Fontos jogi nyilatkozat

|

52009PC0570

Ajánlás: a Tanács határozata A Vatikánvárosi Állammal kötött monetáris megállapodás újratárgyalása tekintetében az Európai Közösség által képviselendő álláspontról  /* COM/2009/0570 végleges - CNB 2009/0158 */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 2009.10.16COM(2009) 570 végleges2009/0158 (CNB)Ajánlás:A TANÁCS HATÁROZATAA Vatikánvárosi Állammal kötött monetáris megállapodás újratárgyalása tekintetében az Európai Közösség által képviselendő álláspontrólINDOKOLÁSAz Európai Közösség azért kötötte meg a monetáris megállapodásokat Monacóval, San Marinóval és a Vatikánnal, hogy jogfolytonosságot biztosítson az egyrészről ezen országok, másrészről pedig Franciaország és Olaszország között az euro bevezetése előtt hatályban lévő egyezményeknek.Tíz évvel azután, hogy az euro felváltotta Franciaország és Olaszország nemzeti valutáját, amely Monacóban, illetve San Marinóban és a Vatikánban használatos volt, a Tanács felkérte a Bizottságot, hogy vizsgálja felül a monetáris megállapodások működését[1]. Az értékelés eredményeit a Monacóval, San Marinóval és a Vatikánnal kötött monetáris megállapodások működéséről szóló bizottsági közleményben[2] fogadták el. A Bizottság megállapította, hogy a jelenleg hatályos monetáris megállapodásokat módosítani kell, a Közösséggel monetáris megállapodást kötött országok és a Közösség közötti kapcsolatokra vonatkozó egységesebb megközelítési mód biztosítása érdekében. Ez a tanácsi határozatra irányuló ajánlástervezet meghatározza a Közösség által a Vatikánvárosi Állammal kötött monetáris megállapodás újratárgyalása tekintetében képviselendő álláspontot.A Bizottság az alábbi rendelkezések újratárgyalását és módosítását javasolja:-  A vonatkozó EK-jogszabályok átültetéseA Monaco, San Marino és a Vatikán által a Közösséggel kötött monetáris megállapodásokból eredő kötelezettségek rendkívül egyenlőtlenek. A Monacói Hercegséggel kötött monetáris megállapodás tartalmazza a legtöbb kötelezettséget. A Monacóval kötött megállapodással összehasonlítva a Vatikánnal és San Marinóval kötött megállapodás nem tartalmaz konkrét kötelezettséget az uniós jogszabályok átültetésére az eurokészpénz hamisítás elleni védelmét és a Közösséggel ezen a területen folytatott együttműködés módját illetően. Az egyenlő feltételek megteremtésének és az eurobankjegyek, valamint -érmék hamisítással szembeni megfelelő védelmének biztosítása érdekében a Vatikánnak és San Marinónak alkalmaznia kell a vonatkozó közösségi jogszabályokat.Mivel a Vatikánban nincs igazi banki ágazat, nem indokolt a Közösség banki és pénzügyi jogszabályainak átültetése.-  Nyomonkövetési mechanizmusokA Monacóval kötött megállapodásban előírt eljárással ellentétben a Vatikánnal és San Marinóval kötött megállapodás nem tartalmazott nyomonkövetési eljárásra vonatkozó előírást. Rendszeres, formális nyomon követés hiányában a Vatikán és San Marino nem készít rendszeresen jelentést a megállapodások végrehajtásáról és nem kap megfelelő tájékoztatást a megállapodások által lefedett területek jogi fejleményeiről. A Bizottság ezért a Monacói Hercegséggel létrehozott vegyes bizottsághoz hasonlóan a Vatikánvárosi Állammal és San Marino Köztársasággal is egy-egy új vegyes bizottság felállítását javasolja.A Vatikánvárosi Állammal létrehozott vegyes bizottság a Vatikánvárosi Állam, Olaszország, az Európai Bizottság és az Európai Központi Bank képviselőiből állna. A bizottság feladata lesz a megállapodás végrehajtásának megkönnyítése és a Vatikán által alkalmazandó közösségi jogszabályok jegyzékére vonatkozó lehetséges módosítások megvitatása. A bizottságnak a monetáris megállapodásban ráruházott, korlátozott számú kérdés tekintetében döntéshozatali hatásköre is lesz (például a vatikáni euroérméket gyártó pénzverde megváltoztatásának jóváhagyása).-  Az euroérmék kibocsátására vonatkozó felső határértékTörténelmi okok miatt a Monaco, San Marino és a Vatikán általi éves kibocsátás felső határának megállapítása két különböző módon történt (Monaco jelenleg a Franciaországban vert euroérmék egy ötszázadának megfelelő mennyiségű euroérme kibocsátására jogosult, míg a Vatikán és San Marino esetében kvótát állapítottak meg), és ez rendkívül eltérő eredményekhez vezetett.Annak érdekében, hogy a monetáris megállapodást kötött országok mindegyike számára tisztességes bánásmódot lehessen biztosítani, a Bizottság az euroérmék kibocsátására vonatkozó felső határérték kiszámításához új, egységes módszer bevezetését javasolja (amelyet a jövőben kötendő valamennyi megállapodásban alkalmazni kell). A Bizottság a kibocsátás felső határának növelését is javasolja, azért, hogy a monetáris megállapodást kötött országok érméinek egy része ténylegesen forgalomba kerüljön. A kis mennyiségben gyártott érmék rendkívül keresettek a gyűjtők körében. Ennek következtében az érmék nem töltik be eredeti rendeltetésüket fizetőeszközként, hanem kizárólag gyűjtők tulajdonába kerülnek.Az új felső határérték egy rögzített és egy változó részből állna:1.  A rögzített rész célja az érmegyűjtők által támasztott kereslet fedezése. Közös becslések szerint összesen körülbelül 2 100 000 EUR értékű érmének elegendőnek kell lennie a gyűjtői piac által támasztott kereslet kielégítésére[3].2.  A változó rész a Vatikán esetében Olaszország átlagos egy főre jutó kibocsátásán alapulna. Olaszország n-1. évi egy főre jutó átlagos érmekibocsátását kellene megszorozni a Vatikánvárosi Állam lakosságának számával.Az új módszer alapján a Vatikánvárosi Állam általi érmekibocsátás felső határa a jelenlegi mennyiséghez képest körülbelül megduplázódna.-  Az euroérmék készítésére vonatkozó szabályokA jelenlegi monetáris megállapodások az olasz nemzeti pénzverde számára tartják fenn a vatikáni és a San Marinó-i euroérmék gyártásának jogát. Ezt a szabályt történelmi okokból vezették be akkor, amikor még eurokészpénz nem volt forgalomban, és szinte valamennyi euroövezeti ország csak saját szükségletének kielégítésére gyártott euroérmét. Azóta változott a helyzet és az euroövezetben számos tagállam más euroövezeti tagállamban gyártatja érméit. A Bizottság ezért azt javasolja, hogy a Vatikán és San Marino számára lehetőséget kell adni arra, hogy euroérméit az Európai Unión belül működő, euroérmék gyártásában jártas más pénzverdében is gyártathassa . Mindazonáltal másik pénzverde megbízására a vegyes bizottság jóváhagyásával kerülhet sor.-  Bírói illetékesség kijelöléseA jelenlegi monetáris megállapodások alapján a Közösségnek nincs eszköze arra az esetre, ha a megállapodást aláíró ország nem teljesíti kötelezettségeit (például nem ülteti át megfelelő időben a vonatkozó közösségi jogszabályokat) a végső – és ennélfogva valószínűtlen – lehetőségen kívül, amely a megállapodás egyoldalú felmondását jelenti. A Bizottság ezért a monetáris megállapodások alkalmazásából eredő esetleges viták rendezéséhez az Európai Közösségek Bíróságának a kijelölését javasolja.2009/0158 (CNB)Ajánlás:A TANÁCS HATÁROZATAA Vatikánvárosi Állammal kötött monetáris megállapodás újratárgyalása tekintetében az Európai Közösség által képviselendő álláspontrólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 111. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására[4],tekintettel az Európai Központi Bank véleményére[5],mivel:3.  Az euro bevezetése óta a monetáris vagy az átváltási árfolyammal kapcsolatos ügyek a Közösség hatáskörébe tartoznak;4.  A Tanácsnak kell meghatároznia a monetáris és devizagazdálkodási szabályozási kérdéseket érintő megállapodásokra vonatkozó tárgyalásoknak és e megállapodások megkötésének részletes szabályait.5.  Az Olasz Köztársaság 2000. december 29-én a Közösség nevében monetáris megállapodást kötött a Vatikánvárosi Állammal;6.  A Tanács 2009. február 10-én úgy határozott, hogy a Bizottságnak felül kell vizsgálnia a hatályos megállapodások működését és fontolóra kell vennie az érmekibocsátás felső határának növelését;7.  A Bizottság a Monacóval, San Marinóval és a Vatikánnal kötött monetáris megállapodások működéséről szóló közleményben[6] megállapította, hogy a Vatikánvárosi Állammal jelenleg fennálló monetáris megállapodást módosítani kell, a Közösséggel monetáris megállapodást kötött országok és a Közösség kapcsolataira vonatkozó egységesebb megközelítési mód biztosítása érdekében.8.  Ezért a Vatikánnal kötött monetáris megállapodást a lehető leghamarabb újra kell tárgyalni, hogy az új szabályozás 2010. január 1-jén, a pénzforgalomba szánt euroérmék nemzeti előlapjára és kibocsátására vonatkozó közös iránymutatásokról szóló, 2008. december 19-i – a Tanács 2009. február 10-i következtetéseiben jóváhagyott – bizottsági ajánlásban az euroérmék bevezetésére vonatkozó új szabályokkal együtt hatályba lépjen,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkAz Olasz Köztársaság értesíti a Vatikánvárosi Államot arról, hogy az Olasz Köztársaság által az Európai Közösség nevében a Vatikánvárosi Állammal kötött jelenleg hatályos monetáris megállapodást a lehető leghamarabb módosítani szükséges és javasolja a megállapodás releváns rendelkezéseinek újratárgyalását.2. cikkA Közösség a Vatikánvárosi Állammal kötött megállapodás újratárgyalása során az alábbi módosításokra törekszik:9.  A megállapodást a Közösség és a Vatikánvárosi Állam között kell megkötni. A megállapodás szövege a jelenlegi megállapodás módosításokat tartalmazó kodifikált szövege.10.  A Vatikánvárosi Állam – a jogszabályok közvetlen átültetése vagy ezzel egyenértékű intézkedések révén – vállalja a pénzmosás megelőzéséről, a készpénzes és a nem készpénzes fizetőeszközökkel kapcsolatos csalásnak és hamisításnak a megelőzéséről szóló valamennyi közösségi jogszabály alkalmazásához szükséges megfelelő intézkedések meghozatalát.11.  Felül kell vizsgálni a vatikáni euroérmék kibocsátására vonatkozó felső határ meghatározásának módszerét. Az új felső határértéket olyan módszer alkalmazásával kell kiszámítani, amelynek megfelelően a határértéknek van egy rögzített – az érmegyűjtők piacán jelentkező kereslet kielégítését és ezáltal a vatikáni érmékkel való túlzott numizmatikai spekuláció elkerülését célzó – része és egy változó része, amelynek kiszámítása úgy történik, hogy Olaszország n-1. évi egy főre jutó átlagos érmekibocsátását meg kell szorozni a Vatikán lakosságának számával. A gyűjtők számára történő érmekibocsátás sérelme nélkül a megállapodás a névértéken kibocsátandó vatikáni euroérmék minimális arányát 51%-ban határozza meg.12.  A megállapodás végrehajtása terén tett előrelépés ellenőrzése céljából vegyes bizottságot kell létrehozni. A vegyes bizottság a Vatikánvárosi Állam, az Olasz Köztársaság, a Bizottság és az Európai Központi Bank képviselőiből áll. A vegyes bizottságnak lehetőséget kell adni arra, hogy az infláció és a gyűjtői piac alakulásának figyelembevételéhez minden évben felülvizsgálja a rögzített részt. A vegyes bizottság határozatait egyhangúlag fogadja el. A vegyes bizottság elfogadja eljárási szabályzatát.13.  A Vatikánvárosi Állam euroérméit az Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato gyártja. A Vatikánvárosi Államnak azonban lehetőséget kell kapnia arra, hogy a vegyes bizottság egyetértésével az Európai Unióban euroérmét gyártó más pénzverdével szerződést köthessen. A Vatikánvárosi Állam által kibocsátott érmemennyiséget hozzá kell adni a gyártást végző pénzverde országa által kibocsátott érmemennyiséghez, a kibocsátás teljes mennyiségének az EKB általi jóváhagyása céljából.14.  A megállapodás alkalmazásából eredő esetleges viták rendezéséhez az Európai Közösségek Bíróságát kell kijelölni.Ha a Közösség vagy a Vatikán úgy ítéli meg, hogy a másik fél nem teljesítette a monetáris megállapodás keretében vállalt valamely kötelezettségét, a Bírósághoz fordulhat. A Bíróság ítélete kötelező a felekre nézve, akik az abban meghatározott időtartamon belül megteszik a Bíróság ítéletében foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedéseket. Amennyiben a Közösség vagy a Vatikán az említett időtartamon belül nem teszi meg a Bíróság ítéletében foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedéseket, a másik fél haladéktalanul felmondhatja a megállapodást.3. cikkAz Olasz Köztársaság és a Bizottság a Közösség nevében tárgyalásokat folytat a Vatikánvárosi Állammal. Az Európai Központi Bank hatáskörének megfelelően teljes mértékben részt vesz a tárgyalásokon. Az Olasz Köztársaság és a Bizottság benyújtja a megállapodás tervezetét a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsághoz véleménynyilvánításra.4. cikkA megállapodást a Tanács köti meg.Ennek a határozatnak az Olasz Köztársaság és a Bizottság a címzettje.Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.a Tanács részérőlaz elnök [1] A Tanács következtetései a pénzforgalomba szánt euroérmék nemzeti előlapjára és kibocsátására vonatkozó közös iránymutatásokról, az ECOFIN-Tanács 2922. ülése, 2009. február 10.[2] COM (2009)359, 2009. július 14.[3] San Marino például néhány kiválasztott címletű euroérme gyártására összpontosított, némi sikerrel: ezeket az érméket most névértéken használják ügyletek során.[4] HL C […], […], […]. o.[5] HL C […], […], […]. o.[6] COM(2009)359


				|

		52014DC0403

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Bulgária 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Bulgária 2014. évi konvergenciaprogramjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2014/0403 final */

Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Bulgária 2014. évi nemzeti reformprogramjáról
és Bulgária 2014. évi konvergenciaprogramjának tanácsi véleményezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok
megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i
1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 6.
cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[4],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság
véleményére,
tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó
bizottság véleményére,
tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság
véleményére,
mivel:
(1)
Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a
Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott
összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia
elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú
területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében,
hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a
versenyképesség terén.
(2)
A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010.
július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó
átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig
elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
szóló határozatot, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A
tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és
foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)
Az állam-, illetve kormányfők 2012. június
29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens
keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai
eszközt felhasználó tagállami, uniós és euróövezeti tevékenységek számára.
Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és
kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia
céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.
(4)
A Tanács 2013. július 9-én ajánlást fogadott el
Bulgária 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Bulgária
2012–2016-os időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramját.
(5)
A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves
növekedési jelentést[5],
amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai
szemeszterét. Ugyanezen a napon a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján
elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[6], amelyben Bulgáriát
azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra
kerül sor.
(6)
Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a
pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést
ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta,
hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési
konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak
történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a
versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi
következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(7)
A Bizottság 2014. március 5-én az 1176/2011/EU
rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette a Bulgáriára vonatkozó
részletes vizsgálat eredményeit[7].
Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Bulgáriában
továbbra is makrogazdasági egyensúlyhiány tapasztalható, amely nyomon követést
és szakpolitikai intézkedéseket tesz szükségessé. Mindenekelőtt a
munkaerőpiac elhúzódó kiigazítása indokolja a szakpolitikai fellépést, a
külső pozíciók korrekciója és a vállalatok hitelállományának leépítése viszont
jól halad előre.
(8)
Bulgária 2014. április 17-én benyújtotta 2014. évi
nemzeti reformprogramját, valamint 2014. évi konvergenciaprogramját. A
kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére
egyidejűleg került sor.
(9)
A 2014. évi konvergenciaprogramban felvázolt
költségvetési stratégia célja a GDP –1 %-ának megfelelő strukturális
hiányban meghatározott középtávú költségvetési cél megvalósítása 2016-ra. A
középtávú költségvetési cél szigorúbb a Stabilitási és Növekedési Paktumban
előírtnál. A közös finanszírozású projektekre tekintettel Bulgária
2013-ban a GDP 0,6 %-ának, 2014-ben pedig a GDP 0,1 %-ának
megfelelő mértékkel átmenetileg eltérhet a középtávú költségvetési céltól.
A program szerint az (újraszámított) strukturális egyenleg 2014-ben a GDP 0,3 %-ának
megfelelő mértékben romlik a GDP –1,3 %-ára, majd 2015-ben a GDP
0,3 %-ának megfelelő mértékben javul a GDP –1,0 %-ára, így
biztosított a középtávú célhoz való visszatérés. A kormányzati kiadások
növekedésének mértéke 2014–2015-ben nem haladja meg a viszonyítási alapul
szolgáló megfelelő középtávú kiadási referenciaértéket, így a
költségvetési tervek összhangban vannak a Stabilitási és Növekedési Paktum
előírásával. Az adósságráta jóval a GDP 60 %-a alatt marad, és a
konvergenciaprogram szerint a programidőszak végére várhatóan csak csekély
mértékben növekszik, a GDP 20,6 %-ára. A konvergenciaprogramban
szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági
forgatókönyv a 2014–2015-ös időszak tekintetében optimista: 2014-re
2,1 %-os, 2015-re 2,6 %-os éves növekedéssel számol a 2014. évi
tavaszi bizottsági előrejelzésben szereplő 1,7 %-kal (2014) és
2,0 %-kal (2015) szemben. A Bizottság előrejelzése szerint Bulgária
esetében a középtávú céltól való eltérés 2014-ben meghaladja a közösen finanszírozott
projektekre való tekintettel lehetővé tett átmeneti eltérés mértékét, és a
középtávú célhoz való előírt visszatérés 2015-ben nem valósul meg. A 2014.
évi konvergenciaprogram és a bizottsági előrejelzés 1466/97/EK tanácsi
rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy 2014–2015-ben
fennáll a középtávú céltól való eltérés kockázata.
(10)
Bulgáriában továbbra is központi probléma az
adózási fegyelem és az adóigazgatás minősége. A rendelkezésre álló
becslések szerint Bulgáriában jelentős méretű a feketegazdaság, amit
a be nem jelentett munkavégzésre vonatkozó adatok is megerősítenek. Az
adóbeszedés igazgatási költségei és az adószabályoknak való megfelelés
költségei viszonylag magasak. Bár számos intézkedésre került sor e problémák
kezelése érdekében, Bulgáriának még mindig nincs az adózási fegyelemre
vonatkozó olyan átfogó stratégiája, amely kiterjedne valamennyi adóhatóságra és
magában foglalná az adóbeszedés legjelentősebb kockázatainak előzetes
elemzését, valamint a hatályos intézkedések értékelését, ideértve az
egyszerűsítésre és az ellenőrzések hatékonyságának javítására
irányuló intézkedéseket is.
(11)
A nyugdíjreform terén tett korábbi
kötelezettségvállalásai tekintetében Bulgária 2013-ban egy lépést visszalépett.
További korai nyugdíjbavonulási formákat vezettek be és elhalasztották a
kötelező nyugdíjkorhatár tervezett éves emelését. Nem történt
előrelépés a nők és a férfiak kötelező nyugdíjkorhatárának
összehangolása tekintetében, és nem tettek lépéseket a jogosultsági kritériumok
szigorítása, valamint a rokkantnyugdíjas ellátásokkal kapcsolatos visszaélések
ellenőrzésének szigorítása terén. A bolgár lakosság elöregedése az egyik
leggyorsabb az Unióban, ami hátrányos hatást gyakorol a munkaerőpiacra, a
gazdaság potenciális növekedésére és a nyugdíjrendszer finanszírozására.
Bulgáriának ezért folytatnia kell a nyugdíjrendszer reformját. Az ország komoly
kihívások előtt áll a kórházi ágazat ésszerűsítése és irányítása
terén is, ideértve a kórház-finanszírozás átláthatóságának hiányát és a járóbeteg-ellátás
nem megfelelő fejlettségét. Emellett a betegek által közvetlenül
fizetendő, jogszabályilag megállapított díjak és a hálapénz magas aránya
miatt a népesség egyes szegmensei ténylegesen ki vannak zárva az egészségügyi
szolgáltatásokból. Az egészségi állapotra vonatkozó mutatók más tagállamokkal
összehasonlítva rosszak, ami arra utal, hogy a jövőben strukturálisan
magasabb egészségügyi közkiadásokkal kell számolni.
(12)
A munkaerőpiac elmúlt évekbeli gyenge
teljesítménye korlátozta a gazdaság kiigazítási kapacitását és veszélyeztette
növekedési potenciálját. A munkanélküliségi ráta 2013-ban stagnált, de a fiatal
és a tartósan munkanélküliek száma tovább emelkedett. Bulgáriában az egyik
legmagasabb a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő
fiatalok aránya, ami a humántőke komoly kihasználatlanságát és
fejletlenségét jelzi. A foglalkoztatási szolgálat kapacitásának
megerősítése terén csak rendkívül csekély előrelépés történt. Szükség
van az aktív munkaerő-piaci intézkedések hatékonyságának és hatókörének
növelésére is. Bulgária nem tett a nyilvántartásba nem vett, többek között roma
fiatalokra irányuló hatékony intézkedéseket, ami nincs összhangban az ifjúsági
garancia célkitűzéseivel. A munkanélküliek jelentős hányadára nem terjed
ki a szokásos szociális biztonsági háló, így (álláskeresési járadék és
szociális segély híján) ők a családi szolidaritás igénybevételére és be
nem jelentett munkára kényszerülnek. Uniós összehasonlításban Bulgáriában az
egyik legsúlyosabb a szegénység és a társadalmi kirekesztettség kockázata. A
társadalombiztosítási járulékfizetés alsó küszöbértékeinek meghatározása
megakadályozhatja, hogy az alacsony képzettségű munkavállalók teljes
mértékben részt vegyenek a legális gazdaságban. Készültek elemzések a lehetséges
hatás mérésére, ezeket értékelni kell és megfelelő szakpolitikai
intézkedések révén nyomon kell követni. Bulgáriában nincs egyértelmű
iránymutatás a minimálbér átlátható megállapítása tekintetében. A kötelező
minimálbér 2013. évi jelentős emelése negatív hatást gyakorolhat a
foglalkoztatásra, ezért nyomon kell követni.
(13)
Még nem fogadták el az iskolai oktatásról szóló
törvényt, amely keretet biztosít az iskolarendszer szükséges átfogó
reformjához, ideértve a tananyag korszerűsítését, valamint a tanárképzés
fejlesztését. Szükség van a szakképzés minőségének fokozására és az
általános oktatási struktúrába való jobb integrálására, hogy lehetővé
váljon a képzési utak rugalmas megválasztása, a korai iskolaelhagyás
visszaszorítása és az egész életen át tartó tanuláshoz való hozzáférés
javítása. A felsőoktatás terén továbbra is kihívást jelent a
munkaerő-piaci igényeknek való megfelelés javítása. A
minőségtanúsítás alacsony színvonala hozzájárul a gyenge teljesítményhez.
Jelenleg tárgyalják a felsőoktatásra vonatkozó új stratégiát, amelynek
részét kell, hogy képezze az egyetemek irányításának átszervezése, amelyet az
érdekelt felek, így az üzleti szféra és a diákok közvetlen bevonásával kell
megvalósítani, továbbá az egyetemek konszolidációja és a felsőoktatás
által kínált végzettségeknek a munkaerő-piaci igényekhez való
hozzáigazítását célzó teljesítményalapú megközelítés alkalmazása. Változatlanul
probléma a hátrányos helyzetű, és különösen a roma gyerekek oktatáshoz
való hozzáférése. A kétéves kötelező iskola előtti nevelés bevezetése
a jó irányba mutató alapvető intézkedés, amelyet – a korai iskolaelhagyást
megakadályozó intézkedésekkel együtt – szigorúan végre kell hajtani. Fokozni
kell a tanárok képzésének javítására irányuló meglévő kezdeményezéseket és
csökkenteni kell az iskolákban előforduló tényleges szegregációt. A
gyakorlatban még nem érvényesülnek a családi pótlék folyósítását az oktatásban
való részvételhez kötő szabályok.
(14)
A közigazgatás korszerűsítését célzó szélesebb
erőfeszítéseknek a széttöredezett megközelítés és a mélyreható reformok
iránti elégtelen elkötelezettség miatt korlátozott hatásuk volt. A közigazgatás
és a szabályozási hatóságok szakmai színvonalának és függetlenségének fokozása
érdekében Bulgáriának összehangolt stratégiára van szüksége a közigazgatási
reform terén, beleértve az érdemeken alapuló kinevezések rendszerét és a
köztisztviselők előmenetelét, valamint a korrupciós kockázatok
kezelésének hatékony struktúráját. Az általános üzleti környezet javításához
további intézkedésekre van szükség. A kihívások közé tartozik a vállalkozások
engedélyezése és nyilvántartásba vétele; a fizetésképtelenségi eljárások
átlagosan több mint három évig tartanak és a megtérülési arány alacsony.
2013-ban a késedelmes fizetésekre vonatkozó új szabályokat fogadtak el,
amelyeket végre kell hajtani. Az elektronikus kormányzat fejlesztése elakadt és
elégtelen a rendszerek interoperabilitásának biztosítását és az egyablakos
ügyintézés létrehozását célzó koordináció, ami hátráltatja az átláthatóság
fokozására és az adminisztratív terhek csökkentésére irányuló
erőfeszítéseket. Egyszerű és kodifikált jogi keret hiányában a
közbeszerzés terén összetett jogi és szabályozási környezet alakult ki, ami
bizonytalanságot okoz a résztvevők számára. Emellett továbbra is komoly
probléma az igazságszolgáltatás függetlensége, ami befolyásolja a bolgár üzleti
környezetet. Bulgária hozott néhány intézkedést a korrupció kezelése érdekében,
de az előrelépés összességében korlátozott és instabil, ami
következetesebb ellenőrzést igényel és az összeférhetetlenség visszatartó
erejű szankcionálását teszi szükségessé. Biztosítani kell továbbá a
korrupcióellenes intézmények közötti jobb koordinációt és a politikai
befolyástól való mentességüket.
(15)
Változatlanul korlátozott a verseny a villamosenergia-
és a földgázágazatban. Ami az energiapiacok működését illeti, különösen
javításra szoruló terület a villamosenergia- és gáztőzsde, valamint az
átlátható nagykereskedelmi piac hiánya. A villamos energia szabad piacát
egyetlen szállító határozza meg és a piac korlátozott méretéből adódóan a
verseny nem tudja betölteni a költséghatékonyságot biztosító szerepét. A
nemzeti szabályozó hatóság függetlensége és hatékonysága továbbra is
korlátozott. A csekély számú szállítótól származó importtól való függés és az
infrastruktúra-fejlesztés hiánya magában hordozza a hirtelen fellépő
ellátási problémák veszélyét. A 2014–2020 közötti új programozási időszak
keretében az energiahatékonyság javítását szolgáló átfogó intézkedéscsomagot
javasolnak uniós finanszírozásra.
(16)
Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság
elvégezte Bulgária gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a
konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a
programok Bulgária fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és
gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy
azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy
az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli
nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–6.
ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett
ajánlásait.
(17)
A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta
Bulgária konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét[8] különösen az alábbi 1.
ajánlás tükrözi.
(18)
A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és
ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Bulgária nemzeti reformprogramját
és konvergenciaprogramját. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke
szerinti ajánlásait különösen az alábbi 3–5. ajánlás tükrözi,
AJÁNLJA, hogy Bulgária 2014–2015-ben
tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           Tekintettel
a Stabilitási és Növekedési Paktum előírásaihoz képest mutatkozó
eltérésre, erősítse meg a 2014. évi költségvetési intézkedéseket. 2015-ben
kövessen szilárd költségvetési stratégiát a középtávú költségvetési cél elérése
és a későbbi időszakban történő fenntartása érdekében.
Biztosítsa az új költségvetési tanács számára a megbízatásának teljesítéséhez
szükséges kapacitást. Hajtson végre átfogó adóstratégiát az adóbevételek
növelése, a feketegazdaság visszaszorítása és a megfelelési költségek
csökkentése céljából.
2.           Fogadjon el a
nyugdíjrendszerre irányuló hosszú távú stratégiát, folytassa a kötelező
nyugdíjkorhatár tervezett éves emelését és állapítson meg a kötelező
nyugdíjkorhatárt hosszú távon a várható élettartamhoz igazító mechanizmust,
miközben leépíti a korai nyugdíjba vonulás lehetőségeit, továbbá a
férfiakra és a nőkre egyformán érvényes kötelező nyugdíjkorhatárt
vezet be. Szigorítsa a rokkantsági nyugellátásokra való jogosultsági
kritériumokat és eljárásokat, például a kérelmezők megváltozott
munkaképességének jobb figyelembevételével. Gondoskodjon a hatékony
egészségügyi ellátásról, többek között a kórház-finanszírozás átláthatóságának
növelése, a kórházhálózat optimalizálása és a járóbeteg-ellátás fejlesztése
révén.
3.           Javítsa a foglalkoztatási
szolgálat hatékonyságát a teljesítmény-ellenőrzési rendszer fejlesztése,
valamint a legkiszolgáltatottabbak, így az alacsony képzettségű és az
idősebb munkavállalók, a tartósan munkanélküliek és a romák célzottabb
kezelése révén. Növelje az aktív munkaerő-piaci intézkedések hatókörét és
eredményességét az álláskeresők profiljának a kereslethez való igazítása,
valamint a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő,
munkanélküliként nem nyilvántartott fiatalok elérése érdekében. Javítsa
az álláskeresési járadékok és a szociális juttatások tényleges hatókörét és az
aktivizálási intézkedésekkel való összekapcsolásukat. Folytassa a
társadalombiztosítási járulékfizetés alsó küszöbértékeinek átfogó
felülvizsgálatát annak biztosítása érdekében, hogy a túl magas költségek miatt
a rendszer ne szorítsa ki az alacsony képzettségű munkavállalókat a
munkaerőpiacról. A szociális partnerekkel együttműködve dolgozzon ki
átlátható iránymutatást a kötelező minimálbérnek a foglalkoztatásra és a
versenyképességre gyakorolt hatás figyelembevételével történő
kiigazításához. A szegénység enyhítése érdekében javítsa tovább a szociális
transzferekhez és szolgáltatásokhoz való hozzáférést és ezek hatékonyságát,
különösen a gyerekek és az idősebb emberek tekintetében.
4.           Fogadja el az iskolai
oktatásról szóló törvényt és folytassa a szakképzés és a felsőoktatás
reformját a különböző szinteken megszerzett készségek színvonalának és
hasznosíthatóságának növelése céljából, miközben előmozdítja az oktatási
intézmények és az üzleti szféra közötti partnerséget a felsőoktatás által
kínált végzettségeknek a munkaerő-piaci igényekhez való hozzáigazítása
érdekében. Erősítse a szakképzés és a képzési intézmények minőségét
és javítsa az egész életen át tartó tanuláshoz való hozzáférést. Fokozza az
erőfeszítéseket a hátrányos helyzetű, különösen a roma gyerekek
inkluzív minőségi bölcsődei-óvodai oktatáshoz való hozzáférésének
javítása céljából, és szigorúan hajtsa végre a családi pótlék folyósítását az
oktatásban való részvételhez kötő szabályokat.
5.           A bürokrácia csökkentésén, az
elektronikus kormányzat előmozdításán, a fizetésképtelenségi eljárások
egyszerűsítésén és a késedelmes fizetésekre vonatkozó szabályozás
végrehajtásán keresztül folytassa az üzleti környezet javítását,
mindenekelőtt a kkv-k tekintetében. Az igazgatási kapacitás fokozása és a
közbeszerzési hatóság által végzett előzetes ellenőrzések
megerősítése révén javítsa a közbeszerzési rendszert és tegyen konkrét
lépéseket az e-közbeszerzés megvalósítása felé. Fokozza a bíróságok színvonalát
és függetlenségét és erősítse a korrupció elleni küzdelmet.
6.           Folytassa az energiaágazat reformját
a verseny, a piaci hatékonyság és az átláthatóság, valamint az
energiahatékonyság fokozása érdekében, mindenekelőtt a piaci akadályok
felszámolása, a szabályozott szegmens súlyának csökkentése, a villamos energia
és a földgáz átlátható nagykereskedelmi piacának megteremtésére irányuló
intézkedések megerősítése, a kvóták kivezetése és az energiaágazati
szabályozó hatóság függetlenségének és igazgatási kapacitásának erősítése
révén. Gyorsítsa fel a szomszédos tagállamokkal folytatott közös rendszerösszekötő
projekteket és erősítse a kapacitást az ellátási zavarok kezelése
érdekében.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
[3]               COM(2014) 403 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 és P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 76 final.
[8]               Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


Avis juridique important

|

52004SC0820

Ajánlás tanácsi ajánlás Magyarország számára az államadóság túlzott hiányának megszüntetése végett  /* SEC/2004/0820 végleges */

Ajánlás TANÁCSI AJÁNLÁS MAGYARORSZÁG SZÁMÁRA az államadóság túlzott hiányának megszüntetése végett(a Bizottság előterjesztése)INDOKLÁSOn 7 April 2004, the Commission published its Spring 2004 forecasts [1]. According to these forecasts, which took into consideration data reported by Hungary in March 2004, the general government deficit in Hungary decreased from 9.3% of GDP in 2002 to 5.9% of GDP in 2003 (largely due to the disappearing of the one-off effects which contributed to the increase in the 2002 deficit by about 3% of GDP), thus exceeding the 3% of GDP Treaty reference value.[1]  The Commission Spring 2004 forecast is available at the following website: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Based on this prima facie evidence, the Commission initiated the excessive deficit procedure for Hungary on 12 May 2004, with the adoption of the report foreseen in Article 104(3) of the Treaty [2]. On 14 May 2004, the Commission received the convergence programme of Hungary, which confirmed a deficit figure of 5.9% of GDP for 2003.[2]  The full text of this report is available at the following website: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.The application of the excessive deficit procedure (EDP) is governed by Article 104 of the Treaty and by Council Regulation (EC) No 1467/97 "on speeding up and clarifying the implementation of the excessive deficit procedure", which is part of the Stability and Growth Pact [3]. Countries that joined the EU on 1 May 2004 are Member States with a derogation and are to avoid excessive deficits, but sanctions according to Article 104 (9) and (11) cannot be imposed on them.[3]  OJ L 209, 2.8.1997.The Commission report according to Article 104(3) of the Treaty concluded that the excess of the Hungarian deficit in 2003 over the 3% of GDP Treaty reference value did not result from an unusual event outside the control of the Hungarian authorities, nor was it the result of a severe economic downturn in the sense of the Stability and Growth Pact, as real GDP growth reached 2.9% in 2003. Concerning developments in 2004, the report concluded that the general government deficit is likely to decrease but remain above 3% of GDP. In particular, the Commission Spring 2004 forecast is for a general government deficit of 4.9% of GDP in 2004, which is above the 4.6% of GDP projected by the Hungarian authorities in the convergence programme. Based on the Commission Spring 2004 forecasts, the Commission report also concluded that the debt-to-GDP ratio, which had reached 59% of GDP in 2003, would remain slightly below the 60% reference value of the Treaty in 2004 at roughly 59%, as also projected by the Hungarian authorities in the convergence programme.Article 104(4) of the Treaty states that "the Committee provided for in Article 114 (i.e. the Economic and Financial Committee) has to formulate an opinion on the report of the Commission". The Committee issued its opinion on 24 May 2004, subscribing to the assessment made by the Commission in its report. In particular, the Committee concluded that the budgetary situation in Hungary indicated the existence of an excessive deficit under the first of the two criteria foreseen by Article 104(2) for the identification of such deficits. Consideration of other relevant factors, in particular the medium-term budgetary position and the public investment ratio, did not change the assessment based on the criteria themselves. The Committee also considered as likely that the general government deficit would continue to exceed the Treaty reference value in 2004, and that general government gross debt would remain below the Treaty reference value of 60% of GDP in 2004.The Commission, having examined the relevant factors taken into account in its report and having regard to the opinion of the Committee, is of the opinion that an excessive deficit exists in Hungary. This opinion, adopted by the Commission on 24 June 2004, has been addressed to the Council, according to Article 104(5) of the Treaty. The Commission has recommended that the Council shall decide accordingly, in conformity with Article 104(6). In addition, the Commission is herewith submitting to the Council a recommendation for a Council recommendation to be addressed to Hungary with a view to bringing the situation of an excessive deficit to an end, according to Article 104(7) of the Treaty. The monitoring of the implementation of action taken by Hungary may demand that the Council makes further recommendations according to Article 104(7), given the non-applicability of Article 104(9) to Member States with a derogation.Ajánlás TANÁCSI AJÁNLÁS MAGYARORSZÁG SZÁMÁRA a túlzott költségvetési hiány megszüntetése végettAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 104. cikke (7) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására;mivel:(1) A Szerződés 104. cikke szerint a tagállamoknak el kell kerülniük a túlzott költségvetési hiányt.(2) A Stabilitási és Növekedési Paktum a szilárd államháztartás célkitűzésén alapszik, az árstabilitás és a munkahelyteremtéshez hozzájáruló erős fenntartható növekedés feltételeinek erősítésének eszközeként.(3) A Tanács 2004. [július 5-én] a 104. cikk (6) bekezdésével összhangban azt a határozatot hozta, hogy Magyarországon túlzott költségvetési hiány áll fenn.(4) Miután a Tanács döntött arról, hogy Magyarországon túlzott költségvetési hiány áll fenn, a Szerződés 104. cikke (7) bekezdésével és a 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkével összhangban a Tanácsnak ajánlásokat kell tennie az érintett tagállamnak a helyzet meghatározott időn belüli felszámolása végett.(5) Az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikke (4) bekezdésének megfelelően az ajánlás előírja, hogy az érintett tagállamnak legfeljebb négy hónapon belül hatásos intézkedéseket kell hoznia, valamint a túlzott hiány korrigálását a megállapítást követő éven belül be kell fejezni, kivéve ha különleges körülmények állnak fenn. Ezek a különleges körülmények fennállnak Magyarország esetében, mégpedig azért, mert az EU-csatlakozás alatt az általános költségvetési hiány jelentősen az referenciaérték fölött volt, valamint a folyamatban lévő gazdasági szerkezetváltás miatt.(6) A különleges körülmények fennállta feljogosítja a Tanácsot arra, hogy a túlzott hiány korrigálását középtávú keretben engedélyezze. Célszerű figyelembe venni a 2004 májusában Magyarország által benyújtott konvergenciaprogramot és ennek későbbi módosításait, valamint az ezekről szóló tanácsi véleményeket a túlzott hiány korrekciójára vonatkozó útmutatás biztosításaként. 2004 májusi konvergenciaprogram a túlzott hiány korrekciójának befejezését 2008-ra tervezi, az általános költségvetési hiányra vonatkozó következő éves célkitűzésekkel: 2004-ben a GDP 4,6 %-a, 2005-ben a GDP 4,1 %-a, 2006-ban a GDP 3,6 %-a, 2007-ben a GDP 3,1 %-a és 2008-ban a GDP 2,7 %-a. Az útmutatás egy makroökonómiai szcenárión alapszik, amely a konvergenciaprogramról szóló 2004. [július 5-i] tanácsi vélemény szerint elég kedvező növekedési feltételezéseket tükröz a program későbbi éveire.(7) A Tanács meglátása szerint a költségvetési konszolidációs intézkedéseknek biztosítania kell az általános költségvetési egyensúly tartós javulását, miközben az államháztartás minőségének emelése irányába mutatnak, valamint erősítik a gazdaság potenciális növekedését,EZENNEL JAVASOLJA:a magyar hatóságoknak, hogy a lehető leghamarabb szüntessék meg a jelenlegi túlzott hiánnyal jellemzett helyzetet,a magyar hatóságoknak, hogy egy középtávú keretben tegyenek hitelt érdemlő és alátámasztható módon arra irányuló intézkedéseket, hogy 2008-ra a hiány a 2004 májusában benyújtott konvergenciaprogramról szóló 2004. július 5-i tanácsi véleményben meghatározott, a hiány csökkentést előirányzó útmutatásnak megfelelően a GDP 3 %-a alá kerüljön,,a magyar hatóságoknak, hogy nyomatékkal hajtsák végre a 2004 májusi konvergenciaprogram által előirányzott intézkedéseket, különösen - amennyiben szükséges - álljanak készen kiegészítő intézkedések bevezetésére a 2004-es általános költségvetési hiányra vonatkozó célkitűzés elérése végett,a magyar hatóságoknak, hogy 2004. november 5-re tegyenek hatásos lépéseket a 2005-ös, a hiányra vonatkozó célkitűzés előirányzott intézkedéseinek tekintetébenAzonkívül a Tanács felhívja a magyar hatóságokat:hogy ragadjanak meg minden lehetőséget a kincstári kiegyenlítés felgyorsítása érdekében,hogy kezdjék meg a közigazgatás, az egészségügy és az oktatás rendszerének előirányzott reformjait annak érdekében, hogy biztosítsák a kiadási arány tervezett csökkentését és a költségvetés hosszú távú fenntarthatóságát,hogy biztosítsák a tervezett adócsökkentések megfelelő finanszírozását és a végrehajtásukat tegyék a hiányra vonatkozó célkitűzések elérésének feltételévé.Ennek az ajánlásnak a Magyar Köztársaság a címzettje.Kelt Brüsszelben, [2004. július 5-én].a Tanács részérőlaz elnök xxxxxx


title: A Tanács ajánlása (2017. július 11.) Málta 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Málta 2017. évi stabilitási programját

text:
               9.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/75

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2017. július 11.)
   Málta 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Málta 2017. évi stabilitási programját
   (2017/C 261/17)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Máltát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerülne sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyott. A Tanács 2017. március 21-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)

               mivel Málta pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Máltának gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 2. ajánlás tükröz.

               (3)

               A Máltára vonatkozó 2017. évi országjelentést 2017. február 22-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Málta által elért eredményeket.

               (4)

               Málta 2017. április 18-án benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját, 2017. május 2-án pedig 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)

               A 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodásának és releváns programjainak felülvizsgálatát és az azok módosítására vonatkozó javaslattételt. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok hatékonyságát és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

               (6)

               Málta jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2017. évi stabilitási programjában a kormány a 2017 és 2020 közötti időszakra költségvetési többlet fenntartását tervezi. A középtávú költségvetési cél – a GDP-hez viszonyítva kiegyensúlyozott költségvetési pozíció – a programidőszak egésze során továbbra is pozitív különbözettel teljesül. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság mértéke várhatóan a Szerződésben rögzített, a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték alatt marad, majd a GDP 58,3 %-át kitevő 2016-os szintről 2020-ig fokozatosan 47,6 %-ra csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2017-re vonatkozóan megalapozott, a 2018–2020-as időszakra vonatkozóan pedig óvatos. Ugyanakkor a költségvetés végrehajtásával kapcsolatban jelentkezhetnek bizonyos kockázatok.

               (7)

               A Tanács 2016. július 12-i ajánlása szerint Máltának 2017-ben a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves költségvetési kiigazítást kell végrehajtania a középtávú költségvetési cél elérése érdekében. Az eredményadatok azt mutatják, hogy Málta már 2016-ban elérte középtávú költségvetési célját. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg többlete a GDP 0,4 %-ának megfelelő 2017. évi szintről 2018-ban várhatóan a GDP 0,7 %-ának megfelelő szintre emelkedik, vagyis meghaladja a középtávú költségvetési célt. Összességében a Tanács véleménye szerint Málta az előrejelzések szerint 2017-ben és 2018-ban várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (8)

               Annak ellenére, hogy a középtávú célt a kitűzött időpontnál három évvel korábban sikerült megvalósítani, a kiadások gyorsabb ütemben növekedtek, mint a potenciális kibocsátás. Amennyiben ez továbbra is így alakul, kihívást jelent az államháztartás fenntarthatósága szempontjából, különösen a bevételeket érintő váratlan sokkhatások esetén. A máltai hatóságok felülvizsgálták a kiadásokat a fenntarthatóság tekintetében különös jelentőséggel bíró közkiadási területek némelyikén, mégpedig az egészségügy, az oktatás és képzés és a társadalombiztosítás terén. Az ezt követő ajánlások eredményes megvalósítása szempontjából döntő fontosságú, hogy végrehajtásuk kellő időben történjen és hatékony legyen. Emellett Málta államháztartása a fenntarthatóság tekintetében hosszú távon továbbra is kockázatokkal szembesül, a népesség elöregedéséhez kapcsolódó előre jelzett költségek miatt, amelyek például az egészségügy, a tartós ápolás-gondozás és a nyugdíjak területén várhatók. Az életkorral kapcsolatos kiadások előre jelzett meredek emelkedését elsősorban a nyugdíjkiadások idézik elő, amelyek az idősödésről szóló 2015. évi jelentés szerint 2060-ra várhatóan GDP-arányosan 3,2 százalékpontot kitevő mértékben emelkednek. A nemrégiben bevezetett intézkedések egy része valószínűleg megtakarításokat eredményez. E megtakarítások azonban valószínűleg nem lesznek elegendőek ahhoz, hogy ellensúlyozzák a kiadásokra ható fokozódó nyomást és számottevő mértékben javítsák a hosszú távú fenntarthatóságot. Ezért további intézkedésekre lehet szükség.

               (9)

               Málta számos intézkedést terjesztett elő a nyugdíjrendszert érintő kettős kihívás kezelése, azaz a fenntarthatóság megvalósítása és a megfelelő nyugdíjjövedelmek biztosítása érdekében. A 2017. évi költségvetés keretében bevezetett intézkedések várhatóan mérsékelten csökkentik az idősebbek körében a szegénység kockázatát, és bizonyos fokig javítják a garantált nyugdíjminimum nettó bérpótlási arányát. Összességében a nyugdíjak megfelelőségének mutatói továbbra is azt jelzik, hogy bőven van még mit javítani a helyzeten, többek között a nemek között a nyugdíjjogosultság tekintetében fennálló jelentős különbség csökkentése terén.

               (10)

               A közúti forgalmi torlódások az üzleti tevékenységet hátráltató tényezővé váltak; külső (gazdasági és környezeti) költségeik becsült összege eléri az évi 274 millió EUR-t és az előrejelzések szerint növekedni fog. Emellett a közlekedésből származó üvegházhatásúgáz-kibocsátás továbbra is nő, és Málta valószínűleg nem lesz képes megvalósítani a 2020-ra vonatkozó kibocsátáscsökkentési céljait. Málta a 2050-ig tartó időszakra vonatkozóan ambiciózus nemzeti közlekedési stratégiát fogadott el, egy 2025-ig érvényes operatív közlekedési főtervvel együtt. Ezek intézkedések széles körét ölelik fel, amelyek a személygépkocsik használatának racionalizálására, az alternatív közlekedési megoldások népszerűsítésére, valamint a multimodális és kollektív közlekedési rendszerek hatékonyabb kihasználására irányulnak. Bár az említett intézkedések az előrejelzések szerint jelentős javulást eredményeznek, 2030-ig a forgalmi torlódások mértéke várhatóan tovább növekszik, a közlekedésből származó üvegházhatásúgáz-kibocsátás pedig csak szerény mértékben csökken.

               (11)

               A pénzügyi rendszer jellemzője, hogy nagy számban vannak jelen külföldi intézmények, amelyeket többek között a kedvező adózási környezet vonz az országba. Málta az egyetlen olyan tagállam, amely a társasági adózás tekintetében a teljes beszámítási rendszert alkalmazza, és visszatéríthető adójóváírást nyújtó programot kínál. A kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmények kiterjedt rendszerével rendelkezik, és az adóügyi illetőség tekintetében vonzó státuszt kínál az egyének számára. A nemzetközi irányultságú ágazat felügyelete azonban kihívást jelent. A pénzügyi ágazat tevékenységeinek nagy részét Máltán kívül folytatja. Ennek fényében Málta felkérte a Nemzetközi Valutaalapot és a Világbankot, hogy 2018 végéig hajtsanak végre a pénzügyi ágazatát értékelő programot. Emellett Málta részes fele a biztosításfelügyeleti hatóságok közötti együttműködésről szóló, 2017. januári EIOPA-határozatnak. Az EKB – saját értékelése és a máltai pénzügyi felügyeleti hatóság határozattervezete alapján – a közelmúltban úgy határozott, hogy visszavonja egy olyan kis internetes banki szolgáltató banki engedélyét, amely Máltán kívül is gyűjt betéteket.

               (12)

               Az előrelépések ellenére az igazságszolgáltatási rendszer hatékonysága további javításra szorul. Bár a kormány új intézkedéseket javasolt a második eséllyel és a fizetésképtelenséggel kapcsolatban, a hosszadalmas fizetésképtelenségi és adósságelengedési eljárások rontják a máltai üzleti környezet minőségét. Ráadásul az adósságelengedésre vonatkozó keret nem állapít meg határidőt, így nem szavatolja a jogbiztonságot. A hiányosságok kiküszöbölése érdekében módosították a társasági törvényt, jelentős változásokat vezetve be a fizetésképtelenségre vonatkozó jogi keretben, például a közvetítés lehetőségét illetően. E változások hatását elemezni kell majd.

               (13)

               A készségek minden szintjén munkaerőhiány tapasztalható, és a készségkínálat még mindig nem igazodik teljes mértékben a munkaerőpiaci igényekhez. A máltai munkaerő jelentős része továbbra is alacsony szintű képesítéssel rendelkezik. Bár az iskolázottság javul, a korai iskolaelhagyók aránya még mindig magas. A fiatalok továbbra is gyenge teljesítményt nyújtanak az alapkészségek elsajátítása terén. Az egész életen át tartó tanuláshoz való hozzáférés és az abban való részvétel tekintetében javul a helyzet az alacsony végzettséggel rendelkezők körében is, és ebben a munkáltatók is szerepet vállalnak, a kihívás nagyságrendjére való tekintettel azonban folyamatos erőfeszítésekre van szükség. Az oktatási és képzési rendszerre irányuló jelentős beruházások várhatóan eredményt hoznak, különösen akkor, ha az intézkedéseket a jövőben is fenntartják és fejlesztik. A foglalkoztatási ráta folyamatosan javul, és a munkanélküliségi ráta 5 % alá csökkent. A munkaerőpiaci részvétel azonban továbbra is a legalacsonyabbak között van az Unión belül, különösen az idősebb és alacsony képzettségű nők körében, ami arra utal, hogy még mindig fennáll a társadalmi kirekesztés kockázata azok esetében, akik nem tudnak alkalmazkodni a gyorsan változó gazdasághoz. Ezért e jelenlegi szakpolitikai beruházásokat fenn kell tartani, különösen a nemrég létrehozott nemzeti képzési tanács révén, és szorosan nyomon kell követni a további fejleményeket.

               (14)

               A 2017. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a máltai gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2017. évi stabilitási programot és a 2017. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Máltának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Málta fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (15)

               Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi stabilitási programot, és véleményét (5) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Málta 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Terjessze ki a kiadások folyamatban lévő felülvizsgálatát a tágabb értelemben vett közszférára, és a közkiadások tekintetében vezessen be teljesítményalapú megközelítést.

               2.

               Biztosítsa a Máltán engedélyezett pénzügyi intézmények nemzetközi irányultságú tevékenységeinek hatékony nemzeti felügyeletét a működési helyük szerinti országok fogadó felügyeleti hatóságaival való együttműködés megerősítése révén.

      Kelt Brüsszelben, 2017. július 11-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         T. TÕNISTE

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 1176/2011/EU rendelete (2011. november 16.) a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

      (3)  HL C 92., 2017.3.24., 1. o.

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (5)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52005SC0440

Ajánlás a Tanács véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Görögország naprakésszé tett, a 2004-2007 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjáról  /* SEC/2005/0440 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 6.4.2005SEC(2005) 440 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Görögország naprakésszé tett, a 2004-2007 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSA költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1466/97/EK tanácsi rendelet[1] előírja, hogy a részt vevő tagállamoknak, vagyis a közös valutát bevezető tagállamoknak stabilitási programokat kell benyújtaniuk a Tanácsnak és a Bizottságnak. E rendelet 5. cikkével összhangban a Tanácsnak minden egyes stabilitási programot meg kell vizsgálnia a Bizottság, valamint a Szerződés 114. cikke alapján létrehozott Gazdasági és Pénzügyi Bizottság által készített értékelések alapján. Miután a Tanács megvizsgálta a programot, a Bizottság ajánlása alapján és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményét kikérve a programot véleményezni köteles. A tagállamoknak – a rendeletnek megfelelően – évente be kell nyújtaniuk naprakésszé tett stabilitási programjukat, amelyet a Tanács ugyanezen eljárások szerint megvizsgálhat.Tekintettel a GDP 3,2%-át kitevő, 2003-ban mért államháztartási hiányra, illetve a GDP 103,0%-át kitevő adóssághányadra, a Tanács 2004. július 5-én úgy határozott, hogy Görögországban túlzott hiány áll fenn, és azt ajánlotta, hogy a túlzott hiányt legkésőbb 2005-ig igazítsák ki. A Tanács január 18-án arról határozott, hogy Görögország nem hozott hatékony intézkedéseket ezen ajánlások megválaszolására. A Tanács 2005. február 17-én, ugyancsak a 104. cikk (9) bekezdésével összhangban tett bizottsági ajánlás alapján, úgy határozott, hogy olyan intézkedések meghozatalára szólítja fel Görögországot, melyek célja a hiánynak legkésőbb 2006-ra a GDP 3%-ában meghatározott küszöbérték alá történő csökkentése. A görög hatóságokat felszólították továbbá a nettó hitelfelvételtől eltérő, az adósságszint változásához hozzájáruló tényezők beazonosítására és ellenőrzésére, valamint az államháztartással kapcsolatos adatok összegyűjtésének és feldolgozásának fejlesztésére.Görögország 2000. június 19-én nyújtotta be első, a 2000-2004 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programját, melyet a Tanács 2001. február 12-én értékelt. Minden azt követő évben naprakésszé tett változatokat nyújtottak be. Görögország 2004. december 17-én nyújtotta be a 2004-2007 közötti időszakra vonatkozó naprakésszé tett stabilitási programját, melyet a Bizottság nem vizsgált meg. A naprakésszé tett stabilitási program javított változatát 2005. március 21-én nyújtották be. Március 29-én egy további intézkedéseket tartalmazó költségvetési csomagot tettek közzé. A Bizottság szolgálatai a 2005. tavaszi gazdasági előrejelzésük eredményeinek, a magatartási kódex[2], a potenciális kibocsátás becslésére és a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenlegekre közösen elfogadott módszertan, a 2003-2005 közötti időszakra vonatkozó átfogó gazdaságpolitikai iránymutatás ajánlásai, valamint a költségvetés-politika koordinációjának megerősítéséről szóló, a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett 2002. november 27-i bizottsági közleményében[3] kifejtett elvek figyelembe vételével technikailag értékelték a naprakésszé tett programot. Az értékelés a következő minősítést eredményezte:-  A 2004-2007 közötti időszakot felölelő, 2004-es javított naprakésszé tett görög stabilitási programot 2005. március 21-én nyújtották be. A programban szereplő célértékek figyelembe veszik a kormány által március 29-én közzétett költségvetési csomag intézkedéseinek a költségvetésre gyakorolt hatását annak érdekében, hogy elősegítsék a felülvizsgált program, ezen belül a 2006-os költségvetés-tervezetben a hiánynak a GDP 3%-ában meghatározott célérték alá szorítására irányuló kötlezettségvállalás végrehajtását. A program részben megfelel a „stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmáról és formájáról szóló magatartási kódex” adatkövetelményeinek. A program nem részletezi a 2007-es célérték elérését szolgáló intézkedéseket. Az áralakulásokat a lakossági fogyasztási kiadások deflátora, és nem a harmonizált fogyasztóiár-index alapján mutatja be. Az alapvető külső feltételezések tekintetében a program, a magatartási kódex által előírtak ellenére, nem tartalmaz adatokat sem a GDP EU-n kívüli globális növekedéséről, sem a főbb külföldi piacok növekedési üteméről.-  A program három különböző makrogazdasági szcenáriót vizsgál meg. Az úgynevezett kiindulási szcenárió alapjában véve egybeesik a 2005. évi költségvetésben szereplő makrogazdasági kerettel. Optimistán feltételezi, hogy az erős hazai keresletnek köszönhetően a görög gazdaságnak sikerül fenntartani a 2004 végéig elért gyorsulást. Ez a szcenárió világosan különbözik a jelenlegi előrejelzésektől. A második, kevésbé derűlátó, a Bizottság szolgálatai által készített 2004. őszi, már elavult előrejelzéseknek megfelelő szcenárió a programozási időszak során a GDP 3,3%-os növekedését jelzi előre. Végül a harmadik szcenárió szerint a reál GDP 2005-ben várhatóan 2,9%-kal növekszik, majd 2006-ban és 2007-ben némiképp felgyorsul – 3%-ra, mely összhangban van a Bizottság szolgálatai által 2005 tavaszán készített előrejelzésekkel. Következésképpen, a legutóbbi rendelkezésre álló információk alapján e harmadik szcenárió tekintendő a legvalószerűbbnek és ez használandó fel referenciaként a program értékeléséhez. A szcenárióban szereplő adatok arra utalnak, hogy a potenciális kibocsátás növekedésének üteme a programidőszak alatt a 2005-ös körülbelül 3,3%-ról 2007-re fokozatosan 3%-ra csökken. Ez ugyancsak nagyjából megfelel a Bizottság szolgálatai által készített 2005. tavaszi előrejelzésekben szereplő becslésekkel. A növekedés alapul vett ütemének lelassulása a becslések szerint a össztényezős termelékenység eredménye. A 2004-ben jegyzett jelentős pozitív kibocsátási rés 2007-ig várhatóan valamelyest csökken.-  A 3605/93/EK tanácsi rendelettel összhangban, 2005 márciusában jelentett hiány- és adósságszintek (a továbbiakban: EDP értesítés) szerint az államháztartási egyenleg hiánya várhatóan a GDP 6,1%-át teszi ki (az ESA95 meghatározás szerint, vagyis a swap-pel kapcsolatos áramlások kizárásával a GDP 6,0%-a). Ez a hiány 0,8 százalékponttal meghaladja a 2004. szeptemberi EDP értesítéssel egy időben a görög kormány által a GDP 5,3%-ára becsült számadatot. A 2005. márciusi EDP értesítésben – a 2004. szeptemberi EDP értesítésben feltártakon kívüli – további eltérés szerepel, mely a GDP 0,3 százalékpontjával magasabb kamatkifizetésekből, illetve a GDP mintegy további 0,5 százalékpontját kitevő adókiesésből és többletkiadásokból tevődik össze. 2004. március 18-án az Eurostat – a Görögország és az EU költségvetése közötti áramlások következetlen feljegyzése miatt – nem erősítette meg a görög hiányadatokat. Az Eurostat megjegyezte továbbá, hogy az elmúlt évek egészségüggyel és az olimpiai játékok megrendezésével kapcsolatos kiadásai még nem tekinthetők véglegesnek. Ebből következően a 2004-es és korábbi évek költségvetési hiányra vonatkozó adatait esetleg felfelé kell módosítani.-  A program értékeléséhez használt referencia szcenárió a nominális államháztartási hiány 3,6 százalékpontos, azaz a GDP 6,1%-át kitevő 2004-es deficiteredményről 2007-re 2,4%-ra történő csökkentését tűzi célul a program időszak során. A költségvetési kiigazítás inkább a program első felében, és nagyrészt 2005-ben, kis mértékben pedig 2006-ban valósul meg, míg 2007-ben a kiigazítás csupán a GDP 0,5 százalékpontját teszi ki. A stratégia célja, hogy a 104. cikk (9) bekezdése szerinti tanácsi határozattal összhangban 2006-ra a GDP 3%-ában meghatározott referenciaérték alá csökkentse a hiányt. A célok elérése érdekében a program különféle bevételerősítő és kiadáskorlátozó intézkedésekre támaszkodik, melyek várhatóan az elsődleges többletek növekedését eredményezik. Az előrejelzések szerint az elsődleges egyenleg a GDP 0,4%-át kitevő 2004-es hiányról 2005-re a GDP 1,8%-át kitevő többletre változik, majd a programidőszak végén eléri a GDP 3,3 %-át. A Bizottság szolgálatai által a programban szereplő adatokra alkalmazott közösen elfogadott módszertannak megfelelően, a ciklikus hatások figyelmen kívül hagyásával elvégzett számítások alapján a GDP 7,0%-át kitevő 2004-ben mért hiány 2005-ben a GDP 4,4%-ára, 2006-ban 3,5%-ára, 2007-ben pedig 3%-ára csökken.-  A referencia-szcenárióban szereplő hiánycélok alacsonyabbak, mint a Bizottság szolgálatai által 2005 tavaszán készített előrejelzésekben szereplő értékek, melyek szerint a hiány 2005-ben a GDP 4,5%-át, 2006-ban pedig 4,4%-át teszi ki. A különbség jelentős része a 2005-ben végrehajtandó további költségvetési intézkedések 2005-ös költségvetési hatásaival, valamint 2006-ra átvitt hatásaival indokolható, mely intézkedéseket a Bizottság előrejelzéseinek határideje után jelentettek be, és melyek 2005-ben a GDP mintegy 0,5 százalékpontját, 2006-ban pedig 0,9 százalékpontját teszik ki. Ezen túlmenően, a 2005-ös és azt követő költségvetési kilátásokat mind a bevételi, mind a kiadási oldalon veszélyek fenyegetik. Különösen a társadalombiztosítási hozzájárulások alakulásairól készített előrejelzések tűnnek magasnak, míg a közösségi fogyasztás, különösen az egészségügy és az állami bérek esetében viszont lehet, hogy túl alacsony értéket határoztak meg. Ebből következően a görög hatóságoknak – a március 29-én közzétett kötelezettségvállalásnak megfelelően a 2005-re bejelentett intézkedéseken túl 2006-ban esetleg további intézkedéseket kell végrehajtaniuk a hiánynak a 3%-os küszöbérték alá történő csökkentése érdekében. A Bizottság szolgálatai által készített, ciklikus tényezőktől letisztított előrejelzések szerint a 2005-ös és 2006-os hiány meghaladja az 5%-ot. A hiány még a márciusban hozott kiegészítő intézkedések figyelembe vételével is meghaladja a GDP 3%-át. Így a programban szereplő költségvetési irányvonal szokásos ciklikus ingadozások mellett nem nyújt elég széles biztonsági sávot a GDP 3%-os referenciaértékének megsértésével szemben, és a programidőszak alatt nem éri el a Stabilitási és Növekedési Paktumnak a költségvetés egyensúly közeli vagy többletet tartalmazó helyzetére vonatkozó középtávú célkitűzését.-  Az előrejelzések szerint az adóssághányad a GDP 110,5%-át kitevő 2004-es értékről 2005-ben csak 109,5%-ra csökken, majd 2006-ban 107,2%-ra, 2007-ben pedig 104,7%-ra. A növekvő elsődleges többlet, valamint a magas nominális GDP-növekedés lenne az adósságcsökkentés tervezett pályájának fő hajtóereje. A gyorsabb ütemű adóssághányad-csökkenést megakadályozza a jelentős adósságnövelő adósság-hiány kiigazítás (SFA), mely, bár a 2004-eshez képest csökkenő tendenciát mutat, a tervezett privatizációs folyamatok ellenére várhatóan továbbra is jelentős marad. A program részletesen ismerteti a 2004-es SFA mögötti műveleteket, ezért úgy tűnik, történt bizonyos előrelépés az SFA forrásainak beazonosítása tekintetében. Nem tartalmaz viszont részleteket a 2005-2007 között előre jelzett SFA eredetével kapcsolatban. Az GDP/államadósság arányának alakulása - a fent említett költségvetési célkitűzéseket veszélyeztető kockázatoknak köszönhetően - a tervezettnél kevésbé kedvező lehet.-  A program áttekinti a kormány strukturális reformprogramját, melynek középpontjában a közkiadások termelékenyebb felhasználások felé történő átirányítása áll. Ugyancsak felvázolja az üzletek beindításával járó költségek csökkentésére, valamint a piacok, különösen a hálózati iparágak piacainak versenyre való még szélesebb megnyitására irányuló intézkedéseket. Az egészségügy tekintetében a kormány egy olyan reformot készít elő, melynek célja a pénzügyi fenntarthatóság biztosítása, valamint a rendszer gyenge pontjait érintő kérdések megválaszolása. Viszont a program nem bocsátkozik részletekbe a vonatkozó intézkedéseket illetően, és a széleskörű reform tervei még mindig nagyon kezdeti stádiumban vannak. A kiadások átszervezését illetően a 2005-ös költségvetés a fogyasztási kiadások nominális értékben kifejezett mintegy 16%-kal történő csökkentését tervezi. Ezek a kiadáscsökkentések optimistának tűnnek, mivel a költségvetés bizonyos olyan összetevőit érintik (bérek, társadalmi transzferek), melyek alakulásai mindig is komolyan ellenálltak a kiadásellenőrző intézkedéseknek.-  Görögországban komoly veszély áll fenn az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága tekintetében, többek között az elöregedő társadalommal kapcsolatos nagyon jelentős tervezett költségvetési költségek következtében. Az elöregedéssel kapcsolatos kiadások előre jelzett jelentős növekedéséből az következik, hogy további intézkedésekre – és a már elfogadott reformok hathatós végrehajtására – van szükség a nyugdíjjal kapcsolatos közkiadások ellenőrzése tekintetében. A programban felvázolt stratégia alapját főként az elfogadott nyugdíjreformok és az államháztartás középtávon szükséges konszolidációja képezi. Mindazonáltal a bruttó államadósság GDP-hez viszonyított aránya – bár az előrejelzések szerint csökkenne – a teljes programidőszak alatt meghaladja a GDP 100%-át. Még ha a programidőszak folyamán meg is valósul a tervezett költségvetési konszolidáció, jelentős fenntarthatósági rés alakul ki; ez rávilágít az államháztartás fenntarthatóságának biztosítása céljából alkalmazandó széleskörű megközelítés szükségességére. Ezen eredmények tanúsága szerint egy kizárólag a költségvetési konszolidációra alapozott stratégia nem tűnik teljesíthetőnek.-  Összességében elmondható, hogy a naprakésszé tett változatban felvázolt gazdaságpolitikák részben összhangban állnak az átfogó, ország-specifikus gazdaságpolitikai iránymutatásokkal az államháztartás területén. A program nem vázol fel viszont megfelelően hatékony intézkedést az egyensúly közeli vagy többletet tartalmazó helyzet elérésére. A Bizottság szolgálatai által a referencia szcenárióban szereplő adatokra alkalmazott közösen elfogadott módszertan szerint kiszámított ciklikus hatásoktól megtisztított hiány, bár az előrejelzések szerint évente legalább a GDP 0,5%-ával javul, a teljes programidőszak alatt továbbra is meghaladja a GDP 3%-át. A Tanácsnak a 104. cikk (9) bekezdésével összhangban Görögországhoz intézett február 17-i felszólítása keretében viszont a Bizottság[4] megállapította, hogy e költségvetési stratégia összhangban van a felszólításban szereplő tanácsi ajánlásokkal, és jelen pillanatban nincs szükség a túlzott hiány esetén alkalmazandó eljárás további lépéseinek végrehajtására. A tanácsi határozatban előírtak szerint a fenti ajánlásoknak való megfelelést a görög hatóságok által októberben benyújtandó jelentés alapján újra megvizsgálják.-  A fenti értékelés fényében helyénvaló lenne, ha Görögország: i. végrehajtaná a túlzott hiány legkésőbb 2006-ra történő kiigazításához szükséges állandó jellegű intézkedéseket; ii. a költségvetés egyensúly közeli vagy többletet tartalmazó helyzetére vonatkozó középtávú célkitűzés elérése érdekében, 2007-től kezdődően a ciklikus hatásoktól megtisztított hiányt legalább a GDP 0,5 %-ával és lehetőség szerint elsődlegesen kiadásellenőrző intézkedések segítségével csökkentené; iii. fokozná az adósságszint változásához hozzájáruló, a nettó hitelfelvételtől eltérő tényezők beazonosítására és ellenőrzésére irányuló törekvéseket annak érdekében, hogy a bruttó államadósság-hányad megfelelő mértékben csökkenjen, valamint a túlzott hiány kiigazításával párhuzamosan kielégítő ütemben közelítsen a referenciaértékhez; iv. ellenőrizné a nyugdíjjal kapcsolatos közkiadásokat, és hathatósan végrehajtaná az államháztartás fenntarthatósága érdekében hozott reformokat, valamint v. fejlesztené az államháztartási adatok összegyűjtését és feldolgozását, különösen az ilyen adatok gyors és helyes rendelkezésre bocsátását biztosító mechanizmusok megerősítése által.Ezen értékelés alapján a Bizottság elfogadta a Görögország naprakésszé tett stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményre irányuló ajánlást, és azt továbbítja a Tanácsnak.AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Görögország naprakésszé tett, a 2004 és 2007 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[5] és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően;A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:1.  A Tanács 2005. április 12-én megvizsgálta Görögország 2004–2007 közötti időszakra vonatkozó naprakésszé tett stabilitási programját. A program részben megfelel a „stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmáról és formájáról szóló magatartási kódex” adatkövetelményeinek. A program nem részletezi a 2007-es célérték elérését szolgáló intézkedéseket. Az áralakulásokat a lakossági fogyasztási kiadások deflátora, és nem a harmonizált fogyasztóiár-index alapján mutatja be. Az alapvető külső feltételezések tekintetében a program, a magatartási kódex által előírtak ellenére, nem tartalmaz adatokat sem a GDP EU-n kívüli globális növekedéséről, sem a főbb külföldi piacok növekedési üteméről. Következésképpen Görögországot felkérik, hogy feleljen meg teljes mértékben az adatkövetelményeknek.2.  A program három különböző makrogazdasági forgatókönyvet vizsgál meg. A rendelkezésre álló legutóbbi, a Bizottság szolgálatai által készített tavaszi előrejelzésekbe belefoglalt információk alapján, a kiindulási szcenárión kívül a második alternatív szcenáriót is referenciaként tekintik a program értékeléséhez, mivel e szcenárió megvalósíthatóbb makrogazdasági feltételezéseket tükröz. Ebben a program értékeléséhez használt referencia szcenárióban a reál GPD az előrejelzések szerint 2005-ben 2,9%-kal, 2006-ban és 2007-ben pedig némileg felgyorsulva, 3%-kal nő. A potenciális kibocsátás növekedése a programidőszak során várhatóan fokozatosan lassulni fog, a 2005-ben mért 3,3%-ról 2007-ben 3%-ra, míg a 2004-ben jegyzett jelentős pozitív kibocsátási rés 2007-ig várhatóan valamelyest csökken.3.  A Tanács 2005. július 5-én határozatot fogadott el arról, hogy Görögországban túlzott hiány áll fenn, és azt ajánlotta, hogy a túlzott hiányt legkésőbb 2005-ig igazítsák ki. A Tanács január 18-án arról határozott, hogy Görögország nem hozott hatékony intézkedéseket ezen ajánlások megválaszolására. A Tanács 2005. február 17-én úgy határozott, hogy a 104. cikk (9) bekezdésével összhangban olyan intézkedések meghozatalára szólítja fel Görögországot, melyek a hiánynak legkésőbb 2006-ra a GDP 3%-ában meghatározott küszöbérték alá történő csökkentését eredményezik. A görög hatóságokat felszólították továbbá a nettó hitelfelvételtől eltérő, az adósságszint változásához hozzájáruló tényezők beazonosítására és ellenőrzésére, valamint az államháztartással kapcsolatos adatok összegyűjtésének és feldolgozásának fejlesztésére.4.  A 2005. márciusi EDP értesítés szerint a 2004-es államháztartási egyenleg a becslések szerint a GDP 6,1%-át kitevő hiányt mutat. E hiányérték 0,8 százalékponttal meghaladja a görög kormány által 2004 őszén, a 2004. szeptemberi EDP értesítéssel egy időben becsült, a GDP 5,3%-át kitevő értéket, valamint a GDP 0,5 százalékpontjának megfelelő értékű további adókiesést és többletkiadásokat tükröz. Az Eurostat 2005. március 18-án úgy határozott, hogy nem erősíti meg a görög hiányadatokat, és megjegyezte, hogy néhány függőben maradt kérdés miatt lehet, hogy a 2004-es és korábbi évek költségvetési hiányra vonatkozó adatait felfelé kell módosítani.5.  A görög kormány költségvetési stratégiájának célja, hogy – a 104. cikk (9) bekezdése szerinti tanácsi határozattal összhangban – 2006-ra az elsődleges többletek növekedését eredményező különféle bevételerősítő és kiadáskorlátozó intézkedések segítségével a GDP 3%-ában meghatározott referenciaérték alá csökkentse a hiányt. E célból a görög kormány 2005-re – a 2005-ös költségvetésben foglaltakon túlmenően – egy, a következő évekre is maradandóan kiható költségvetési intézkedéscsomagot fogadott el. A referencia szcenárió a nominális államháztartási hiány 3,6 százalékpontos, azaz a GDP 6,1%-át kitevő 2004-es deficiteredményről 2007-re 2,4%-ra történő csökkentését tűzi célul a program időszak során. Az előrejelzések szerint az elsődleges egyenleg jelentősen javul a GDP 0,4%-át kitevő 2004-es hiányról 2005-re a GDP 1,8%-át kitevő többletre, majd a programidőszak végén eléri a GDP 3,3%-át.6.  Fennáll a veszélye annak, hogy a 2005-ös és azt követő költségvetési eredmények a programban szereplőknél rosszabban alakulnak. A társadalombiztosítási hozzájárulások és közösségi fogyasztási kiadás alakulásait esetleg kedvezőbbnek tűntették fel, míg a tervezett kiigazító intézkedések, különösen a program későbbi éveiben, nincsenek megfelelően megjelölve. A program nem tervez továbbá olyan intézkedéseket, melyek ellensúlyozzák a 2004. és azt megelőző évek új statisztikai felülvizsgálatainak esetleges átvitt hatásait. A görög hatóságok bejelentették, hogy – a 2005-ben már elfogadottakon túlmenően – 2006-ban készen állnak további intézkedések végrehajtására annak érdekében, hogy a hiányt 2006-ban hatékonyan a Tanács által előírt 3%-os referenciaérték alá csökkentsék. A programban szereplő költségvetési irányvonal szokásos ciklikus ingadozások mellett nem nyújt elég széles biztonsági sávot e küszöb megsértésével szemben, és a programidőszak alatt nem éri el a Stabilitási és Növekedési Paktumnak a költségvetés egyensúly közeli vagy többletet tartalmazó helyzetére vonatkozó középtávú célkitűzését.7.  Az előrejelzések szerint az adóssághányad a GDP 110,5%-át kitevő 2004-es értékről 2005-ben csak 109,5%-ra csökken, majd 2006-ban 107,2%-ra, 2007-ben pedig 104,7%-ra. A gyorsabb ütemű adóssághányad-csökkenést megakadályozza a jelentős adósságnövelő adósság-hiány kiigazítás, mely, bár a 2004-eshez képest csökkenő tendenciát mutat, a tervezett privatizációs folyamatok ellenére várhatóan továbbra is jelentős marad. Az GDP/államadósság arányának alakulása - a fent említett költségvetési célkitűzéseket veszélyeztető kockázatoknak köszönhetően - a tervezettnél kevésbé kedvező lehet.8.  Görögországban komoly veszély áll fenn az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága tekintetében, többek között az elöregedő társadalommal kapcsolatos nagyon jelentős tervezett költségvetési költségek következtében. Az elöregedéssel kapcsolatos kiadások előrejelzések szerinti jelentős növekedése azt sugallja, hogy további intézkedésekre – beleértve a hozott reformok határozott végrehajtását is – van szükség a nyugdíjjal kapcsolatos közkiadások ellenőrzéséhez.9.  A naprakésszé tett változatban felvázolt gazdaságpolitikák részben megegyeznek az ország-specifikus átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal az államháztartás területén. A program nem vázol fel viszont megfelelően hatékony intézkedést az egyensúly közeli vagy többletet tartalmazó helyzet elérésére. A Bizottság szolgálatai által a referencia forgatókönyvben szereplő adatokra alkalmazott közösen elfogadott módszertan szerint kiszámított ciklikusan kiigazított hiány, bár a program előrejelzései szerint évente a GDP 0,5 %-ával kellene javulnia, a teljes programidőszak alatt továbbra is meghaladja a GDP 3%-át. A költségvetési egyensúlyhiány kiigazítása érdekében tett lépéseket figyelembe véve, e költségvetési stratégia viszont megfelel a Tanácsnak a 104. cikk (9) bekezdésével összhangban Görögországhoz intézett február 17-i felszólításában tett ajánlásaival, és egyelőre nincs szükség további lépésekre a túlzott hiány esetén követendő eljárásban. A tanácsi felszólításban előírtak szerint a fenti ajánlásoknak való megfelelést a görög hatóságok által októberben benyújtandó jelentés alapján újra megvizsgálják.* * *A fenti értékelés fényében a Tanács úgy véli, hogy Görögországnak az alábbiakat kell tennie:-  a túlzott hiány legkésőbb 2006-ra történő kiigazításához szükséges állandó jellegű intézkedések végrehajtása;-  2007-től kezdődően a ciklikus hatásoktól megtisztított hiány legalább a GDP 0,5 %-ával történő csökkentése, lehetőség szerint elsődlegesen kiadásellenőrző intézkedések segítségével, az egyensúly közeli vagy többletet tartalmazó helyzetére vonatkozó középtávú célkitűzés elérése érdekében;-  az adósságszint változásához hozzájáruló, a nettó hitelfelvételtől eltérő tényezők beazonosítására és ellenőrzésére irányuló erőfeszítések megerősítése azt biztosítandó, hogy a bruttó államadósság-hányad csökken, valamint gyorsabb ütemben közelít a referenciaértékhez;-  a nyugdíjjal kapcsolatos közkiadások ellenőrzése, valamint az államháztartás fenntarthatósága érdekében hozott reformok hathatós végrehajtása;-  az Eurostat-tal együttműködésben az államháztartási adatok összegyűjtésének és feldolgozásának további fejlesztése, különösen az ilyen adatok gyors és helyes rendelkezésre bocsátását biztosító mechanizmusok megerősítése által.A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Reál GDP (változás %-ban) | SP 2005. márc. | 4,2 | 2,9 | 3,0 | 3,0 |COM 2005. márc. | 4,2 | 2,9 | 3,1 |SP 2003. dec. | 4,2 | 4,0 | 3,8 | n.a. |HICP infláció(%) | SP 2005. márc. | 3,0 | n.a. | n.a. | n.a. |COM 2005. márc. | 3,0 | 3,2 | 3,2 |SP 2003. dec. | 3,0 | 2,8 | 2,6 | n.a. |Államháztartási egyenleg (a GDP %-os hányadában)(*) | SP 2005. márc. | -6,1 | -3,7 | -2,9 | -2,4 |COM 2005. márc. | -6,1 | -4,5 | -4,4 |SP 2003. dec. | -1,2 | -0,5 | 0,0 | n.a. |Elsődleges egyenleg (a GDP %-os hányadában)(*) | SP 2005. márc. | -0,4 | 1,8 | 2,7 | 3,3 |COM 2005. márc. | -0,4 | 1,0 | 1,0 |SP 2003. dec. | 4,7 | 5,1 | 5,3 | n.a. |Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (a GDP %-os hányadában)(*) | SP 2005. márc.(1) | -7,0 | -4,4 | -3,5 | -3,0 |COM 2005. márc. | -7,1 | -5,5 | -5,3 |SP 2003. dec. | -1,2 | -0,5 | 0,0 | n.a. |Bruttó államadósság (a GDP %-os hányadában) | SP 2005. márc. | 110,5 | 109,5 | 107,2 | 104,7 |COM 2005. márc. | 110,5 | 110,5 | 108,9 |SP 2003. dec. | 98,5 | 94,6 | 90,5 | n.a. |Megjegyzés: 1A Bizottság szolgálatai által, a programban szereplő információk alapján készített számítások. (*) A Bizottság előrejelzései nem veszik figyelembe a március 29-én bejelentett intézkedéseket. Források: Stabilitási program, 2005. márciusi javított naprakésszé tett változat (SP); a Bizottság szolgálatai által készített 2005. tavaszi gazdasági előrejelzések (COM); a Bizottság szolgálatai által készített számítások. |[1] HL L 209., 1997.8.2. A szövegben említett minden dokumentum megtalálható az alábbi weboldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak az ECOFIN Tanács által 2001.7.10-én elfogadott, a stabilitási és konvergencia programok tartalmáról és formájáról szóló felülvizsgált véleménye.[3] COM(2002) 668, 2002.11.27.[4] Görögország által a Szerződés 104. cikkének (9) bekezdésével összhangban elfogadott, 2005. február 17-i tanácsi határozat megválaszolásaként hozott, a túlzott hiány helyzetének orvoslásához szükségesnek ítélt mértékű hiánycsökkentésére irányuló intézkedésről szóló bizottsági közlemény (SEC(2005)443, 2005.4.6.)[5] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az ezen ajánlásban említett dokumentumok az alábbi weboldalon találhatók: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Ajánlás: a Tanács Ajánlása Finnországnak a túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről

text:
   HU
HU    HU
 ---pagebreak---       EURÓPAI BIZOTTSÁG
                                       Brüsszel, 2010.6.15.
                                       SEC(2010) 747 végleges
                             Ajánlás:
                    A TANÁCS AJÁNLÁSA
   Finnországnak a túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről
HU                                                              HU
 ---pagebreak---                                                 Ajánlás:
                                       A TANÁCS AJÁNLÁSA
                   Finnországnak a túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (7)
   bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   mivel:
   (1)     A Szerződés 126. cikke szerint a tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési
           hiányt.
   (2)     A Stabilitási és Növekedési Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható,
           munkahelyteremtéshez vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás
           célkitűzésén alapul.
   (3)     A Stabilitási és Növekedési Paktum 2005-ös reformja a Paktum eredményességének és
           közgazdasági megalapozottságának fokozását és az államháztartás hosszú távú
           fenntarthatóságának védelmét tűzte ki célul, továbbá azt, hogy a túlzott hiány esetén
           követendő eljárás valamennyi szakaszában vegyék teljes mértékben figyelembe
           mindenekelőtt a gazdasági és költségvetési hátteret. A Stabilitási és Növekedési
           Paktum így támogatja azokat az állami intézkedéseket, amelyek a gazdasági helyzet
           figyelembevétele mellett a költségvetés stabilitásának mihamarabbi visszaállítását
           célozzák.
   (4)     A Tanács [2010. július 13-án] a Szerződés 126. cikke (6) bekezdésének megfelelően
           úgy határozott, hogy Finnországban túlzott hiány áll fenn.
   (5)     A Szerződés 126. cikke (7) bekezdésének és a túlzott hiány esetén követendő eljárás
           végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló 1467/97/EK tanácsi rendelet1
           (amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része) 3. cikkének megfelelően a
           Tanácsnak ajánlásokat is kell tennie az érintett tagállamnak annak érdekében, hogy a
           túlzott hiányt egy meghatározott időszakon belül megszüntesse. Az ajánlásnak az
           érintett tagállam számára legfeljebb hathónapos határidőt kell megállapítania a túlzott
           hiány megszüntetése érdekében eredményes intézkedések meghozatalára, továbbá
           határidőt kell megállapítania a túlzott hiány megszüntetésére vonatkozóan, amelyet az
           annak megállapítását követő évben kell teljesíteni, kivéve ha különleges körülmények
   1
           HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
HU                                                  2                                              HU
 ---pagebreak---        állnak fenn. Az 1467/97/EK rendelet 2. cikkének (3) bekezdésében pontosított
       „érdemleges tényezőket” figyelembe kell venni annak eldöntésekor, hogy fennállnak-e
       különleges körülmények. Továbbá a túlzott hiány megszüntetéséről szóló tanácsi
       ajánlásban elő kell írni a strukturális egyenlegben, azaz az egyszeri és egyéb átmeneti
       intézkedések nélküli, ciklikusan kiigazított egyenlegben elért éves minimális,
       viszonyítási alapként a GDP legalább 0,5 %-át kitevő javulást.
   (6) Finnország esetében az 1467/97/EK rendelet 2. cikkének (3) bekezdésében
       meghatározott, és a 124. cikk (3) bekezdése szerinti bizottsági jelentésben megvizsgált
       érdemleges tényezők kedvezőnek tekinthetők. Mindazonáltal nem utalnak arra, hogy
       különleges körülmények állnak fenn, amelyek indokolnák a hiány megszüntetésére
       kitűzött határidőtől való eltérést. A Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzése
       szerint az államháztartási hiány – változatlan politikát feltételezve – már 2011-ben
       valamivel a 3%-os referenciaérték alá csökken.
   (7) A globális válságot megelőzően Finnország jelentős államháztartási többletet
       halmozott fel. Ez lehetővé tette Finnország számára, hogy viszonylag nagy, 2009-ben
       a GDP 1,8%-át, 2010-ben pedig 1,1%-át kitevő diszkrecionális költségvetési
       ösztönzést nyújtson, és ne szabjon korlátot az automatikus stabilizátorok
       működésének. Ezáltal az államháztartás egyenlege 2009-ben a GDP 2,2%-át kitevő
       hiányba fordult át. A pénzügyminisztérium által a túlzotthiány-eljárás keretében 2010.
       áprilisban tett bejelentés alapján a hiány tovább bővül, 2010-ben a GDP 4,1%-ára. A
       Bizottság szolgálatainak tavaszi előrejelzése valamivel kisebb, 2010-ben a GDP 3,8%-
       át kitevő hiányt vár. A pénzügyminisztérium által a parlamenthez 2010. május 14-én
       benyújtott harmadik pótköltségvetés arra utal, hogy a 2010. évi adóbevételek GDP-
       arányosan 0,5%-kal magasabbak lehetnek a tervezettnél, elsősorban az erőteljesebb
       társaságiadó-eredmények okán. Ez alapján a jelenlegi államháztartási előrejelzésekre
       felfelé mutató kockázatok hatnak, de mivel nem került sor az előrejelzések teljes körű
       aktualizálására, a 2010. évi hiánycélt hivatalosan nem változatták meg és a jelenlegi
       értékelés marad érvényben. 2011-re a pénzügyminisztérium és a Bizottság szolgálatai
       változatlan politika feltételezése mellett egyaránt azt várják, hogy az államháztartási
       hiány valamivel a GDP 3%-a alá csökken. A Bizottság szolgálatainak előrejelzése
       alapján a túlzott hiány 2011-ig történő megszüntetéséhez 2011-ben GDP-arányosan
       0,3 százalékpont körüli költségvetési erőfeszítés szükséges.
   (8) A központi állami kiadások ellenőrzésének elsődleges eszközét a többéves kiadási
       korlátok jelentik, amelyek nem vonatkoznak a ciklikusan érzékeny kiadási tételekre, és
       ennek megfelelően maradéktalanul lehetővé tették az automatikus stabilizátorok
       működését. Míg ez a megoldás, különösen az automatikus stabilizátorok szabad
       működése a válság időszakában előmozdította a gazdasági tevékenységet és a
       társadalmi kohéziót, egyben az államháztartás viszonylag erőteljes romlását is
       eredményezte. Ez a költségvetési keret ezért eredményesen támogatja a központi
       kormányzatra nehezedő kiadási nyomás csökkentését, beleértve a szociális kiadásokat
       is, amint a gazdaságélénkülés tartóssá válik. A helyi önkormányzatok felelősek az
       elöregedéssel kapcsolatos állami kiadások nagy részéért, például a képzés, az
       egészségügy és a tartós ápolás-gondozás terén, és nem köti őket központilag
       meghatározott kiadási korlát. A növekvő kiadások ellensúlyozása érdekében
       jellemzően megemelték a helyiadó-kulcsokat, elkerülve az önkormányzati szinten
       kialakuló adósságot, de nehezítve az általános nemzeti adóterheket. A kormány
       középtávú céljai közt szerepel a helyi önkormányzatok szerkezetének és
HU                                              3                                                HU
 ---pagebreak---         szolgáltatásnyújtásának megreformálása, amelynek célja a népesség elöregedésével
        kapcsolatos kiadásnövekedés visszafogása.
   (9)  A Tanács a stabilitási program legújabb változatáról alkotott 2010. április 26-i
        véleményében értékelte Finnország államháztartásának hosszú távú fenntarthatóságát
        és felszólította a hatóságokat, hogy idejében meghozott intézkedés keretében
        dolgozzanak ki átfogó és konkrét középtávú költségvetési stratégiát, amely 2011-től
        kezdve biztosítja a konszolidációt, valamint elősegíti a középtávú célkitűzések
        megvalósítását és az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának helyreállítását.
   (10) A bruttó államadósság 2009-ben a GDP 44%-a volt. A túlzotthiány-eljárás keretében
        áprilisban tett bejelentés szerint az adósságráta 2010-ben a GDP 49,9%-ára emelkedik.
        A Bizottság szolgálatainak tavaszi előrejelzése alapján az adósságráta valamivel
        gyorsabban növekszik, 2010-ben a GDP 50,5%-át, 2011-ben pedig a GDP 54,9%-át
        éri el, de továbbra is a GDP 60%-ában meghatározott referenciaérték alatt marad.
   (11) A túlzott hiány esetén követendő eljárás alatti fokozott felügyelet érdekében
        rendszeresen és kellő időben nyomon kell követni a költségvetési konszolidációs
        stratégia végrehajtásában elért előrehaladást. Ezzel összefüggésben célszerű lenne, ha
        Finnország következő aktualizált stabilitási programjaiban külön fejezetet szentelne
        ennek a témának.
   (12) A Tanács véleménye szerint a költségvetési konszolidációs intézkedéseknek általában
        biztosítaniuk kell az államháztartási egyenleg tartós javulását, miközben az
        államháztartás minőségének fokozására és a gazdaság növekedési képességének
        erősítésére irányulnak.
   ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   (1)    Elismerve, hogy Finnország 2010. évi költségvetési egyenlege egyfelől a
          visszaesésre válaszoló és az európai gazdaságélénkítési terv elveivel összhangban
          álló, 2009-ben a GDP 1,8%-át, 2010-ben pedig 1,1%-át kitevő intézkedésekre,
          másfelől az automatikus stabilizátorok beavatkozástól mentes működésére vezethető
          vissza, a finn hatóságoknak a jelenleg fennálló túlzott hiányt legkésőbb 2011-ig meg
          kell szüntetniük.
   (2)    Finnország hatóságainak hiteles és fenntartható módon a GDP 3 %-a alá kell
          csökkenteniük az államháztartási hiányt. Finnország hatóságainak ezért:
          a)     2010-ben a stabilitási program legújabb változatában tervezettek szerint kell
                 végrehajtaniuk a költségvetési intézkedéseket, és ezzel egyidejűleg
                 gondoskodniuk kell arról, hogy a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaérték
                 tervezett túllépése korlátozott és átmeneti jellegű maradjon;
          b)     2011-ben legalább a GDP 0,5%-át kitevő költségvetési erőfeszítést kell
                 biztosítaniuk;
          c)     intézkedéseket kell meghatározniuk annak érdekében, hogy a túlzott hiány
                 2011-re tervezett megszüntetése biztosított legyen.
   (3)    A Tanács a finn kormány számára a szükséges eredményes intézkedések
          megtételének, valamint a túlzott hiány megszüntetése irányába tett előrelépéshez
HU                                                 4                                           HU
 ---pagebreak---             szükséges intézkedések meghatározásának határidejeként [2011. január 13-át] tűzi ki.
            Az intézkedések eredményességének értékelése figyelembe fogja venni a Bizottság
            szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzésében szereplő gazdasági kilátásokhoz képest
            kialakult fejleményeket.
   A finn hatóságoknak stabilitási programjuk elkövetkező aktualizálásaiban külön fejezetben
   kell tárgyalniuk az említett ajánlások végrehajtása terén tett előrelépést, a túlzott hiány esetén
   követendő eljárás megszüntetéséig.
   Emellett a Tanács hangsúlyozza a középtávú célkitűzés megvalósításának fontosságát a
   gazdasági visszaesések megfelelő költségvetési kezelése szempontjából, valamint az
   államháztartások hosszú távú fenntarthatóságának helyreállítása érdekében. Felkéri ezért a
   finn hatóságokat annak biztosítására, hogy a túlzott hiány megszüntetése után is folytassák a
   költségvetési egyenlegre irányuló középtávú célkitűzés – a GDP 0,5%-át kitevő strukturális
   többlet – megvalósítására irányuló költségvetési konszolidációt.
   Ennek az ajánlásnak a Finn Köztársaság a címzettje.
   Kelt Brüsszelben,
                                                a Tanács részéről
                                                az elnök
                                                […]
HU                                                5                                                   HU


title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2006. október 9. ) az Európai Unió Tanácsa számára a Banka Slovenije külső könyvvizsgálóiról (EKB/2006/14)

text:
               25.10.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 257/19

      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA

   (2006. október 9.)
   az Európai Unió Tanácsa számára a Banka Slovenije külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2006/14)
   (2006/C 257/08)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank („EKB”) és az euro-rendszer nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által ajánlott és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               Az EK-Szerződés 122. cikkének (2) bekezdésének megfelelően a közös valuta 2007. január 1-jén Szlovénia által történő bevezetéséről szóló, 2006. július 11-i, 2006/495/EK tanácsi határozat (1) 1. cikke szerint Szlovénia teljesítette a közös valuta bevezetéséhez szükséges feltételeket és a 2003-as csatlakozási okmány (2) 4. cikkében említett, Szlovéniára vonatkozó eltérés 2007. január 1-jei hatállyal megszűnik.

               (3)

               Az itt ajánlott külső könyvvizsgálók a Banka Slovenije jelenlegi könyvvizsgálói, akiket a 2006-2008. pénzügyi évekre jelöltek ki,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy 2007. és 2008. pénzügyi évekre a Banka Slovenije külső könyvvizsgálóiként a Deloitte & Touche revizija d.o.o-ot jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2006. október 9-én.

            az EKB elnöke

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  HL L 195., 2006.7.15., 25. o.

      (2)  HL L 236., 2003.9.23., 33. o.