title: A Tanács ajánlása ( 2012. július 10. ) Luxemburg 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és Luxemburg 2012–2015-ös időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi vélemény adásáról

text:
               24.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 219/58

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2012. július 10.)
   Luxemburg 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és Luxemburg 2012–2015-ös időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi vélemény adásáról
   2012/C 219/17
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2), melyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A Tanács 2011. július 12-én ajánlást (3) fogadott el Luxemburg 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményt adott Luxemburg 2011–2014-es időszakra vonatkozó, aktualizált stabilitási programjáról.

               (4)

               A Bizottság 2011. november 23-án elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció második európai szemeszterét. A Bizottság a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) alapján 2012. február 14-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Luxemburgot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra kerül sor.

               (5)

               A Tanács 2011. december 1-jén következtetéseket fogadott el, amelyekben felhívta a szociális védelemmel foglalkozó bizottságot, hogy a Foglalkoztatási Bizottsággal és más bizottságokkal együttműködésben nyújtsa be a Tanácsnak az Európa 2020 szakpolitikai ciklus keretében javasolt intézkedésekkel kapcsolatos észrevételeit. Az említett észrevételek a Foglalkoztatási Bizottság véleményének részét képezik.

               (6)

               Az Európai Parlament az 1466/97/EK rendelettel összhangban megfelelően részt vett az európai szemeszterben, és 2012. február 15-én elfogadta a 2012. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló állásfoglalást és a 2012. évi éves növekedési jelentéshez való hozzájárulásról szóló állásfoglalást.

               (7)

               Az Európai Tanács 2012. március 2-án jóváhagyta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (8)

               Az Európai Tanács 2012. március 2-án arra is felkérte az Euro Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba beépíthessék.

               (9)

               Luxemburg 2012. április 27-én benyújtotta a 2012–2015-ös időszakra vonatkozó 2012. évi stabilitási programját, és előterjesztette 2012. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (10)

               A stabilitási programnak az 1466/97/EK rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács véleménye szerint a stabilitási programban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A stabilitási programban szereplő, 2012-re és 2013-ra vonatkozó forgatókönyv nagymértékben megfelel a Bizottság 2012. tavaszi előrejelzésének. A hiányra vonatkozó középtávú előrejelzések kissé optimista növekedési forgatókönyv alapján készültek, amely a potenciális növekedés feletti, azonban jóval a korábbi átlagos mérték alatt maradó szintet jelez előre. A stabilitási programban vázolt költségvetési stratégia célja egyfelől a 2012. évi 1,5 %-os hiányt 2014-ig 0,9 %-ra csökkenteni a GDP körülbelül 1,2 %-át kitevő konszolidációs intézkedésekből álló csomag révén, másfelől nagyobb mozgásteret biztosítani negatív hatások esetére. A stabilitási program megerősíti a 0,5 %-ot kitevő strukturális többletre vonatkozó korábbi középtávú költségvetési célt. Annak ellenére, hogy az adósság szintje a Szerződésben meghatározott referenciaérték alatt van, ezt a középtávú költségvetési célt nem lehet a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek megfelelő célnak tekinteni, mivel a jelenlegi szakpolitikák és előrejelzések alapján úgy tűnik, hogy nem veszi kellő mértékben figyelembe az idősödéshez kapcsolódó rejtett kötelezettségeket. Továbbá mind a Bizottság szolgálatainak 2012. évi tavaszi előrejelzése, mind a stabilitási programban szereplő (újraszámított) strukturális költségvetési egyenleg alapján Luxemburg 2012-től kezdődően jelentősen el fog térni saját középtávú költségvetési céljától. Az államháztartási kiadásoknak a diszkrecionális bevételi intézkedéseket figyelmen kívül hagyó növekedési rátája várhatóan jelentősen meghaladja a Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott kiadási szintet. A GDP 20 %-át kitevő bruttó államadósság a Szerződésben meghatározott referenciaérték alatt van.

               (11)

               A kormány 2012. január 20-án az állami és magánnyugdíjrendszert egyaránt érintő reformról szóló törvénytervezetet fogadott el. A reform, melynek keretében korrekciós mechanizmusok kerülnének beépítésre a rendszer pénzügyi helyzetében bekövetkező kedvezőtlen változások esetére, az ellátások igen nagyvonalú kiszámítási módszerére vonatkozó kiigazításokat is tartalmaz. Ugyanakkor az új számítási módszer fokozatos bevezetésére egy igen hosszú, 40 éves időszak áll rendelkezésre. Emellett az előrehozott nyugdíjazási lehetőségek lényegében változatlanok maradnak, és nem került előterjesztésre olyan intézkedési javaslat sem, amely a törvényes nyugdíjkorhatárt a várható élettartamhoz igazítaná. Összességében véve elmondható, hogy a Luxemburg által tett lépések iránya megfelelő, ugyanakkor úgy tűnik, hogy a javasolt reform nem nyújt elegendő garanciát az államháztartás hosszú távú stabilitásának biztosítására.

               (12)

               2012 januárjában a parlament az ország gazdasági versenyképességének növelésére az automatikus bérindexálás 2012–2014-es időszakra vonatkozó alkalmazásának korlátozásáról szóló törvényt fogadott el. A referenciaindex lehetséges módosításán túl azonban a kormány nem jelentett be a bérmegállapítási rendszer tartós átalakítására vonatkozó további terveket. Luxemburg termelékenysége jelenleg igen magas, ugyanakkor a termelékenységnövekedés számára nyitva álló mozgástér csökken. A luxemburgi gazdaság versenyképességének hosszú távú megőrzése érdekében szükség van a bérmegállapítási rendszernek a szociális partnerekkel folytatott konzultáció során, a nemzeti gyakorlattal összhangban történő tartós átalakítására.

               (13)

               Luxemburg fontos és hiteles lépéseket tett a viszonylag magas fiatalkori munkanélküliség felszámolása érdekében. A fiatalok munkaerő-piaci integrációjának elősegítéséhez azonban következetes stratégiára van szükség, amely többek között megerősíti az önkormányzatok közötti együttműködést, és fokozza a foglalkoztatási szolgálatok hatékonyságát. A fiatal álláskeresők, közöttük elsősorban az alacsonyabban képzettek számára előnyöket eredményezne a képzési és oktatási beruházások mértékének növelése.

               (14)

               Az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentésére vonatkozó 2020-as célkitűzésének megvalósítása során Luxemburg előreláthatólag nehézségekkel szembesül majd. A meglévő mérési adatokon alapuló legutóbbi, 2020-ra vonatkozó előrejelzések szerint Luxemburg 2005 és 2020 között várhatóan 6 %-kal növeli a kibocsátást a kibocsátáskereskedelmi rendszer által nem érintett ágazatokban, miközben a célkitűzés 20 %-os csökkentést irányoz elő. A kibocsátás legjelentősebb forrása a közúti ágazat, amely jelentős kibocsátáscsökkentési potenciállal rendelkezik. Az üzemanyag ára uniós szinten továbbra is a legalacsonyabbak közé tartozik, ami ösztönzi az üzemanyag-turizmust, valamint negatív külső hatásokat, például környezetszennyezést és forgalomtorlódást okoz. Az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése kiegészítő intézkedéseket igényel, ellenkező esetben költséges rugalmas mechanizmusok alkalmazása válik szükségessé.

               (15)

               Luxemburg számos vállalást tett az Euro Plusz Paktum keretében. A Luxemburg által tett vállalások, és az ezek végrehajtására irányuló 2011. évi intézkedések a versenyképesség fokozására, a foglalkoztatás ösztönzésére és a pénzügyi stabilitás erősítésére irányulnak. A Bizottság értékelte az Euro Plusz Paktum keretében tett vállalások végrehajtását. Az ajánlás figyelembe veszi ennek az értékelésnek az eredményeit.

               (16)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Luxemburg gazdaságpolitikájának átfogó elemzését. Értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a programok Luxemburg fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. A Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait az alábbi, 1–5. ajánlás tükrözi.

               (17)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és véleményét (5) különösen az 1. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Luxemburg a 2012–2013-as időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Tartson fenn rendezett költségvetési egyenleget az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát biztosító középtávú költségvetési céltól való minden eltérés korrekciója révén, figyelembe véve különösen az idősödéshez kapcsolódó rejtett kötelezettségeket. E célból – kellően konkrét intézkedésekkel alátámasztva – szilárdítsa meg és szigorúan hajtsa végre a 2013-ra és az azt követő évekre szóló költségvetési stratégiát, ideértve a kiadási szint betartását.

               2.

               A nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatósága érdekében erősítse meg a javasolt nyugdíjreformot egyrészt olyan kiegészítő intézkedések meghozatalával, amelyek növelik az idősebb munkavállalók munkaerő-piaci részvételének arányát, elsősorban az előrehozott nyugdíjazás visszaszorítása révén, másrészt a tényleges nyugdíjkorhatár emelését célzó további lépésekkel, ideértve a törvényes nyugdíjkorhatárnak a várható élettartamhoz való hozzáigazítását is.

               3.

               A luxemburgi gazdaság versenyképességének hosszú távú megőrzése érdekében a szociális partnerekkel egyeztetve és a nemzeti gyakorlattal összhangban tegyen további lépéseket a bértárgyalási és bérindexálási rendszer reformja céljából; első lépésként fenntartva a jelenlegi egyéves indexálási intervallumot 2014 után, és csökkentve az energiának és egyéb változó tényezőknek a referenciaindexre gyakorolt hatását.

               4.

               Az érdekelt felek bevonása, továbbá a fiatalok készségeinek és végzettségének a munkaerő-piaci kereslettel való jobb összehangolását célzó – különösen az alacsony végzettségűeknek szóló – képzési és oktatási intézkedések megerősítése révén tegyen további erőfeszítéseket a fiatalkori munkanélküliség mérséklésére.

               5.

               Biztosítsa a kibocsátáskereskedelmi rendszer által nem érintett ágazatokban az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentésére meghatározott célkitűzések betartását, mindenekelőtt az energiatermékek adóztatásának növelésével.

      Kelt Brüsszelben, 2012. július 10-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         V. SHIARLY

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  2012-re érvényben tartja a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2012. április 26-i 2012/238/EU tanácsi határozat (HL L 119., 2012.5.4., 47. o.).

      (3)  HL C 210., 2011.7.16., 5. o.

      (4)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (5)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása ( 2013. július 9. ) Belgium 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Belgium 2012–2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről

text:
               30.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/5

      A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2013. július 9.)
   Belgium 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Belgium 2012–2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről
   2013/C 217/02
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta az Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a foglalkoztatást és a növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               Az Európai Unió tagállamainak állam- és kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euroövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az Európa 2020 stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.

               (4)

               A Tanács 2012. július 10-én ajánlást (4) fogadott el Belgium 2012. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Belgium 2012–2015-ös időszakra vonatkozó stabilitási programját.

               (5)

               A Bizottság 2012. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2013. évi európai szemeszterét. Ugyancsak 2012. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Belgiumot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (6)

               Az Európai Parlament az 1466/97/EK rendelettel összhangban megfelelően részt vett az európai szemeszterben, és 2013. február 7-én elfogadta a 2013. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló állásfoglalást és a 2013. évi éves növekedési jelentéshez való hozzájárulásról szóló állásfoglalást.

               (7)

               Az Európai Tanács 2013. március 14-én elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedésbarát költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (8)

               A Bizottság 2013. április 10-én az 1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette a Belgiumra vonatkozó részletes vizsgálat eredményeit. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Belgiumban makrogazdasági egyensúlyhiány tapasztalható, amely nyomon követést tesz szükségessé és szakpolitikai intézkedéseket igényel. Különösen az áruk külső versenyképességét és az eladósodottságot, ezen belül is elsősorban a magas államadósságnak a reálgazdaságra kifejtett hatásait érintő makrogazdasági fejlemények igényelnek továbbra is odafigyelést.

               (9)

               Belgium 2013. április 29-én benyújtotta a 2013. évi nemzeti reformprogramját és a 2012–2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (10)

               A stabilitási programnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a programban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A Bizottság 2013. tavaszi előrejelzésével összehasonlítva – amely nem vár GDP növekedést 2013-ra, 2014-re pedig 1,2 %-os növekedést jelez előre – a stabilitási program valamivel optimistább (2013-ra 0,2 %-os, 2014-re 1,5 %-os növekedést vetít előre). Belgium 2010 óta költségvetési konszolidációs intézkedéseket hajtott végre, és szintén 2012-ben strukturális reformokat vezetett be a nyugdíjrendszer, a munkanélküliek ellátásai és az árupiacok terén. A költségvetési kiigazítás azonban nem volt elegendő ahhoz, hogy megfeleljenek a 2009. december 2-i, a túlzott költségvetési hiány megszüntetésére irányuló tanácsi ajánlásnak. Továbbá a Dexia bankcsoportnak a hiányt a GDP 0,8 %-ával növelő feltőkésítése, valamint a gazdaság 2012 második felében mutatott, a vártnál rosszabb teljesítménye miatt a megadott határidőig nem sikerült korrigálni a túlzott költségvetési hiányt. Ennek következtében, a jelenlegi kilátások mellett, a hiányt 2013-tól fogják a Szerződés szerinti GDP 3 %-os referenciaérték alá szorítani. A stabilitási programban felvázolt költségvetési stratégia célja, hogy 2015-re strukturális egyensúlyban lévő költségvetést érjenek el, a középtávú költségvetési cél elérését pedig 2016-ra tűzték ki. A stabilitási programmal a középtávú költségvetési cél a GDP 0,5 %-ának megfelelő többletről 0,75 %-os többletre módosult. Az új középtávú költségvetési cél összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktummal. A stabilitási program összeegyeztethető a túlzotthiány-eljárásban szabott új, 2013-as határidővel, de a Bizottság szolgálatainak tavaszi előrejelzése szerint csupán szűk biztonsági tartalék áll rendelkezésre a Szerződés szerinti 3 %-os GDP referenciaérték megsértésének elkerülésére, hiszen az előrejelzés szerint a hiány 2013-ban eléri a GDP 2,9 %-át.
               A középtávú költségvetési cél – 2016-ra előrevetített – megvalósítása felé tett előrehaladás éves tervezett üteme (strukturális értelemben) meghaladja a GDP 0,5 %-át. 2013 utánra nem határoztak meg költségvetési konszolidációs intézkedéseket. A stabilitási programban közölt információk szerint – a diszkrecionális bevételi intézkedések nélkül számított – államháztartási kiadások növekedési üteme 2014–2016 folyamán várhatóan évente a GDP 0,5 %-ának megfelelő értékkel fog hozzájárulni a középtávú költségvetési cél érdekében tett strukturális kiigazításhoz. A stabilitási program alapján az adósságráta a GDP 100 %-ánál fog tetőzni 2013-ban, majd 2016-ig fokozatosan csökken, egészen a GDP 93 %-áig. 2014 és 2016 között Belgium várhatóan átmeneti időszakban lesz az adósságra vonatkozó kritérium tekintetében. A tervek szerint az adósságra vonatkozó referenciaértéket az átmeneti időszak végére sikerül majd elérni. A Bizottság szolgálatainak 2013. tavaszi előrejelzése szerint – amely változatlan gazdaságpolitikát feltételezve 101,4 %-os adósságrátát vetít előre 2013-ra, amely 2014-re a GDP 102,1 %-ára nő – az adósságcsökkentési szabályt nem sikerül 2014-re teljesíteni, ami azt jelenti, hogy a középtávú költségvetési cél irányába tett előrehaladás mértéke nem elegendő. A stabilitási program nem részletezi, hogy a tervezett kiigazításból a kormányzat különböző szintjei milyen mértékben veszik ki a részüket, jóllehet ez a kérdés már az előző évi országspecifikus ajánlásban is megjelent. Az államháztartásra vonatkozó szabályalapú többéves keret mellett ki kell dolgozni a konkrét koordinációs intézkedéseket is; egyúttal megállapodásra is kell jutni azokról annak érdekében, hogy biztosítva legyen a régiók, közösségek és helyi hatóságok nagyobb fokú, automatikus kötelezettségvállalása a költségvetési célok elérése tekintetében.

               (11)

               Belgium a népesség elöregedésével összefüggő kiadások várhatóan nagyon jelentős (a GDP 2 százalékpontjának megfelelő) növekedésével néz szembe már a 2010–2020 közötti időszakban is, különösen a nyugdíjkiadások és a tartós ápolás-gondozás területén. Az időskorúak társadalombiztosítását érintően kezdeményezett reformnak várhatóan pozitív hatása lesz az idősebb emberek foglalkoztatására nézve. Mindazonáltal az előrejelzések szerint Belgiumnak nem sikerül majd elérnie a saját maga által 2020-ra kitűzött célt ezen a területen. A kihívás nagysága miatt további intézkedésekre lesz szükség a kötelező nyugdíjkorhatár és a tényleges nyugdíjbavonulási életkor közötti eltérés megszüntetésére. A kötelező nyugdíjkorhatárnak a várható élettartam alakulásához kötésére irányuló intézkedésekkel biztosítható lenne a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatósága. Egyensúlyt kell teremteni a pénzügyi fenntarthatóság elérése és az időskorúak társadalombiztosítási rendszerei megfelelősségének fenntartása között. Ami a tartós ápolás-gondozást illeti, tekintettel az intézményi ellátás viszonylag magas belgiumi költségeire, meg kell vizsgálni a tartós ápolás-gondozási szolgáltatásokra fordított közkiadások hatékonyságának növelésére, az egészségmegőrzést és a rehabilitációt érintő költségmegtakarítási intézkedésekre, illetve független életvitel jobb feltételeinek megteremtésére kínálkozó lehetőségeket.

               (12)

               Belgium versenyképességének hosszú távú elvesztésében számos tényező közrejátszik, így például a bérmeghatározási rendszer, a termelési inputtényezők piacainak hiányosságai, valamint a gazdaság innovációs kapacitásával összefüggő, nem költségalapú tényezők. A legfőbb kereskedelmi partnerekkel szemben a versenyképességet fenntartani hivatott 1996-os bérnorma nem tudta mindig betölteni a szerepét. A bérek alakulása és a termelékenységi szint között szorosabb kapcsolatot teremteni szándékozó eddigi közvetlen intézkedések a helyes irányba tett lépések, de hosszú távon nem elegendőek a bérek és a termelékenység alakulása közötti összhang biztosításához. A bérmegállapodási rendszer továbbra is strukturális kiigazításra szorul. Így például automatikus kiigazítások formájában, amelyek akkor lépnek életbe, ha a bérnormát nem tartják be, vagy ha az egészségmutató növekedése meghaladja a bérek növekedését a legfőbb kereskedelmi partnereknél. A bérmegállapodási rendszernek biztosítani kell, hogy a bérek alakulása igazodjon a szubregionális és a helyi szintű termelékenység dinamikájához. Belgium köztes termékekre specializálódott, amelyek piacán nagyon erős a nemzetközi verseny, emiatt pedig nehéz a végtermékek áraiban érvényesíteni az inputtermékek árainak változásait. Jóllehet a belga kutatási és innovációs (K+F) rendszer erősségei mérsékelni tudták a költségalapú versenyképesség terén mutatkozó hátrányt, a vállalati K+F továbbra is nagyon koncentrált, az innovációk vállalkozások általi szélesebb körű alkalmazása terén lemaradás tapasztalható. A vállalkozókészségre, a vállalkozások dinamikájának fokozására és a humántőke fejlesztésére összpontosítva meg kell erősíteni a tudásintenzívebb gazdaság felé történő átmenet felgyorsításának keretfeltételeit.

               (13)

               A villamos energia és számos más termék és szolgáltatás ára magasabb Belgiumban, mint más tagállamokban, ami gyenge versenyre és strukturális akadályok meglétére utal. A kiskereskedelmi árak meghaladják az euroövezeti átlagot, a szakmai szolgáltatásokra vonatkozó korlátozások pedig akadályozzák az innovatív üzleti modellek fejlődését, és visszafogják a beruházásokat. Belgium csak korlátozott mértékű haladást ért el a hálózatos iparágakban zajló verseny javítása terén, az erős és független szabályozók létrehozása pedig továbbra sem tekinthető befejezettnek. A mobil széles sávú hozzáférések penetrációja Belgiumban a második legalacsonyabb az Unióban, aminek hátterében jórészt a rádióspektrum hozzáférhetőségével kapcsolatos szabályozási és koordinációs problémák állnak. Jóllehet a szolgáltatóváltás magasabb arányával csökkent a hagyományos energiapiaci szolgáltató dominanciája a termelés terén, a villamos energia és a földgáz kiskereskedelmi piacán, továbbá a villamos energia nagykereskedelmi piacán a verseny továbbra sem kielégítő, és a magas forgalmazási költségek a szomszédos országokhoz képest aránytalan mértékben növelik az ipari felhasználók részére kínált nettó árakat. Belgiumnak a villamos energia és a földgáz végfelhasználói árainak ellenőrzésére vonatkozó döntése hátráltathatja a kapacitásbővítő beruházásokat és az új piaci szereplők megjelenését. A postai ágazatra vonatkozó engedélyezési feltételek továbbra is aggályokat vetnek fel. A belföldi vasúti személyszállítás védve van a versenytől, a kikötői munkára vonatkozó szabályozást nem korszerűsítették. Tekintettel a fent említett ágazatok versenyképességi jelentőségére, az említett intézkedések meghozatala sürgősnek tekinthető.

               (14)

               A belga adórendszer aránytalanul nagy mértékben támaszkodik a közvetlen adókra, és kiskapukat tartalmaz, amelyek csökkentik az adórendszer igazságosságát. Jóllehet Belgium tett bizonyos erőfeszítéseket a munkát terhelő adók csökkentésére, az implicit adómérték a munkavállalók legtöbb típusa esetén még mindig a legmagasabbak között van az Unióban. A környezetvédelmi adók aránya az összes adóbevételen belül továbbra is Belgiumban az egyik legalacsonyabb. Többek között az adókiadások csökkentésével és ésszerűsítésével, valamint az indokolatlanul és hatástalanul csökkentett héa-adómértékek megszüntetésével lenne lehetőség az adórendszer egyszerűsítésére és hatékonyságának javítására.

               (15)

               Belgiumban gondot okoz az átlag alatti és stagnáló munkaerő-piaci részvétel, továbbá jelentős különbségek tapasztalhatók a régiók és a népesség egyes csoportjai között a foglalkoztatás és munkanélküliség tekintetében. Legalacsonyabb a munkaerő-piaci részvétel a népességnek a bevándorló hátterű, az idős munkavállalókat és az alacsony képzettségű fiatalokat magában foglaló csoportjai körében. Ezek a csoportok jobban ki vannak téve a szegénység és a társadalmi kirekesztés kockázatának is. A munkanélküli ellátások rendszere helyes irányba mozdult el, de ez önmagában – az álláskereséshez nyújtott hatékony támogatás és képzési lehetőség nélkül – még nem garantálja a munkaerő-piaci kereslet és kínálat hatékonyabb összehangolását. A munkanélküliség csökkentésére szövetségi szinten kitűzött célok és a regionális szinten végrehajtott foglalkoztatási támogatási intézkedések közötti kölcsönhatás meglehetősen összetett rendszert eredményez. Jóllehet az alacsony képzettségű fiatalokat célzó intézkedések előnyeiből vélhetően a migráns munkavállalók is részesülnek, szükség lenne egy kifejezetten erre a csoportra irányuló átfogó stratégiára. Másrészről a munkaerő régióközi mobilitásának jelentős mértékű növekedése nélkül nehéznek tűnik megoldást találni a munkaerő-piaci kereslet és kínálat bizonyos eltéréseire. Részletesebben meg kell vizsgálni, hogy az oktatási és képzési szolgáltatások miként tehetők átláthatóbbá és hatékonyabbá, továbbá miként lehetne megerősíteni a képzést nyújtó különböző szervezetek közötti szinergiákat.

               (16)

               Az üvegházhatásúgáz-kibocsátásra vonatkozó, a 2020-ig terjedő időszakot lefedő előrejelzések szerint Belgium nem fogja tudni teljesíteni a 15 %-os csökkentési célt. Továbbra sem világos, hogy a különböző hatóságok által elszigetelten tett kezdeményezések miként fogják biztosítani a cél elérését, vagy miként lesznek a terhek megosztva a régiók között. Nem látszik az sem, hogy milyen hatással járnak a kibocsátáscsökkentésre irányuló összetett intézkedések, különösen a fuvarozási ágazatban és az építőiparban. A forgalmi torlódások súlyos, egyes becslések szerint a GDP 2 %-át elérő terhet jelentenek a belga gazdaság számára, ami az egyik legmagasabb Európában, de az új közlekedésiadó-rendszer bevezetését 2016-ig elhalasztották a három régióban.

               (17)

               A regionalizáltság magas fokából fakadó koordinációs kérdések középpontjában a közigazgatás hatékony megszervezése áll, mivel a különböző hálózatok, szintek és szereplők megléte gyengébb igazgatással és magasabb adminisztratív költségekkel járó párhuzamos struktúrákat eredményezhet. Ezek a kérdések napirenden vannak az adóztatás és a költségvetési kiadások, többek között az oktatás és a társadalombiztosítás területén is, amelyek általában nagyobb együttműködést és koordinációt igényelnek.

               (18)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Belgium gazdaságpolitikájának átfogó elemzését. Értékelte a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot, valamint bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit. Figyelembe vette nemcsak a programok Belgium fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–7. ajánlás tükrözi a Bizottságnak az európai szemeszter keretében tett ajánlásait.

               (19)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, arról alkotott véleményét (5) pedig különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (20)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. A Tanács 1176/2011/EU rendeletének 6. cikke szerinti ajánlásokat az 1–5. ajánlás tükrözi.

               (21)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is, amely alapján a Tanács külön ajánlásokat (6) intézett azon tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euro. Belgiumnak, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Belgium 2013–2014-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Hozzon további intézkedéseket a túlzott hiány 2013-ig történő korrekciójára felszólító tanácsi határozatban rögzített strukturális kiigazítás elérése és a konszolidáció fenntarthatóságának és hitelességének javítása céljából. A költségvetési egyensúlyhiány tartós kiigazítása olyan nagyívű strukturális reformok hiteles végrehajtását teszi szükségessé, amelyek növelik a kiigazítási mozgásteret és javítják a potenciális növekedést. A túlzott hiány korrekcióját követően megfelelő ütemben hajtsa végre a strukturális kiigazítást a középtávú cél 2016-ig történő elérése érdekében, és biztosítsa a magas adósságráta következetesen csökkenő pályáját. Ennek érdekében 2013. október 15-ig terjesszen elő olyan növekedésbarát strukturális intézkedéseket 2014-re, amelyek biztosítják a túlzott hiány fenntartható kiigazítását és elegendő mértékű haladást a középtávú költségvetési cél irányába. Gondoskodjon róla, hogy a kiigazítási pálya időben kiegyensúlyozott legyen vagy éppenséggel az időszak elejére összpontosuljon. Alakítson ki világos koordinációs mechanizmust annak érdekében, hogy költségvetési célkitűzések a középtávú tervezési időtáv alatt a szövetségi és az az alatti szinteken is kötelező erejűek legyenek, amihez többek között gyorsan fogadjon el az államháztartás egyensúlyára/többletére vonatkozó, a gazdasági és monetáris unióbeli stabilitásról, koordinációról és kormányzásról szóló szerződésnek megfelelő szabályt, továbbá fokozza a különböző kormányzati szintek közötti tehermegosztás átláthatóságát és az elszámoltathatóságot.

               2.

               Többek között a folyamatban lévő átalakítások megvalósításával csökkentse a korai nyugdíjbavonulás lehetőségeit, fokozva ezáltal a tényleges nyugdíjbavonulási életkor és a kötelező nyugdíjkorhatár közötti eltérés megszüntetésére irányuló erőfeszítéseket. Erősítse meg az időskorúak társadalombiztosítási rendszereinek reformját a foglalkoztatást támogató intézkedésekkel és a tevékeny időskort elősegítő munkaerő-piaci reformokkal. A nyugdíjkorhatárnak és a nyugdíjjuttatásoknak a várható élettartamban bekövetkező változásokhoz való hozzáigazításával emelje meg a tényleges nyugdíjkorhatárt. Folytassa az intézményi tartós ápolás-gondozásra fordított közkiadások költséghatékonyságának javítását.

               3.

               A versenyképesség helyreállítása érdekében folytassa a bérmegállapítási rendszer megkezdett reformját, ideértve a bérindexálási rendszer átalakítását is – többek között strukturális intézkedésekkel, a szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatnak megfelelően –, biztosítsa, hogy a bérmegállapítási rendszer tekintetbe vegye a termelékenység alakulását, tükrözze a szubregionális és a helyi termelékenység és munkaerő-piaci feltételek különbségeit, és tartalmazzon automatikus korrekciós mechanizmusokat arra az esetre, ha a bérek alakulása veszélyeztetné a költségalapú versenyképességet.

               4.

               Dolgozzon ki konkrét és megfelelően időzített strukturális intézkedéseket a verseny javítására a szolgáltatási ágazatokban, ennek jegyében pedig szüntesse meg az akadályokat a kiskereskedelemben, oldja fel a szakmai szolgáltatások túlzó korlátozásait, és fejlessze a széles sávú mobilszolgáltatást. A forgalmazási költségek csökkentésén és a kiskereskedelmi árak felügyeletén keresztül folytassa az energiaágazat működésének javítását, erősítse meg az energiaágazatban, a távközlésben és a fuvarozási ágazatokban (vasút, repülőterek) működő szabályozó hatóságok függetlenségét. Szüntesse meg a postai ágazat még meglévő szabályozási korlátait.

               5.

               Dolgozzon ki konkrét és megfelelően időzített javaslatokat az adóterheknek a munkáról a növekedést kevésbé torzító adóalapokra történő áthelyezése érdekében. Ennek jegyében vizsgálja meg konkrétan a környezetvédelmi adók, például a gázolajra, fűtőolajra és a céges autók magáncélú használatára kivetett adók alkalmazásának lehetőségeit. A jövedelmi adókat érintő adókiadások csökkentésén és a héa hatékonyságának növelésén keresztül egyszerűsítse az adórendszert, valamint a meglévő kiskapuk bezárásával javítsa az adószabályoknak való megfelelést.

               6.

               Az álláskeresésre vonatkozó szabályok hatékony érvényesítésén és a munkanélküliek számára biztosított személyre szabott álláskeresési segítségnyújtáson keresztül folytassa a munkavállalástól visszatartó tényezők leépítését. Tegyen intézkedéseket a munkaerő régióközi mobilitásának fokozása érdekében. Egyszerűsítse és erősítse meg a foglalkoztatási ösztönzők, az aktivizálási politikák, a munkaerő-piaci kereslet és kínálat összehangolásának eszközei, az oktatás, az egész életen át tartó tanulás, valamint az idősebb munkavállalókra és a fiatalokra irányuló szakképzési politika közötti koherenciát. Dolgozzon ki átfogó társadalmi befogadási és munkaerő-piaci stratégiát a migrációs hátterű népesség számára.

               7.

               A kibocsátáskereskedelmi rendszeren kívüli ágazatok, és különösen a közlekedés és az építőipar üvegházhatásúgáz-kibocsátásának csökkentésére vonatkozóan megfogalmazott célok elérése érdekében tegyen konkrét intézkedéseket, és jusson megállapodásra az ezzel kapcsolatos feladatoknak a szövetségi és a regionális szint közötti elhatárolásáról.

      Kelt Brüsszelben, 2013. július 9-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         R. ŠADŽIUS

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  A tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2013. április 22-i 2013/208/EU tanácsi határozat (HL L 118., 2013.4.30., 21. o.) alapján 2013-ra is érvényben marad.

      (4)  HL C 219., 2012.7.24., 5. o.

      (5)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése értelmében.

      (6)  Lásd e Hivatalos Lap 97. oldalát.


title: 2011/24/EU: A Bizottság ajánlása ( 2011. január 11. ) a védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferére vonatkozó feltételek egyszerűsítéséről szóló 2009/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 9. cikke értelmében a védelmi ipari vállalkozások tanúsításáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               15.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 11/62

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2011. január 11.)
   a védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferére vonatkozó feltételek egyszerűsítéséről szóló 2009/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 9. cikke értelmében a védelmi ipari vállalkozások tanúsításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2011/24/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferére vonatkozó feltételek egyszerűsítéséről szóló, 2009. május 6-i 2009/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 9. cikke megállapítja azokat a kritériumokat, amelyek alapján a tagállamok tanúsíthatják a területükön székhellyel rendelkező vállalkozásokat mint általános transzferengedély alapján szállított védelmi vonatkozású termékeket fogadó vállalkozásokat.

               (2)

               A vállalkozások tanúsítása a 2009/43/EK irányelvvel bevezetett, egyszerűsített engedélyezési rendszer alapvető eleme.

               (3)

               Amennyiben a tagállamok eltérő módon értelmezik a tanúsítási kritériumokat, az akadályozhatja a 2009/43/EK irányelv végrehajtását és az egyszerűsítésre vonatkozó célkitűzésének megvalósítását.

               (4)

               A tanúsítványok kölcsönös elismerése – amelyet a 2009/43/EK irányelv 9. cikkének (6) bekezdése említ –, valamint az általános engedélyek széles körű használata szempontjából fontos, hogy a tagállamok a tanúsítási kritériumokat összehangoltan értelmezzék és alkalmazzák.

               (5)

               A 2009/43/EK irányelv 14. cikke értelmében létrehozott bizottságban a tagállamok képviselői felvetették, hogy egy bizottsági ajánlás elfogadása elősegítené a tanúsítási kritériumok összehangolt értelmezését és alkalmazását.

               (6)

               A tagállamok képviselői a 2009/43/EK irányelv 14. cikke értelmében létrehozott bizottságban ezért munkacsoportot hoztak létre, amelynek feladata a védelmi vonatkozású vállalkozások tanúsítására vonatkozó iránymutatások elkészítése a 2009/43/EK irányelv 9. cikke értelmében.

               (7)

               Az ebben az ajánlásban foglalt iránymutatások alapját az egyes tagállamok hatékonynak és a gyakorlatban alkalmazhatónak bizonyult legjobb gyakorlatai képezik,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   1.   TANÚSÍTÁSI KRITÉRIUMOK

   1.1.   A 9. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontjában foglalt kritériumok értékelése

   Tanúsításra kizárólag azok a fogadó vállalkozások jogosultak, amelyek valóban olyan, a 2009/43/EK irányelv hatálya alá tartozó védelmi vonatkozású termékeket vagy félkész védelmi vonatkozású termékeket állítanak elő, amelyek harmadik féltől vásárolt részegységekből és/vagy rendszerekből és alrendszerekből állnak, azzal a szándékkal, hogy azt saját nevük vagy védjegyük alatt hozzák forgalomba.
   A tanúsított fogadó vállalkozásoknak a 2009/43/EK irányelv 5. cikke (2) bekezdésének b) pontjában említett általános transzferengedély alapján kapott védelmi vonatkozású termékeket saját gyártásukhoz kell felhasználniuk (ami magában foglalja a komponensek más termékekbe való beépítését vagy pótalkatrészként való felhasználását is), és azokat ebben az állapotukban már nem transzferálhatják újra és nem exportálhatják (kivéve karbantartás vagy javítás céljából), amikor egy származási tagállam előzetes engedélyére van szükség.
   Az illetékes hatóságok a tanúsítvány kiállítása előtt szükség esetén nyilatkozatot kérhetnek a kedvezményezett vállalkozástól, amelyben a vállalkozás a következőkre kötelezi magát:

               a)

               a 2009/43/EK irányelv 5. cikke (2) bekezdésének b) pontjában említett általános engedélyek alapján kapott védelmi vonatkozású termékeket saját gyártásához használja fel;

               b)

               a kérdéses termékeket kizárólag karbantartás vagy javítás céljából transzferálja újra vagy exportálja.

         1.2.   Az olyan fogadó vállalkozásokhoz érkező szállítmányok, amelyek valamely tagállam fegyveres erőinek kizárólagos használatára végeznek beszerzést a 2009/43/EK irányelv 5. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett általános transzferengedélyek alapján

   A 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 1. cikke (9) bekezdésének értelmében ajánlatkérő szervnek minősülő kedvezményezett vállalkozásoknak, amelyek valamely tagállam fegyveres erőinek kizárólagos használatára végeznek beszerzést, fel kell jogosítani arra, hogy tanúsítvány nélkül is behozhassanak védelmi vonatkozású termékeket a 2009/43/EK irányelv 5. cikke (2) bekezdésének a) pontjában hivatkozott általános engedélyek alapján.
   1.3.   A 9. cikk (2) bekezdésének c) és f) pontjában foglalt kritériumok értékelése

   A 2009/43/EK irányelv 9. cikke (2) bekezdésének c) pontjában említett vezető pozícióban levő munkatárs személyesen felelős a vállalkozásnál alkalmazott belső megfelelési programért, illetve a transzfer- és exportkezelési rendszerért, valamint a kivitel és a transzfer ellenőrzéséért felelős személyzetért. Ez a vezető pozícióban lévő munkatárs a vállalkozás vezető testületének tagja.
   Amennyiben a tanúsítvány egy vagy több gyártási egységhez szükséges, a fogadó vállalkozás elszámoltathatósági rendjének leírása – amelyet a 2009/43/EK irányelv 9. cikke (2) bekezdésének f) pontja ír elő – egyértelműen állapítsa meg, hogy a vezető pozícióban levő munkatárs ellenőrzést gyakorol az adott egységek kivitel- és transzferellenőrzésért felelős személyzete fölött.
   A belső megfelelési programok leírására és utólagos értékelésére vonatkozó kérdések és iránymutatások az I. mellékletben találhatók. A tagállamok további kérdéseket is fűzhetnek ezekhez, amennyiben e további kérdések közvetlenül a tanúsítási-értékelési folyamathoz kapcsolódnak.
   1.4.   A szervezeti felépítés tanúsítása és a 9. cikk (2) bekezdésének d) és e) pontjában említett kritériumok értékelése

   A tanúsítás módja a fogadó vállalkozás szervezeti felépítésétől, valamint attól függ, hogyan ruházza át a transzfer és az export ellenőrzéséért viselt felelősséget. A tanúsítvány vonatkozhat a vállalkozás egészére, de az üzletáganként is tanúsítható. Az olyan vállalkozásoknak, amelyek több helyszínen is rendelkeznek olyan termelőegységekkel és kapcsolódó tevékenységekkel, amelyekre átruházták a transzfer- és az exportellenőrzési felelősséget, meg kell jelölniük, hogy a tanúsítványnak ezen egységek közül melyekre kell vonatkoznia.
   2.   A TANÚSÍTÁS

   2.1.   Szabványos tanúsítványsablon

   A II. mellékletben található szabványos tanúsítványsablon használata javasolt.
   A tanúsítványt az azt kibocsátó tagállam egyik hivatalos nyelvén és lehetőleg egy másik tagállam egyik hivatalos nyelvén kell megszövegezni, a tanúsított fogadó vállalkozás meghatározása szerint. A tanúsítvány hatálybalépésének dátumát a tanúsítványon fel kell tüntetni.
   A 9. cikk (4) bekezdése a) pontjának értelmében a tanúsítványnak köteleznie kell a tanúsított fogadó vállalkozást arra, hogy az illetékes hatóságot értesítse minden olyan, a tanúsítvány megadása után felmerülő tényezőről vagy bekövetkező eseményről, amely a tanúsítvány érvényességét vagy tartalmát befolyásolhatja. A tanúsított vállalkozásnak különösen a következőkről kell értesítést adnia:

               a)

               bármely nagyobb változás a vállalkozás védelmi vonatkozású termékekkel kapcsolatos ipari tevékenységében;

               b)

               bármely változás abban a címben, amelyen az illetékes hatóság a behozott védelmi vonatkozású termékekkel kapcsolatos nyilvántartáshoz hozzáférhet.

         Az a) pont alkalmazásában az értesítést indokoló változás relevanciáját adott esetben a védelmi ipari vállalkozásként történő regisztrációhoz vagy a bármilyen védelmi tevékenységgel kapcsolatos engedély vagy a gyártási engedély megadásához már benyújtott adatok figyelembevételével kell értékelni.
   2.2.   Információcsere a tanúsítást kérelmező kedvezményezett vállalkozásokról

   A 2009/43/EK irányelv 12. cikkének alkalmazásában az illetékes nemzeti hatóságokat a tanúsítványok kibocsátásával kapcsolatos valamennyi fontos információ cseréjére kell ösztönözni. Amennyiben a kedvezményezett vállalkozás tanúsítvány kiadása céljából történő értékeléséhez más illetékes hatóságoktól kell információt szerezni, a tanúsítvány kiállítása előtt a kiállító illetékes nemzeti hatóságnak kapcsolatba kell lépnie a többi érintett illetékes nemzeti hatósággal.
   3.   A MEGFELELÉS FELÜGYELETE

   3.1.   A megfelelést ellenőrző látogatásokat végző illetékes hatóságok felhatalmazása

   A tanúsítványban foglalt feltételeknek és a 9. cikk (2) bekezdésében megadott kritériumoknak való megfelelés ellenőrzését szolgáló látogatások céljából az illetékes hatóság által kirendelt felügyelőket legalább az alábbiakra kell feljogosítani:

               a)

               beléphetnek az érintett helyszínekre;

               b)

               megvizsgálhatják és lemásolhatják a más tagállam által kiadott transzferengedély alapján exportált, transzferált vagy behozott termékekre vonatkozó nyilvántartásokat, adatokat, eljárási szabályzatokat és bármely más releváns anyagot.

         Ezeket az ellenőrzéseket azon tagállam jogszabályainak betartásával kell végrehajtani, amelyben az ellenőrzés történik.
   3.2.   Újraértékelést indokoló esetek

   Az illetékes hatóságoknak a következő esetekben kell ismételten értékelni a tanúsítványban foglalt feltételeknek és a 9. cikk (2) bekezdésében megadott kritériumoknak való megfelelést:

               a)

               a tanúsított címzett vállalkozást érintő nagyobb változások, beleértve a belső szervezet vagy a tevékenységek változását;

               b)

               arra utaló jel, hogy a tanúsított fogadó vállalkozás már nem felel meg a vonatkozó feltételeknek és kritériumoknak;

               c)

               amennyiben a tanúsított vállalkozást korrekciós intézkedés végrehajtására kötelezték;

               d)

               amennyiben a tanúsítvány felfüggesztését meg kell szüntetni.

         3.3.   Az újonnan tanúsított vállalkozások alaposabb felügyelete

   Az illetékes hatóságnak különös figyelmet kell fordítania az újonnan tanúsított címzett vállalkozások felügyeletére. Az illetékes hatóságnak lehetőség szerint a tanúsítvány első kibocsátását követő első évben végre kell hajtania egy, a megfelelést vizsgáló felügyeleti ellenőrzést.
   4.   KORREKCIÓS INTÉZKEDÉSEK, A TANÚSÍTVÁNYOK FELFÜGGESZTÉSE ÉS VISSZAVONÁSA

   4.1.   Korrekciós intézkedéseket előíró döntések

   Amennyiben egy tanúsított fogadó vállalkozás már nem felel meg a 2009/43/EK irányelv 9. cikke (2) bekezdésében foglalt kritériumoknak vagy a tanúsítványban foglalt feltételeknek, és amennyiben az illetékes hatóság úgy ítéli meg, hogy a meg nem felelés kevéssé jelentős, az illetékes hatóságnak – attól az időponttól számított egy hónapon belül, amikor tudomást szerzett a meg nem felelésről – a vállalkozást a korrekciós intézkedések végrehajtására kötelező döntést meg kell hoznia.
   Erről a döntésről az illetékes hatóságnak haladéktalanul, írásban értesítenie kell a tanúsított címzett vállalkozást. E döntésnek köteleznie kell a tanúsított vállalkozást, hogy az az előírt korrekciós intézkedést az írásbeli értesítésben megállapított időszakon belül hajtsa végre.
   Ezen időszak lejártakor az illetékes hatóságnak ellenőriznie kell, hogy megtörtént-e a korrekciós intézkedés végrehajtása. Az ellenőrzés magában foglalhat egy helyszíni látogatást, találkozót a 2009/43/EK irányelv 9. cikke (2) bekezdése c) pontjában említett, vezető pozícióban lévő munkatárssal vagy az általa kijelölt vezető tisztviselővel és/vagy a vezetői pozícióban lévő munkatárs által benyújtott írásbeli dokumentáció értékelését.
   Az ellenőrzést követő legfeljebb három hónapon belül a tanúsított fogadó vállalkozást írásban értesíteni kell a végrehajtott korrekciós intézkedés helytállóságának az illetékes hatóság által elvégzett értékeléséről.
   4.2.   A tanúsítványok felfüggesztése és visszavonása

   Az illetékes hatóságnak a következő esetek bármelyikében fel kell függesztenie vagy vissza kell vonnia a tanúsítványt:

               a)

               az érintett tanúsított fogadó vállalkozás nem hajtotta végre a korrekciós intézkedést az illetékes hatóság által küldött, ezt előíró írásbeli értesítésben megadott időszakon belül;

               b)

               a tanúsított címzett vállalkozás már nem felel meg a 2009/43/EK irányelv 9. cikkének (2) bekezdésében foglalt egy vagy több kritériumnak vagy a tanúsítványhoz csatolt feltételeknek, és az illetékes hatóság úgy ítéli meg, hogy a nem megfelelés jelentős.

         A tanúsítvány felfüggesztéséről vagy visszavonásáról az illetékes hatóságnak haladéktalanul, írásban kell értesítenie a tanúsított vállalkozást és a Bizottságot.
   Az illetékes hatóságnak mindaddig fenn kell tartania a felfüggesztést, amíg a tanúsított fogadó vállalkozás nem bizonyítja, hogy megfelel a 2009/43/EK irányelv 9. cikke (2) bekezdésében foglalt kritériumoknak és a tanúsítványhoz csatolt feltételeknek. Az illetékes hatóságnak a tanúsítvány felfüggesztéséről adott írásbeli értesítésben vagy az azt követő írásbeli levelezésben meg kell határoznia azt a határidőt, ameddig a tanúsított címzett vállalkozás a megfelelést bizonyíthatja.
   4.3.   A tanúsítvány felfüggesztésének megszüntetése

   Az illetékes hatóságnak a felfüggesztésről szóló döntésben megadott határidő lejárta után ellenőriznie kell, hogy a tanúsított vállalkozás megfelel a 2009/43/EK irányelv 9. cikkének (2) bekezdésében foglalt kritériumoknak és a tanúsítványhoz csatolt feltételeknek.
   Az ellenőrzés magában foglalhat egy helyszíni látogatást, találkozót a 2009/43/EK irányelv 9. cikke (2) bekezdése c) pontjában említett, vezető pozícióban lévő munkatárssal vagy az általa kijelölt vezető tisztviselővel és/vagy a vezetői pozícióban lévő munkatárs által benyújtott írásbeli dokumentáció értékelését.
   Az ellenőrzést követő egy hónapon belül az illetékes hatóság új döntéséről írásban kell értesíteni a tanúsított vállalkozást. Az értesítésben a következők valamelyikét kell feltüntetni:

               a)

               a tanúsítvány felfüggesztésének megszüntetése és a megszüntetés hatálybalépésének dátuma;

               b)

               a felfüggesztés bizonyos időpontig való fenntartása, amely után egy újabb ellenőrzésre kerül sor;

               c)

               a tanúsítvány visszavonása.

         5.   A TANÚSÍTÁSSAL KAPCSOLATOS INFORMÁCIÓK CSERÉJE

   Az illetékes hatóságnak egy-egy tanúsítvány kiadását, felfüggesztését, visszavonását vagy a felfüggesztésének megszüntetését követően haladéktalanul, írásban értesítenie kell a tanúsított címzett vállalkozást és a Bizottságot.
   6.   NYOMON KÖVETÉS

   A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy legkésőbb 2012. június 30-ig hajtsák végre ezt az ajánlást.
   A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy értesítsék a jelen ajánlás végrehajtását célzó minden intézkedésről.
   7.   CÍMZETTEK

   Ezen ajánlás címzettjei a tagállamok.

      Kelt Brüsszelben, 2011. január 11-én.

            a Bizottság részéről

         Antonio TAJANI

            alelnök

      (1)  HL L 146., 2009.6.10., 1. o.

      (2)  HL L 134., 2004.4.30., 114. o.

      I. MELLÉKLET

         A belső megfelelési program leírására és a későbbi értékelésre vonatkozó kérdések és iránymutatások

                  Fő területek

                  A legfontosabb kérdések

                  Bevált gyakorlat: ajánlások

                  Vonatkozó tanúsítási kritérium

                              1.

                              A transzferek és a kivitel kezelésére elkülönített szervezési, humán és technikai erőforrások

                  A vállalkozás üzleti tevékenységének (éves forgalmának) hány százaléka függ az engedélyköteles kiviteltől és a transzfertől?
                  Évente hány ilyen kivitelre és transzferre kerül sor?
                  A vállalkozáson belül milyen tevékenységeket (pl. vásárlás, mérnöki tevékenység, projektirányítás, szállítás) érintenek a kiviteli és transzferfolyamatok, és hogyan szervezték meg az ezekért viselt felelősséget?
                  Rendelkezik-e a vállalkozás a kivitelek és a transzferek kezelését szolgáló elektronikus rendszerrel? Melyek ennek főbb jellegzetességei?

                  E kérdések célja, hogy további információt szerezzünk a vállalkozás belső szervezeti felépítéséről, amely a kiviteli tevékenységeknek/transzfertevékenységeknek a vállalkozásra gyakorolt hatása és a kapcsolódó működési eljárások értékelése szempontjából releváns.

                  Hány személyt alkalmaznak kizárólag a kivitel és a transzfer irányítására vagy hány személy felelős egyéb feladatok mellett ezért is?

                  Minden esetben legalább 2 ilyen személynek kell lennie, szabadságolás, betegség stb. esetére.

                  A vállalkozás közzéteszi-e a cégen belül írásbeli kötelezettségvállalását, amelyben vállalja, hogy megfelel a kivitel/transzfer ellenőrzésére vonatkozó szabályozásoknak, és hogy betart minden, a végfelhasználással és kivitellel kapcsolatos vonatkozó korlátozást?
                  A vállalkozás közzéteszi-e a vállalkozáson belül írásbeli kötelezettségvállalását, amelyben vállalja, hogy kérésre információt szolgáltat a végfelhasználásról/végfelhasználókról?

                  Mindkét írásbeli kötelezettségvállalásnak szerepelnie kell a kivitel/transzfer ellenőrzését végző alkalmazottak számára hozzáférhető megfelelőségi kézikönyvben, és ezeket a kötelezettségvállalásokat ismernie kell minden, a kivitel/transzfer ellenőrzését végző alkalmazottnak is (pl. kereskedelmi osztály stb.).

                  9. cikk, (2) bekezdés, d) pont és 9. cikke (2) bekezdés, e) pont

                  A vállalkozás mostanáig megfelelt-e a kivitel/transzfer ellenőrzésére vonatkozó szabályozásoknak?

                  A vállalkozásnak meggyőzően igazolnia kell, hogy az eddigiekben megfelelt a kivitel/transzfer ellenőrzésére vonatkozó szabályozásoknak.

                  9. cikk, (2) bekezdés, a) pont

                  A megfelelőségi kézikönyvek hozzáférhetők-e a kivitelt/transzfert ellenőrző személyzet számára és aktualizálják-e azokat?

                  A kivitel/transzfer ellenőrzését végző alkalmazottak számára hozzáférhetővé kell tenni a megfelelőségi kézikönyvet használat és iránymutatás céljából, legalább elektronikus formában (például a vállalkozás intranetén).
                  E kézikönyveknek tartalmazniuk kell a kivitel/transzfer ellenőrzését végző alkalmazottak által követendő működési és szervezési eljárásokat.
                  A kivitel/transzfer ellenőrzését végző alkalmazottakat mielőbb tájékoztatni kell a feladataikra vonatkozó kézikönyv módosításairól, valamint azok hatálybalépésnek időpontjáról.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                              2.

                              Elszámoltathatóság rendje

                  Kérjük, írja le a vállalkozáson belüli, a kivitelekkel és transzferekkel kapcsolatos elszámoltathatósági rendet.

                  A kivitel/transzfer ellenőrzésének való megfeleléssel kapcsolatos felelősségét írásban kell rögzíteni. Az elszámoltathatósági rendet tartalmazó írásbeli anyagokat (például nyilvántartásokat és szervezeti felépítési ábrákat) frissíteni kell.
                  A leírásnak részletesen kell foglalkoznia a felelősség lehetséges átruházásával és az olyan esetekre nézve elfogadott gyakorlattal, amikor a 2009/43/EK irányelv 9. cikke (2) bekezdésének c) pontjában említett, vezető pozícióban levő munkatárs nincs jelen.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                  Ez a leírás mindig hozzáférhető-e az illetékes hatóság számára?

                  Az elszámoltathatóság rendjére vonatkozó információkhoz az illetékes hatóságnak könnyen hozzá kell férnie, nem csupán a kérelmezési időszakban, hanem a későbbi megfelelési felügyeleti ellenőrzések és a megfelelést vizsgáló látogatások során is.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                  A vállalkozás mely részén helyezkedik el a kivitel/transzfer kezelését végző egység?

                  Az, hogy a kivitel/transzfer ellenőrzésének kezelése minden egyes szállítási részlegben, a székhelyen vagy egy különálló kivitel-ellenőrzési részlegben valósul-e meg, a vállalkozás méretétől és szerkezetétől függ.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                  A kivitel/transzfer ellenőrzését végző személyzet milyen kölcsönös kapcsolatban áll a vállalkozáson belüli többi tevékenységet végzőkkel?

                  A kivitelt és a transzfert ellenőrző személyzetet a lehető legjobban meg kell védelmezni az érdekellentétektől. Felhatalmazással kell rendelkezniük ügyletek félbeszakítására.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                  Hogyan szervezik meg a kivitel/transzfer ellenőrzését végző személyzet és a vezető pozícióban levő munkatárs kapcsolatát, például az információcsere lehetőségét?

                  Helyes, ha a kivitel ellenőrzését végző személyzet közvetlenül a vezető pozícióban levő munkatársnak jelenthet, ha szakemberre van szükség az ügylet megszakításához.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                  Kérjük, jelöljék meg, milyen egyéb funkciói vannak azon vezető beosztásban lévő munkatársnak, akit kijelöltek arra, hogy személyesen feleljen a transzferekért és a kivitelért.

                  A vezető pozícióban levő munkatársnak a felső vezetők közül kell kikerülnie. Pozíciója nem járhat összeférhetetlenséggel (pl. nem lehet a kereskedelmi osztály vezetője stb.).

                  9. cikk, (2) bekezdés, c) és f) pont

            3.   Belső ellenőrzések

                              a)

                              Szúrópróbaszerű ellenőrzések

                  Milyen gyakran végeznek szúrópróbaszerű ellenőrzéseket?

                  A belső megfelelési programot (ICP) és a napi működési eljárásokat (váratlan) szúrópróbaszerű ellenőrzéseknek kell alávetni.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                              b)

                              Belső ellenőrzések

                  Milyen gyakoriak a belső ellenőrzések?

                  Ideális esetben évente egyszer, de legalább három évente egyszer.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                  A kivitelek/transzferek hány százalékát ellenőrzik?

                  A kivitelek/transzferek számától függően a minimum 1 %, az elvárt maximum pedig 20 %. Az arány az egyes ellenőrzésekkor eltérő lehet.

                  Ki végzi el ezeket az ellenőrzéseket?

                  A lehetséges válaszok az alábbiak lehetnek:

                              —

                              a kivitel/transzfer ellenőrzésére vonatkozó elszámoltathatósági rendben vezető pozícióban levő személy,

                              —

                              a minőségügyi vezető,

                              —

                              a pénzügyi vezető vagy a könyvelő,

                              —

                              a középvezetésben vagy magasabb szintű pozícióban működő személy, aki a kivitelt/transzfert végző csapat napi szintű munkájától egy vagy két szintnyi távolságra van.

                  Ezek az ellenőrzések milyen vizsgálatokat foglalnak magukban?

                  Az ellenőrzéseknek legalább a következő kérdésekkel kell foglalkozniuk:

                              —

                              Betartják-e a hatályos kiviteli korlátozásokat?

                              —

                              Vannak-e hatályos és naprakész eljárások annak biztosítására, hogy a kivitelre és transzferre vonatkozó minden szabályozásnak megfelelnek?

                              —

                              Folyik-e figyelemfelkeltésre irányuló rendszeres képzés?

                              —

                              Könnyen hozzáférhetők-e a nyilvántartások?

                              —

                              Átfogók-e a nyilvántartások?

                              —

                              A nyilvántartások kiterjednek-e a behozatal, a kivitel és a transzfer minden fontos aspektusára és a tagállamban maradó termékekre is?

                              —

                              Áll-e rendelkezésre az érintett termékek útját érintő információ a kiindulási ponttól a rendeltetési helyig?

                              c)

                              Az ellenőrzések megtervezése, hatékonysága és nyomon követése

                  Hogyan biztosítják azt, hogy az ellenőrzött szállítmányok skálája reprezentatív?

                  Ügyfelenként vagy rendeltetési helyenként legalább egy szállítmányt, vagy projektenként legalább egy szállítmányt kell ellenőrizni.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                  A vállalat kialakít-e belső ellenőrzési programot?

                  Belső ellenőrzési programot kell kialakítani annak biztosítására, hogy az ellenőrzésre kerülő szállítmányok skálája reprezentatív.

                  Megtörténik-e a belső ellenőrzések által feltárt meg nem felelések szisztematikus kijavítása? Megtörténik e lépések nyomon követése?

                  A vállalkozásnak minden, a belső audit által feltárt, meg nem feleléssel kapcsolatos gyanút hivatalosan rögzítenie kell, csakúgy, mint az ezek kijavítására ajánlott intézkedéseket, valamint az ilyen javító intézkedéseknek a megfelelésre tett hatását.

            4.   Általános figyelemfelkeltés

                              4.1.

                              Működési és szervezési eljárások

                  Hogyan tervezik meg a vállalkozásnak az általános figyelemfelkeltést és a kivitel/transzfer ellenőrzéséhez kapcsolódó kockázat minimálisra csökkentését célzó belső folyamatait?

                  A működési és szervezési eljárásokat írásban kell rögzíteni, és a következőkkel kapcsolatban kell utasításokat és iránymutatást tartalmazniuk:

                              —

                              a teljes kiviteli/transzportfolyamat a megrendelés beérkezésétől, a kivitelre/transzferre vonatkozó szabályozásoknak való megfelelés alkalmazhatósága megállapításától és a vonatkozó, a kivitellel/transzferrel kapcsolatos szabályozásoktól kezdve egészen a szállításig vagy az átadásig (a szállítás vagy transzfer előtt egy utolsó megfelelési ellenőrzést kell végrehajtani),

                              —

                              az engedély feltételeinek való megfelelés monitoringja,

                              —

                              interakció külső felekkel és bizonyos esetekben más érdekelt részlegekkel (például a jogi és a kereskedelmi osztállyal) a vállalkozáson belül,

                              —

                              a kivitel/transzfer ellenőrzésében részt vevő vagy valamilyen módon érintett összes alkalmazott koordinációjának megvalósítása (pl. az eladást végző személyzetnek utasítást kell kapnia arra, hogy a kivitel/transzfer ellenőrzését végző személyzetet minden esetben értesítse arról, ha kétely merül fel, és az eladást végző személyzetet tájékoztatni kell arról, hogy egy megrendelés csak akkor hajtható végre, ha azt a kivitel/transzfer ellenőrzését végző személyzet jóváhagyta),

                              —

                              az illetékes hatóságokkal való koordináció és esetleges információcsere (pl.: a gyanús tranzakció rendeléseket jelenteni lehet, létezhet önkéntes közzétételi politika stb.).

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

            4.1.1.   Működési és szervezési eljárások: az engedélyezés előtti szakasz (1)

                              a)

                              Embargók

                  A vállalkozás milyen módon veszi figyelembe az embargókat?

                  Amennyiben egy szállítmányt embargó alatt álló rendeltetési helyre terveznek küldeni, szabályokat kell megállapítani az embargóval kapcsolatos vonatkozó szabályozás vizsgálatára. Ennek a vizsgálatnak legalább a következőket kell magában foglalnia:

                              —

                              az embargóra vonatkozó szabályozás által elrendelt szállítási tilalom,

                              —

                              a szállítandó termékek besorolása az embargó terméklistája alapján,

                              —

                              bizonyos szolgáltatásokra (például a technikai segítségnyújtásra) vonatkozó további engedélyezési követelmények.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                              b)

                              Szankciók listája

                  A vállalkozás milyen módon veszi figyelembe a szankciók listáját?

                  A szállítmány címzettjeinek – jogi és természetes személyeknek – nevét és személyazonosságát az érvényes szankciók listája alapján ellenőrizni kell.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                  Amikor a szankciók listáján személyazonosságot keresnek, a találat valószínűségének milyen szintje (vagy hány százaléka) szükséges ahhoz, hogy találatnak legyen tekinthető? Milyen eljárásokat alkalmaznak abban az esetben, amikor megtalálják egy név megfelelőjét?

                  Írásos eljárási utasításokban kell rögzíteni a megfelelések és a megegyezések kezelésének módját (a megfeleléseket például jelenteni kell az illetékes hatóságnak).

                              c)

                              A listán szereplő termékek ellenőrzése (azok a termékek, amelyeket engedélyezéshez kötnek, mert szerepelnek egy kivitel/transzfer-ellenőrzési listán)

                  Belső folyamatokra vonatkozó kérdések, amelyek biztosítják, hogy a listán szereplő termék engedély nélkül nem kerül kivitelre vagy transzferre:

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                              1.

                              Használnak-e olyan elektronikus adatfeldolgozó rendszert, amely rögzíti a vállalkozás által kapott vagy gyártott termékek besorolását?

                  A termékek besorolását elektronikus adatfeldolgozó rendszerben kell rögzíteni. Az ellenőrzési listák változásairól haladéktalanul feljegyzést kell készíteni a rendszerben.

                              2.

                              Hogyan történik az engedélyezési követelmények tárgyát képező összes termék besorolása és rögzítése, és ki a felelős ezért? Milyen folyamatok szolgálnak annak biztosítására, hogy a termékek besorolását frissítik, és hogyan történik ennek dokumentációja?

                  A kivitel/transzfer ellenőrzését végző személyzet felel a termékek nyilvántartásáért és besorolásáért; ha szükséges, konzultálnak a technikai szakértőkkel.

                              3.

                              Hogyan értékelik a címzett általi végfelhasználást és a címzett megbízhatóságát?

                  A kivitel/transzfer ellenőrzését végző személyzet felel a címzettek megbízhatóságának ellenőrzéséért, különös figyelmet fordítva a végfelhasználásra és az eltérítés kockázatára.
                  Amennyiben a kivitel/transzfer ellenőrzését végző személyzetnek tudomására jut, hogy a címzett megszegte a kivitel/transzfer ellenőrzésére vonatkozó szabályozást, értesítenie kell az illetékes hatóságot. A címzett jóhiszeműségének ellenőrzése különösen fontos azokban az esetekben, amikor a vásárló új, vagy amikor a vásárló személyazonossága nem tisztázott, vagy amikor kételyek merülnek fel a bejelentett végfelhasználással kapcsolatban (pl. a címzett szokatlan mennyiségeket rendel, vagy szokatlan útvonalat kér stb.).

                              d)

                              Technológia immateriális transzfere

                  Hogyan biztosítja a vállalkozás a technológiák immateriális transzferére vonatkozó követelményeknek való megfelelést (pl. e-mail és hozzáférés az intranethez külföldről)?

                  A vállalkozásnak e-mailben, faxon, intraneten vagy interneten egyértelmű, írásbeli utasításokat kell előzőleg kiadnia a technológiák immateriális transzferével kapcsolatban.
                  A technológia szolgáltatásának vagy transzferének nem szabad megtörténnie mindaddig, amíg nem értékelték annak engedélyezhetőségét, és amennyiben engedélyezhető, nem bocsátották ki a transzferengedélyt.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                              e)

                              Technikai segítség

                  Hogyan biztosítja a vállalkozás a technikai segítségnyújtással kapcsolatos követelményeknek való megfelelést?

                  Technikai segítségnyújtással kapcsolatos megfelelési eljárásnak kell érvényben lennie:

                              —

                              külföldi látogatók/alkalmazottak esetében,

                              —

                              külföldön tartózkodó alkalmazottak (pl. technikusok) esetében,

                              —

                              olyan konferenciák és szemináriumok esetében, amelyen külföldi résztvevők is vannak, vagy amelyeket külföldön szerveznek.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                              4.1.2.

                              Működési és szervezési eljárások: engedélyezési szakasz

                  Hogyan biztosítja a vállalkozás, hogy teljes körű engedélyezési kérelmeket nyújt be?

                  A vállalkozásnak teljes mértékben meg kell tudnia felelni az abban a tagállamban hatályos engedélykérelmezési folyamatnak és eljárásoknak, amelyben a cég székhelye van.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                              4.1.3

                              Működési és szervezési eljárások: az engedélyezés utáni szakasz

                  Milyen belső eljárások biztosítják az engedélyezés feltételeinek való megfelelést?

                  A végleges szállítás előtt a kiviteli/transzfer-ellenőrzési követelményeket még utoljára vizsgálni kell annak biztosítására, hogy az engedély feltételeit teljesítették.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                              4.2.

                              A kivitel/transzfer ellenőrzését végző személyzet figyelmének felkeltése és képzésük

                  Milyen információk érhetők el a kivitel/transzfer ellenőrzésében érintett összes alkalmazott és a kivitel/transzfer ellenőrzését végző alkalmazottak számára?

                  Mindannyiuknak hozzá kell férniük a kivitel/transzfer ellenőrzésével kapcsolatos, fent említett szervezési és működési eljárásokhoz.
                  Ezeket a szervezési és működési eljárásokat a kivitel/transzfer ellenőrzését végző személyzet számára hozzáférhető megfelelőségi kézikönyvekben kell rögzíteni és aktualizálni.
                  A működési és szervezési eljárásoknak tartalmazniuk kell a kivitel/transzfer megfelelési folyamatának egyértelmű leírását a megrendelés beérkezésétől, a kivitelre/transzferre vonatkozó szabályozásoknak való megfelelés ellenőrzésétől és a kivitellel/transzferrel kapcsolatos vonatkozó szabályozásoktól kezdve egészen a szállításig vagy az átadásig.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                  Milyen gyakran történik meg a kivitel/transzfer ellenőrzését végző személyzet tudásának aktualizálása?

                  Valahányszor a nemzeti vagy az uniós kivitel-ellenőrzési jogszabályok és eljárások változnak, de legalább évente egyszer ennek meg kell történnie. Az általános képzés évente történő aktualizálásán felül ajánlott, hogy a személyzet hozzájusson a kivitel és a transzfer ellenőrzésére vonatkozó jogszabályokhoz, valamint a szakmai lapokhoz és magazinokhoz, amennyiben ilyenek léteznek.

                  Hogyan történik a kivitel/transzfer ellenőrzését végző alkalmazottak tudásának aktualizálása?

                  A képzés eszközei többek között:

                              —

                              külső szemináriumok,

                              —

                              jelentkezés illetékes hatóságok által nyújtott tájékoztatókra,

                              —

                              külső vagy online képzések.

                              5.

                              Fizikai és műszaki biztonság

                  Cége biztonságát elismeri-e egy arra alkalmas kormányzati szerv? Kérjük, adja meg a részleteket.

                  Az egyes nemzeti védelmi minisztériumok vagy az ahhoz hasonló szervezetek valószínűleg bizonyos szintű biztonságot követelnek meg abban az esetben, ha a vállalkozás a nevükben működik. Elégséges lehet az is, ha a vállalkozás biztonsága valamilyen módon elismert.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                  A biztonságra vonatkozó ilyen hivatalos elismerés hiányában milyen érvényben levő biztonsági intézkedések biztosítják a kivitellel/transzferrel kapcsolatos nyilvántartásokat és eljárásokat?

                  Az épületeket minden irányból kerítéssel kell körbevenni. A bejáratot biztosítani és ellenőrizni kell. Az épületeknek helyszíneknek folyamatos felügyelet alatt kell állniuk munkaidőn kívül is. A szállítás és a begyűjtés céljára különálló bejáratot lehet kialakítani, amely távol esik a fő gyártási területtől.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                  Melyek a szoftverekkel és a technológiával kapcsolatos biztonsági intézkedések?

                  A rendszert jelszavas védelemmel és tűzfallal kell ellátni. A vállalat hálózatát védeni kell a jogosulatlan hozzáférés ellen.
                  Ellenőrzés alatt kell állnia a helyszínről kivitt vagy a tengerentúlra vitt elektronikus szerkezeteknek (laptopok, digitális személyi asszisztensek stb.), valamint a projekt részeként és más körülmények között elküldött e-maileknek.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                              6.

                              A transzferekről és kivitelekről vezetett nyilvántartás és azok nyomonkövethetősége

                  Hogyan tárolják a termékek szállítója által átadott, a kiviteli korlátozásokra vonatkozó nyilvántartást?

                  A vállalkozásoknak az alábbiak közül eggyel vagy többel rendelkezniük kell:

                              —

                              elektronikus fájl vagy e-mail mappa,

                              —

                              projektek szerint rendezett mappák,

                              —

                              szállítók szerint rendezett mappák,

                              —

                              a korlátozások alapján kialakított különálló mappák,

                              —

                              megrendelések szerinti osztályozás.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                  Hogyan kapcsolja össze a kiviteli korlátozásokat a következő transzferekkel vagy kivitelekkel?

                  A lehetséges válaszok az alábbiak közül egyet vagy többet tartalmaznak:

                              —

                              elektronikus fájlban vagy e-mail mappában, amely tartalmazza az információkat a behozatalról és az azt követő mozgásról,

                              —

                              a vállalatirányítási rendszer részeként,

                              —

                              a projektek vagy szállítók szerint összeállított mappákban, amelyekben minden információ együtt található meg,

                              —

                              a mapparendszerhez hasonló fájlrendszerben.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

                  Hogyan teszik hozzáférhetővé e nyilvántartást az illetékes hatóságok számára?

                              —

                              A nyilvántartásokhoz való hozzáférés elektronikusan biztosítható; amennyiben biztonságos intranetekhez való hozzáférés szükséges, a helyszínekre ki kell menni; más esetekben az anyagok távellenőrzésre küldhetők,

                              —

                              A nyilvántartások hozzáférhetővé tehetők kinyomtatott dokumentumok formájában is; ezek egy része – például távoli ellenőrzés céljából – szkennelhető.

                  9. cikk, (2) bekezdés, f) pont

         (1)  Az engedélyezés előtti szakasz célja annak meghatározása, hogy a vállalkozásra hatással van-e a kivitelek/transzferek ellenőrzése, azaz hogy a kivitel/transzfer ellenőrzésére vonatkozó szabályozások relevánsak-e a vállalkozás tevékenységei és ügyletei szempontjából, és ennek megfelelően az, hogy e tevékenységekhez tartozik-e engedélyezési kötelezettség. A cél a lehetséges kiviteli/transzferkockázatok lehető leggyorsabb azonosítása és elemzése, valamint a szükséges vonatkozó intézkedések végrehajtása, például engedély kérvényezése vagy az általános engedély megfelelő használata.

      II. MELLÉKLET

         SZABVÁNYOS TANÚSÍTVÁNYSABLON


title: Az Európai Központi Bank ajánlása (2016. december 22.) az Európai Unió Tanácsa számára a Bank of Greece külső könyvvizsgálóiról (EKB/2016/46)

text:
               6.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 3/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2016. december 22.)
   az Európai Unió Tanácsa számára a Bank of Greece külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2016/46)
   (2017/C 3/01)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank (EKB) és azon tagállamok, amelyek pénzneme az euro, nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A Bank of Greece jelenlegi külső könyvvizsgálóinak, a KPMG Certified Auditors AE-nek a megbízatása a 2016. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnik. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2017. pénzügyi évtől.

               (3)

               A Bank of Greece a Deloitte Certified Public Accountants S.A-t választotta külső könyvvizsgálójaként a 2017–2021. pénzügyi évekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy a 2017-2021. pénzügyi évekre a Bank of Greece külső könyvvizsgálóiként a Deloitte Certified Public Accountants S.A-t jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2016. december 22-én.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI