony képzettségűek, nem uniós állampolgárok)
        munkaerő-piaci részvétele előtt álló akadályok felszámolása, valamint a humán tőke
        további fejlesztése révén érhető el. Az adóterhek (amelyek továbbra is magasak,
        különösen az alacsony és a közepes jövedelműek esetében) kérdésének rendezése
        javítaná a munkára való ösztönzést, miközben azt is lehetővé tenné, hogy a
        bérnövekedések nagyobb mértékben jelenjenek meg magasabb rendelkezésre álló
        jövedelemként és hazai keresletként. A második keresők családi jövedelemadózásból
        eredő magas marginális adókulcsának az egyedi adózás rendszere felé történő
        elmozdulás révén való csökkentése elősegítheti a részmunkaidős foglalkoztatás
        csökkentését a teljes munkaidős foglalkoztatás javára. A gyermekgondozási
        létesítmények elérhetőségének további javítása ugyancsak támogatná különösen a nők
        még mindig alacsony teljes munkaidős munkaerő-piaci részvételét. Emellett a
        szakképesítéssel rendelkező személyek számának növelése javítaná az alacsony
        képzettségű munkavállalók munkaerő-piaci kilátásait.
   (13) Németország       nemrégiben     nagy    horderejű    döntéseket   hozott   jövőbeli
        energiaszerkezetéről. Az energiaügyi koncepció végrehajtása az energiakínálat
        alapvető változását vonja maga után, rövid és hosszú távon pedig hatással lesz az
        energiaárakra és a német gazdaság versenyképességére. Ezért az energiaügyi
        koncepció végrehajtása során a hatékony energiafelhasználáson, a költséghatékony
        támogatási programokon, a megújuló energia elégséges villamosenergia-hálózatain,
        valamint a versenyképes energiapiacokon alapuló költséghatékonyságnak kell vezető
        alapelvként érvényesülnie.
   (14) A verseny fokozása a szolgáltatási szektorban ösztönözné a termelékenységnövekedést
        és támogatná a hazai keresletet. A szolgáltatási szektor dinamikusabb növekedése
        hozzájárulhat a németországi kereslet és kínálat alapjának szélesítéséhez. Az elmúlt
        években a szolgáltatási irányelv végrehajtásának köszönhetően tapasztalt számottevő
        fejlődés ellenére van tere a vállalkozások piacra történő be- és onnan való kilépése
        előtt álló korlátok további csökkentésének, elsősorban a licensziák és engedélyek
        rendszerének további egyszerűsítése révén. Egyes szakmai szolgáltatások (pl.
        mérnökök, építészek, gyógyszerészek és jogászok) szabályozása más országokhoz
        viszonyítva szigorúbbnak tűnik, a kisiparosok piacra lépési és szabályozási korlátai
        pedig magasnak. A hálózatos iparágakban nyújtott szolgáltatások terén, különösen a
        vasút esetében továbbra is korlátozott a verseny. Itt az infrastruktúra-kezelés és a
        szállítási szolgáltatások hatékony szétválasztása, ami a versengő piac előfeltétele,
        továbbra is késedelmet szenved. A szövetségi hálózati ügynökség
        (Bundesnetzagentur) felügyeleti szerepének megerősítése, a hálózatüzemeltető és a
        vasúti szolgáltatást nyújtók közötti kereszt-támogatás megszüntetése, valamint az
        értékesítési és jegyinfrastruktúra versenytársak előtti megnyitása rövid távon
        ösztönözné a versenyt.
   (15) Az oktatási és képzési rendszer minőségének és hozzáférhetőségének javítására
        irányuló további reformok kulcsfontosságúak lesznek a megfelelően képzett
        munkaerő-kínálat biztosításához, figyelembe véve többek közt a demográfia alakulását
        is. Az előrejelzések szerint elsősorban a közepesen és magasan képzett munkaerőből
        lesz hiány, különösen a matematika, a tudományok és a technológia területén. Az
        iskolai végzettséget szerző fiatalok aránya Németországban mind a felső középfokú,
        mind a felsőfokú oktatás tekintetében elmarad az uniós átlagtól. Az iskola előtti
        nevelési létesítmények és az egész napos iskolák rendelkezésre állásának javítása,
HU                                             5                                             HU
 ---pagebreak---         valamint az iskolarendszer egyes ágai közötti váltás megkönnyítése javítaná az
        oktatási eredményeket.
   (16) Németország számos vállalást tett az Euró Plusz Paktum keretében5. A költségvetési
        oldalon a kötelezettségvállalások értelmében a túlzott hiány korrekciója már 2011
        során megtörténik, és 2011 és 2012 során széles mozgástérrel elérik a nemzeti
        költségvetési szabály által meghatározott célokat. A pénzügyi stabilitás megerősítése
        érdekében az intézkedések között szerepel a tőkepiac hatékony szabályozása és
        felügyelete. A foglalkoztatási intézkedések a munkaerő-piaci részvételre (az aktív
        munkaerő-piaci eszközök reformja, a külföldi képzettséggel rendelkező szakemberek
        és a migránsok integrálásának javítása) és az oktatásra (Grundbildungspakt, alapvető
        oktatási paktum) összpontosítanak. A versenyképességi intézkedések a hálózatos
        iparágakra, az energiaügyre és a szolgáltatási szektorra (pl. a piac átláthatóságát
        felügyelő hivatal a villamosenergia- és a gázágazatban, elektromobilitási program és a
        közlekedési infrastruktúra támogatásának fokozása), valamint az oktatásra (pl.
        kiválósági kezdeményezés a főiskolák népszerűsítésére, az egyetemi paktum
        finanszírozása) összpontosítanak. E kötelezettségvállalások a Paktum négy területét
        érintik. Nagymértékben tükrözik a stabilitási programban és a nemzeti
        reformprogramban szereplő átfogóbb reformmenetrendet. Mindazonáltal a Paktum
        szerinti vállalásokból több szakpolitikai terület kimarad marad (pl. a tartományi
        bankok szerkezetátalakítása vagy a munka adóterhe), vagy csak érintőlegesen kerül
        szóba (a szolgáltatási ágazat és a hálózatos iparágak megnyitása a nagyobb verseny
        előtt). Az Euró Plusz Paktum kötelezettségvállalásait értékelték és azok
        figyelembevételre kerültek az ajánlásokban.
   (17) A Bizottság értékelte Németország stabilitási programját és nemzeti reformprogramját,
        valamint az Euró Plusz Paktum keretében tett vállalásait6. Figyelembe vette nemcsak a
        programok Németország fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája
        szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós
        szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél
        uniós szempontok beépítésével kell megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági
        kormányzását. Ennek fényében a Bizottság úgy véli, hogy a német költségvetési
        stratégiát a terveknek megfelelően végre kell hajtani, a növekedést ösztönző
        konszolidációs pályát fenntartva. A 2011-ben és 2012-ben hozandó további
        lépéseknek a pénzügyi rendszer stabilitásának biztosítására (pl. a tartományi bankok
        szerkezetátalakítása révén), valamint a növekedés hazai forrásainak megerősítésére
        kell összpontosítaniuk, a munkaerő-piaci részvételnek a munkaerő adóterheinek
        csökkentése révén történő növelésével, az oktatás hozzáférhetőségének és
        minőségének javításával, valamint a szolgáltatási szektor, az iparok és szakmák,
        továbbá a hálózatos iparágak élesebb verseny előtti megnyitásával.
   (18) Ezen értékelés fényében és figyelembe véve a 2009. december 2-i, az Európai Unió
        működéséről szóló szerződés 126. cikkének (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlást, a
        Tanács megvizsgálta Németország 2011. évi aktualizált stabilitási programját, és arról
        alkotott véleményét7 az alábbi ajánlás, és különösen annak (1) pontja tükrözi.
   5
        Az Euró Plusz Paktum keretében tett vállalások további részleteit a SEC(2011) 714 dokumentum
        tartalmazza.
   6
        SEC(2011) 714.
   7
        Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésében előírtaknak megfelelően.
HU                                                   6                                               HU
 ---pagebreak---           Figyelembe véve az Európai Tanács 2011. március 25-i következtetéseit, a Tanács
          megvizsgálta Németország nemzeti reformprogramját,
   AJÁNLJA, HOGY Németország a 2011–2012 közötti időszakon belül tegyen intézkedéseket
   a következők érdekében:
   (1)     A terveknek megfelelően hajtsa végre a 2012. évre és az azt követő időszakra
           vonatkozó költségvetési stratégiát. Fejezze be a költségvetési szabály tartományi
           szintű végrehajtását, és erősítse tovább a megfelelő monitoring- és szankcionálási
           mechanizmusokat. Tartsa fenn a növekedést ösztönző konszolidációs pályát,
           mindenekelőtt az oktatásra fordított kiadások megfelelő szintjének megőrzése,
           valamint az egészségügyre és a tartós ápolásra-gondozásra fordított állami kiadások
           hatékonyságának növelése révén.
   (2)     Kezelje a pénzügyi szektor gyenge pontjait, mindenekelőtt a megfelelően
           finanszírozott     életképes   üzleti    modellt    igénylő   tartományi     bankok
           szerkezetátalakítása révén.
   (3)     Fokozza a munkaerő-piaci részvételt az oktatási és képzési rendszerekhez való
           méltányos hozzáférés javításával és az alacsony keresetűek magas adóterheinek
           költségvetési szempontból semleges módon történő csökkentésével. Növelje az egész
           napos gyermekgondozási létesítmények és az egész napos iskolák számát, és
           szüntesse meg a második keresőket munkától visszatartó adózási elemeket.
   (4)     Számolja fel a bizonyos szabad foglalkozásokat és a kisiparosokat érintő
           indokolatlan korlátozásokat. A hálózatos iparágakban folyó verseny fokozása
           érdekében erősítse meg a Bundesnetzagentur felügyeleti szerepét a vasúti szektorban;
           és a bejelentett nemzeti energiaügyi koncepció keretében összpontosítson a megújuló
           energiáról szóló törvény hosszú távú költséghatékonyságának javítására, z
           energiatermelés és –elosztás eredményes függetlenségének biztosítására és a
           határokon átnyúló összekapcsolások javítására.
   Kelt
                                               a Tanács részéről
                                               az elnök
HU                                               7                                              HU


title: A Bizottság ajánlása ( 2006. augusztus 24. ) a kulturális anyagok digitalizálásáról és online hozzáférhetőségéről, valamint a digitális megőrzésről

text:
               31.8.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 236/28

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2006. augusztus 24.)
   a kulturális anyagok digitalizálásáról és online hozzáférhetőségéről, valamint a digitális megőrzésről
   (2006/585/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2005. június 1-jén közzétette i2010 elnevezésű kezdeményezését, amely a gazdasági növekedés, a munkahelyteremtés és az európai polgárok életminősége érdekében az új információs technológiák előnyeinek optimális kihasználását célozza. A Bizottság az i2010 kezdeményezés kulcsfontosságú elemeként jelölte meg a digitális könyvtárakat. Az „i2010: digitális könyvtárak” című, 2005. szeptember 30-i közleményében (1) a Bizottság stratégiát hirdetett Európa kollektív emlékezetének digitalizálására, online hozzáférhetőségére és digitális megőrzésére. Ez a kollektív emlékezet nyomtatott termékeket (könyveket, folyóiratokat, hírlapokat), fényképeket, múzeumi tárgyakat, levéltári dokumentumokat és audiovizuális anyagokat (a továbbiakban együtt: kulturális anyagok) foglal magában.

               (2)

               Célszerű olyan intézkedéseket ajánlani a tagállamok figyelmébe, amelyek révén az internet felhasználásával optimalizálható az európai kulturális örökségben rejlő gazdasági és kulturális lehetőségek kiaknázása.

               (3)

               Ebben az összefüggésben bátorítani kell a könyvtárak, a levéltárak és a múzeumok anyagainak digitalizálását. Az online elérhetőség lehetővé teszi a polgárok számára Európa-szerte mindenütt, hogy szórakozásuk, tanulmányaik és munkájuk céljából hozzáférjenek a kérdéses anyagokhoz, és felhasználják azokat. Ezáltal Európa sokszínű és soknyelvű öröksége tiszta köntösben jelenhet meg az interneten. A digitalizált anyagok különböző gazdasági ágazatokban, például az idegenforgalomban vagy az oktatásban, valamint az alkotó tevékenység céljára is felhasználhatók.

               (4)

               A 2005–2006. évi kulturális munkatervre vonatkozó, 2004. november 15–16-i tanácsi következtetések kiemelik az alkotó tevékenység és a kreatív iparágak jelentőségét az európai gazdasági növekedés szempontjából, és a digitalizálás terén rámutatnak az összehangolt fellépés szükségességére.

               (5)

               A mozgóképörökségről és a kapcsolódó ágazati tevékenységek versenyképességéről szóló, 2005. november 16-i 2005/865/EK európai parlamenti és tanácsi ajánlás (2) már ajánlotta a tagállamoknak, hogy alkalmas intézkedések elfogadásával erősítsék a digitális és az új technológiák felhasználását a filmalkotások összegyűjtésében, katalogizálásában, megőrzésében és helyreállításában. A filmalkotások tekintetében ez az ajánlás több tekintetben is kiegészíti a mozgóképörökségről szóló európai parlamenti és tanácsi ajánlást.

               (6)

               A digitalizálás fontos eszköze annak, hogy az érdeklődők a kulturális anyagokhoz szélesebb körben is hozzáférhessenek. Egyes esetekben egyedül digitalizálás révén biztosítható, hogy az anyag fennmaradjon a jövő nemzedékek számára. Ennek megfelelően a tagállamokban máris számos kezdeményezés történt a digitalizálás terén, az erőfeszítések azonban még szórványosak. A kulturális örökség digitalizálása vonatkozásában a tagállamok összehangolt fellépése fokozná az anyagok kiválasztásának következetességét, és kiküszöbölné az átfedéseket. Az összehangolt fellépés egyúttal biztonságosabb környezetet is teremtene a digitalizálási technológiákba beruházó vállalatok számára. A digitalizálás terén a jelenlegi és a tervezett tevékenységek számbavétele és a számszerű célok kitűzése hozzájárulna a felsorolt célkitűzések valóra váltásához.

               (7)

               A digitalizálás magánfinanszírozása és a köz- és magánszektor által létrehozott partnerségek révén a digitalizálásba a magánszektor is bevonható; ezek a működési formák további bátorítást érdemelnek.

               (8)

               Az új technológiákra és a nagy léptékű digitalizáló műhelyekre irányuló beruházások úgy csökkenthetik a digitalizálás költségeit, hogy közben megmarad vagy javul a minőség; ezért ezek a beruházások ajánlásra érdemesek.

               (9)

               Egy egységes, többnyelvű hozzáférési pont lehetővé tenné Európa megosztott – azaz különböző helyeken, különböző szervezeteknél őrzött – digitális kulturális örökségének online kutathatóságát. Egy ilyen hozzáférési pont érzékelhetőbbé tenné ezt az örökséget, és kiemelné a közös vonásokat. A hozzáférési pontot célszerű folyamatban lévő kezdeményezésekre, például az Európai Könyvtárra építeni, amelyben Európa könyvtárai máris együttműködnek. A munkába lehetőség szerint be kell vonni a kulturális anyagokhoz fűződő jogok magánszektorbeli tulajdonosait és valamennyi érdeklődő érintettet is. Bátorítani kell, hogy a tagállamok és a kulturális intézmények erősen elkötelezzék magukat egy ilyen hozzáférési pont kialakítása mellett.

               (10)

               A könyvtárak, a levéltárak és a múzeumok által őrzött anyagoknak csak egy része van köztulajdonban abban az értelemben, hogy már nem képezi szellemi tulajdonjogok tárgyát, miközben a többi szellemi tulajdonjogok oltalmát élvezi. Mivel a szellemi tulajdonjogok kulcsszerepet játszanak az alkotókedv ösztönzésében, Európa kulturális anyagait a szerzői és a szomszédos jogok teljes mértékű tiszteletben tartásával kell digitalizálni, hozzáférhetővé tenni és megőrizni. Ebből a szempontból különösen lényeges az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) 5. cikke (2) bekezdésének c) pontja, 5. cikke (3) bekezdésének n) pontja, 5. cikkének (5) bekezdése és (40) preambulumbekezdése. Olyan területeken, mint például a gazdátlan művek – azaz olyan, szerzői jogi oltalom alatt álló művek, amelyek jogosultjait nehéz vagy lehetetlen felkutatni – vagy a kereskedelmi forgalomban már nem kapható, illetve már nem forgalmazott (audiovizuális) művek esetében engedélyeztetési mechanizmusok révén elősegíthető a jogviszonyok tisztázása, és ezáltal segíthetők a digitalizálásra és az online hozzáférhetővé tételre irányuló erőfeszítések. Ezeket a mechanizmusokat ennek megfelelően, a jogtulajdonosokkal szoros együttműködésben bátorítani kell.

               (11)

               Egyes nemzeti jogi rendelkezések gátolhatják a köztulajdonban lévő művek felhasználását például azzal, hogy a mű minden egyes többszörözéséhez közigazgatási aktust követelnek meg. Az ilyen gátló tényezőket fel kell kutatni, és lépéseket kell tenni felszámolásukra.

               (12)

               A holnap emlékezetének megőrzéséről – a digitális tartalomnak a jövő nemzedékek számára történő megőrzéséről szóló, 2002. június 25-i 2002/C 162/02 tanácsi állásfoglalás (4) célkitűzéseket és indikatív intézkedéseket javasol a digitális tartalom jövő nemzedékek számára történő megőrzése érdekében. Egyelőre azonban a digitális tartalom megőrzése terén a tagállamok nem rendelkeznek világos és átfogó politikákkal. E politikák hiánya fenyegeti a digitalizált anyagok fennmaradását, és a digitális formában előállított anyagok elkallódását eredményezheti. A digitális megőrzés hatékony módjainak kifejlesztése messzire mutat, és nemcsak a közintézmények kulturálisanyag-megőrző tevékenységére hat ki, hanem minden olyan szervezetre is, amely digitális anyagok megőrzésére kötelezett vagy digitális anyagokat kíván megőrizni.

               (13)

               Több tagállam olyan jogszabályi kötelezettségeket vezetett be vagy készül bevezetni, amelyek előírják a digitális anyagok előállítói számára, hogy az előállított anyagból egy vagy több köteles példányt egy ezzel megbízott szervnek beszolgáltassanak. A tagállamoknak hatékonyan együtt kell működniük annak érdekében, hogy a digitális anyagok kötelespéldány-szolgáltatásának szabályai ne mutassanak túlzottan nagy eltéréseket, és ezt az együttműködést bátorítani kell.

               (14)

               Az úgynevezett webes szüretelés („web-harvesting”) olyan új technika, amelynek segítségével az interneten található anyagok megőrzési céllal összegyűjthetők. Lényege, hogy az ezzel megbízott intézmény nem csupán fogadja a köteles példányokat, hanem aktív gyűjtést végez, miáltal minimális szintre szorítható a digitális anyagokkal kapcsolatos eljárási teher; a nemzeti jogalkotóknak ezért célszerű rendelkezniük e technika alkalmazásáról,

         AJÁNLJA, HOGY A TAGÁLLAMOK:
   Digitalizálás és online hozzáférhetőség

               1.

               az átfedések kiküszöbölése, valamint az európai szintű együttműködés és szinergiák lehetőségeinek kihasználása érdekében gyűjtsenek információkat azokról a könyvekről, folyóiratokról, hírlapokról, fényképekről, múzeumi tárgyakról, levéltári dokumentumokról és audiovizuális anyagokról (a továbbiakban együtt: kulturális anyagok), amelyeknek jelenleg folyik vagy tervbe van véve a digitalizálása, és hozzanak létre olyan áttekintéseket, amelyek számba veszik ezeket az erőfeszítéseket;

               2.

               a levéltárakban, a könyvtárakban és a múzeumokban található analóg anyagok digitalizálására vonatkozóan tűzzenek ki olyan számszerű célokat, amelyek jelzik az európai digitális könyvtárba felvehető digitalizált anyagok mennyiségének várható növekedését, valamint a közigazgatás által erre a célra szánt költségvetést;

               3.

               bátorítsák a kulturális intézmények és a magánszektor olyan partnerkapcsolatait, amelyek újfajta forrásokat biztosítanak a kulturális anyagok digitalizálásának finanszírozásához;

               4.

               a digitalizálásra szakosodott európai központok részeként vagy velük szoros együttműködésben hozzanak létre és tartsanak fenn nagy léptékű digitalizáló műhelyeket;

               5.

               egy egységes, többnyelvű, Európa megosztott – azaz különböző helyeken, különböző szervezeteknél őrzött – digitális kulturális anyagainak elérését biztosító hozzáférési pont kialakításával segítsék egy európai digitális könyvtár ügyét, és ennek céljából:

                           a)

                           bátorítsák a kulturális intézményeket, a kiadókat és a többi jogtulajdonost, hogy digitalizált anyagaikat tegyék az európai digitális könyvtáron keresztül kutathatóvá;

                           b)

                           a digitalizált anyagok európai szintű interoperabilitása és a többnyelvű kereshetőség megkönnyítése érdekében gondoskodjanak arról, hogy a kulturális intézmények, illetőleg az adott esetnek megfelelően a magánvállalatok egységes szabványok alapján végezzék a digitalizálást;

               6.

               javítsák a kulturális anyagok digitalizálásának és online hozzáférhetőségének feltételeit, és ennek céljából:

                           a)

                           az érdekeltekkel folytatott konzultációk alapján hozzanak létre olyan mechanizmusokat, amelyek megkönnyítik a gazdátlan művek felhasználását;

                           b)

                           az érdekeltekkel folytatott konzultációk alapján hozzanak létre vagy segítsenek életben tartani olyan önkéntes mechanizmusokat, amelyek elősegítik a kereskedelmi forgalomban már nem beszerezhető, illetőleg a már nem forgalmazott művek felhasználását;

                           c)

                           segítsék elő jegyzékek gondozását az ismert gazdátlan és köztulajdonban lévő művekről;

                           d)

                           kutassák fel nemzeti jogukban azokat a tényezőket, amelyek gátolják a köztulajdonban lévő kulturális anyagok online hozzáférhetőségét és felhasználását, és tegyenek lépéseket e tényezők felszámolására;

         Digitális megőrzés

               7.

               a szerzői jogok teljes mértékű tiszteletben tartásával alakítsanak ki olyan nemzeti stratégiát a digitális anyagok hosszú távú megőrzésére és hozzáférhetőségére, amely:

                           a)

                           leírja a szervezeti megoldást, a résztvevők feladatait és felelősségi körét, valamint a rendelkezésre bocsátandó forrásokat;

                           b)

                           olyan konkrét cselekvési terveket tartalmaz, amelyek felvázolják az egyes célkitűzések révén elérni kívánt célokat és a megvalósítás időütemezését;

               8.

               ezekről a stratégiákról és cselekvési tervekről cseréljenek egymással információkat;

               9.

               a szellemi tulajdonjogokra irányadó közösségi és nemzetközi jogi rendelkezések teljes mértékű tiszteletben tartásával tegyék lehetővé nemzeti jogukban a közintézmények számára a digitális kulturális anyagok megőrzési célú többszörözését és átvételét;

               10.

               az eredetileg digitális formában létrehozott anyagok kötelespéldány-szolgáltatására vonatkozó politikák és eljárások kialakítása során, az irányadó előírások túlzott eltéréseinek megelőzése érdekében vegyék figyelembe a többi tagállamban e tárgyban meghozott intézkedéseket;

               11.

               a szellemi tulajdonjogokra irányadó közösségi és nemzetközi jogi rendelkezések teljes mértékű tiszteletben tartásával rendelkezzenek nemzeti jogukban a webes tartalom ezzel megbízott intézmények általi, az interneten található anyagok összegyűjtésére alkalmas technikák, például a webes szüretelés („web-harvesting”) igénybevételével történő megőrzéséről;

         További teendő

               12.

               tizennyolc hónappal ezen ajánlásnak Az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követően, majd attól fogva kétévente tájékoztassák a Bizottságot az ajánlás nyomán végrehajtott intézkedéseikről.

      Kelt Brüsszelben, 2006. augusztus 24-én.

            a Bizottság részéről

         Viviane REDING

            a Bizottság tagja

      (1)  COM(2005) 465 végleges.

      (2)  HL L 323., 2005.12.9., 57. o.

      (3)  HL L 167., 2001.6.22., 10. o.

      (4)  HL C 162., 2002.7.6., 4. o.


title: A Bizottság (EU) 2016/2123 ajánlása (2016. november 30.) a 2009/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében fegyveres erők és szerződő hatóság részére szóló általános transzferengedélyek alkalmazási körének és feltételeinek a harmonizációjáról (az értesítés a C(2016) 7711. számú dokumentummal történt)

text:
               3.12.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 329/101

         A BIZOTTSÁG (EU) 2016/2123 AJÁNLÁSA
   (2016. november 30.)
   a 2009/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében fegyveres erők és szerződő hatóság részére szóló általános transzferengedélyek alkalmazási körének és feltételeinek a harmonizációjáról

         (az értesítés a C(2016) 7711. számú dokumentummal történt)

   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A 2009/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 5. cikke értelmében a tagállamok legalább négy általános transzferengedélyt közzé tesznek.

               (2)

               Az általános transzferengedélyek a 2009/43/EK irányelv által bevezetett egyszerűsített engedélyezési rendszer egyik kulcsfontosságú elemét képezik.

               (3)

               Az egyes tagállamok által közzétett általános transzferengedélyek hatókörének a bennük meghatározott védelmi vonatkozású termékek és az eltérő feltételek tekintetében fennálló különbségei akadályozhatják a 2009/43/EK irányelv végrehajtását és az irányelv egyszerűsítési céljának elérését. A tagállamok által közzétett általános transzferengedélyek értelmében zajló transzferek hatókörének és feltételeinek harmonizálása fontos az ilyen engedélyek előnyeinek és használatának biztosításához.

               (4)

               A tagállamoknak a 2009/43/EK irányelv 14. cikke értelmében létrehozott bizottságban részt vevő képviselői azt javasolták, hogy a tagállamok által közzétett általános transzferengedélyek értelmében zajló transzferek hatókörének és feltételeinek harmonizálása megvalósítható legyen bizottsági ajánlás elfogadásával.

               (5)

               Az ebben az ajánlásban meghatározott iránymutatások a tagállamokkal a 2009/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében fegyveres erők és szerződő hatóság részére szóló általános transzferengedélyek (a továbbiakban: fegyveres erők részére szóló általános transzferengedély) alkalmazási körének és feltételeinek a harmonizációjára vonatkozóan folytatott tárgyalások eredményét tükrözik.

               (6)

               Ez az ajánlás alapul szolgál a tagállamok fegyveres erők részére szóló általános transzferengedélyeinek. Az ezen ajánlás 1.1. pontjában a védelmi vonatkozású termékek felsorolása azon termékek minimális, nem kimerítő listáját képezi, amelyek transzferjét a tagállamok a fegyveres erők részére szóló általános transzferengedélyeikben engedélyezik. Ez azt jelenti, hogy a valamely tagállam által közzé tett, fegyveres erők részére szóló általános transzferengedély engedélyezheti más olyan, az ezen ajánlásban fel nem sorolt védelmi vonatkozású termékek transzferét, amelyek a 2009/43/EK irányelv mellékletében szerepelnek.

               (7)

               A tagállamok emlékeztetnek arra, hogy a kivitel ellenőrzése területén nemzetközi kötelezettségvállalások, valamint az uniós jog értelmében olyan kötelezettségvállalások is kötik őket, mint a Tanács 2008/944/KKBP közös álláspontja (2).

               (8)

               Ez az ajánlás az Európai Uniónak a 2009/43/EK irányelv mellékletében szereplő közös katonai listájára alkalmazandó. Ezt az ajánlást a jövőben szükség esetén naprakésszé kell tenni, hogy tükrözze az Európai Unió közös katonai listájának jövőbeni naprakésszé tételeit,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   1.   A 2009/43/EK IRÁNYELV 5. CIKKE (2) BEKEZDÉSÉNEK A) PONTJA ÉRTELMÉBEN FEGYVERES ERŐK ÉS SZERZŐDŐ HATÓSÁG RÉSZÉRE SZÓLÓ ÁLTALÁNOS TRANSZFERENGEDÉLYEK
   1.1.   Védelmi vonatkozású termékek, amelyek a 2009/43/EK irányelv 5. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében fegyveres erők és szerződő hatóság részére szóló általános transzferengedélyek keretében való transzfer tárgyát képezhetik

   A következő ML-kategóriák és pontok részhalmazát képezik a védelmi vonatkozású termékek azon listájának, amely a 2009/43/EK irányelv mellékletében szerepel. A 2009/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében fegyveres erők és szerződő hatóság részére szóló általános transzferengedélyek legalább az alábbi ML-kategóriákban meghatározott védelmi vonatkozású termékek transzferjének engedélyezésére vonatkoznak. A tagállamok határozhatnak úgy, hogy több ML-kategóriát vesznek fel a megfelelő védelmi vonatkozású termékekkel a fegyveres erők részére szóló általános transzferengedélyükbe.
   A minimálisan felveendő ML-kategóriák jegyzéke:

               —

               ML 4. a) és b) pont. Az összes ide tartozó áru, a következők kivételével:

                           —

                           aknák

                           —

                           kazettás lőszerek, robbanó bombák és lőszerek, valamint a kifejezetten azokhoz tervezett részegységek

                           —

                           puskagránátok és kézigránátok

                           —

                           torpedók, robbanófej nélküli torpedók és torpedótestek

                           —

                           bombák

                           —

                           vezérelt, vezérlés nélküli és más lövedékek (például nem irányított és irányított rakéták, hordozható légvédelmi rendszerek stb.)

                           —

                           gyalogsági robbanószerkezetek, tapadó és üreges töltetek.

                     Szintén kivételt képeznek e fegyverek tekintetében:

                           —

                           robbanófejek és robbanótöltetek

                           —

                           gyújtótöltetek

                           —

                           célfelderítő fejek, irányítási rendszerek, iránykereső eszközök

                           —

                           egyedi rakétafokozatok

                           —

                           visszatérő szerkezetek

                           —

                           motorok

                           —

                           tolóerő-vektoráló rendszerek

                           —

                           indító szerkezetek és indító eszközök

                           —

                           telepítő, csapdává alakító, zavaró vagy leállító rendszerek

                           —

                           kifejezetten hordozható légvédelmi rendszerekhez tervezett részegységek.

               —

               ML 5. Az összes ide tartozó áru, a következők kivételével:

                           —

                           ellentevékenységi termékek

                           —

                           az ugyanazon általános transzferengedély egyéb kategóriáiból kizárt berendezések és részegységek.

               —

               ML 6. Az összes ide tartozó áru, a következők kivételével:

                           —

                           teljes járművek

                           —

                           alvázak és lövegtornyok

                           —

                           az ugyanazon általános transzferengedély egyéb kategóriáiból kizárt berendezések és részegységek.

               —

               ML 7. A g) pont.

               —

               ML 9. Az összes áru, a következők kivételével:

                           —

                           teljes vízi járművek és tengeralattjárók

                           —

                           víz alatti érzékelő eszközök és a kifejezetten azokhoz tervezett részegységek

                           —

                           levegőfüggetlen tengeralattjáró-hajtóműrendszerek és a kifejezetten azokhoz tervezett részegységek

                           —

                           teljes úszótestek

                           —

                           ellentevékenység eszközei

                           —

                           az ugyanazon általános transzferengedély egyéb kategóriáiból kizárt berendezések és részegységek.

               —

               ML 10. Az összes áru, a következők kivételével:

                           —

                           teljes légi jármű

                           —

                           teljes, személyzet nélküli légi járművek és a kifejezetten azokhoz tervezett vagy azok számára átalakított részegységek

                           —

                           törzs harci légi járművekhez és harci helikopterekhez

                           —

                           hajtóművek harci légi járművekhez

                           —

                           az ugyanazon általános transzferengedély egyéb kategóriáiból kizárt berendezések és részegységek.

               —

               ML 11. Az a) pont. Csak a következő áruk:

                           —

                           irányítási és navigációs berendezések, a hordozható légvédelmi rendszerekhez való rendszerek és az MTCR I szerint meghatározottak kivételével

                           —

                           automata parancsnoki és vezetési rendszerek.

               —

               ML 13. A c) és d) pont.

               —

               ML 14. Az összes áru, a hordozható légvédelmi rendszerek gyakorló eszközei kivételével.

               —

               ML 15. A b), c), d) és e) pont.

               —

               ML 16. Az összes áru, a következők kivételével:

                           —

                           hordozható légvédelmi rendszerekkel összefüggő áruk

                           —

                           Minden olyan áruval összefüggő tétel, amelyek kivitelét nem engedélyezi ugyanazon általános transzferengedély.

               —

               ML 17. Az a), b), d), e), j), k), l), m), n), o) és p) pont. Az összes áru, a következők kivételével:

                           —

                           Az n) pont: ki vannak zárva a vizsgálati modellek, amennyiben kifejezetten az ML4, 6, 9 vagy 10-es kategóriában meghatározott tételek fejlesztéséhez tervezték azokat, valamint a kifejezetten e vizsgálati modellekhez tervezett részegységek.

               —

               ML 21. a) és b) pont. Csak a következő áruk és csak amennyiben a jelen általános engedélyben más kategóriák tekintetében engedélyezettek:

                           a)

                           „szoftver”, amelyet kifejezetten az alábbiakban felsorolt valamely célra terveztek vagy alakítottak át:

                                       1.

                                       a 2009/43/EK irányelv mellékletében meghatározott berendezés üzemeltetése vagy karbantartása;

                           b)

                           Az ML21. fejezet a) pontjában nem meghatározott specifikus „szoftver”, a következők szerint:

                                       1.

                                       kifejezetten katonai felhasználásra, katonai fegyverrendszerek modellezése, szimulálása vagy értékelése céljára tervezett „szoftver”;

                                       4.

                                       kifejezetten katonai felhasználásra tervezett és kifejezetten vezetési, hírközlési, irányítási és hírszerzési (Command, Communications, Control and Intelligence – C3I) vagy vezetési, hírközlési, irányítási, számítástechnikai és hírszerzési (Command, Communications, Control, Computer and Intelligence – C4I) rendszer alkalmazások céljára kifejlesztett „szoftver”;

               —

               ML 22. Az a) pont. Az összes technológia, a fejlesztéshez és gyártáshoz szükséges technológiák kivételével, és csak amennyiben ugyanazon általános engedélyben más kategóriák tekintetében engedélyezettek.

         1.2.   A fegyveres erők részére szóló általános transzferengedélybe foglalandó feltételek

   Az alábbi lista a feltételek nem kimerítő felsorolása. Ugyanakkor a tagállamok által a fegyveres erők részére szóló általános transzferengedélybe foglalt egyéb feltételek nem lehetnek ellentétesek az alább felsorolt feltételekkel, és nem gyengíthetik azokat.

               —

               Földrajzi hatály: Európai Gazdasági Térség (EU 28 + Izland és Norvégia (3)).

               —

               Az EGT-n belül a retranszfer előzetes ellenőrzések nélkül engedélyezett; csak utólagos bejelentést lehet előírni.

               —

               A fegyveres erők részére szóló általános transzferengedély a 2009/43/EK irányelv 5. cikke (2) bekezdésének a) pontjában meghatározott címzettek általi végfelhasználásra szól. A transzfer időpontjában nem ismert további értékesítés új kivitelnek tekintendő. Az új kivitelekre vonatkozóan a címzett tagállam illetékes hatósága felelősségi körébe tartozik a transzfer idején nem ismert további értékesítés keretében megkezdett kivitel vagy transzfer ellenőrzése.

               —

               A fegyveres erők részére szóló általános transzferengedély keretében az utólagos ellenőrzés céljából a tagállamnak biztosítania kell, hogy a szállító a 2009/43/EK irányelv 8. cikkének (3) bekezdésében meghatározott minimális jelentési kötelezettségekkel összhangban jelentést tegyen a fegyveres erők részére szóló általános transzferengedély felhasználására vonatkozóan.

         2.   TOVÁBBI LÉPÉSEK
   A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy legkésőbb 2017. július 1-jéig hajtsák végre ezt az ajánlást.
   A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy értesítsék az ezen ajánlás végrehajtását célzó intézkedésekről.
   3.   CÍMZETTEK
   Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2016. november 30-án.

            a Bizottság részéről

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            a Bizottság tagja

      (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009. május 6-i 2009/43/EK irányelve a védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferére vonatkozó feltételek egyszerűsítéséről (HL L 146., 2009.6.10., 1. o.).

      (2)  A Tanács 2008. december 8-i 2008/944/KKBP közös álláspontja a katonai technológia és felszerelések kivitelének ellenőrzésére vonatkozó közös szabályok meghatározásáról (HL L 335., 2008.12.13., 99. o.).

      (3)  Az EGT Vegyes Bizottságnak a 2009/43/EK irányelvet az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásba foglaló 2013. június 14-i 111/2013 határozata (HL L 318., 2013.11.28., 12. o.) az alkalmazásra vonatkozó következő megjegyzést tartalmazta: „Ez az irányelv Liechtensteinre nem alkalmazandó”.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52006SC0284

Ajánlás a Tanács véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Németország 2005-2009-re szóló aktualizált stabilitási programjáról  /* SEC/2006/0284 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 1.3.2006SEC(2006) 284 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Németország 2005–2009-re szóló aktualizált stabilitási programjáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSElőzményekAz 1998. július 1-jén hatályba lépett Stabilitási és Növekedési Paktum a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul, amely erősíti a munkahelyteremtést elősegítő árstabilitás és erős fenntartható fejlődés feltételeit. A Paktumot 2005-ben módosították először. A reform elismerte a Paktum hasznosságát a költségvetési fegyelem biztosítása során, de ugyanakkor arra törekedett, hogy erősítse a Paktum hatékonyságát és közgazdasági alátámasztottságát, és hogy védje az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát.A költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló, 1466/97/EK tanácsi rendelet [1] , amely a Paktum részét képezi, előírja a tagállamoknak, hogy stabilitási és konvergenciaprogramokat, illetve azok évente aktualizált változatait nyújtsák be a Tanácsnak és a Bizottságnak ((aktualizált) stabilitási programokat nyújtanak be azok a tagállamok, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) konvergenciaprogramokat nyújtanak be azok a tagállamok, amelyek még nem vezették azt be). Németország első ízben 1999 januárjában nyújtott be stabilitási programot. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően 1999. március 15-án a Tanács az említett rendelettel összhangban véleményt fogalmazott meg a Bizottság ajánlása alapján. Az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat ugyanezzel az eljárással összhangban a Bizottság értékeli és a fent említett Gazdasági és Pénzügyi Bizottság vizsgálja, a Tanács pedig megvizsgálhatja azokat.A tagállamoknak ezekben a programokban meg kell határozniuk a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzéseiket, és ismertetniük kell az ennek elérését és fenntartását szolgáló szakpolitikai intézkedéseket, valamint az ezekhez használt gazdasági feltételezéseket. A Paktum reformja óta a középtávú célkitűzést tagállamonként egyedileg kell meghatározni, az Unióban meglévő költségvetési és gazdasági különbözőségek – ideértve a fenntarthatóság költségvetési kockázatát is – figyelembe vételével. A reform többi elemei: a gazdasági ciklus alatti költségvetési politika szimmetrikusabb megközelítése konjunktúra idején szigorúbb költségvetési fegyelem betartásán keresztül, miközben a középtávú célkitűzéstől vagy az oda vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérés a hosszú távú fenntarthatóságot érezhetően befolyásoló „nagyobb horderejű szerkezeti reformok” esetén jöhet szóba.Figyelembe véve a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi gazdasági előrejelzéseit, a magatartási kódexet [2] , a várható kibocsátás és a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant, és a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat, a Bizottság megvizsgálta Németország nemrég megküldött aktualizált stabilitási programját, és az alábbi értékelés alapján a programról a Tanács részére ajánlást fogadott el.Értékelés1.  A német stabilitási program legutóbbi aktualizálását a német kormány elfogadta, és 2006. február 22-én megküldte a Tanácsnak és a Bizottságnak, vagyis 12 héttel a magatartási kódexben december 1-ében meghatározott határidőt követően. 2006. február 22-én a német kormány, amely 2005 végén lépett hivatalba, elfogadta a 2006-ra szóló szövetségi költségvetés tervezetét és emellett törvénytervezetet fogadott el a központi HÉA-kulcs növelésére, 2007. január 1-től 16 %-ról 19 %-ra. A program a 2005–2009 közötti időszakra terjed ki. A program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramok felépítésére vonatkozóan az új magatartási kódexben meghatározott mintát [3] .2.  2003. január 21-én a Tanács úgy határozott, hogy Németországban a hiány túlzott és a 104. cikk (7) bekezdésében ajánlotta a túlzott hiány 2004-re történő kiigazítását. A 2004. decemberi Tanácshoz intézett közleményében („Németország és Franciaország helyzete a túlzott hiány esetén követendő eljárás szerinti kötelezettségeikre vonatkozóan a Bíróság ítéletének megfelelően”) a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a kiigazítás megfelelő határidejének 2005-öt kell tekinteni. 2005. januárjában a Tanács egyetértett ezzel az állásponttal. 2006. március 1-én a Bizottság ajánlotta a Tanácsnak, hogy a 104. cikk (9) bekezdésével összhangban szólítsa fel Németországot, hogy tegyen intézkedéseket a túlzott hiány 2007-re történő kiigazítására. A 2004–2008 közötti időszakot lefedő stabilitási program 2004 decemberi aktualizálásáról szóló 2005. február 17-i véleményében a Tanács a következőkre kérte fel Németországot: szükséges lépések megtétele a túlzott hiány 2005-re történő kiigazítására; költségvetési kiigazítások végrehajtása a 2005 utáni években, valamint strukturális értelemben szükségesnek ítélt erőfeszítések megtétele annak érdekében, hogy a program által lefedett időszak végére elérjék az egyensúlyhoz közeli költségvetési egyenleget; és strukturális reformok folytatása az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítása érdekében, különös tekintettel az egészségügyi rendszerre.3.  Az utóbbi tíz évben Németországban a GDP növekedése évente 1,4 %-os volt, ami az euro-övezet átlagánál több, mint fél százalékponttal alacsonyabb. A növekedési potenciál ezen időszak alatt folyamatosan csökkent. A gazdasági aktivitást, amelyet megélénkült export vezérel, visszafogta a pangó hazai kereslet. Az évtized elejei tartós stagnálást követően 2004-ben mind a kereslet, mind a kibocsátás növekedett, majd ezt követően ismét gyengült. Miközben a munkahelyteremtés visszafogott volt, a munkanélküliségi ráta a munkaerő 9½ %-ára emelkedett. A költségvetési hiány négy egymást követő évben, 2005-ben is túllépte a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket. A GDP 40 %-ához közelítő 1991. évi államadósság 2002 óta meghaladja a Szerződésben a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket.4.  A program alapját szolgáló makrogazdasági forgatókönyv a 2005. évi 0,9 %-os értékről 2006-ban 1,4 %-ra növekvő reál-GDP-t tervez, élénkülő hazai kereslet mellett. Miután 2007-ben 1 %-ra csökkent, a növekedés a tervek szerint folytatódik, a 2005–2009 közötti időszakra átlagosan 1½ %-os növekedési rátát érve el. A program későbbi éveire az előrejelzések szerint a potenciális növekedés enyhén gyorsulni fog, miközben a kibocsátási rés a program utolsó évében fokozatosan szűkül, de továbbra is negatív marad. A növekedés ezen alakulását befolyásolják az új koalíciós kormány által elfogadott politikai irányok. A jelenleg rendelkezésre álló információból ítélve a 2006-ra vonatkozó referencia forgatókönyv valószínűnek tűnik. Az időben előrehaladva ugyanakkor a fő forgatókönyv feltételezései magasnak tűnnek. A program 2006-ra vonatkozó inflációs előrejelzései valószínűnek tűnnek, azonban az időszak fennmaradó részeire vonatkozóan szintén magasak lehetnek.5.  Az Eurostat által szolgáltatott adatok szerint 2005-ben Németországban az általános költségvetési hiány a GDP 3,3 %-át tette ki. Ezek az adatok, amelyek megbízhatósága további értékelés tárgyát képezi, a 3605/93/EK tanácsi rendelet szerinti, előzetes adatokra épülnek, amelyeket Németország 2006. február 24-én küldött meg a Bizottságnak. A stabilitási program korábbi aktualizálása 2005-re a GDP 2,9 %-ának megfelelő célt határozott meg.6.  A programban bemutatott középtávú költségvetési stratégia fő célja az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát szolgálja. Ennek elérése érdekében a program javasolja a költségvetési konszolidáció folytatását, a növekedés és a foglalkoztatás feltételeinek javítása mellett. A program a túlzott hiány kiigazítását 2007-re tervezi. Az aktualizálás nominális hiányra vonatkozó előrejelzései különösen 2006-ra és 2007-re vonatkozóan rendre a GDP 3,3 %-ának és 2½ %-ának felelnek meg. Ezt követően a hiány az előrejelzések szerint évente a GDP 0,5 százalékpontjával csökken, majd 2009-re eléri a GDP 1½ %-os szintjét. A költségvetési kiigazítás egyszerre épül a bevételi és kiadási oldalra. 2006-tól számos, kiegészítő kiadási intézkedés szolgálja a növekedés ösztönzését, többek között K+F alapok, vállalatokra vonatkozóan kevésbé szigorú, értékcsökkenésre irányuló szabályok, valamint a közlekedési infrastruktúrába való beruházások. Ezek fényében az adótámogatások csökkentése, mint például a lakáscélú adótámogatás eltörlése, hozzájárulnak a konszolidációhoz. A program a konszolidációs stratégia legfontosabb elemeként elsősorban a szociális kiadások csökkentését határozza meg. Az ebből keletkező megtakarításokat 2007-re részben a társadalombiztosítási ráták csökkentésének finanszírozására használják fel. A társadalombiztosítási hozzájárulások részesedésének csökkenését, ami a hozzájárulási alap mérsékelt növekedéséből adódik, az előrejelzések szerint ellensúlyozza a HÉA-kulcs növekedése 2007-ben. Az állami beruházások GDP-ből való részesedése ezen előrejelzések szerint változatlan marad. A korábbi aktualizáláshoz képest a kiigazítási pálya nagyjából azonos maradt; ugyanakkor a hiányhányadot minden évre kereken 0,5 százalékponttal magasabbra tervezik, 2006-ra még ennél is magasabbra.7.  A túlzott hiány 2007-re való kiigazítása a program szerint maga után vonja a strukturális egyenleg (vagyis a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül) kumulatív, több, mint egy százalékpontos javulását 2006-ben és 2007-ben. A programidőszak alatt a közösen megállapított módszertan szerint számított strukturális egyenleg a tervek szerint évente átlagosan a GDP kb. 0,5 %-ával javul, noha 2008-ban és 2009-ben ennél kissé alacsonyabban alakul. A program a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzést strukturális értelemben vett egyensúlyban állapítja meg, ugyanakkor ezt nem a programidőszakban tervezik megvalósítani. Mivel a középtávú célkitűzés meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a becslések szerint a GDP kb. 1¾ %-ának megfelelő hiány), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány felmerülésével szemben. A program középtávú célkitűzése nem lépi túl az euro-övezet és az ERM II tagállamai számára a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben meghatározottakat, és kis mértékben szigorúbb követelményt támaszt az adóssághányad és a hosszú távú átlagos potenciális kibocsátás növekedése által indokolthoz képest.8.  2006 vonatkozásában a költségvetés alakulását veszélyeztető kockázatok kiegyensúlyozottnak tekinthetők. Ugyanakkor 2007-től a költségvetés alakulása a programban tervezettnél rosszabb lehet. A szociális kiadások korlátozása – amelyet ugyan teljes részleteiben nem ismertetnek a programban, de a tervek szerint döntően hozzájárul a költségvetés kiigazításához – a korábbi tapasztalatok szerint a tervek szigorú végrehajtásától függ. A szociális kiadások a korábbi programok összehasonlításában a költségvetési célok túllépésének legfőbb mozgatói. A költségvetési célokat veszélyeztetné, ha a társadalombiztosítási hozzájárulások tervezett enyhítését az idevágó kiadási célok teljesítése nélkül hajtanák végre teljes mértékben. Továbbá, a növekedés visszaesése a bevételek visszaesését eredményezné, amelyet a kiadások további, a hiányhányad tervezett pályájának fenntartását szolgáló csökkentésével csak nehezen lehetne ellensúlyozni. A program továbbá 2008-ra a társaságiadó-rendszerre, valamint az egészségügyi és az ápolás-gondoskodás-biztosításra irányuló reformokat jelent be, amelyek, miközben potenciálisan pozitív hatást gyakorolnak a gazdaságra és a költségvetésre, rövid távon negatív hatást gyakorolhatnak a hiányra.9.  Ezen kockázatértékelés tekintetében a program költségvetési irányvonala úgy tűnik, hogy összhangban áll a túlzott hiány 2007-re történő kiigazításával. Ugyanakkor úgy tűnik, hogy a program költségvetési irányvonala nem nyújt elég széles biztonsági sávot ahhoz, hogy szokásos makrogazdasági ingadozások mellett ne lépjék túl a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-határértéket a programidőszak utolsó előtti évéig. A túlzott hiány kiigazítását követő években a program középtávú célkitűzése irányában történő kiigazításnak a program által implikált üteme nagyjából megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktumnak, amely előírja, hogy az euro-övezetben és az ERM II-ben résztvevő tagállamokban a strukturális egyenleget évente a GDP 0,5 %-ával kell javítani, és a gazdaságilag kedvező időszakokban ennél magasabb, a gazdaságilag kedvezőtlen időszakokban pedig ennél alacsonyabb kiigazítást kell alkalmazni.10.  A GDP-arányos államadósság-hányad becslések szerint 2005-ben elérte a 67½ %-ot, túllépve ezzel a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaértéket. A program 2006-ra az adóssághányadnak a GDP 69 %-ára kerekített növekedését, majd ezt követően a programidőszak végére 67 %-ra való csökkenését jelzi előre. A költségvetési célok fent említett kockázatai miatt az adóssághányad alakulása lehet, hogy nem annyira kedvező, mint ahogy azt a programban előre jelezték. E kockázatértékelés fényében az adóssághányad nem biztos, hogy elegendő mértékben csökken a referenciaérték irányába.11.  Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Németország közepes mértékű kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési költségei folytán [4] . A korábbi években végrehajtott strukturális reformok, különös tekintettel a nyugdíjrendszer területén végrehajtottakra, hozzájárultak az állami kiadások későbbi növekedésének visszaszorításához. Továbbá, a program megemlíti a törvényben meghatározott nyugdíjkorhatár tervezett, két évvel 67 évre történő fokozatos, 2012–2029 közötti emelését. Továbbá szándékozzák még a nyugdíjkiadásokra vonatkozó hatályos algoritmus kiigazítását a kiadások csökkentése érdekében; noha nem ismertetik ennek részletes végrehajtási tervét. Az egészségügyi és ápolás-gondoskodás- rendszerekre irányuló strukturális reformokat bejelentették ugyan, de azokat részletesen nem ismertetik. A Szerződésben a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket meghaladó bruttó államadósság jelenlegi szintjének, valamint a jelenleg magas strukturális hiány tekintetében, szükséges a programidőszak alatt szigorúan végrehajtott költségvetési konszolidáció a hosszú távú fenntarthatóságot veszélyeztető kockázatok csökkentése érdekében.12.  Az államháztartás terén tervezett intézkedések nagyjából összhangban vannak a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. Németország strukturális reformok sorozatának végrehajtását tervezi, az államháztartás közép-, illetve hosszú távú fenntarthatóságának javítása érdekében. Amennyiben a társadalombiztosítási rendszerekben a tervek szerint hajtják végre a kiadások visszaszorítását, az állami kiadások összetétele a lisszaboni stratégiával összhangban kedvezőbb képet mutatna a növekedést ösztönző tényezők tekintetében.13.  Németország Nemzeti Reformprogramja (NRP), amelyet a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben 2005. december 7-én nyújtottak be, hat fő kihívást azonosít: tudásalapú társadalom; a piac működése és versenyképesség; üzleti környezet; az államháztartás fenntarthatósága (beleértve a fenntartható fejlődést és a szociális biztonságot); ökológiai innováció; valamint a munkaerőpiac reformja. Összefoglalva, a stabilitási programban szereplő, az államháztartás területén tervezett intézkedések összhangban állnak a Nemzeti Reformprogramban előirányzott intézkedésekkel. A Nemzeti Reformprogramban bemutatott intézkedések költségvetési hatásait nagyjából tartalmazzák a stabilitási program költségvetési előrejelzései. Az NRP tartalma mellett a stabilitási program tervezi, hogy a föderális rendszer reformjának részeként a Stabilitási és Növekedési Paktumra visszavezethető szankciókat valamilyen kulcs alapján a kormányzati szintek között osztanák fel. Ezt beleillesztenék a német alkotmányba.A fenti értékelés tekintetében üdvözlendő, hogy a programban foglaltak szerint a kormány a költségvetési konszolidációt prioritásként kezeli, azonban a költségvetési célok eléréséhez és az államháztartás fenntarthatóságához kockázatok kapcsolódnak. A Bizottságnak a 104. cikk (9) bekezdése szerinti tanácsi határozatra vonatkozó, 2006. március 1-i ajánlásának fényében Németországnak helyénvaló lenne:-  biztosítani 2006-ban és 2007-ben a kumuláltan legalább egy százalékpontnak megfelelő, tervezett strukturális kiigazítást annak érdekében, hogy 2007-re a költségvetési hiány minél gyorsabban, hiteles és fenntartható módon a GDP 3 %-a alá csökkenjen;-  a túlzott hiány kiigazítását követően gyorsan elérni a középtávú célkitűzést a strukturális egyensúly évi legalább 0,5 százalékpontos csökkentésén keresztül, nevezetesen a kiadások tervezett visszafogásának szigorú végrehajtásával, aminek következtében megvalósítható a szociális hozzájárulások tervezett könnyítése, valamint elkerülhető, hogy a társasági adóra irányulóan bejelentett reform veszélyeztesse a tervezett költségvetési konszolidációt;-  végrehajtani a nemzeti költségvetési intézmények megerősítését szolgáló terveket annak érdekében, hogy a költségvetési célok valamennyi kormányzati szinten teljesíthetők legyenek.AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Németország 2005–2009-re szóló aktualizált stabilitási programjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre [5] , és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:14.  A Tanács [2006. március 14]-én vizsgálta meg Németország aktualizált stabilitási programját.15.  Az utóbbi tíz évben Németországban a GDP növekedése évente 1,4 %-os volt, ami az euro-övezet átlagánál több, mint fél százalékponttal alacsonyabb. A növekedési potenciál ezen időszak alatt folyamatosan csökkent. A gazdasági aktivitást, amelyet megélénkült export vezérel, visszafogta a pangó hazai kereslet. Az évtized elejei tartós stagnálást követően mind a kereslet, mind a reál-GDP 2000-ben és 2004-ben is hamarosan elérte csúcsértékét, majd ezt követően ismét gyengült. Miközben a munkahelyteremtés visszafogott volt, a munkanélküliségi ráta a munkaerő 9½ %-ára emelkedett. A költségvetési hiány négy egymást követő évben, 2005-ben is túllépte a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket. A GDP 40 %-ához közelítő 1991. évi államadósság 2002 óta meghaladja a Szerződésben a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket.16.  2003. január 21-én a Tanács úgy határozott, hogy Németországban a hiány túlzott és a 104. cikk (7) bekezdésében ajánlotta a túlzott hiány 2004-re történő kiigazítását. A 2004. decemberi, Tanácshoz intézett közleményében („Németország és Franciaország helyzete a túlzott hiány esetén követendő eljárás szerinti kötelezettségeikre vonatkozóan a Bíróság ítéletének megfelelően”) a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a kiigazítás megfelelő határidejének 2005-öt kell tekinteni. 2005. januárjában a Tanács egyetértett ezzel az állásponttal. [2006. március 14-én] a Tanács úgy határozott, hogy a 104. cikk (9) bekezdésével összhangban felszólítja Németországot, hogy tegyen intézkedéseket a túlzott hiány 2007-re történő kiigazítására. A 2004–2008 közötti időszakot lefedő stabilitási program 2004 decemberi aktualizálásáról szóló 2005. február 17-i véleményében a Tanács a következőkre kérte fel Németországot: szükséges lépések megtétele a túlzott hiány 2005-re történő kiigazítására; költségvetési kiigazítások végrehajtása a 2005 utáni években, valamint strukturális értelemben szükségesnek ítélt erőfeszítések megtétele annak érdekében, hogy a program által lefedett időszak végére elérjék az egyensúlyhoz közeli költségvetési egyenleget; és strukturális reformok folytatása az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítása érdekében, különös tekintettel az egészségügyi rendszerre.17.  Az Eurostat által szolgáltatott adatok szerint 2005-ben Németországban az általános költségvetési hiány a GDP 3,3 %-át tette ki. Ezek az adatok, amelyek megbízhatósága további értékelés tárgyát képezi, a 3605/93/EK tanácsi rendelet szerinti, előzetes adatokra épülnek, amelyeket Németország 2006. február 24-én küldött meg a Bizottságnak. A stabilitási program korábbi aktualizálása 2005-re a GDP 2,9 %-ának megfelelő célt határozott meg.18.  A német stabilitási programot 2006. február 22-én küldték meg. A program a 2005–2009 közötti időszakra terjed ki. A program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramok felépítésére vonatkozóan az új magatartási kódexben meghatározott mintát [6] .19.  A program alapját szolgáló makrogazdasági forgatókönyv a 2005. évi 0,9 %-os értékről 2006-ban 1,4 %-ra növekvő reál-GDP-t tervez, erősödő hazai kereslet mellett. Miután 2007-ben 1 %-ra csökkent, a növekedés a tervek szerint folytatódik, a 2005–2009 közötti időszakra átlagosan 1½ %-os növekedési rátát érve el. A növekedés ezen alakulását befolyásolják az új koalíciós kormány által elfogadott politikai irányok. A jelenleg rendelkezésre álló információk fényében a 2006-ra vonatkozó referencia forgatókönyv valószínűnek tűnik. Az időben előrehaladva ugyanakkor a fő forgatókönyv feltételezései magasnak tűnnek. A program 2006-ra vonatkozó inflációs előrejelzései valószínűnek tűnnek, azonban az időszak fennmaradó részeire vonatkozóan magasak lehetnek.20.  A programban bemutatott középtávú költségvetési stratégia fő célja az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát szolgálja. Ennek elérése érdekében a program javasolja a költségvetési konszolidáció folytatását, a növekedés és a foglalkoztatás feltételeinek javítása mellett. A program a túlzott hiány kiigazítását 2007-re tervezi. Az aktualizálás nominális hiányra vonatkozó előrejelzései különösen 2006-ra és 2007-re vonatkozóan rendre a GDP 3,3 %-ának és 2½ %-ának felelnek meg. Ezt követően a hiány az előrejelzések szerint évente a GDP 0,5 százalékpontjával csökken, majd 2009-re eléri a GDP 1½ %-os szintjét. A költségvetési kiigazítás egyszerre épül a bevételi és kiadási oldalra. A program a konszolidációs stratégia legfontosabb elemeként a szociális kiadások csökkentését határozza meg. A bevételi oldalon az adóbevételek részesedésének növekedését nagyjából ellensúlyozza a szociális hozzájárulások részesedésének csökkenése. Az állami beruházások GDP-ből való részesedése ez előrejelzések szerint változatlan marad. A korábbi aktualizáláshoz képest a kiigazítási pálya nagyjából azonos maradt. Ugyanakkor a hiányhányadot minden évre kereken 0,5 százalékponttal magasabbra tervezik, 2006-ra még ennél is magasabbra, a korábbi aktualizáláshoz képest.21.  A túlzott hiány 2007-re való kiigazítása a program szerint maga után vonja a strukturális egyenleg (vagyis a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül) kumulatív, több, mint egy százalékpontos javulását 2005–2007 között. A programidőszak alatt a közösen megállapított módszertan szerint számított strukturális egyenleg a tervek szerint évente átlagosan a GDP kb. 0,5 %-ával javul, noha 2008-ban és 2009-ben ennél kissé alacsonyabban alakul. A program a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzést strukturális értelemben vett egyensúlyban állapítja meg, ugyanakkor ezt nem a programidőszakban tervezik megvalósítani. Mivel a középtávú célkitűzés meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a becslések szerint a GDP kb. 1¾ %-ának megfelelő hiány), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány felmerülésével szemben. A program középtávú célkitűzése nem lépi túl az euro-övezet és az ERM II tagállamai számára a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben meghatározottakat, és kis mértékben szigorúbb követelményt támaszt az adóssághányad és a hosszú távú átlagos potenciális kibocsátás növekedése által indokolthoz képest.22.  2006 vonatkozásában a költségvetés alakulását veszélyeztető kockázatok kiegyensúlyozottnak tekinthetők. Ugyanakkor, a 2007-et követő években a költségvetés alakulása a programban tervezettnél rosszabb lehet. A szociális kiadások korlátozása – amelyet ugyan teljes részleteiben nem ismertetnek a programban, de a tervek szerint döntően hozzájárul a költségvetés kiigazításához – a korábbi tapasztalatok szerint a tervek szigorú végrehajtásától függ. A szociális kiadások a korábbi programok összehasonlításában a költségvetési célok túllépésének legfőbb mozgatói. A költségvetési célokat veszélyeztetné, ha a társadalombiztosítási hozzájárulások tervezett enyhítését az idevágó kiadási célok teljesítése nélkül hajtanák végre teljes mértékben. Továbbá, a növekedés visszaesése a bevételek visszaesését eredményezné, amelyet a kiadások további, a hiányhányad tervezett pályájának fenntartását szolgáló csökkentésével csak nehezen lehetne ellensúlyozni. A program továbbá 2008-ra a társaságiadó-rendszerre, valamint az egészségügyi és az ápolás-gondoskodás-biztosításra irányuló reformokat jelent be, amelyek, miközben potenciálisan pozitív hatást gyakorolnak a gazdaságra és a költségvetésre, rövid távon negatív hatást gyakorolhatnak a hiányra.23.  Ezen kockázatértékelés tekintetében a program költségvetési irányvonala úgy tűnik, hogy összhangban áll a túlzott hiány 2007-re történő kiigazításával. Ugyanakkor úgy tűnik, hogy a program költségvetési irányvonala nem nyújt elég széles biztonsági sávot ahhoz, hogy szokásos makrogazdasági ingadozások mellett ne lépjék túl a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-határértéket a programidőszak utolsó előtti évéig. A túlzott hiány kiigazítását követő években a program középtávú célkitűzése irányában történő kiigazításnak a program által implikált üteme nagyjából megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktumnak, amely előírja, hogy az euro-övezetben és az ERM II-ben résztvevő tagállamokban a strukturális egyenleget évente a GDP 0,5 %-ával kell javítani, és a gazdaságilag kedvező időszakokban ennél magasabb, a gazdaságilag kedvezőtlen időszakokban pedig ennél alacsonyabb kiigazítást kell alkalmazni.24.  A GDP-arányos államadósság-hányad becslések szerint 2005-ben elérte a 67½ %-ot, túllépve ezzel a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaértéket. A program 2006-ra az adóssághányadnak a GDP 69 %-ára kerekített növekedését, majd ezt követően a programidőszak végére 67 %-ra való csökkenését jelzi előre. A költségvetési célok fent említett kockázatai miatt az adóssághányad alakulása lehet, hogy nem annyira kedvező, mint ahogy azt a programban előre jelezték. E kockázatértékelés fényében az adóssághányad nem biztos, hogy elegendő mértékben csökken a referenciaérték irányába.25.  Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Németország közepes mértékű kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési költségei folytán [7] . A korábbi években végrehajtott strukturális reformok, különös tekintettel a nyugdíjrendszer területén végrehajtottakra, hozzájárultak az állami kiadások későbbi növekedésének visszaszorításához. A Szerződésben a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket meghaladó bruttó államadósság jelenlegi szintjének, valamint a jelenleg magas strukturális hiány tekintetében, szükséges a programidőszak alatt szigorúan végrehajtott költségvetési konszolidáció a hosszú távú fenntarthatóságot veszélyeztető kockázatok csökkentése érdekében.26.  Az államháztartás terén tervezett intézkedések nagyjából összhangban vannak a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. Németország strukturális reformok sorozatának végrehajtását tervezi, az államháztartás közép-, illetve hosszú távú fenntarthatóságának javítása érdekében. Amennyiben a társadalombiztosítási rendszerekben a tervek szerint hajtják végre a kiadások visszaszorítását, az állami kiadások összetétele a lisszaboni stratégiával összhangban kedvezőbb képet mutatna a növekedést ösztönző tényezők tekintetében.27.  Németország Nemzeti Reformprogramja (NRP), amelyet a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben 2005. december 7-én nyújtottak be, hat fő kihívást azonosít: tudásalapú társadalom; a piac működése és versenyképesség; üzleti környezet; az államháztartás fenntarthatósága (beleértve a fenntartható fejlődést és a szociális biztonságot); ökológiai innováció; valamint a munkaerőpiac reformja. Összefoglalva, a stabilitási programban szereplő, az államháztartás területén tervezett intézkedések összhangban állnak a Nemzeti Reformprogramban előirányzott intézkedésekkel. A Nemzeti Reformprogramban bemutatott intézkedések költségvetési hatásait nagyjából tartalmazzák a stabilitási program költségvetési előrejelzései. Az NRP tartalma mellett a stabilitási program tervezi, hogy a föderális rendszer reformjának részeként a Stabilitási és Növekedési Paktumra visszavezethető szankciókat valamilyen kulcs alapján a kormányzati szintek között osztanák fel. Ezt beleillesztenék a német alkotmányba.A fenti értékelés tekintetében a Tanács üdvözli, hogy a programban foglaltak szerint a kormány a költségvetési konszolidációt prioritásként kezeli, azonban megállapítja, hogy a költségvetési célok eléréséhez és az államháztartás fenntarthatóságához kockázatok kapcsolódnak. Továbbá a Szerződés 104. cikkének (9) bekezdése szerinti, [2006. március 14-i] tanácsi határozat fényében a Tanács felkéri Németországot, hogy:-  biztosítsa 2006-ban és 2007-ben a kumuláltan legalább egy százalékpontnak megfelelő, tervezett strukturális kiigazítást annak érdekében, hogy 2007-re a költségvetési hiány minél gyorsabban, hiteles és fenntartható módon a GDP 3 %-a alá csökkenjen;-  a túlzott hiány kiigazítását követően gyorsan érje el a költségvetésre meghatározott középtávú célkitűzést a strukturális egyensúly legalább 0,5 százalékpontos csökkentésén keresztül, nevezetesen a kiadások tervezett visszafogásának szigorú végrehajtásával, aminek következtében megvalósítható a szociális hozzájárulások tervezett könnyítése, valamint elkerülhető, hogy a társasági adóra irányulóan bejelentett reform veszélyeztesse a tervezett költségvetési konszolidációt;-  hajtsa végre a nemzeti költségvetési intézmények megerősítését szolgáló terveket annak érdekében, hogy a költségvetési célok valamennyi kormányzati szinten teljesíthetők legyenek.A legfontosabb makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reál-GDP (változás %-ban) | SP 2006. feb. | 1,6 | 0,9 | 1½ | 1 | 1¾ | 1¾ |COM 2005. nov.6 | 1,6 | 0,8 | 1,2 | 1,6 | -- | -- |SP 2004. dec. | 1,8 | 1,7 | 1¾ | 2 | 2 | -- |HICP-infláció (%) | SP 2006. feb. | -- | -- | -- | -- | -- | -- |COM 2005. nov. | 1,8 | 2,0 | 1,6 | 1,1 | -- | -- |SP 2004. dec. | -- | -- | -- | -- | -- | -- |Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | SP 2006. feb.1 | -0,6 | -0,9 | -0,7 | -1,1 | -0,7 | -0,4 |COM 2005. nov.5 | -0,6 | -0,9 | -0,8 | -0,4 | -- | -- |SP 2004. dec.1 | -1,2 | -0,9 | -0,7 | -0,3 | -0,0 | -- |Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. feb. | -3,7 | -3,3 | -3,3 | -2½ | -2 | -1½ |COM 2005. nov. | -3,7 | -3,9 | -3,7 | -3,3 | -- | -- |SP 2004. dec. | -3¾ | -2,9 | -2½ | -2 | -1½ | -- |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. feb. | -0,8 | -0,5 | -0,5 | 0,5 | 1¼ | 1½ |COM 2005. nov. | -0,8 | -0,9 | -0,9 | -0,4 | -- | -- |SP 2004. dec. | -0,5 | 0 | 0,5 | 1½ | 2 | -- |Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. feb.1 | -3,4 | -2,9 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 |COM 2005. nov. | -3,3 | -3,2 | -3,2 | -3,0 | -- | -- |SP 2004. dec.1 | -3,0 | -2,4 | -1,9 | -1,6 | -1,3 | -- |Strukturális egyenleg2 (a GDP %-ában) | SP 2006. feb.3 | -3,4 | -3,0 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 |COM 2005. nov.4 | -3,3 | -3,2 | -3,2 | -3,0 | -- | -- |SP 2004. dec. | --, | -- | -- | -- | -- | -- |Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | SP 2006. feb. | 65,5 | 67½ | 69 | 68½ | 68 | 67 |COM 2005. nov.7 | 66,4 | 68,6 | 70,0 | 71,4 | -- | -- |SP 2004. dec.7 | 65½ | 66 | 66 | 65½ | 65 | -- |Megjegyzések: 1 A Bizottság szolgálatainak számításai a program információi alapján. 2 Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (ugyanúgy, mint a megelőző sorokban) az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után. 3 Egyszeri és más átmeneti intézkedések a programból (2005-ben a GDP 0,1 %-a). 4 Egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéséből. 5 A 2004–2007. közötti időszak lehetséges becsült növekedési értékei alapján (rendre 1,1 %, 1,1 %, 1,1 % és 1,2 %). 6 Az első becslések szerint a növekedés 2005-ben 0,9 %-os volt. A Bizottság szolgálatainak 2006. február 21-i előzetes előrejelzése szerint a növekedés 2006-ban 1,5 %-os lesz. 7 Az arányt a FISIM (közvetett módon mért pénzközvetítői szolgáltatások) felosztásának régi módszerével készült GDP adatsorok alapján számították, az adatok emiatt közvetlenül nem hasonlíthatók össze. Forrás: Stabilitási program (SP); A Bizottság szolgálatai által az új kormány 2005 novemberi hivatalbalépését megelőzően készített, változatlan politikákra épülő 2005. őszi gazdasági előrejelzések (COM) a Bizottság szolgálatainak számításai. | [1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben szövegben említett összes dokumentum megtalálható az alábbi weboldalon:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Az ECOFIN Tanács által 2005. október 11-én elfogadott, következő dokumentum: „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásával kapcsolatos pontosítások, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan”.[3] A korábbi évekhez hasonlóan az aktualizálás csak kerekített adatokat és esetenként időszakra vonatkozó átlagokat tartalmaz a programidőszak későbbi éveire. A programból részben hiányoznak a magatartási kódexben előírt kötelező és választható adatok (hiányoznak különösen a munkanélküliségre, az ágazati egyenlegekre vonatkozó adatok, valamint az adóbevételek bontása).[4] A hosszú távú fenntarthatósággal kapcsolatos részletek a program Bizottság szolgálatai által végzett technikai értékelésében találhatók:(http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).[5] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] A korábbi évekhez hasonlóan az aktualizálás csak kerekített adatokat és esetenként időszakra vonatkozó átlagokat tartalmaz a programidőszak későbbi éveire. A programból részben hiányoznak a magatartási kódexben előírt kötelező és választható adatok (hiányoznak különösen a munkanélküliségre, az ágazati egyenlegekre vonatkozó adatok, valamint az adóbevételek bontása).[7] A hosszú távú fenntarthatósággal kapcsolatos részletek a program Bizottság szolgálatai által végzett technikai értékelésében találhatók:(http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).