Fontos jogi nyilatkozat

|

52007SC0292

Ajánlás a Tanács véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (1) bekezdésével összhangban Románia 2006–2009-re szóló konvergenciaprogramjáról  /* SEC/2007/0292 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 7.3.2007SEC(2007) 292 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (1) bekezdésével összhangban Románia 2006–2009-re szóló konvergenciaprogramjáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁS1. ElőzményekA Stabilitási és Növekedési Paktum, amely 1998. július 1-jén lépett hatályba, a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze. A 2005. évi reform elismerte a Paktum eredményességét a költségvetési fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor célul tűzte ki a Paktum hatékonyságának és gazdasági megalapozottságának erősítését, valamint az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítását.A költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1], amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még be nem vezetett tagállamok esetében pedig (aktualizált) konvergenciaprogramokat), és azokat évente aktualizálniuk kell.Románia 2007. január 1-jén csatlakozott az Európai Unióhoz és 2007. január 25-én nyújtotta be első konvergenciaprogramját. A Tanács a konvergenciaprogramról a rendelettel összhangban – a Bizottság ajánlása alapján, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően – véleményt fogalmaz meg (az értékelés fő szempontjai a keretben találhatók).2. A program értékelésének előzményeiA konvergenciaprogramban szereplő költségvetési stratégia értékelésére szolgáló feltételek meghatározása céljából ez a szakasz összefoglalja az elmúlt tíz év gazdasági és költségvetési teljesítményét.Románia az elmúlt öt évben erőteljes gazdasági növekedést élt át, de egy főre jutó GDP-je (vásárlóerő paritásban - PPS – kifejezve) még mindig alacsony, 2005-ben az EU-25-átlag 34%-a volt. Tehát továbbra is nagy szükség van felzárkózásra, ami közép- és hosszútávon Románia legfontosabb kihívása lesz. 2001–2005 között a makrogazdasági stabilitás javult, amit az infláció erőteljes és tartós csökkenése és az államháztartás konszolidációja tükröz. A beruházások felgyorsultak és a nettó külföldi közvetlen tőkebefektetések jelentős növekedésével megerősödtek, ami segített a termelés technológiaigényesebb ágazatok felé történő elmozdításában. Az ipari kibocsátás és az export szerkezete a magasabb hozzáadott értékkel rendelkező termékek irányába változott, megőrizve a külső versenyképességet a fajlagos munkaerőköltségek növekedése ellenére is. A jelentős gazdasági konjunktúra a foglalkoztatási ráta csak elhanyagolható növekedését eredményezte, amely elég alacsony, 58% körüli. Ugyanakkor Románia folyamatos elvándorlással és a népesség elöregedésével szembesül. Az egykulcsos személyi jövedelemadó 2005. januári bevezetése hozzájárult a nem hivatalos munkaerőpiac szűkítéséhez, amely még így is igen nagy.Keret: Az értékelés fő szempontjai Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdése (stabilitási programok esetében) és 9. cikkének (1) bekezdése (konvergenciaprogramok esetében) alapján az értékelés a következő szempontokra terjed ki: megalapozottak-e a program alapjául szolgáló gazdasági feltételezések; megfelelő-e a tagállam által benyújtott középtávú költségvetési célkitűzés és a felé vezető kiigazítási pálya; elégségesek-e a kiigazítási pályán maradás érdekében hozott és/vagy javasolt intézkedések ahhoz, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés az adott ciklusban megvalósuljon; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya értékelésekor meg kell vizsgálni, hogy a kedvező gazdasági időszakokban nagyobb erőfeszítéseket tesznek-e a kiigazításra, miközben a kedvezőtlen időszakokban az erőfeszítések korlátozottabbak lehetnek, valamint – az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében – hogy a tagállam törekszik-e arra, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés megvalósítása érdekében irányadó szinten évente a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javítsa a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleget; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor (az azt még el nem ért tagállamok esetében) vagy az attól való átmeneti eltérés engedélyezésekor (az azt elért tagállamok esetében) figyelembe kell venni a hosszú távon közvetlen költségtakarékossági hatásokkal (köztük a potenciális növekedési ráta emelésével) járó, és ezért az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát kimutathatóan befolyásoló főbb strukturális reformok végrehajtását (azzal a feltétellel, hogy a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaérték tekintetében megfelelő biztonsági tartalék áll rendelkezésre, és hogy a költségvetés egyenlege a programidőszakon belül várhatóan visszatér a középtávú költségvetési célkitűzéshez), különösen a kötelező, teljes tőkefedezeti pillért tartalmazó többpilléres rendszert bevezető nyugdíjreformokat; a tagállam gazdaságpolitikája összhangban van-e az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A program makrogazdasági feltételezéseinek megalapozottságát a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése alapján értékelik, felhasználva a potenciális kibocsátás és a ciklikusan kiigazított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant is. Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak való megfelelés értékelésénél az államháztartási terület átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat veszik figyelembe, amely a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatások része. Az értékelés kitér a következőkre is: az adósságráta alakulása és az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága, amelyeknek a költségvetési egyenleg felügyelete során megfelelő figyelmet kell szentelni, a 2005. március 20-i, „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának javítása” című tanácsi jelentéssel összhangban. A hosszú távú fenntarthatóság értékelésének szempontjait egy 2006. október 12-i bizottsági közlemény határozza meg[2]; a magatartási kódex[3] betartása, amely többek között előírja, hogy a stabilitási és a konvergenciaprogramok szerkezete és adattáblázatai egységesek legyenek. |-  AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (1) bekezdésével összhangban Románia 2006–2009-re szóló konvergenciaprogramjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[4] és különösen annak 9. cikke (1) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:1.  [2007. március 27-én] a Tanács megvizsgálta Románia konvergenciaprogramját, amely a 2006-tól 2009-ig terjedő időszakra szól.2.  Románia az elmúlt öt évben erőteljes gazdasági növekedést élt át, de egy főre jutó GDP-je (vásárlóerő paritásban – PPS – kifejezve) még mindig alacsony, 2005-ben az EU-25-átlag 34%-a volt. Tehát a továbbra is nagy szükség van felzárkózásra, ami közép- és hosszútávon Románia legfontosabb kihívása lesz. 2001–2005 között a makrogazdasági stabilitás javult, amit az infláció erőteljes és tartós csökkenése és az államháztartás konszolidációja tükröz. 2006-ban az átlagos infláció 6,6% volt.3.  A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv szerint a reál-GDP növekedése a 2006-os, jóval a potenciális szint feletti 8%-ról gyorsuló ütemben továbbra is fenntartható 5,9%-ra csökken 2009-ig. A jelenleg rendelkezésre álló információk fényében úgy tűnik, hogy a forgatókönyv megalapozott növekedési feltételezéseken alapul. A program inflációs előrejelzése alacsonynak tűnik, mivel a hitel és a magánfogyasztás növekedésének tartós lassulását feltételezi, ami nem biztos, hogy bekövetkezik. A programtól eltérően a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése szerint az erőteljes magánfogyasztás és –beruházás eredményeként az exportot továbbra is meghaladó import alapján tovább bővül a külső hiány 2007-ben és 2008-ban.4.  A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése szerint az államháztartási hiány 2006-ban a GDP 1,4%-a lesz, szemben a 2005. decemberi előcsatlakozási gazdasági programban foglalt, a GDP 0,7%-ának megfelelő céllal. A konvergenciaprogram a GDP 2,3%-ára becsli a hiányt, de az előzetes adatok alapján még rosszabb lesz az eredmény. Az eredeti célhoz képesti csúszás jelentős további kiadásokat tükröz, főként az el nem költött beruházási kiadások újraelosztásából eredő folyó kiadásokat, amelyek több mint ellensúlyozzák a vártnál erősebb bevételnövekedést.5.  A program fő célja a költségvetési konszolidáció, hogy elérhető legyen a GDP 0,9%-át kitevő strukturális hiányban (ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított hiány) meghatározott középtávú célkitűzés 2011-ben, azaz a programidőszakon túl. A program az államháztartási hiány kismértékű csökkentését tervezi, a GDP 2,3%-áról 2006-ban a GDP 2%-ára 2009-ben, a GDP 2,7%-ára történő 2007-es emelkedést követően. Az elsődleges hiány várhatóan hasonló pályát követ, és a programidőszak végén a GDP 1%-a lesz.6.  Az elhanyagolható és a programidőszak végére ütemezett kiigazítás a bevétel/GDP-aránynak a kiadás/GDP-arányénál valamivel magasabb növekedésével történik (majdnem 4 százalékpont, illetve 3,5 százalékpont). A bevételi oldalon a legtöbb növekedés az adókból ered (különösen 2007-ben) és az „egyéb bevételekből” (vélhetően az uniós pénzeszközök beáramlásához kapcsolódóan). A kiadási arány emelkedése nagymértékben az állami beruházások jelentős növekedéséből ered, amelyek az uniós pénzeszközök felvételének feltételezett jelentős növekedése miatt a tervek szerint a GDP százalékában kifejezve több mint megkétszereződnek. A 2005. decemberi előcsatlakozási gazdasági programhoz képest a költségvetési célkitűzések jóval kevésbé nagyra törőek, bár az alapjául szolgáló növekedési feltételezések hasonlóak.7.  A közös módszertannak megfelelő strukturális hiány (tehát a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított hiány) a tervek szerint a GDP 3 %-áról 2006-ban a GDP 3,5%-ára romlik tovább 2007-ben, mielőtt a GDP 2,25 %-ára javulna 2009-ben. A fentiek értelmében a program a GDP 0,9%-át kitevő strukturális hiányt határoz meg középtávú költségvetési célkitűzésként, amelyet az a programidőszakon túl, 2011 körül szándékozik elérni. Mivel a középtávú célkitűzés szigorúbb az irányadó minimumértéknél (amely a becslések szerint a GDP 1,75 %-a körüli hiány), megvalósítása valószínűleg biztonsági tartalékot nyújt a túlzott hiány felmerülésével szemben. A középtávú célkitűzés összhangban van az adósságrátával és a hosszú távú átlagos potenciális kibocsátással.8.  A programban szereplő költségvetési előrejelzések kockázatai 2007-ben nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek, azt követően azonban a programban előre jelzettnél rosszabbul alakulhat a költségvetés teljesítménye. 2007-ben a kiadások és a bevételek is alacsonyabbak lehetnek a tervezettnél: előbbi azért, mert valószínűtlen az állami beruházási tervek megvalósulása, utóbbi pedig azért, mert a gazdasági tevékenység feltételezett adóintenzitása igen optimistának tűnik. 2008-tól kezdve a költségvetési stratégia nincs eléggé részletezve, több kiadási tétel esetében is változékony a kijelölt pálya és a 2009-es szigorítás megalapozatlan. Az utóbbi években a gyakori költségvetési módosítások miatti kiadásoldali csúszások, a kommunista rendszer alatt államosított, vissza nem adott tulajdonokért az államháztartás által az állampolgároknak fizetendő kompenzáció teles összegét érintő bizonytalanság, valamint az állami vállalatok államháztartással szembeni kifizetetlen kötelezettségeinek esetleges törlése arra mutat, hogy fennáll a kiadások túllépésének veszélye, még akkor is, ha a tervezett beruházási kiadások szintjét valószínűleg alulteljesítik. Emellett előfordulhat, hogy a beruházásokra elkülönített, túlzott mértékű forrásokat a múlthoz hasonlóan fogyasztási kiadásokra fordítják, ami negatív hatással lenne az állami kiadások minőségére.9.  E kockázatértékelés alapján a programban szereplő költségvetési irányvonal nem tűnik elégségesnek ahhoz, hogy a programban is tervezettek szerint a programidőszak alatt biztosítsa a középtávú célkitűzés megvalósítását. Ezenkívül a programidőszak alatt bekövetkező normál makrogazdasági ingadozások esetén nem nyújt elegendő biztonsági tartalékot a GDP 3 %-ában rögzített hiányküszöb átlépésével szemben. A program alapján a középtávú célkitűzés irányába ható kiigazítás üteme egyértelműen elégtelen és jelentősen meg kell erősíteni annak érdekében, hogy összhangban legyen a Stabilitási és Növekedési Paktummal, amely előírja, hogy a kiigazításnak kedvező gazdasági időszakokban magasabbnak kell lennie, kedvezőtlen időszakokban pedig lehet alacsonyabb. Különösen a kedvező időszakok tekintetében a strukturális javulás elhanyagolható és teljes mértékben a programidőszak végére ütemezett, és 2007-re romlás várható, a tervezett kiigazítást pedig, különösen 2009-ben, nem támasztják alá intézkedések.10.  A bruttó államadósság a becslések szerint 2006-ben elérte a GDP körülbelül 13%-át, azaz jóval a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaérték alatt maradt. A program előrejelzése szerint a GDP-hez viszonyított adósság aránya mintegy 1 százalékponttal csökken a programidőszak folyamán.11.  Az Európai Gazdaságpolitikai Bizottság (EPC) és a Bizottság által elvégzett, közös makrogazdasági feltételezéseken alapuló, az elöregedéssel kapcsolatos kiadásokra vonatkozó hosszú távú előrejelzések hiányában nem lehetséges Romániában a népességelöregedés hatásait összehasonlítható és szilárd alapokon értékelni, ahogyan az jelenleg a többi tagállam esetében – amelyeknél ilyen alapokon nyugvó előrejelzések rendelkezésre állnak – történik. A jelenlegi demográfiai szerkezet alapján azonban nem zárható ki, hogy az elöregedés jelentős hatást gyakorol a kiadásokra. A nagy strukturális hiányt tartalmazó kiinduló költségvetési egyenleg nem megfelelő az adósság stabilizálására, még a népesség elöregedése okozta hosszú távú költségvetési hatások nélkül sem. A strukturális költségvetési egyenleg középtávú javítása hozzájárulhat az államháztartás fenntarthatóságával kapcsolatos kockázatok visszafogásához.12.  A programban szereplő költségvetési stratégia részben megfelel a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak. A középtávú célkitűzés felé ható költségvetési kiigazítás egyértelműen elégtelen és jelentősen meg kell erősíteni a programidőszak során. A programban szereplő költségvetési stratégia, főként a költségvetési irányvonal lazítása 2007-ig aggodalomra ad okot a magas növekedés és a külső hiány fenntarthatósága tekintetében, mely utóbbi a becslések szerint 2006-ban a GDP 10,3%-a volt.13.  Ami a stabilitási és konvergenciaprogramok magatartási kódexében meghatározott adatszolgáltatási követelményeket illeti, a program az előírt és a nem kötelező adatok tekintetében részben hiányos[5].Általános következtetésként megállapítható, hogy erőteljes növekedési kilátások és szélesedő külső hiány mellett a program konjuktúraciklust támogató lazítást jelez előre 2007-re, továbbá egyértelműen elégtelen és a programidőszak végére ütemezett előrehaladást tervez a középtávú célkitűzés felé, amelyet csak a programidőszak után terveznek elérni. Ezenkívül 2008-tól kezdve a költségvetési célok elérésének vannak kockázatai. A fenti értékelés alapján Romániát felkérik arra, hogy:(i) használja ki a kedvező időszakot a középtávú célkitűzés irányába ható kiigazítás ütemének jelentős megerősítésére úgy, hogy 2007-ben és az azt követő években szigorúbb költségvetési célokra törekszik;(ii) korlátozza az állami kiadások tervezett magas növekedését és vizsgálja meg a kiadások összetételét a növekedési potenciál fokozása érdekében, valamint javítson az állami kiadások tervezésén és végrehajtásán egy kötelező középtávú kereten belül.A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása 12005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reál-GDP (%-os változás) | KP 2007. január | 4,1 | 8,0 | 6,5 | 6,3 | 5,9 |BIZ 2006. november | 4,1 | 7,2 | 5,8 | 5,6 | nincs adat |EGP 2005. december | 5,7 | 6,0 | 6,3 | 6,5 | nincs adat |HICP infláció (%) | KP 2007. január | 9,1 | 6,6 | 4,5 | 4,3 | 3,2 |BIZ 2006. november | 9,1 | 6,8 | 5,1 | 4,6 | nincs adat |EGP 2005. december | 9,0 | 7,0 | 5,0 | 3,6 | nincs adat |Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | KP 2007. január2 | 0,2 | 2,1 | 2,2 | 1,9 | 1,1 |BIZ 2006. november6 | 0,4 | 1,9 | 1,5 | 1,0 | nincs adat |EGP 2005. december | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2007. január | -1,5 | -2,3 | -2,7 | -2,6 | -2,0 |BIZ 2006. november | -1,5 | -1,4 | -2,6 | -2,6 | nincs adat |EGP 2005. december | -0,4 | -0,7 | -1,0 | -1,6 | nincs adat |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2007. január | -0,4 | -1,2 | -1,6 | -1,5 | -1,0 |BIZ 2006. november | -0,3 | -0,4 | -1,7 | -1,7 | nincs adat |EGP 2005. december | 0,8 | 0,4 | 0,0 | -0,6 | nincs adat |Ciklikusan kiigazított egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2007. január2 | -1,5 | -3,0 | -3,4 | -3,2 | -2,3 |BIZ 2006. november | -1,6 | -2,0 | -3,1 | -2,9 | nincs adat |EGP 2005. december | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |Strukturális egyenleg3 (a GDP %-ában) | KP 2007. január4 | -1,5 | -3,0 | -3,4 | -3,2 | -2,3 |BIZ 2006. november5 | -1,6 | -2,0 | -3,1 | -2,9 | nincs adat |EGP 2005. december | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | KP 2007. január | 15,9 | 12,8 | 13,5 | 12,6 | 11,7 |BIZ 2006. november | 15,9 | 13,7 | 13,9 | 14,4 | nincs adat |EGP 2005. december | 17,1 | 15,1 | 14,6 | 14,6 | nincs adat |Megjegyzés: 1Románia költségvetési elszámolását hivatalosan még nem vetették alá az Eurostat teljes körű minőségvizsgálatának. Az Eurostat röviddel a 2007. április 1-jei adatbejelentés után közzéteszi és validálja az államháztartási egyenlegre és az adósságra vonatkozó adatokat. 2A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. 3Ciklikusan kiigazított egyenleg, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül (hasonlóan az előző sorokhoz). 4A programban nem szerepelnek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések. 5A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzésében nem szerepelnek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések. 6A 2005-2008. közötti időszak lehetséges becsült növekedési értékei alapján, rendre 5,6%, 5,7%, 6,1 % és 6,2%. Forrás: Konvergenciaprogram (KP); előcsatlakozási gazdasági program (EGP); a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi gazdasági előrejelzései (BIZ); a Bizottság szolgálatainak számításai |[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] „Az uniós államháztartások hosszú távú fenntarthatóságáról” szóló bizottsági közlemény a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek, COM(2006) 574, 2006.10.12., és „Az államháztartások hosszú távú fenntarthatósága az Európai Unióban”, Európai Bizottság, Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság (2006), European Economy, 2006/4. szám.[3] „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergencia programok tartalmára és formájára vonatkozóan”, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én jóváhagyott.[4] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] A program nem szolgáltat adatokat az állományalkalmazkodás elemeiről és a munka, tőke és teljes tényezőtermelékenység arányáról a potenciális GDP növekedésében.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52005SC0231

Ajánlás a Tanács Véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Lettország aktualizált, 2004-2007-ra szóló konvergenciaprogramjáról  /* SEC/2005/0231 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 16.2.2005SEC(2005) 231 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Lettország aktualizált, 2004-2007-ra szóló konvergenciaprogramjáról(előterjesztő: a Bizottság)  INDOKLÁSA költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló, 1466/97/EK tanácsi rendelet[1] előírja, hogy a nem résztvevő, azaz a közös valutát nem bevezető tagállamoknak, 1999. március 1-ig konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk a Tanácsnak és a Bizottságnak. E rendelet 9. cikkével összhangban a Tanácsnak valamennyi konvergenciaprogramot meg kellett vizsgálnia a Bizottság értékelései és a Szerződés 114. cikke által felállított Gazdasági és Pénzügyi Bizottság által készített értékelések alapján. A Tanács a Bizottságtól kapott ajánlás alapján, és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően a vizsgálat után a programot véleményezni köteles. A rendelet értelmében a tagállamoknak az aktualizált konvergenciaprogramokat évente kell benyújtaniuk, melyet a Tanács hasonló eljárások szerint ellenőrizhet.A tíz ország, amely 2004. május 1-én csatlakozott az EU-hoz, nem részese az egységes valutának. Az országok kötelezték magukat arra, hogy konvergenciaprogramjaikat 2004. május 15-ig, valamint azok első aktualizálását 2004 végéig küldik meg.Lettország első konvergenciaprogramját, amely a 2004-2007. közötti időszakot fogja át, 2004. május 14-én küldte meg, amelyet a Tanács 2004. július 5-én értékelt. Lettország 2004. december 30-án küldte meg konvergenciaprogramjának első aktualizálását. A Bizottság szolgálatai elvégezték ezen aktualizálás technikai értékelését, figyelembe véve a Bizottság szolgálatai 2004. őszi gazdasági előrejelzéseinek eredményeit, tekintettel a magatartási kódexre[2], a várható kibocsátás becslésére közösen megállapított módszertanra, a 2003-2005. közötti időszak átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásainak ajánlásaira, valamint a költségvetési politikák összehangolásának erősítéséről szóló, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek 2002. november 27-én tett bizottsági közleményre[3]. Az értékelés az alábbi következtetésekre jutott:-  A lett konvergenciaprogram első aktualizálását, amely a 2004-2007 közötti időszakot fogja át, a lett miniszteri kabinet december 28-án fogadta el és 2004. december 30-án küldte meg az Európai Bizottságnak. A program a parlamentnek 2004. december 13-án előterjesztett és általa december 20-án elfogadott 2005. évi költségvetési törvény gazdasági előrejelzésein alapul. Az aktualizált program nagyjából megfelel „a stabilitási és konvergencia programok tartalmáról és formájáról szóló magatartási kódex” adatkövetelményeinek. Mindazonáltal szükséges a költségvetési bevételek és kiadások összetételére vonatkozó adatok ESA95 osztályozását javítani.-  Az aktualizálásban 2004-re 8,1 %-os és 2005-re 6,7 %-os, különösen a beruházások és a magánfogyasztás területén folytatódó jelentős hazai keresletnövekedéssel párosuló GDP-növekedést jeleznek előre. A 2006-ra és 2007-re előrejelzett GDP növekedést kissé alacsonyabb szinten határozzák meg (mindkét évben 6,5 %). Az export jelentős mértékben növekedett, amely tükrözi a globális gazdasági javulást és Lettország EU csatlakozásának pozitív hatását; mindazonáltal az exportnövekedést maga mögött hagyta a hazai kereslet megugrását kísérő importnövekedés. A nettó export növekedéshez való, rövidtávú hozzájárulása előreláthatólag negatív lesz és a folyó fizetési mérleg hiánya csak marginálisan csökken. A munkanélküliség előreláthatólag csak fokozatosan csökken, a gazdasági aktivitás jelentős növekedése ellenére. Általánosan, a jelenleg rendelkezésre álló információk alapján, a makrogazdasági szcenárió valószínűnek tűnik és nagyjából összhangban van a Bizottság szolgálatainak értékelésével, beleértve a 2004. évi őszi előrejelzést is.-  Annak érdekében, hogy elérjék a lett központi bank árstabilitási célkitűzését, 1994 óta a lett lat árfolyamát az SDR-hez (különleges lehívási jogok – a ford .) kötötték a középárfolyam körüli ±1%-os normális ingadozási sávval. A lett hatóságok az ERM II-höz való csatlakozást 2005 első felére tervezik, valamint az euro 2008. január 1-i leghamarabbi bevezetésével számolnak. 2005. január 1-én, e stratégia lépéseként, a lett latot piaci árfolyamon az SDR-ről újra az euróhoz kötötték, a középárfolyam körüli ±1 százalékos normális ingadozási sáv mellett. A helyi valuta bankközi ráták az euro terület szintjét közelítően csökkentek, miután a latot az euróhoz kötötték. A hosszú lejáratú kötvények hozamának euroövezettel szembeni ingadozása 2004 során ½-1 százalékpontos prémium körüli volt. 2003-ig a HICP-infláció viszonylag alacsony volt. 2004 folyamán ugyanakkor, a HICP-infláció jelentősen felgyorsult, amely augusztusban elérte a 7,8 %-os csúcsértéket, majd az utolsó negyedév alatt enyhén csökkent, ami 6,2 %-os éves átlagot tett ki. A hatóságok szerint a 2004. évi infláció alakulása átmeneti jellegű volt; a CPI-infláció csökkenésével számolnak 2004 és 2006 között 6,2 %-ról 3,0 %-ra. 2005-ben az inflációt továbbra is befolyásolják a szabályozott árak növekedése és a közvetett adók harmonizációjához kapcsolódó intézkedések. Ennek ellenére, a kedvező bázishatások miatt, és feltéve, hogy elkerülik a túlfűtöttséget, az inflációnak fokozatosan csökkennie kell, bár a nemzeti hatóságok által előrejelzettnél enyhén magasabb infláció valószínűségével.-  A program aktualizálása a programidőszak minden egyes évére vonatkozóan a 3 %-os referenciaérték alatti GDP-arányos költségvetési hiányt céloz meg, amely a program becslései szerint 2004 és 2007 között fokozatosan csökken a GDP 1,7 %-áról a GDP 1,4 %-ára[4]. Az EU transzferek hatásait és a kapcsolódó kiadások tükrében azt jelzik előre, hogy, mind a kiadások, mind a bevételek 2005-ben érik el maximális értéküket, nevezetesen a GDP 39,3 %-át és 37,7 %-át teszik ki, majd ezek után 2007-re fokozatosan csökkennek a GDP 36,5 %-ára, illetve 35,1 %-ára. Az állami pénzügyek középtávú kiigazítása mind a bevételi, mind a kiadási hányad csökkenésén alapul. Az elsődleges egyenleg javul a programidőszak alatt, csökkenő összkiadási hányad mellett, amely mögött csökkenő elsődleges kiadási hányad és bizonyos mértékű kamatkifizetés áll. Az elsődleges kiadási hányad alapvetően az alacsonyabb transzfer- és támogatási hányadok miatt csökken, miközben engedi a beruházási hányad növekedését. A bevételi hányad az adóterheket kissé enyhítő adócsökkentések, alapvetően a jövedelemadó-csökkentések, következményeként csökken. Amíg az átfogó stratégia változatlan a 2004. év májusi programjával összehasonlítva, addig az előrejelzett költségvetési hiányokat valamennyi évre vonatkozóan lefelé módosították az előző program GDP-arányos 2 %-os értékéről.-  A program költségvetési előrejelzéseinek kockázatai nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek. Másrészről, a gazdasági tevékenységek adóintenzitására vonatkozó feltételezések pesszimistának tűnnek, azt sejtetve, hogy a bevételek a vártnál jobban alakulnak. Valóban, Lettország óvatos előrejelzéseket követ, az elmúlt évek során ismételten túlhaladták a költségvetési célokat. Ezen kívül, a költségvetési felügyelet tekintetében, létezik egy speciális eljárás, amely elősegítheti a viszonylag gyors éven belüli kiigazítást olyan eseményekkor, amikor a költségvetés letér pályájáról. Másrészt, tekintettel az EU támogatásokon alapuló kiadási kötelezettségvállalásra, a deficitcélok elérése az ilyen támogatások költségvetési bevételként való fogadásától függ. A szigorú költségvetési fegyelem (beleértve a részben EU támogatásokból finanszírozott projektek menedzselését) betartása nehézkes lehet a közigazgatási kapacitásban megmutatkozó gyengeségek miatt.-  A kockázatértékelés fényében a programban kirajzolódó költségvetési irányvonal nem tűnik elégségesnek ahhoz, hogy a programidőszak alatt elérjék a Stabilitási és Növekedési Paktum „egyensúlyközeli állapot vagy többlet” középtávú célját. Továbbá, bár a program viszonylag ambiciózus konszolidációs pályát mutat be, lehetséges, hogy nem biztosít elég széles biztonsági sávot arra az esetre, hogy szokásos makrogazdasági ingadozások esetén ne lépjék túl a GDP-arányos hiány 3 %-os küszöbét. Mindazonáltal a program elégséges az adósság/GDP arány alacsony szinten való fenntartásához.-  Az adóssághányadot 2004-ben a GDP 14,2 %-ára becsülték, ami jóval a Szerződésben meghatározott referenciaérték (a GDP 60 %-a) alatt van. Az adóssághányadnak a programidőszak alatti – 2007-ben a GDP 15 %-a – enyhe növekedése alapvetően a folyamatos hiányra vezethető vissza, amelyet jelentősen ellensúlyoz a nominális GDP-növekedés.-  A program röviden áttekinti a kormány strukturális reformprogramját, amely az üzleti környezet, a versenyképesség javítását, az energia és távközlési szektorok, az oktatási és egészségügyi rendszerek fejlesztését, az aktív munkaerő-piaci politikák és az innováció és kutatás támogatását szolgáló intézkedésekre összpontosít. A program továbbá bemutatja a költségvetési folyamat többéves költségvetési kereten keresztül történő további erősítését valamint az olyan intézkedéseket, amelyek szisztematikus értékelési rendszereken keresztül a nominális kiadási plafonok átláthatóságának és megbízhatóságának javítását célozzák. Megalapozott annak feltételezése, hogy a reformok, amelyek közül a legtöbbet már elindították, illetve jogszabályi előkészítés alatt állnak, hozzájárulnak a lett gazdaság növekedési feltételeinek javításához: a termelékenység és a munkaösztönzés javításával, a munkahelyteremtés elősegítésével, az adókijátszás csökkentésével, valamint a költségvetési fegyelem ösztönzésével mind minisztériumi, mind önkormányzati szinten.-  Úgy tűnik, Lettország viszonylag kedvező helyzetben van az állami pénzügyek hosszú távú fenntarthatóságát illetően, a népesség öregedésével összefüggésben becsült jelentős költségvetési terhek ellenére. A viszonylag alacsony lett adóssághányad, a végrehajtott nyugdíjreform-intézkedések, beleértve a tőkefedezeti pillér bevezetését, valamint a tőkefedezetű nyugdíjrendszer eszközeinek akkumulációja hozzájárulnak az idősödés költségvetésre gyakorolt hatásainak mérsékléséhez. A programban bemutatott stratégia középtávon a költségvetési deficit további növekedésének megakadályozásán és a nyugdíjreform költségvetésre gyakorolt hatásán alapul Az egészségügy és a hosszú távú ellátás területének reformjai mindazonáltal magasabb kiadásokkal járhatnak. Hosszú távon fenntarthatósági kockázat állhat fenn. Lettország viszonylag alacsony adóhányada, mindazonáltal, képes megkönnyíteni minden olyan fenntarthatósági hézag kisimítását, amely hosszú távon felmerülhet.-  Összességében elmondható, hogy az aktualizálásban kifejtett gazdaságpolitikák nagyjából összhangban állnak az adott országra jellemző átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal az állami pénzügyek területén. A jelentős folyó fizetési mérleghiány csökkentésének kihívása mellett, Lettországnak ajánlják, hogy a költségvetési hiányt hiteles és fenntartható módon többéves keretterven belül csökkentse. A programban előrejelzett folyó fizetési mérleg hiányának csökkentése tekintetében a 2004-ben a korábban előrejelzettnél alacsonyabb költségvetési hiány és az aktualizálásban előrejelzett konszolidációs pálya összhangban van az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatások ajánlásaival. Mindazonáltal, ez az értékelés a külső mérleg kedvező alakulásától függ, és mint ilyet, a továbbiakban is figyelemmel kell kísérni. Továbbá, amint arra a programról szóló, múlt májusi tanácsi véleményben is rámutattak, a megfelelő fiskális pozíció értékelése függ a gazdaság keresleti nyomásától is, még akkor is, ha nehéz meghatározni az ország üzleti ciklusban betöltött pozícióját; az értékelés emiatt az olyan makrogazdasági politikától is függ, amely alkalmas az infláció mostani csúcsértékéről történő visszafogott csökkentésének megszilárdítására.***Ezen értékelés alapján a Bizottság elfogadta a Lettország aktualizált konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményre tett mellékelt ajánlást, és továbbítja azt a Tanácsnak.AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Lettország aktualizált, 2004-2007-ra szóló konvergenciaprogramjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[5], és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:1.  2005. március 8-án a Tanács megvizsgálta Lettországnak a 2004-2007. közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramját. A program nagyjából megfelel az átdolgozott „stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmi és formai magatartási kódexe” adatkövetelményeinek. Mindazonáltal szükséges a költségvetési bevételek és kiadások összetételére vonatkozó adatok ESA95 osztályozását javítani. Ennek megfelelően Lettországot felkérik, hogy feleljen meg a magatartási kódex követelményeinek.2.  A program alapjául szolgáló makrogazdasági szcenárió 2004-ben 8,1 %-os reál GDP-növekedést jelzett előre, amely fennmarad a programidőszak fennmaradó részén, évi 6,6 %-os átlagon. A jelenleg rendelkezésre álló információ szerint e szcenárió növekedési feltételezései valószínűnek tűnnek. Az inflációra tett programelőrejelzések kissé alacsonynak tűnnek.3.  A program aktualizálása a programidőszak minden egyes évére vonatkozóan a 3 %-os referenciaérték alatti GDP-arányos költségvetési hiányt céloz meg, amely a program becslései szerint 2004 és 2007 között fokozatosan csökken a GDP 1,7 %-áról a GDP 1,4 %-ára. 2005-ben mind a bevételi, mind a kiadási hányad jelentősen megnő az EU csatlakozás következtében. Az állami pénzügyek középtávú kiigazítása mind a bevételi, mind a kiadási hányad csökkenésén alapul. Az elsődleges kiadási hányad alapvetően az alacsonyabb transzfer- és támogatási hányadok miatt csökken, miközben engedi a beruházási hányad növekedését. A bevételi hányad az adóterheket mérséklő adócsökkentések – alapvetően jövedelemadó –következményeként csökken.4.  A program költségvetési előrejelzéseinek kockázatai nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek. Másrészről, a gazdasági tevékenységek adóintenzitására vonatkozó feltételezések pesszimistának tűnnek, azt sejtetve, hogy a bevételek a vártnál jobban alakulnak. Másrészről, tekintettel az EU támogatásokon alapuló kiadási kötelezettségvállalásra, a deficitcélok elérése az ilyen támogatások költségvetési bevételként való fogadásától függ. A szigorú költségvetési fegyelem (beleértve a részben EU támogatásokból finanszírozott projektek menedzselését) betartása nehézkes lehet a közigazgatási kapacitásban mutatkozó gyengeségek miatt.5.  A kockázatértékelés tekintetében a programban kirajzolódó költségvetési irányvonal nem tűnik elégségesnek ahhoz, hogy a programidőszak alatt elérjék a Stabilitási és Növekedési Paktum „egyensúlyközeli állapot vagy többlet” középtávú célját. Ezen kívül nem nyújt elég széles biztonsági sávot ahhoz, hogy szokásos makrogazdasági ingadozások mellett ne lépjék túl a GDP 3 %-ában meghatározott hiányküszöböt. Mindazonáltal a program elégséges az adósság/GDP arány alacsony szinten való fenntartásához.6.  Az adóssághányadot 2004-ben a GDP 14,2 %-ára becsülték, ami jóval a Szerződésben meghatározott referenciaérték (a GDP 60 %-a) alatt van. Az adóssághányadnak a programidőszak alatti – 2007-ben a GDP 15 %-a – enyhe növekedése alapvetően a folyamatos hiányra vezethető vissza, amelyet jelentősen ellensúlyoz a nominális GDP-növekedés.7.  A programban bemutatott költségvetési stratégia alapján Lettország viszonylag kedvező helyzetben van az állami pénzügyek hosszú távú fenntarthatóságát illetően, a népesség elöregedésével összefüggésben becsült jelentős költségvetési terhek ellenére. A viszonylag alacsony lett adóssághányad, a végrehajtott nyugdíjreform-intézkedések, beleértve a tőkefedezeti pillér bevezetését, valamint a tőkefedezetű nyugdíjrendszer eszközeinek akkumulációja hozzájárulnak az idősödés költségvetésre gyakorolt hatásainak mérsékléséhez. A programban bemutatott stratégia középtávon a költségvetési deficit további növekedésének megakadályozásán és a nyugdíjreform költségvetésre gyakorolt hatásán alapul. Az egészségügy és a hosszú távú ellátás területének reformjai mindazonáltal magasabb kiadásokkal járnak. Hosszú távon fenntarthatósági kockázat állhat fenn. Lettország viszonylag alacsony adóhányada, mindazonáltal, képes megkönnyíteni minden olyan fenntarthatósági hézag kisimítását, amely hosszú távon felmerülhet.8.  Az aktualizált programban vázolt gazdaságpolitikák nagyjából megegyeznek a kifejezetten az országra vonatkozó átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal az állami pénzügyek területén. A jelentős folyó fizetési mérleghiány csökkentésének kihívása mellett, Lettországnak ajánlják, hogy a költségvetési hiányt hiteles és fenntartható módon többéves keretterven belül csökkentse. A programban előrejelzett folyó fizetési mérleg hiányának csökkenése tekintetében a 2004-ben korábban előrejelzettnél alacsonyabb költségvetési hiány és az aktualizálásban előrejelzett konszolidációs pálya összhangban van az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatások ajánlásaival. Mindazonáltal, ez az értékelés a külső mérleg kedvező alakulásától függ, és mint ilyet, a továbbiakban is figyelemmel kell kísérni. Továbbá, amint arra a programról szóló, múlt májusi tanácsi véleményben is rámutattak, a megfelelő fiskális pozíció értékelése függ a gazdaság keresleti nyomásától is, még akkor is, ha nehéz meghatározni az ország üzleti ciklusban betöltött pozícióját; az értékelés emiatt az olyan makrogazdasági politikától is függ, amely alkalmas az infláció mostani csúcsértékéről történő visszafogott csökkentésének megszilárdítására.A legfontosabb makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Reál GDP (%-os változás) | KP 2004.dec. | 8,1 | 6,7 | 6,5 | 6,5 |COM 2004.okt. | 7,5 | 6,7 | 6,7 | nincs adat |KP 2004. május | 6,7 | 6,7 | 6,5 | 6,5 |CPI-infláció1 (%) | KP 2004.dec. | 6,2 | 4,3 | 3,0 | 3,0 |COM 2004.okt. | 6,8 | 4,7 | 3,5 | nincs adat |KP 2004. május | 4,5 | 3,7 | 3,0 | 3,0 |Költségvetési egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2004.dec. | -1,7 | -1,6 | -1,5 | -1,4 |COM 2004.okt. | -2,0 | -2,8 | -2,9 | nincs adat |KP 2004. május | -2,1 | -2,2 | -2,0 | -2,0 |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2004.dec. | -0,9 | -0,9 | -0,8 | -0,7 |COM 2004.okt. | -1,2 | -2,0 | -2,0 | nincs adat |KP 2004. május | -1,2 | -1,3 | -1,2 | -1,2 |Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | KP 2004.dec. | 14,2 | 14,5 | 14,8 | 15,0 |COM 2004.okt. | 14,6 | 15,4 | 16,6 | nincs adat |KP 2004. május | 16,2 | 16,8 | 17,3 | 17,7 |Megjegyzés: 1 A program csak CPI, és nem HICP-infláció előrejelzéseket tartalmaz. 2 A Bizottság szolgálatainak számításai a program adatai alapján. Források: Konvergenciaprogram (KP); A Bizottság szolgálatainak 2004. évi gazdasági előrejelzései (COM); A Bizottság szolgálatainak számításai. |[1] HL L 209., 1997.8.2. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak a stabilitási és konvergencia programok tartalmáról és formájáról szóló, az ECOFIN-Tanács által 2001.7.10-én jóváhagyott, átdolgozott véleménye.[3] COM(2002) 668, 2002.11.27.[4] A központi költségvetés készpénzszámláira vonatkozó legfrissebb információk alacsonyabb becsült költségvetési hiányt sejtetnek.[5] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az ebben a szövegben említette dokumentumok megtalálhatóak az alábbi weboldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


Az Európai Parlament 2007. június 19-i ajánlása az Equitable Life biztosítótársaság válságával foglalkozó vizsgálóbizottság jelentése alapján


title: A Tanács ajánlása (2015. július 14.) Észtország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Észtország 2015. évi stabilitási programját

text:
               18.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 272/39

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2015. július 14.)
   Észtország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Észtország 2015. évi stabilitási programját
   (2015/C 272/11)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2015. július 14-én elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást, 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2). Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)

               A Tanács 2014. július 8-án ajánlást (3) fogadott el Észtország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Észtország 2014. évi aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2014. november 28-án a 473/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (4) megfelelően kiadta Észtország 2015-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét.

               (4)

               A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Észtországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)

               Az Európai Tanács 2014. december 18-án jóváhagyta a beruházások ösztönzéséhez, a strukturális reformok intenzívebb folytatásához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)

               A Bizottság 2015. február 26-án közzétette az Észtországra vonatkozó 2015. évi országjelentését. Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások tekintetében Észtország által elért eredményeket.

               (7)

               Észtország nem nyújtott be nemzeti reformprogramot a határidőig.

               (8)

               Észtország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A hivatalba lépő kormány nem nyújtott be stabilitási programot a határidőig. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján a 2014-ben elért államháztartási többlet várhatóan 2015-ben a GDP 0,2 %-át, 2016-ban pedig a GDP 0,1 %-át kitevő hiányba fordul át. Az államadósság-ráta a becslések szerint fokozatosan, a 2014-ben a GDP 10,6 %-át kitevő értékről 2016-ra a GDP 10 %-a alá csökken. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján 2015-ben fennáll a középtávú költségvetési céltól való kismértékű eltérés kockázata, mivel a strukturális egyenleg várhatóan a GDP 0,4 %-át kitevő mértékben eltér a középtávú céltól. Az előrejelzés szerint az eltérés 2016-ban jelentőssé válik, amikor a GDP 0,4 %-ának megfelelő javulásra lenne szükség, de a strukturális egyenlegnek a GDP 0,3 %-át kitevő romlása várható. Következésképp 2015-ben és 2016-ban további intézkedésekre lesz szükség. Az értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Észtország nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (9)

               Észtország foglalkoztatási rátája elérte a munkaképes korú népesség 74,5 %-át 2014 harmadik negyedévében, a munkanélküliségi ráta pedig 7,6 %-ra, 2009 óta a legalacsonyabb szintre esett vissza. A tartósan munkanélküliek aránya jóval az uniós átlag alatt van. Mindazonáltal a zsugorodó munkaerő-állomány alacsony munkatermelékenységgel társulva közép-, illetve hosszú távú problémává válik. A munkaképességgel összefüggő ambiciózus reform végrehajtása csak nemrégiben kezdődött. Noha számos adóügyi intézkedést fogadtak el a munkaerő-piaci részvétel növelése érdekében, ezek nem kifejezetten az alacsony keresetűeket célozzák. A nemek közötti bérszakadék a legszélesebbek között van az Unióban. A gyermekgondozási létesítmények hiánya megnehezíti a fiatal szülők, különösen az anyák visszatérését a munkaerőpiacra. A munkaalapú tanulószerződéses gyakorlati képzésben részt vevő tanulók aránya is alacsony. Hiány mutatkozik a technológiai és tudományos területeken végzettekből. Az önkormányzati szociális szolgáltatások minősége egyenetlen.

               (10)

               A kormány 2014 elején elfogadott egy az egész életen át tartó tanulásra vonatkozó stratégiát, az ezt végrehajtó programokat pedig 2015 márciusában jelentették be. Folyamatban van a szakképzési rendszer tantervreformja, az egész életen át tartó tanulásban való részvétel pedig nőtt. A parlament 2015 elején elfogadta a felnőttképzési törvényt és a szakmákról szóló törvényt. A szakképzés, valamint a tanulószerződéses gyakorlati képzés vonzereje továbbra is problematikus. Javultak a kutatási és innovációs rendszerek, valamint hatékonyabbá vált a vállalkozások, a felsőoktatás és a kutatóintézmények közötti együttműködés. A kutatás-fejlesztési és innovációs stratégia és a vállalkozási növekedési stratégia keretében a kutatásra és innovációra fordított állami támogatás azonban nem kellően koordinált, és annak az intelligens szakosodás korlátozott számú területére kellene összpontosulnia. A felsőoktatási rendszert, különös tekintettel a tudományra és technológiára, még jobban össze kell hangolni a vállalkozások és kutatóintézmények igényeivel. A szellemi tulajdonba való beruházás szintje alacsony, és csak kevés vállalkozás működik együtt kutatóintézetekkel.

               (11)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Észtország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá az előző években Észtországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Észtország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi.

               (12)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét (6) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (13)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat adott ki azon tagállamok számára, amelyek pénzneme az euro (7). Észtországnak, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Észtország 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Kerülje el a középtávú költségvetési céltól való eltérést 2015-ben és 2016-ban.

               2.

               Javítsa a munkaerő-piaci részvételt, többek között a munkaképességgel összefüggő reform végrehajtásával. Javítsa a munkára való ösztönzést az alacsony jövedelműekre irányuló intézkedések révén. Hozzon intézkedéseket a nemek közötti bérszakadék szűkítésére. Biztosítson minőségi szociális szolgáltatásokat, továbbá gyermekgondozási szolgáltatásokat helyi szinten.

               3.

               Növelje a szakképzésben való részvételt, valamint annak munkaerő-piaci relevanciáját, mindenekelőtt a tanulószerződéses gyakorlati képzések elérhetőségének javításával. A kutatásra és innovációra fordított állami támogatást koordinált módon hajtsa végre és az intelligens szakosodás korlátozott számú területére összpontosítsa.

      Kelt Brüsszelben, 2015. július 14-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. GRAMEGNA

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  Ezeket a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2014-es iránymutatásokról szóló, 2014. május 6-i 2014/322/EU tanácsi határozat (HL L 165., 2014.6.4., 49. o.) érvényben hagyta.

      (3)  A Tanács 2014. július 8-i ajánlása Észtország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Észtország 2014. évi stabilitási programját (HL C 247., 2014.7.29., 25. o.)

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. május 21-i 473/2013/EU rendelete a költségvetésiterv-javaslatok monitoringjára és értékelésére, valamint az euroövezeti tagállamok túlzott hiánya kiigazításának biztosítására vonatkozó közös rendelkezésekről (HL L 140., 2013.5.27., 11. o.).

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.

      (7)  HL C 272., 2015.8.18., 98. o.