               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.5.13.
            COM(2015) 261 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Horvátország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Horvátország 2015. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Horvátország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Horvátország 2015. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot. Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Horvátország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Horvátország 2014. évi aktualizált konvergenciaprogramját.

               (4)A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  5
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  6
               , amelyben Horvátországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához, a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Horvátországra vonatkozó 2015. évi országjelentését
                  7
               . Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Horvátország által elért eredményeket. Az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Horvátországban túlzott makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek határozott szakpolitikai intézkedéseket és egyedi nyomon követést tesznek szükségessé. Mindenekelőtt a visszafogott növekedés, a vállalkozások megkésett szerkezetátalakítása és a lesújtó foglalkoztatási teljesítmény miatt, a közszektor gyenge irányítása mellett jelentősen megnövekedtek a rossz versenyképességgel, a jelentős külső kötelezettségállománnyal és a növekvő államadóssággal összefüggő kockázatok.

               (7)Az országjelentés nyilvánosságra hozatalát követően, 2015 márciusában a horvát hatóságok párbeszédet kezdtek a bizottsági szolgálatokkal a túlzott makrogazdasági egyensúlyhiányok kezeléséhez leginkább szükséges reformokról. A hatóságok konstruktívan vettek részt a párbeszédben és számos releváns intézkedést jelentettek be, többek között az adójellegű díjak csökkentését 2016–2017-ben, az állami ügynökségek és a központi államigazgatás regionális egységei rendszerének racionalizálását, a helyi önkormányzati egységek önkéntes egyesülésének ösztönzését, a jogbiztonság fokozását, valamint az állami számvevőszék megerősítését. Számos más területen részletezték a reformterveket, amelyek többek között a vállalkozások adminisztratív terheinek csökkentésére és az állami vállalatok irányításának javítására irányulnak. Több területen azonban az ambíció szintje elmarad a várakozásoktól, mindenekelőtt az előrehozott nyugdíjba vonulásra vonatkozó szabályok szigorítása, valamint a kiadások felülvizsgálatából származó megállapítások nyilvánosságra hozatala és végrehajtása tekintetében, bár a hiányosságok részbeni kezelésére előterjesztettek néhány kiegészítő intézkedést.

               (8)Horvátország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ágához tartozik. A 2015. évi konvergenciaprogramja alapján a kormány a túlzott hiány kiigazítását 2017-re tervezi, ami nincs összhangban a Tanács által meghatározott 2016-os határidővel. A kormány tervei szerint az államháztartási hiányt fokozatosan, 2015-ben a GDP 5,0 %-ára, 2016-ban 3,9 %-ára, majd 2017-re tovább, a GDP 2,7 %-ára csökkenti. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság várhatóan 2017-ben a GDP 92,5 %-ának megfelelő értéken tetőzik, majd ezt követően 2018-ra 92,4 %-kal nagyjából stabilizálódik. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv némileg optimistának tűnik, mivel a növekedés megfelel a bizottsági előrejelzésnek, viszont a programban vázolt mögöttes konszolidációs erőfeszítés magasabb szintű a bizottsági előrejelzésben figyelembe vettnél. A 2015-től kezdődő időszakra kitűzött hiánycélok elérését támogató intézkedéseket csak részben határozták meg pontosan. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján nem várható, hogy 2016-ig megvalósul a túlzott hiány időben történő és tartós kiigazítása. A végrehajtott diszkrecionális intézkedések mértéke alapján a költségvetési erőfeszítés 2014-ben megfelelt a tanácsi ajánlásnak. A 2015-re előre jelzett visszaesés ellenére ugyanez a helyzet, ha a 2014-es és 2015-ös intézkedéseket összesítve vesszük figyelembe. 2014–2015 tekintetében a strukturális egyenleg (kiigazított) változása azonban nem éri el az ajánlott mértéket. 2016 vonatkozásában a költségvetési erőfeszítés elmarad a Tanács által ajánlottól, ezért további strukturális intézkedésekre lesz szükség. A konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Horvátország nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (9)Horvátország 2015. április 23-án benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és 2015. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (10)Horvátországban jelenleg folyik a kiadások felülvizsgálata, különösen a bér-, a társadalombiztosítási és a támogatási kiadások hatékonyságának megvalósítása érdekében, és kellő költségvetési mozgásteret kell biztosítani a növekedést ösztönző kiadási tételek és beruházások előnyben részesítéséhez. Horvátországban a rendszeres ingatlanadókból származó bevételek aránya a GDP-ben uniós szinten a legalacsonyabbak között van. Az elmúlt évben intézkedésekre került sor az adómorál javítása céljából, többek között a héacsalás kezelése érdekében és most további fellépésre van szükség. A legújabb reformok megerősítették Horvátország költségvetési keretét, de továbbra is komoly problémák állnak fenn. A hatékony kiadás-ellenőrzés és a költségvetési korlátok következetes alkalmazása terén jelentkező hiányosságok hátrányosan hatnak a költségvetési szakpolitikára és az ellenőrzés során negatív megállapításokhoz vezetnek. A gyorsan növekvő államadósság jelzi, hogy az államadósság kezelése terén sokkal aktívabb megközelítésre van szükség.

               (11)A nyugdíjrendszerre komoly terhet ró a korengedményes nyugdíjban részesülők nagy száma, az előrehozott nyugdíjazás túlzottan nagyvonalú rendszere egyes szakmák esetében, valamint a számos speciális nyugdíjrendszer. A munkaerőpiacról történő korai kilépést megkönnyíti az, hogy viszonylag alacsony, illetve egyes munkavállalók esetében nulla a nyugdíjcsökkentés mértéke. Az előrehozott nyugdíjba vonulás minimális korhatára és a kötelező nyugdíjkorhatár közötti különbség is magas az uniós átlaghoz képest, amely nem éri el a három évet. Emellett a rendszer erősen széttagolt, így kevesebb forrás áll rendelkezésre a szokásos nyugdíjak kifizetésére. Ennek következtében a nyugellátás szintje – a hasonló kiadási arányok ellenére – alacsonyabb, mint a legtöbb tagállamban. Ami az egészségügyi ágazatot illeti, a rendszeres hátralékok továbbra is költségvetési kockázatot jelentenek. Intézkedéseket kezdeményeztek a kórház-finanszírozás racionalizálására, de ezt végrehajtási kockázatok övezik. A költségvetés 10 %-os növelése csak részben fedezi a finanszírozási igényt: további, hatékonyságból eredő megtakarításokra van szükség ahhoz, hogy 2017-ig teljesen meg lehessen szüntetni a hátralékokat.

               (12)A válság utáni időszakban korlátozott bérkiigazításra került sor, ami súlyosbította a foglalkoztatásra gyakorolt negatív hatást. 2014-ben lezárult a bérmegállapítási gyakorlatok átfogó vizsgálata, amely feltárta, hogy a rendszer rugalmatlansága akadályozza a makrogazdasági környezet változásaihoz való alkalmazkodást. Problémát jelent mindenekelőtt a magán- és az állami szektor, többek között az állami vállalatok közötti jelentős különbség, a kollektív szerződések kiterjesztése a szerződés által nem kötelezett felekre és a már nem hatályos megállapodások lezárásához kapcsolódó nehézségek. A vizsgálatot konkrét szakpolitikai intézkedéseknek kell követniük. Fontos nyomon követni a 2013–2014. évi munkaerő-piaci reform hatásait is.

               (13)A gazdaságilag aktív népességet hátrányosan befolyásolja a gyorsan idősödő népesség és az ehhez társuló, – különösen a fiatalok és az 50 év felettiek körében – alacsony aktivitási ráta. Az aktív munkaerő-piaci intézkedések – alkalmazási körük kiterjesztése és a rájuk fordított megnövelt kiadások ellenére – még mindig nem érik el kellő mértékben a tartósan munkanélküli személyeket, az idősebb munkavállalókat, valamint az oktatásban, foglalkoztatásban vagy képzésben részt nem vevő fiatalokat. A felsőfokú oktatásban részt vevők aránya az Unióban a legalacsonyabbak között van. A készségkereslet és -kínálat közötti eltérések, valamint az oktatási és képzési rendszer problémái gátolják a magasabb iskolai végzettség megszerzését. A nagyméretű informális gazdaság változatlanul fennálló problémát jelent és nagyarányú be nem jelentett munkavégzést eredményez. A be nem jelentett munkavégzés leküzdésére felállított bizottság által 2014 végén meghatározott intézkedéseket végre kell hajtani. Jelenleg 80-nál több különböző szociális ellátás és program van. Megkezdődött az ellátások összevonása, de a megfelelőség javítása és a támogatottak körének felülvizsgálata céljából 2015-ben további reformintézkedésekre van szükség.

               (14)A feladatkörök elosztása az országos és helyi szint között komplex és széttagolt, ami veszélyezteti az államháztartás irányítását és rontja az állami kiadások hatékonyságát. A szakpolitikai feladatok jelenlegi megosztása és a helyi hatóságoknál jelentkező igazgatási hiányosságok számos területet közvetlenül befolyásolnak, így az adóbeszedést, a szociális ellátások nyújtását, az európai strukturális és beruházási alapokból származó források kezelését, a közbeszerzést és a közszolgáltatások nyújtását. Rövid távú intézkedésként a hatóságok olyan mechanizmusok létrehozását tervezik, amelyek ösztönzik az önkormányzati egységek önkéntes egyesülését és koordinálását. A központi kormányzatban – a 2014-ben végzett vizsgálat alapján – folytatódott az állami ügynökségek rendszerének reformja és racionalizálása.

               (15)Horvátországban az üzleti környezetet jelentős intézményi hiányosságok befolyásolják, többek között szabályozási instabilitás, a jogszabályban előírt minőségellenőrzés gyengesége, magas megfelelési költségek, diszkriminatív gyakorlatok és a szolgáltatókra vonatkozó túlzott korlátozások, jelentős adminisztratív terhek, számtalan adójellegű díj, az igazgatási szervek munkájának csekély átláthatósága és kiszámíthatósága különösen helyi szinten, a különböző fejlettségű elektronikus kommunikációs csatornák, a hosszadalmas igazságszolgáltatási eljárások, különösen a kereskedelmi bíróságokon, amelyek esetében az ügykezelés korszerűsítésére van szükség. Az új korrupcióellenes stratégia nem megfelelően összpontosított és részletezett; mindezt a stratégia végrehajtására irányuló cselekvési tervben kezelni kell.

               (16)Az állami vállalatok felügyelete a helyi szinten létrehozott vállalatok és a nagyobb állami vállalatok leányvállalatai tekintetében nem megfelelő. A hatóságok a stratégiai vállalatok számának csökkentését és a privatizációs ütemterv felgyorsítását tervezik. Folytatni kell az irányítás minőségének javítását, ideértve a különböző állami vállalatokra kiterjedő felügyelet megerősítését és összehangolását. Az igazgatótanácsi tagok kinevezése nem átlátható és az alkalmassági követelmények viszonylag gyengék, ami gátolja az állami vagyon megfelelő kezelését.

               (17)A hatékony és átlátható korai szanálási és fizetésképtelenségi jogi keret létrehozása alapvető előfeltétele a horvát vállalkozásokra nehezedő jelentős hitelállomány-leépítési nyomás enyhítésének és egy olyan kultúra előmozdításának, amely támogatja a korai szerkezetátalakítást és a második esély kihasználását. A fizetésképtelenséget megelőző eljárásokra vonatkozó jogszabályok vizsgálata azt jelzi, hogy a jelenlegi jogalkotási keret előzetes eljárásainak hatékonysága az Unióban a legalacsonyabbak között van. Megkezdődött a fizetésképtelenség jogi keretének reformja, amely a tervek szerint 2015 első felében kerül a parlament elé elfogadásra. A horvát Újjáépítési és Fejlesztési Bank fontos szerepet játszhat Horvátország gazdasági fellendítésében. A bank közvetlenül ki van téve a hitelezési kockázatoknak, ami befolyásolhatja az államháztartást. Fontos ezért, hogy megfelelő prudenciális felügyelet és erős vállalatirányítás mellett működjön. Szükség lenne továbbá a banki vezetés elszámoltathatóságára vonatkozó rendelkezések struktúrájának és átláthatóságának javítására. Mivel devizakockázat és devizával összefüggő hitelezési kockázat merült fel, olyan hosszú távú, szilárd jogi alappal rendelkező megoldásra van szükség, amely arányos és méltányos, és a legnehezebb helyzetben lévő hitelfelvevők támogatására összpontosít.

               (18)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Horvátország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Horvátországnak címzett ajánlások nyomán hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Horvátország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat.

               (19)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Horvátország konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét
                  8
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (20)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a konvergenciaprogramot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Horvátország 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.A szükséges intézkedések 2015-ben történő végrehajtásával és a 2016-ra vonatkozó költségvetési stratégia megerősítésével 2016-ra biztosítsa a túlzott hiány tartós kiigazítását. Hozza nyilvánosságra és hajtsa végre a kiadások felülvizsgálatának megállapításait. Javítsa a kiadások ellenőrzését központi és helyi szinten, mindenekelőtt a költségvetési korlátokat túllépő egységekre vonatkozó szankcionálási mechanizmus létrehozásával. Fogadja el a költségvetési felelősségről szóló törvényt és erősítse meg az állami számvevőszék kapacitását és szerepét. Vezessen be rendszeres ingatlanadót és javítsa a héaszabályok betartását. Erősítse meg az államadósság-kezelést, különösen az adósságkezelési stratégia éves nyilvánosságra hozatala és megfelelő erőforrások biztosítása révén.

               2.A munkaerőpiacról való korai kilépés szankcionálásával fogja vissza az előrehozott nyugdíjba vonulást. A különösen nehéz és a veszélyes szakmák meghatározásának szigorítása révén javítsa a nyugdíjkiadások megfelelőségét és hatékonyságát. Kezelje az egészségügyben jelentkező költségvetési kockázatokat.

               3.A szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatok alapján szüntesse meg a bérmegállapítási keret hiányosságait annak érdekében, hogy előmozdítsa a béreknek a termelékenységhez és a makrogazdasági feltételekhez való igazítását. Erősítse meg a munkanélküli és az inaktív személyek ösztönzését keresőtevékenység megkezdésére. A 2014. évi felülvizsgálat alapján hajtsa végre a társadalombiztosítási rendszer reformját és a célzottság javításával, valamint az átfedések megszüntetésével folytassa a szociális ellátások összevonását.

               4.A feladatkörök funkcionális elosztására vonatkozó új modell kialakításával és az állami ügynökségek rendszerének racionalizálásával csökkentse a központi és helyi szintű kormányzat széttagoltságának és átfedéseinek mértékét. Növelje az állami vállalati szektor átláthatóságát és elszámoltathatóságát, mindenekelőtt a vezetői kinevezések és a kompetenciára vonatkozó követelmények tekintetében. Mozdítsa elő az állami vállalatok kisebbségi részvénycsomagjainak jegyzését és a privatizációt.

               5.Csökkentse jelentősen az adójellegű díjakat és szüntesse meg a szolgáltatókra vonatkozó túlzott korlátozásokat. Állapítsa meg és hajtsa végre az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának és színvonalának javítását célzó intézkedéseket, mindenekelőtt a kereskedelmi bíróságok tekintetében.

               6.Erősítse meg a vállalkozásokra vonatkozó, a fizetésképtelenséget megelőző és a fizetésképtelenségi kereteket az adósságátütemezés megkönnyítése érdekében, és hozza létre a magáncsőd eljárását. A nemteljesítő vállalati hitelek magas aránya, a devizaalapú lakáshitelek és egyes hitelintézetek gyenge irányítási gyakorlata jelentette kihívások leküzdése érdekében erősítse meg a pénzügyi szektor lehetőségeit a fellendüléshez való hozzájárulásra.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2015) 261.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  COM(2014) 902.

                     (6)
                  COM(2014) 904.

                     (7)
                  SWD(2015) 30 final.

                     (8)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.22.
            COM(2017) 513 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Lettország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Lettország 2017. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Lettország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Lettország 2017. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben Lettországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott. Az ajánlást az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta, majd a Tanács 2017. március 21-én elfogadta
                  6
               .

               (2)Olyan tagállamként, amelynek pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unión belüli gazdaságok közötti szoros kapcsolatra, Lettországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1–2. ajánlások tükröznek.

               (3)2017. február 22-én közzétették a Lettországra vonatkozó 2017. évi országjelentést
                  7
               . Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Lettországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Lettország által elért eredményeket.

               (4)Lettország 2017. április 20-án benyújtotta a 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) 2014–2020 közötti időszakra szóló tagállami programozása során. Az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó jogszabálynak
                  8
                megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól az esb-alapokból finanszírozott releváns programjainak felülvizsgálatát és módosítását, amennyiben ez szükséges a vonatkozó országspecifikus ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. A Bizottság részletes iránymutatást adott az említett szabályok alkalmazására vonatkozóan
                  9
               .

               (6)Lettország a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2017. évi stabilitási programjában a kormány azt vetíti előre, hogy az államháztartás egyenlege a 2016. évi egyensúlyi pozícióról egy jelentős adóügyi reform következtében 2017-ben és 2018-ban GDP-arányosan 0,8 %-os, illetve 1,6 %-os hiánnyá romlik, majd ezt követően 2020-ra a GDP 0,5 %-ának megfelelő hiányra javul. A stabilitási program becslése szerint a strukturális egyenleg a 2016-ban a GDP 0,2 %-ának megfelelő értékről 2018-ban várhatóan -1,7 %-ra romlik, majd 2020-ra -0,8 %-ot ér el. Ez a pálya összhangban van a strukturális értelemben a GDP 1 %-ának megfelelő hiányban meghatározott középtávú költségvetési céllal és a nyugdíjreform, valamint az egészségügyi ágazatra vonatkozóan a strukturális reformokról szóló rendelkezés alapján engedélyezett eltérésekkel. Az újraszámított
                  10
                strukturális egyenlegnek a GDP arányában kifejezett szintje a becslések szerint a 2017. évi -1,9 %-ról 2018-ban -2,3 %-ra nő, majd 2020-ban -0,2 %-ra csökken. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság várhatóan a GDP 40 %-a körül marad. A program GDP-növekedésre vonatkozó előrejelzése nagyjából összhangban van a Bizottság 2017. évi előrejelzésével, de 2018 tekintetében kifejezetten optimista.

               (7)A Tanács 2016. július 12-i ajánlása szerint Lettországnak biztosítania kell, hogy a középtávú költségvetési céltól való eltérés 2017-ben a rendszerszintű nyugdíjreformhoz és az egészségügyi ágazatban végrehajtandó jelentős strukturális reformhoz kapcsolódó engedményekre korlátozódjon. Az említett engedményeket figyelembe véve 2017-ben a GDP legfeljebb 1,0 %-át kitevő mértékű strukturálisegyenleg-romlás engedélyezett. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján Lettország 2017-ben előreláthatólag megfelel e követelménynek. 2018-ban Lettország várhatóan teljesíti középtávú költségvetési célját, figyelembe véve a 2016-ra a rendszerszintű nyugdíjreform, 2017-re pedig a strukturális reform végrehajtásához kapcsolódóan adott engedményeket, mivel az átmeneti eltéréseket egy hároméves időszakban át lehet vinni. A Bizottság 2017. évi tavaszi előrejelzése alapján ez összhangban van a nettó elsődleges államháztartási kiadások 6,0 %-os nominális növekedésével 2018-ban
                  11
               , ami a strukturális egyenleg GDP-arányosan 0,3 %-os romlásának felel meg. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a veszélye, hogy Lettország jelentős mértékben el fog térni ettől a követelménytől. A Tanács összességében úgy véli, hogy 2018-ban további intézkedésekre lesz szükség a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében.

               (8)Lettországban magas a jövedelmi egyenlőtlenség mértéke. A háztartások leggazdagabb 20 %-a jövedelmének a legszegényebb 20 % jövedelméhez viszonyított aránya a 2015. évi 6,5-ös értékkel a legnagyobbak között volt az EU-ban, bár 2016-ban valamelyest mérséklődött. A jövedelmi egyenlőtlenséget tekintve az adózás és a szociális transzferek kifizetése előtti, illetve utáni helyzet közötti különbség uniós viszonylatban a legcsekélyebbek közé tartozik. Lettország adórendszere a többi uniós tagállamhoz képest kevésbé progresszív, amellyel hozzájárul az egyenlőtlenség magas szintjéhez és az aktív keresők szegénységi rátájához. Az alacsony keresetűekre nehezedő adóterhek változatlanul itt a legmagasabbak az Unióban, miközben az adók egyéb, a növekedést kevésbé visszafogó forrásait nem veszik kellő mértékben igénybe. Az adóbevétel GDP-n belüli alacsony részesedése miatt csak korlátozott eszközök állnak a fenntartható közszolgáltatás-nyújtás rendelkezésére. Jóllehet van némi előrelépés az adókijátszás elleni küzdelem terén, az adójogszabályoknak való megfelelés azonban továbbra is komoly kihívás. A stabilitási program bejelentette egy adóreform bevezetését. A kulcsfontosságú intézkedések közé tartoznak a személyi jövedelemadó általános mértékének 23 %-ról 20 %-ra történő csökkentése, a jövedelemtől függő alapjáradék növelése, a visszaforgatott nyereségre vonatkozó 0 %-os társasági adómérték bevezetése és a tőkeadómértékek 20 %-ra történő összehangolása. A reform az országspecifikus ajánlást oly módon veszi figyelembe, hogy az alacsony jövedelműek esetében jelentősen csökkenti az adóéket. Az adóreform azonban alig haladt valamelyest az adózásnak a növekedést kevésbé visszafogó forrásokra történő átcsoportosítása és az adóbevétel GDP-n belüli részesedésének növelésére irányuló szakpolitikai célkitűzés teljesítése tekintetében.

               (9)A nagy szegénység és a kialakult egyenlőtlenség magas szintjének egyik oka, amely többek között elsősorban a fogyatékossággal élőket és az időseket érinti, hogy gyenge az alapvető szociális biztonsági háló. A fogyatékossággal élők szegénységi rátája a legmagasabbak között van Európában. A szociális ellátások megfelelősége nem javult 2009 óta, és a nyugdíjak sem nyújtanak hatékony védelmet a szegénységgel és a társadalmi kirekesztődéssel szemben. A 2014-ben bejelentett, de soha végre nem hajtott minimumjövedelemmel kapcsolatos reform hiánya kedvezőtlenül hat a legszegényebb háztartásokra, bár a minimumjövedelem-támogatásra irányuló középtávú tervek már előkészületben vannak.

               (10)A munkaerő arányának csökkenésével a foglalkoztatás növekedése gyenge volt, miközben a munkanélküliségi ráta csak lassan esett vissza. Kedvezőbbek a foglalkoztatási kilátások a gazdasági tevékenységek központjaiban és a magasan képzett munkavállalók körében, míg a munkanélküliség sokkal elterjedtebb az alacsony képzettséggel rendelkezők és a vidéki területeken élők körében. Ebben az összefüggésben a munkaerő készségszintjének emelése hozzájárul majd e problémák megoldásához. Még ha javult is a szakképzés vonzereje, csupán korlátozott eredményeket hozott az oktatást a jelenleg szükséges készségigényekkel összehangoló tantervi reform. Lettország létrehozta a munkaalapú tanulásra vonatkozó szabályozási keretet, és végrehajtása során biztosított a szociális partnerek és vállalatok aktív részvétele. Ezen túlmenően a munkanélkülieknek az aktív munkaerőpiaci intézkedésekbe történő bevonása kisebb mértékben valósul meg, mint a többi uniós tagállamban. E helyzet orvoslására intézkedéseket hoztak, amelyeket a továbbiakban is nyomon kell követni. Lettországban továbbra is csekély mértékben vesznek részt az egész életen át tartó tanulásban.

               (11)Jóllehet a lett hatóságok sikeresen kezdeményezték az egészségügyi rendszer releváns reformjait, a betegek által fizetett közvetlen térítések jelentős mértéke, a hosszú várólisták, a közkiadások alacsony szintje és a rossz hatékonyságú szolgáltatás-elosztás mind korlátozzák az egészségügyhöz való hozzáférést. Mivel a közkiadások kvótákhoz kötöttek, jelentős késedelemmel valósulnak meg a kezelések, és a betegeknek vagy sokáig kell várniuk, vagy saját zsebből kell kifizetniük a szolgáltatást. Ebből kifolyólag a lakosság jelentős része nem jut hozzá a szükséges egészségügyi ellátáshoz. Lettország megtette a kezdő lépéseket a minőségbiztosítási rendszer reformja érdekében, ugyanakkor folytatni kell az erőfeszítéseket, hogy a betegek és a lakosság összességében érzékelhessék a konkrét javulást. Van némi előrelépés az egészségügyi rendszer hatékonyságának fokozása terén, de szükség van még a kórházi ágazat további racionalizálására, a járóbeteg-ellátáshoz és az alapellátáshoz való jobb hozzáférésre, továbbá a költségvetési juttatások, a szolgáltatás minősége és a költségek közötti hatékonyabb kapcsolatra.

               (12)A lett hatóságok rendszeresen igénybe veszik a közbeszerzési eljárásokat az egészségügyi ágazatban megvalósított beszerzéseik során, de további hatékonyságjavulást lehetne elérni az e-közbeszerzés és a központi beszerzések rendszeres használata révén, amelynek köszönhetően még átláthatóbbá és hatékonyabbá tehetők a közkiadások.

               (13)A szabályozás minőségében tapasztalt hiányosságok és a közigazgatás alacsony fokú hatékonysága és eredményessége kedvezőtlenül befolyásolják az üzleti környezetet. 2016-ban a kormány karcsúbb és még professzionálisabb közszférára irányuló ambiciózus reformtervet mutatott be, amelynek célja a hatékonyságnak a létszámleépítés és a támogatási funkciók központosítása révén történő javítása, a teljesítményalapú fizetések megerősítése és az átláthatóság fokozása. Jóllehet e terv a központi igazgatásra korlátozódik, általa jelentős mértékben lehetne fokozni a hatékonyságot a helyi önkormányzatok szintjén is.

               (14)A korrupció továbbra is akadályozza Lettország üzleti környezetét, az összeférhetetlenség megelőzését szolgáló rendszer pedig változatlanul merev és formális, valamint ellenőrzésére sem kerül sor megfelelő mértékben. Bár a fizetésképtelenségi rendszer reformja alapvetően befejeződött, hatékony végrehajtását szoros figyelemmel kell kísérni annak érdekében, hogy kezelhető legyen a szerkezetátalakítási esetek korlátozott száma és az eszközök alacsony visszanyerési aránya.

               (15)Az elmúlt három évben Lettország bevezette a felsőoktatás és az állami kutatások nagyszabású reformját a kutatóintézetek konszolidálása, valamint eredményeik minőségének javítása és jelentőségük kiemelése céljából. A lett állami kutatásfinanszírozás irányítása és szervezeti felépítése továbbra sem hatékony, hiszen a finanszírozással összefüggő funkciók számos intézet között elszórtan oszlanak meg. Az állami kutatás nem hatékony finanszírozása hozzájárul a rendkívül alacsony tudományos teljesítményhez, a szakképzett emberi erőforrások hiányához a köz- és magánszférában egyaránt, valamint a köz- és magánszféra közötti együttműködés alacsony szintjéhez. Lettország vállalkozói K+F intenzitása továbbra is az egyik legalacsonyabb az EU-ban.

               (16)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Lettország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Lettországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Lettország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (17)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  12
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Lettország 2017–2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Folytasson a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel összhangban levő költségvetési politikát a középtávú költségvetési céljának 2018-ban – a rendszerszintű nyugdíjreform és az átmeneti eltérésekkel támogatott strukturális reformok végrehajtásával összefüggésben kapott engedmények figyelembevételével – történő elérése érdekében. Csökkentse az alacsony keresetűek adóterheit azáltal, hogy az adóterhet más, a növekedést kevésbé visszafogó forrásokra csoportosítja át és javítja az adójogszabályoknak való megfelelést

               2.Javítsa a szociális biztonsági háló megfelelőségét és emelje a munkaerő készségszintjét a szakképzés tantervi reformjának felgyorsítása révén. Fokozza a költséghatékonyságot és az egészségügyhöz való hozzáférést, többek között a betegek által fizetett közvetlen térítések és a hosszú várakozási idők csökkentése révén.

               3.Fokozza a hatékonyságot és az elszámoltathatóságot a közszférában, elsősorban az adminisztratív eljárások egyszerűsítése és az összeférhetetlenség megelőzésére irányuló szabályozás megerősítése révén, a felszámolók tekintetében is.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2017) 513 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 és P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  HL C 92/01., 2017.3.24., 1. o.

                     (7)
                  SWD(2017) 79 final.

                     (8)
                  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

                     (11)
                  A nettó államháztartási kiadások nem tartalmazzák a kamatkiadásokat, az uniós programokra fordított azon kiadásokat, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, sem pedig az álláskeresési ellátásokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásait. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás egy négyéves időszakra van szétterítve, a diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (12)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.22.
            COM(2017) 527 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            az Egyesült Királyság 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi az Egyesült Királyság 2017. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               az Egyesült Királyság 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi az Egyesült Királyság 2017. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben az Egyesült Királyságot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)2017. február 22-én közzétették az Egyesült Királyságra vonatkozó 2017. évi országjelentést
                  6
               . Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években az Egyesült Királyságnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek megvalósítása terén az Egyesült Királyság által elért eredményeket.

               (3)Az Egyesült Királyság 2017. április 21-én benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját, majd 2017. április 27-én 2017. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) 2014–2020 közötti időszakra szóló tagállami programozása során. Az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó jogszabálynak
                  7
                megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól az esb-alapokból finanszírozott releváns programjainak felülvizsgálatát és módosítását, amennyiben ez szükséges a vonatkozó országspecifikus ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. A Bizottság további iránymutatást adott az említett szabályok alkalmazására vonatkozóan
                  8
               .

               (5)Az Egyesült Királyság jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ágához tartozik. Amennyiben 2016–2017 során sikerül időben tartós kiigazítást elérni, úgy az Egyesült Királyság 2017–2018-ban átkerül a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágába, és az átmeneti adósságszabály hatálya alá fog tartozni. A 2017. évi konvergenciaprogram értelmében a kormány a Tanács 2015. június 19-i ajánlásának megfelelően a 2016–2017-es pénzügyi évre tervezi a túlzott hiány kiigazítását, a GDP 2,7 %-ának megfelelő államháztartási hiány elérésével. A várakozások szerint 2017–2018-ban a GDP-arányos államháztartási hiány enyhén, 2,8 %-ra emelkedik, majd 2018–2019-ben 1,9 %-ra csökken. A konvergenciaprogram nem határoz meg középtávú költségvetési célt. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság 2016–2017-ről 2018–2019-re várhatóan nagyjából 87,5 % körül stabilizálódik, majd 2020–2021-ben 84,8 %-ra mérséklődik. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv optimista. A tervezett hiánycélok eléréséhez szükséges intézkedések összességében jól meghatározottak, viszont a makrogazdasági kilátásokat övező lefelé mutató kockázatok veszélyeztetik a tervezett hiánycsökkentés megvalósítását.

               (6)A 2016. július 12-i tanácsi ajánlás szerint az Egyesült Királyságnak 2016–2017-re meg kell szüntetnie a túlzott hiányt, és a túlzott hiány kiigazítását követően 2017–2018-ban a minimális középtávú költségvetési cél felé mutató, a GDP 0,6 %-ának megfelelő költségvetési kiigazítást kell megvalósítania. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján az államháztartási hiány 2016–2017-ben a GDP 2,7 %-a lesz, vagyis meg fog felelni a Tanács által ajánlott hiánycélnak. 2017–2018 tekintetében fennáll annak a veszélye, hogy az ország némileg el fog térni a prevenciós ág követelményeitől.

               (7)Költségvetési helyzetére és mindenekelőtt adósságszintjére való tekintettel az Egyesült Királysággal szemben elvárás, hogy megfelelő középtávú költségvetési cél felé mutató, további kiigazítást hajtson végre. A Stabilitási és Növekedési Paktum keretében közösen elfogadott kiigazítási mátrix alapján ez a kiigazítás a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  9
                legfeljebb 1,8 %-os nominális növekedését jelenti. Ez a GDP 0,6 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a veszélye, hogy az ország a 2017–2018-as és a 2018–2019-es időszakban együttvéve némileg el fog térni ettől a követelménytől. Ugyanakkor az Egyesült Királyság az előrejelzés szerint 2017–2018-ban egyértelműen nem fog megfelelni, 2018–2019-ben viszont meg fog felelni az átmeneti adósságszabálynak. A Tanács összességében úgy véli, hogy az Egyesült Királyságnak 2017–2018-tól kezdődően készen kell állnia további intézkedések megtételére a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében. Mindazonáltal az 1466/97/EK rendeletben foglaltak szerint a költségvetési tervek és a költségvetés alakulásának értékelése során a konjunkturális körülmények figyelembevételével kell megvizsgálni a tagállamok költségvetési egyenlegét. Amint azt az országspecifikus ajánlásokat kísérő bizottsági közlemény is nyomatékosítja, a jövőbeli értékelés során megfelelően figyelembe kell venni a folyamatban lévő fellendülés megerősítéséhez és az egyesült királyságbeli államháztartás fenntarthatóságának biztosításához egyaránt hozzájáruló költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozó célt. Ebben az összefüggésben a Bizottság – az Egyesült Királyság konjunkturális helyzetét figyelembe véve – élni kíván releváns mérlegelési jogkörével.

               (8)A magánberuházás sorozatosan jócskán elmaradt, az állami beruházás pedig éppen csak elmaradt az uniós átlagtól. A termelékenység lényegesen alacsonyabb a G7-ek átlagánál, és 2008 óta stagnál. A termelékenység növekedésének fellendítése érdekében a kormány erőteljes politikai hangsúlyt helyez a beruházásösztönzésre. A fő kihívások egyike az Egyesült Királyság infrastruktúra-hálózatainak kapacitása, illetve minősége terén tapasztalható lényeges hiányosságok kezelése. A közutak túlterheltek, a vasúti kapacitás pedig egyre kevésbé képes lépést tartani a gyorsan növekvő kereslettel. Ezen túlmenően mind sürgetőbb szükséglet az új energiatermelési és -ellátási kapacitásokba való beruházás. Az infrastruktúrára vonatkozó nemzeti teljesítési terv ambiciózus célkitűzésekkel kívánja javítani az Egyesült Királyság gazdasági infrastruktúráját, és 2016 folyamán számos beruházási döntés született nagy horderejű közlekedési és energiaprojektekkel kapcsolatban. Mindazonáltal továbbra is kérdéses, hogy biztosítható-e az infrastrukturális hiányosságok időben történő és költséghatékony kiküszöbölésére alkalmas állami és magánberuházás. Az Egyesült Királyságot rendkívüli kihívás elé állítja a lakáskínálat bővítése iránti igény. A krónikus lakáshiány hozzájárul a magas és egyre emelkedő lakásárakhoz, valamint jelentős gazdasági és szociális költségeket von maga után, kiváltképp a gazdasági növekedési pólusok közelében. A megreformált területfejlesztési rendszer és a kiegészítő lakhatási intézkedések összességében némileg erőteljesebben támogatják a lakóingatlan-építés fokozását. Ugyanakkor a lakáskínálatot továbbra is számos tényező korlátozza – ilyen például a telekpiacra és a lakóingatlan-építésre vonatkozó igen szigorú és összetett szabályozás –, és az új lakások kínálata még mindig nem képes lépést tartani a kereslet növekedésével.

               (9)A fő munkaerőpiaci mutatók változatlanul kedvezőek: mind a tartós munkanélküliség, mind az ifjúsági munkanélküliség összességében alacsony. Ezzel szemben az inaktivitási rátát, valamint a részmunkaidős és a kis keresetű munkavállalók arányát tekintve van még mit javítani a helyzeten. A jövedelemnövekedés továbbra is szerény, ami a termelékenység csekély növekedésével áll összefüggésben. A készségkínálattal, a készségek kihasználásával és a készségfejlesztéssel kapcsolatos aggályok továbbra is fennállnak. A készségek és a készségfejlesztés vonatkozásában jelentős szakpolitikai kezdeményezések indultak a műszaki oktatás és a tanulószerződéses gyakorlati képzés megreformálása keretében. A színvonalas tanulószerződéses gyakorlati képzésnek a megszerzett képesítési szintre és a képesítés szakterületére egyaránt kell összpontosítania. A készségfejlesztés egyéb, stratégiai fontosságú támogatott formái – mindenekelőtt a 25 évnél idősebbek számára – bővítenék az állami szektor, a vállalkozások és a szakmai előrehaladásra törekvő személyek számára elérhető készségkínálatot. A gyermekgondozás és a szociális ellátás kínálata sem mentes a kihívásoktól, amelyek hozzájárulnak a nők részmunkaidős foglalkoztatásának magas arányához. A gyermekgondozási reformok folyamatosan, ám kis lépésenként valósulnak meg. A következő két évben egyes kezdeményezések teljes körű végrehajtása nyomán gyökeres változásra van kilátás. A három évnél fiatalabb gyermekek viszonylag kis mértékben vesznek részt a formális gyermekgondozásban. Míg a közelmúltbeli intézkedések némileg javítják a három- és négyéves gyermekeknek kínált gyermekgondozási szolgáltatások hozzáférhetőségét és megfizethetőségét, addig a három évnél fiatalabb gyermekeknek biztosított gyermekgondozási lehetőségek kérdése továbbra is megoldásra vár. A korábban bejelentett reformok és megszorítások következtében – amelyek különösen a munkavállalói támogatást érintették érzékenyen – rövid, illetve középtávon nyomás alá kerülhet a szociális politikai teljesítmény, beleértve a gyermekszegénységre vonatkozó mutatót is, főként a magasabb infláció összefüggésében. Különös aggodalomra ad okot a munkahellyel rendelkező háztartásokban szegénységben élő gyermekek száma.

               (10)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte az Egyesült Királyság gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években az Egyesült Királyságnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak az Egyesült Királyság fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (11)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a konvergenciaprogramot, és arról alkotott véleményét
                  10
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy az Egyesült Királyság 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Folytasson olyan költségvetési politikát, amely összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel; ez 2018 vonatkozásában jelentős költségvetési kiigazítást tesz szükségessé. Szakpolitikai fellépései során igyekezzen olyan költségvetési irányvonalat kialakítani, amely a folyamatban lévő fellendülés megerősítéséhez és az egyesült királyságbeli államháztartás fenntarthatóságának biztosításához egyaránt hozzájárul.

               2.Tegyen további lépéseket a lakáskínálat bővítése érdekében, többek között a területfejlesztési szabályok reformjának bevezetése és végrehajtása révén.

               3.Orvosolja a strukturális munkaerőhiányt és mozdítsa elő a készségfejlesztést, beleértve a tanulószerződéses gyakorlati képzés színvonalának javítását, valamint egyéb támogatott továbbképzési lehetőségek biztosítását.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2017) xxx.

                     (3)
                  P8_TA(2017)0038, P8_TA(2017)0039 és P8_TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  SWD(2017) 93 final.

                     (7)
                  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  A nettó államháztartási kiadások nem tartalmazzák a kamatkiadásokat, az uniós programokra fordított azon kiadásokat, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, sem pedig az álláskeresési ellátásokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásait. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve, a diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (10)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.22.
            COM(2017) 502 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Bulgária 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Bulgária 2017. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Bulgária 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Bulgária 2017. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  5
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  6
               , amelyben Bulgáriát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)2017. február 22-én közzétették a Bulgáriára vonatkozó 2017. évi országjelentést
                  7
               , amely értékelte a Bulgária által tett előrelépéseket a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások kezelése, az előző években Bulgáriának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedések, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek teljesítése terén. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, melynek eredményeit 2017. február 22-én tették közzé
                  8
               . Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Bulgáriában túlzott makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Konkrétan Bulgáriában továbbra is egyensúlyhiány áll fenn a pénzügyi szektorban fennmaradt gyengeségek és a vállalatok nagyarányú eladósodottsága kapcsán a hosszú távú munkanélküliség magas szintjével összefüggésben.

               (3)Bulgária a határidőig nem nyújtotta be 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi konvergenciaprogramját.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették a tagállami programokban az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó jogszabálynak
                  9
                megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól az esb-alapokból finanszírozott releváns programjainak felülvizsgálatát és módosítását, amennyiben ez szükséges a vonatkozó országspecifikus ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. A Bizottság részletes iránymutatást adott e szabályok alkalmazásáról
                  10
               .

               (5)Bulgária jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A kormány az 1466/97/EK rendeletben előírt határidőig nem nyújtotta be 2017. évi konvergenciaprogramját.

               (6)A 2016. július 12-i tanácsi ajánlás szerint Bulgáriának 2017-ben a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékű éves költségvetési kiigazítást kell végrehajtania a középtávú költségvetési cél elérése érdekében. Az eredményadatok alapján úgy tűnik, hogy Bulgária 2016-ban már elérte középtávú költségvetési célját. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg változatlan politika mellett várhatóan a 2016-ban a GDP 0,1 %-ának megfelelő többlet után 2017-ben a GDP 0,4 %-át, 2018-ban pedig a GDP 0,3 %-át kitevő hiányt ér el. E romlás ellenére a strukturális egyenleg várhatóan mindkét évben meghaladja majd a középtávú költségvetési célt. Összességében a Tanács véleménye szerint Bulgária 2017-ben és 2018-ban várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (7)Folyamatban vannak az adóbehajtás javítására irányuló erőfeszítések. Az előrelépés ellenére az adózási fegyelem továbbra is kihívást jelent. Továbbra is magas az árnyékgazdaság és a be nem jelentett munkavégzés mértéke. Jelentősek az adózással összefüggő adminisztratív terhek. A bürokrácia csökkentésére irányuló intézkedések a jelek szerint eddig csak korlátozott eredményeket hoztak, és nincsenek arra utaló jelek, hogy jelentős mértékben javulna az önkéntes adózási fegyelem. Ilyen körülmények között úgy tűnik, hogy a szabályok betartatása kulcsfontosságú nemcsak az ellenőrzések végrehajtásához, hanem az adóelkerülés megelőzésének megerősítéséhez is. Az adóbehajtás javítására irányuló 2015–2017-es nemzeti stratégiát kísérő cselekvési terv, a feketegazdaság visszaszorítása és a megfelelési költségek csökkentése hasznos eszköznek tűnnek, különösen az adózás területén működő közigazgatási szervek koordinációjának és hatékonyságának értékelésére és javítására. Az egyedi intézkedések hatásainak utólagos elemzése hozzájárulhat az adózási fegyelmet szolgáló jövőbeli intézkedések megfelelő értékeléséhez, tervezéséhez és céljainak meghatározásához. Ezek az intézkedések a jelenlegi, 2017-ben lejáró stratégia helyébe fognak lépni.

               (8)A hatóságok a megfelelő európai szervekkel konzultálva és együttműködve elvégezték a bank- és biztosítási ágazat eszközminőség-vizsgálatait és stressztesztjeit, valamint a magánnyugdíjalapok eszközeinek vizsgálatát. Noha a vizsgálatok megerősítették, hogy az ágazatok összességében stabilak, egyben kisebb sebezhetőségeket is feltártak, néhányat rendszerszinten jelentős intézményekben. Mivel a nyomonkövetési intézkedéseket még nem hajtották végre teljes mértékben, a sebezhetőség okai továbbra is fennállnak. Ezenkívül a három vizsgálat nem teljeskörűen foglalkozott bizonyos kérdésekkel, ideértve az illikvid pénzügyi eszközök értékelését és a kapcsolt felek között fennálló kitettségeket. A felügyeletek konzervatívabb megközelítést alkalmazhatnának e kérdések kezelésére. A biztosítási ágazatban a legfontosabb kérdések közé tartozik egyes viszontbiztosítási szerződések kezelése, a biztosítási követelések és csoportszintű felügyelet is.

               (9)A hasonló egyensúlyproblémák esetleges jövőbeli felmerülésének kiküszöbölése érdekében véglegesíteni kell a bankfelügyelet javítására irányuló intézkedéseket, és további erőfeszítésekre van szükség a nem banki felügyelet javítására. A nehezen értékelhető eszközök és a nem megfelelő üzleti gyakorlatok, ideértve a kapcsolt feleket és az ehhez kapcsolódó hitelezést, továbbra is kulcsfontosságú kihívások maradnak a hatóságok számára.  A Bolgár Nemzeti Bank elindított egy tervet a bankfelügyelet átalakítására és fejlesztésére, többek között a Világbank és az IMF megállapításai alapján. E terv végrehajtása jelenleg is folyamatban van, de előfordulhat, hogy a pénzügyi ágazati értékelési program megállapításai fényében módosítani kell. A biztosítási és nyugdíjalapok felülvizsgálata során a felügyelet terén feltárt hiányosságok rámutatnak arra, hogy a Pénzügyi Felügyeleti Bizottságnak átfogó tervet kell kidolgoznia és végrehajtania a felügyelet megerősítése céljából. A hitelesség teljes körű biztosításához egy ilyen tervnek figyelembe kell vennie a területen bevált nemzetközi gyakorlatokat, továbbá a tervet az európai szervekkel szoros együttműködésben kell elkészíteni és végrehajtani, szükség szerint beépítve a harmadik fél szolgáltatók hozzájárulásait.

               (10)A vállalati adósság szintje továbbra is magas (jóval meghaladja a referenciaországok mutatóit), ami jelentős terhet jelent a vállalatok mérlegében, és középtávon potenciálisan korlátozza a hitelek iránti keresletet és a beruházásokat. A nemteljesítő vállalati hitelek továbbra is magas szintjének csökkentése érdekében a hatóságoknak átfogó eszközkészletre támaszkodva meg kell könnyíteniük az adósságrendezést a bankok számára. Például a fizetésképtelenségi keret reformjának felgyorsítása javítaná a behajthatatlan követelések kezelésének jogi keretfeltételeit, és lehetőséget teremtene a bíróságon kívüli szerkezetátalakításra. A fizetésképtelenségi kereten túl az eszközkészlet tartalmazhatna felügyeleti iránymutatást azon bankok számára, amelyeknél különösen magas a nemteljesítő hitelek szintje. Ez átláthatóbbá tenné az eszközminőségre vonatkozó adatokat, és segítene elmélyíteni a nemteljesítő hitelek másodlagos piacát.

               (11)A legújabb munkaerőpiaci fejlemények kedvezőek voltak, de továbbra is strukturális problémák tapasztalhatók. A munkaerő tovább zsugorodik, aminek hátterében a népesség elöregedése és a kivándorlás húzódik meg. Mivel a gazdaság strukturális változásokon megy keresztül, feltétlenül hasznosítani kell a kiaknázatlan munkaerőpiaci potenciált. Jelenleg a munkaerőpiacot a tartós munkanélküliség és az inaktivitás magas szintje, a fiatalok korlátozott munkaerőpiaci integrálása, valamint a készségek hiánya és a strukturális munkaerőhiány jellemzi. Noha a munkanélküliségi ráta 2016-ban az uniós átlag alá csökkent, a tartós munkanélküliség aránya, a nem foglalkoztatott, oktatásban vagy képzésben nem részesülő fiatalok aránya, továbbá az alacsony képzettségű munkavállalók alacsony foglalkoztatási rátája továbbra is nagy kihívást jelent. E kihívásokra tekintettel az aktív munkaerőpiaci politikák nem kellően célozzák a hátrányos helyzetű csoportokat és szükségleteiket, ami hátráltatja azok foglalkoztathatóságát. Továbbá a foglalkoztatási és a szociális szolgálatok nem megfelelő integrációja korlátozhatja a szociális ellátásban részesülők munkaerőpiaci részvételét.

               (12)Az oktatási eredmények javítása és az inkluzív többségi oktatás nyújtásának megerősítése továbbra is kihívást jelent, és hatással lehet a szegénységre. Noha a gyermekek esetében némileg csökkent a szegénység vagy társadalmi kirekesztettség kockázata, azonban ez továbbra is itt az egyik legmagasabb az EU-ban, és erősen kapcsolódik a szülők iskolázottságának szintjéhez. A PISA által 2015-ben mért alapkészségek azt mutatják, hogy az olvasás, a matematika és a természettudományok terén rosszul teljesítő tanulók aránya változatlanulaz egyik legmagasabb az EU-ban. Továbbra is várat magára az iskolák finanszírozásának javítására irányuló tervezett módszer kialakítása. Ennek célja a kiegyenlítettebb eredmények elősegítése az alulteljesítő iskolák kiegészítő támogatása révén. Az alacsonyabb társadalmi-gazdasági státuszú családokból, különösen a roma családokból származó gyerekek nem részesülnek egyenlő oktatási lehetőségekben, ideértve a kisgyermekkort is. Folyamatban van a szakoktatás és -képzés reformja, azonban ennek minősége, valamint az üzleti és szociális partnerekkel való együttműködés szintje elégtelen. Tovább folyik a kettős oktatás kiterjesztése. A felsőoktatásban a teljesítményalapú finanszírozás célja a minőség és a munkaerőpiaci relevancia javítása.

               (13)A korlátozott hozzáférhetőség, az alacsony finanszírozás, a szakemberek elvándorlása és a gyenge egészségügyi eredmények továbbra is kulcsfontosságú kihívások az egészségügyi rendszerben. Az egészségbiztosítás alacsony kiterjedtségi szintje, ideértve az ambuláns egészségügyi szolgáltatások közfinanszírozásának alacsony szintjét és a betegek által közvetlenül fizetett térítések elterjedtségét, egyesek számára nehezebbé teszi az egészségügyi ellátásokhoz való hozzáférést. A közelmúltban hozott intézkedésekben – például a kórházi szolgáltatásokra való szelektív szerződéskötés a nemzeti egészségügyi térkép alapján – megvan a potenciál arra, hogy javítsák az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférést és a méltányosságot, amennyiben teljes mértékben végrehajtják őket.

               (14)Noha a bolgár minimálbér továbbra is a legalacsonyabb az EU-ban, 2011 óta számottevően emelkedett. Annak ellenére, hogy a foglalkoztatók és a szakszervezetek megállapodtak a feltételekről, csak korlátozott előrelépés történt az objektív mechanizmus létrehozása terén. Az átlátható, a gazdasági és társadalmi követelményeket figyelembe vevő rendszer hiánya, a munkaerőpiaci feltételek és alkalmazásuk intézményi aspektusa veszélyeztetheti a foglalkoztatás és a versenyképesség elősegítésének, és a munkabér megőrzésének céljai közötti megfelelő egyensúlyt. A 2017. évi társadalombiztosítási minimumokról folytatott, kudarccal zárult tárgyalások során a szociális partnerek között kialakult bizonyos feszültségek ellenére továbbra is folyik az országban a szociális párbeszéd.

               (15)Továbbra is jelentős gazdasági és társadalmi kihívást jelent a szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben élők magas aránya. Bulgária továbbra is a legszegényebb uniós tagállam, és ez aránytalanul súlyosan érinti a hátrányos helyzetű csoportokat, mint a romák, a gyermekek, az idősek és a vidéki területeken élők. Több évnyi tartós javulás után jelentősen romlott az idősek szegénységi aránya. Az idős nőket különösen fenyegeti a szegénység vagy a társadalmi kirekesztés kockázata, tekintettel jellemzően rövidebb nyugdíjjárulék-fizetési időszakukra. Noha a gyermekek körében javult a relatív szegénységi helyzet, továbbra is nagyon magas a szegénység szintje ebben a csoportban. Az új cselekvési terv elfogadásával a gyermekek intézményi elhelyezésének visszaszorítása ugyanolyan lendülettel folyik. A felnőttek és a fogyatékossággal élők esetében azonban ez a folyamat még mindig lassú. A jövedelmi egyenlőtlenség számottevő és egyre növekvő problémát jelent. A háztartások leggazdagabb 20 %-a jövedelmének a legszegényebb 20 % jövedelméhez viszonyított aránya a 2012. évi 6,1-ről 2015-ben 7,1-re emelkedett, és a legmagasabbak között van az EU-ban. Bulgáriában a jövedelmi egyenlőtlenséget tekintve az adózás és a szociális transzferek kifizetése előtti, illetve utáni helyzet közötti különbség uniós viszonylatban a legcsekélyebbek közé tartozik. A szociális védelmi rendszer, többek között az általános minimumjövedelem-rendszer (amely havi szociális ellátási juttatásokból és fűtési hozzájárulásból áll) nem biztosítja a megfelelő szintű támogatást. A szociális ellátásban részesülők köre továbbra is alacsony, ami a rendkívül korlátozó jogosultsági feltételek következménye. A minimumjövedelem szintje továbbra is alacsony, 2009 óta nem korszerűsítették, és nem létezik átlátható kiigazítási mechanizmus.

               (16)Bevezettek a közbeszerzési rendszer javítására irányuló intézkedéseket, ám ezek tényleges hozzáadott értéke még nem látható. Gondoskodni kell az új, kockázatalapú előzetes ellenőrzési rendszer megfelelő és hatékony végrehajtásáról. A fellebbezési rendszer felülvizsgálata során született ajánlások végrehajtása továbbra is kihívás marad, mivel a hatékony jogorvoslati lehetőségek kulcsfontosságúak a fontos projektek végrehajtásához. Az értékelést követően a közbeszerzési ügynökség igazgatási kapacitását oly módon kellene kiigazítani, hogy az tükrözze az ügynökség feladatait. Ezenkívül növelni kell az ajánlatkérő szervek igazgatási kapacitását, ideértve a közbeszerzési ügynökség és a központi beszerző szervek által a központi igazgatás, az önkormányzatok és az egészségügyi ágazat részére nyújtott támogatás kiaknázását. Továbbra is véglegesítésre vár az e-közbeszerzés bevezetése, melynek célja a közbeszerzés átláthatóságának növelése. A közbeszerzési eljárások pártatlanságának megőrzése és az esetleges összeférhetetlenség megelőzése továbbra is jelentős aggodalmakra ad okot. A közigazgatás korszerűsítésére irányuló közelmúltbeli reformok ellenére a közigazgatási intézmények eredményessége és hatékonysága továbbra is korlátozott. 2016-ban több jogszabály módosítására került sor a megfelelő jogi keret kialakítása érdekében, azonban ezek hatékony és szisztematikus betartatása és végrehajtása kihívást jelent.

               (17)Bulgária 2016-ban jelentős reformokat fogadott el az igazságügyi rendszere függetlenségével és minőségével kapcsolatban megfogalmazódott aggodalmak kezelése érdekében. Azonban ezeket a reformokat még csak a közelmúltban fogadták el, túl korai lenne értékelni a hatásukat. Számos területen további lépésekre van szükség. A korrupció is változatlanul jelentős kihívást jelent Bulgária számára, és továbbra is fékezi a beruházásokat mind nemzeti, mind pedig helyi szinten. 2015-ben a hatóságok ambiciózus korrupció elleni stratégiát mutattak be, ám ennek végrehajtása még a kezdeti szakaszban tart. Bulgária korrupcióellenes politikáját továbbra is hátráltatják a gyenge és széttagolt intézmények, az alacsony hatékonyságú vádemelések a kiemelt ügyekben és a reform akadozó parlamenti támogatása. Az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus keretében Bulgária számára ajánlásokat dolgoznak ki az igazságügyi reformra, valamint a korrupció és szervezett bűnözés elleni küzdelemre vonatkozóan. A Bulgáriának szóló országspecifikus ajánlások ezért nem foglalkoznak e területekkel.

               (18)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Bulgária gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2017. évi országjelentésben. Értékelte továbbá az előző években Bulgáriának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket.

               (19)Ezen értékelés fényében a Tanács azt a véleményt fogalmazta meg, hogy Bulgária várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (20)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 2. és 3. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Bulgária 2017–2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Javítsa tovább az adóbehajtást és az adószabályok betartását, többek között a 2017 utáni időszakra szóló átfogó intézkedéscsomag révén. Tegyen intézkedéseket az informális gazdaság – ideértve a be nem jelentett munkavégzést – visszaszorítása érdekében.

               2.Hozzon a pénzügyi szektorra vonatkozó nyomonkövetési intézkedéseket, különösen a viszontbiztosítási szerződések, a csoportszintű felügyelet, a nehezen értékelhető eszközök és a kapcsolt felek között fennálló kitettségek tekintetében. Javítsa a banki és nem banki felügyeletet az átfogó cselekvési tervek végrehajtása révén, szoros együttműködésben az európai szervekkel. Átfogó eszközrendszerrel segítse a nemteljesítő vállalati hitelek még mindig magas szintjének csökkentését, ideértve a fizetésképtelenségi jogi keretre irányuló reform felgyorsítását és a nemteljesítő hitelek működő másodlagos piacának előmozdítását.

               3.Javítsa az aktív munkaerő-piaci politikák célzottságát, valamint a foglalkoztatási és szociális szolgálatok közötti integrációt a hátrányos helyzetű csoportok érdekében. Lépjen fel a minőségi oktatás nyújtásának kiterjesztése érdekében, mindenekelőtt a romák tekintetében. Terjessze ki a betegbiztosítás körét, csökkentse a betegek által közvetlenül fizetett térítések elterjedtségének mértékét és tegyen intézkedéseket az egészségügyi szakemberek hiányának orvoslása érdekében. A szociális partnerekkel konzultálva határozza meg a minimálbér-megállapítás átlátható mechanizmusát. Javítsa az általános minimumjövedelem kiterjedtségét és megfelelőségét.

               4.Gondoskodjon a 2014–2020. évi nemzeti közbeszerzési stratégia hatékony végrehajtásáról.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2017) 502 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 és P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  SWD(2017) 68 final/3.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.)

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.22.
            COM(2017) 268 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Románia középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, megfigyelhető eltérésének korrekciójáról
            {SWD(2017) 174 final}

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Románia középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, megfigyelhető eltérésének korrekciójáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 10. cikke (2) bekezdésének második albekezdésére,

               tekintettel a Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 121. cikke szerint a tagállamoknak a túlzott költségvetési hiány elkerülése érdekében a gazdaságpolitikák összehangolása és a többoldalú felügyelet révén középtávon rendezett államháztartásra kell törekedniük.

               (2)A Stabilitási és Növekedési Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul.

               (3)A Tanács 2016. július 12-i ajánlása szerint Romániának 2016-ban mérsékelnie kell a középtávú költségvetési céltól való eltérést, és 2017-ben – amennyiben a középtávú költségvetési cél teljesítése kisebb erőfeszítéssel nem biztosítható – a GDP 0,5 %-ának megfelelő éves költségvetési kiigazítást kel megvalósítania
                  2
               .

               (4)A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése és az Eurostat által hitelesített 2016. évi eredményadatok alapján a strukturális egyenleg a GDP –0,6 %-ának megfelelő – vagyis a GDP –1 %-ában meghatározott középtávú költségvetési célt meghaladó – pozícióról 2016-ban a GDP –2,6 %-ára romlott, ami a középtávú költségvetési céltól való jelentős eltérést jelez (a GDP 1,6 %-ának megfelelő eltérés). A diszkrecionális bevételi intézkedésektől és az egyszeri intézkedésektől megtisztított kormányzati kiadások növekedése jócskán meghaladta a kiadási referenciaértéket, ami ugyancsak jelentős eltérésre utal (a GDP –2,0 %-ának megfelelő eltérés). A két mutató közötti eltérés alapvetően a számításhoz használt éves nominális potenciális GDP-növekedési ráták közötti különbséggel magyarázható. Ettől az eltéréstől eltekintve mindkét mutató alátámasztja a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeitől való jelentős eltérést 2016 tekintetében.

               (5)A Bizottság átfogó értékelést követően 2017. május 16-án megállapította, hogy Romániában a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, megfigyelhető eltérés áll fenn, és az EUMSZ 121. cikkének (4) bekezdésével, valamint az 1466/97/EK rendelet 10. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összhangban figyelmeztetésben részesítette a tagállamot.

               (6)Az 1466/97/EK rendelet 10. cikke (2) bekezdésének második albekezdése szerint a figyelmeztetés elfogadásától számított egy hónapon belül a Tanács a szükséges szakpolitikai intézkedésekre vonatkozó ajánlást intéz az érintett tagállamhoz. A rendelet értelmében az ajánlás öt hónapnál nem hosszabb határidőt határoz meg a tagállam számára az eltérés kezelésére. Ezek alapján helyénvaló, hogy Románia esetében 2017. október 15. legyen az eltérés kezelésének határideje. Romániának e határidőn belül jelentésben kell beszámolnia az ezen ajánlásra válaszul hozott intézkedésekről.

               (7)Románia strukturális egyenlege 2016-ban a becslések szerint a GDP 1,6 %-ának megfelelő mértékben tért el a középtávú költségvetési céltól. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzésében szereplő, kibocsátási résre vonatkozó adatok alapján 2017-ben rendes gazdasági helyzet áll fenn Romániában. Románia bruttó államadóssága a GDP 60 %-ában meghatározott küszöbérték alatt van. Az 1466/97/EK rendelet és az aktuális gazdasági helyzetet, illetve az esetleges fenntarthatósági aggályokat is figyelembe vevő korrekciós mátrix által előírt strukturális kiigazítás legalább a GDP 0,5 %-ának felel meg. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése 2017 tekintetében a strukturális egyenleg további, a GDP 1,3 %-ának megfelelő mértékű romlását valószínűsíti. Következésképpen a 2017. évi legalább 0,5 %-os GDP-arányos strukturális javulás azt jelenti, hogy a Bizottság 2017. tavaszi előrejelzésében foglalt jelenlegi alapforgatókönyvhöz képest összesen a GDP 1,8 %-át kitevő kiigazításra van szükség. A Stabilitási és Növekedési Paktum értelmében szükséges minimális kiigazítás alapján elvárt strukturális konszolidációs erőfeszítések komoly nagyságrendjére való tekintettel helyénvaló, hogy a GDP 0,5 %-ának megfelelő minimális követelményen felül ne kerüljön sor további kiigazítás előírására.

               (8)A 2017. évi strukturális egyenleg 0,5 %-os GDP-arányos javulására vonatkozó elvárás összhangban áll a nettó elsődleges államháztartási kiadások legfeljebb 3,3 %-os 2017. évi nominális növekedésével.

               (9)A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése 2017 tekintetében a GDP 3,5 %-ának megfelelő költségvetési hiánnyal számol, ami meghaladja a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket. Az előírt strukturális kiigazítás annak biztosítása szempontjából is helyénvalónak tűnik, hogy Románia 2017-ben betartsa a GDP-arányos költségvetési hiány 3 %-os küszöbértékét.

               (10)Ezt az ajánlást nyilvánosan közzé kell tenni.

               (11)Az ajánlott költségvetési célok elérése érdekében elengedhetetlen, hogy Románia elfogadja és szigorúan végrehajtsa a szükséges intézkedéseket, valamint szorosan nyomon kövesse a folyó kiadások alakulását,

               AJÁNLJA, HOGY:

               (1)Románia hajtsa végre az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedése 2017-ben ne haladja meg a 3,3 %-ot, ami a GDP 0,5 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg, és az országot a középtávú költségvetési cél eléréséhez vezető megfelelő korrekciós pályára állítja.

               (2)Románia az összes rendkívüli bevételt a hiány csökkentésére használja fel. A költségvetési konszolidációs intézkedések révén növekedésbarát módon kell biztosítani az államháztartás strukturális egyenlegének tartós javulását.

               (3)Románia 2017. október 15-ig tegyen jelentést a Tanácsnak az ezen ajánlásra válaszul hozott intézkedésekről.

               Ennek az ajánlásnak Románia a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL C 299., 2016.8.18., 73. o.