				|

		52011SC0820

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Denmarkand delivering a Council opinionon the updated convergence programme of Denmark, 2011-2015

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Dánia 2011. évi nemzeti reformprogramjáról
és a Dánia 2011–2015 közötti időszakra vonatkozó aktualizált
konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke
(2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1] és
különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az
Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és
növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia a
gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a kulcsfontosságú
területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében,
hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén
rejlő lehetőségeit.
(2)
A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok
és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló
ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot[3],
amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést
kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék
figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)
A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az
első éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve az
EU-ban követett gazdasági kormányzás új ciklusának kezdetét jelenti, és
elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció első
európai szemeszterét.
(4)
Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács
2011. február 15-i és március 7-i következtetéseivel összhangban és a Bizottság
éves növekedési jelentésének fényében) jóváhagyta a költségvetési konszolidáció
és a strukturális reformok prioritásait. Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget
élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a költségvetési fenntarthatóság
helyreállítása és a munkanélküliség munkaerő-piaci reformokkal való
csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb erőfeszítéseket tegyen a
növekedés felgyorsítása érdekében. Felszólította a tagállamokat, hogy ezeket a
prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék majd be stabilitási vagy
konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba.
(5)
Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is
felkérte az Euró Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy
vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási
vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba
beépíthessék.
(6)
Dánia 2011. május 9-én benyújtotta a 2011–2015
közötti időszakra vonatkozó, 2011. évi aktualizált konvergenciaprogramját,
valamint 2011. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok
figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került
sor.
(7)
Az 1466/97/EK tanácsi rendeletnek megfelelően
az aktualizált konvergenciaprogram értékelése alapján a Tanács véleménye
szerint a konvergenciaprogram alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv
megalapozott. Noha 2012-re és azon túl némileg optimistább növekedési
feltételezéseken alapul, nagyjából összhangban van a Bizottság szolgálatainak
2011. tavaszi előrejelzésével. A konvergenciaprogramban meghatározott
költségvetési stratégia célja, hogy a hiányt a tanácsi ajánlással összhangban
2013-ra a 3 %-os referenciaérték alá csökkentse, 2015-re elérje a GDP
–0,5 %-ánál nem alacsonyabb strukturális költségvetési egyenleget
jelentő módosított középtávú célkitűzést, és költségvetési egyensúlyt
valósítson meg 2020-ra. Az e célkitűzés felé tartó kiigazítási pálya
megfelelő. A programban foglalt és a parlament által 2010 tavaszán
elfogadott intézkedések megfelelőek a költségvetési célok alátámasztására,
és a 2011–2013 közötti időszakban a GDP 1 %-a körüli éves
költségvetési erőfeszítést jelentenek. Dánia a programidőszakon belül
eléri módosított középtávú célkitűzését. A költségvetési célok kockázatai
nagyjából kiegyensúlyozottak.
(8)
A dán gazdaság 2007-ben a belföldi banki
problémákhoz hozzájáruló ingatlanpiaci korrekció közepette lassulni kezdett, és
mindezt súlyosbította a fokozódó fizetésképtelenség és munkanélküliség. A
recesszió súlyos volt, 2007 ősze és 2009 tavasza között a kibocsátás
8 %-kal szűkült, a munkanélküliségi ráta pedig 2010-ben 7,4 %-ra
nőtt. A foglalkoztatási ráta a 2008. évi 79,8 %-ról 2010-ben
76,1 %-ra esett vissza, és különösen a fiatalokat érintette. A kibocsátás
2009-ben kezdett helyreállni, a reál-GDP növekedése pedig 2010-ben elérte a
2,1 %-ot. A gazdaságélénkülést a (költségvetési expanzió miatt is) tartós
hazai kereslet, az erőteljes készletnövekedés és Dánia fő
kereskedelmi partnereinek szilárd gazdaságélénkülése vezérelte.
(9)
Az automatikus stabilizátorok és a válsághoz
kapcsolódó intézkedések miatt az államháztartás egyenlege a 2008. évi, a GDP
3,2 %-át kitevő többletből 2009-ben a GDP 2,7 %-át
kitevő hiányba fordult át. A Dánia által 2010 tavaszán tett bejelentés
alapján, miszerint a költségvetési hiány a GDP 5 %-át meghaladóan
bővül 2010-ben, 2010 júliusában túlzotthiány-eljárás indult Dániával
szemben. Jóllehet a múlt évben a nyugdíjadóztatáshoz kapcsolódó váratlan és
átmeneti bevételek a GDP 2,7 %-án stabilizálták a költségvetési hiányt, a
Bizottság szolgálatainak 2011. tavaszi előrejelzése szerint a hiány
2011-ben újból bővül, nagyjából a GDP 4 %-ára, ami kiemeli a 2012.
évi folytatódó és ambiciózus konszolidációs erőfeszítések szükségességét.
Ezért a túlzott hiány 2013-ig történő megszüntetésének biztosítása
érdekében szigorúan végre kell hajtani a 2010. évi konszolidációs
megállapodásban elfogadott intézkedéseket és a konvergenciaprogramban
meghatározott kiadásellenőrzést.
(10)
A költségvetési célok elérése érdekében fontos,
hogy a helyi és regionális szinten ismétlődő kiadástúllépések szoros
ellenőrzéssel elkerülhetők legyenek. Az elmúlt 20 évben az állami
kiadások folyamatosan meghaladták a költségvetési célokat. A kormány már hozott
néhány intézkedést e probléma kezelésére, és a konvergenciaprogramban
ismertetett, a dán gazdasági tanács által felügyelt új
kiadásellenőrző rendszer bevezetését tervezi.
(11)
Demográfiai tényezők eredményeként a
munkaképes korú népesség köre (15–64 évesek) 2010 és 2025 között nagyjából
1,5 %-kal, és 2040-re közel 5 %-kal zsugorodik. A fellendülés éveinek
tapasztalata alapján a gazdaságélénkülés középtávon a munkaerőpiac
szűküléséhez vezethet. A már eleve magas munkaerő-piaci részvételi
arány ellenére tovább lehetne növelni a munkaerő-kínálatot. A 60–64 év
közöttiek körében elterjedt az önkéntes korai nyugdíjba vonulás, amelynek
eredményeképp a 60–64 évesek foglalkoztatottsági aránya csupán 40 %. Ezen
felül a 40 év alatti munkaképes korú népesség 10 %-a vagy rokkantsági
ellátásban részesül, vagy rugalmas munkahellyel (támogatott foglalkoztatás)
rendelkezik.
(12)
A termelékenységnövekedés 1995 óta csökkenő
tendenciát mutat, aminek egyik lehetséges oka az oktatás gyenge teljesítménye.
Noha Dánia továbbra is nagyvonalúan költ oktatási rendszerére, az oktatási
eredmények több kulcsterületen csak átlagosak, és az EU-ban Dániában a negyedik
legalacsonyabb a fiatalok képzettségi szintje. 2009-ben a 20–24 év közöttiek
csupán 70,1 %-ának volt legalább középfokú végzettsége (a 78,6 %-os
uniós átlaggal szemben), a PISA-eredmények pedig átlagosak. Az iskolákból és a szakképzési intézményekből
való kimaradás aránya viszonylag magas, a fiatalkori szakképzést korán elhagyó
tanulók aránya majdnem 50 %. Emellett a
fiatalok nagyjából 20 százaléka az általános iskola elhagyása után 10 évvel nem
végzett el a középfokú oktatás alsó szintjénél magasabb képzést. Az oktatási
rendszer minőségének javítása szintén segítene a munkaerőpiacon a
készségek jövőbeli egyensúlytalanságainak megelőzésében, a helyzet
jelenleg a képzetlen munkavállalók lehetséges többletére és a képzett
munkavállalók hiányára utal. A termelékenységnövekedés az építési és a
szolgáltatási ágazatokban különösen gyenge volt. Ez jellemző különösen a
helyi szolgáltatásokra, a kiskereskedelmi ágazatra, a nagykereskedelemre és a
személyes szolgáltatásokra, ahol bizonyos ágazatokban a verseny alacsony
szintje, például a piacra lépés magas korlátai a források optimálistól
eltérő eloszlásához vezethetnek. A zónákra vonatkozó törvények szigorúak,
korlátozzák a kiskereskedelmi ágazatban a termelékenységfokozó
méretgazdaságosság lehetőségeit. Annak kezelése érdekében, hogy a
közbeszerzések csak mintegy 25 %-a nyílt eljárás, a kormány elindított egy
stratégiát, amelynek célja, hogy az önkormányzatok és régiók körében a
közbeszerzés fokozatos növelésével fokozza a közszolgáltatásokon belüli
versenyt, és új célt tűzött ki az önkormányzatok számára, miszerint
2015-re a beszerzések 31,5 %-ának közbeszerzésnek kell lennie.
(13)
A háztartások GDP-ben kifejezett adóssága a
legmagasabb az EU-ban. Az adósságszintek kialakulása, amelyet a 2004–2007
közötti ingatlanpiaci fellendülés idézett elő, potenciális kockázatokat
teremt a gazdasági és pénzügyi stabilitásra nézve. Jóllehet ezeket a
kockázatokat enyhítik Dánia kifinomult, jelzálog-alapú kötvénypiacának jellemzői
és a háztartások többségének általánosságban szilárd pénzügyi helyzete (az
eszközök jóval meghaladják a kötelezettségeket), csak korlátozott
intézkedéseket vezettek be az ingatlanár-korrekciót követően az
ingatlanárak prociklikus ingadozásának csillapítására.
(14)
Dánia számos kötelezettségvállalást tett az Euró
Plusz Paktum[4] keretében. A
költségvetési fenntarthatóság javítása érdekében megállapodás született a helyi
szintű kiadásellenőrzés tekintetében a szankciók jogi szabályozásának
megerősítéséről. A kormány egy ellentételezési rendszerről szóló
javaslatot nyújtott be, hogy megkönnyítse a magánmegoldásokat a nehéz
helyzetben lévő bankok kezelése és a pénzügyi stabilitás javításának
elősegítése érdekében. A foglalkoztatási intézkedések a
foglalkoztatás előmozdítására összpontosítanak, a munkában töltött
idő meghosszabbítása révén. A versenyképesség fokozása érdekében a konkrét
kezdeményezéseket tartalmazó versenycsomag elsősorban az építési és
szolgáltatási ágazatra irányul. E kötelezettségvállalások a Paktum négy területét
érintik. Az intézkedések összességében egybeesnek az éves növekedési jelentés
folyományaként, és az Európa 2020 stratégia céljaihoz való közeledés érdekében
meghozottakkal, főként a foglalkoztatás területén. Jóllehet számos
bejelentett kötelezettségvállalást már bevezettek, a költségvetési fegyelem
(helyi szintű) megerősítésére és a foglalkoztatás előmozdítására
irányuló fontos intézkedéseket a közeljövőben végre kell hajtani. Sor
került a kötelezettségvállalások értékelésére és az ajánlásban való figyelembevételükre.
(15)
A Bizottság értékelte a konvergenciaprogramot és a
nemzeti reformprogramot, valamint az Euró Plusz Paktum keretében tett
vállalásokat[5]. Figyelembe vette nemcsak
a programok Dánia fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája
szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az
uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti
döntéseknél uniós szempontok beépítésével kell megerősíteni az Európai
Unió átfogó gazdasági kormányzását. Ennek fényében a Bizottság úgy véli, hogy
2011-ben és azon túl folyamatos és ambiciózus költségvetési konszolidációs
erőfeszítéseket kell tenni. További intézkedéseket kell hozni a
munkaerő-kínálat növelése érdekében a korai nyugdíjba vonulás visszaszorítása
és adott csoportok megcélzása révén, javítani kell az oktatás minőségét,
erősíteni kell a versenyt a kulcsfontosságú területeken és tovább kell
stabilizálni az ingatlanpiacot.
(16)
Ezen értékelés fényében és figyelembe véve a 2010.
június 2-i, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 126.
cikkének (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlást, a Tanács megvizsgálta Dánia
2011. évi aktualizált konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét[6]
az alábbi ajánlás, és különösen annak (1) pontja tükrözi. Figyelembe véve az
Európai Tanács 2011. március 25-i következtetéseit, a Tanács megvizsgálta Dánia
nemzeti reformprogramját,
AJÁNLJA, HOGY Dánia a 2011–2012-es
időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
(1)
A tervek szerint hajtsa végre 2011-ben és 2012-ben
a költségvetési konszolidációs intézkedéseket és 2013-ra szüntesse meg a
túlzott hiányt. Gyorsítsa fel az államháztartási hiány csökkentését, ha a
gazdasági feltételek a jelenleg vártnál jobban alakulnak. A helyi, regionális
és központi kormányzatra vonatkozó, az általános középtávú költségvetési
célokkal összhangban lévő kötelező többéves kiadási korlátok
elfogadásával erősítse meg a kiadásellenőrzést.
(2)
A tervek szerint fokozatosan szüntesse meg a korai
nyugdíjba vonulás rendszerét, reformálja meg a rokkantsági nyugdíjat, és a
támogatott foglalkoztatási rendszereket (a rugalmas munkahely rendszere)
irányítsa jobban a leginkább rászoruló csoportok felé.
(3)
Gyorsítsa fel az oktatási rendszer minőségét
javító reformok végrehajtását. Csökkentse a kimaradási arányt, főként a
szakképzési szektorban, és növelje a rendelkezésre álló gyakorlati helyek
számát.
(4)
Tegyen lépéseket a verseny akadályainak
megszüntetésére, különösen a helyi szolgáltatások és a kiskereskedelem
ágazatában, a földhasználatra vonatkozó jogszabályok felülvizsgálata révén és
azáltal, hogy az önkormányzatoknál és a régiókban nyitottá teszi a beszerzést.
(5)
Az ingatlanpiac nem régi árkorrekcióját
követően folyamatban lévő stabilizáció támogatása mellett hozzon
megelőző intézkedéseket az ingatlanpiac és a pénzügyi rendszer
középtávú stabilitásának megerősítésére, beleértve a jelzálog- és az
ingatlanadó-rendszer reformját.
Kelt
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL C [...]., [...], [...]. o.
[3]               A 2011. évre érvényben tartotta a Tanács 2011. május 19-i 2011/308/EU
határozata.
[4]               Az Euró Plusz Paktum keretében tett vállalások további
részleteit a SEC(2011) 713 dokumentum tartalmazza.
[5]               SEC(2011) 713.
[6]               Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (3)
bekezdésében előírtaknak megfelelően.


				|

		52013DC0392

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA a Hollandiában fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről /* COM/2013/0392 final - 2013/ () */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
a Hollandiában fennálló túlzott költségvetési
hiány megszüntetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló
szerződésre és különösen annak 126. cikke (7) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       Az Európai Unió működéséről
szóló szerződés (EUMSZ) 126. cikke szerint a tagállamoknak kerülniük kell a
túlzott költségvetési hiányt.
(2)       A Stabilitási és Növekedési
Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez vezető
növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul.
(3)       A Tanács
2009. december 2-án az EUMSZ 126. cikkének (6) bekezdése
szerinti határozatában megállapította, hogy Hollandiában túlzott hiány áll
fenn, és az EUMSZ 126. cikkének (7) bekezdésével és a túlzott hiány
esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról
szóló 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet[1] 3. cikkével összhangban
ajánlást adott ki a túlzott hiány legkésőbb 2013-ig történő megszüntetéséről[2]. Az államháztartási hiánynak
hiteles és fenntartható módon a GDP 3 %-a alá történő csökkentése
érdekében a holland hatóságoknak az ajánlás szerint 2010-ben végre kell
hajtaniuk a 2010. évi költségvetésben tervezett költségvetési intézkedéseket,
és 2011-ben megkezdve a konszolidációt, 2013-ig meg kell szüntetniük a túlzott
hiányt. E célból a 2011–2013 közötti időszakban átlagosan évente a GDP
0,75 %-ának megfelelő költségvetési erőfeszítést kell biztosítaniuk, a
konjunkturális feltételek figyelembevételével meg kell határozniuk azokat az
intézkedéseket, amelyek szükségesek a túlzott hiány 2013-ig történő
megszüntetéséhez, és a gazdasági vagy költségvetési feltételek akkor vártnál
jobb alakulása esetén fel kell gyorsítaniuk a hiány csökkentését. A Tanács
2010. június 2-át jelölte meg az eredményes intézkedések megtételének
határidejeként.
(4)       2010. június 15-én a
Bizottság megállapította, hogy a Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi
előrejelzése alapján Hollandia a Tanács 2009. december 2-i ajánlásával
összhangban eredményes intézkedéseket tett annak érdekében, hogy a
költségvetési hiányt a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték alá
szorítsa, így a túlzotthiány-eljárás keretében abban az időpontban nincs
szükség kiegészítő intézkedésekre.
(5)       Az 1467/97/EK rendelet
3. cikkének (5) bekezdése értelmében a Tanács a Bizottság ajánlása
alapján az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdésének megfelelő felülvizsgált
ajánlás elfogadásáról határozhat, amennyiben sor került eredményes intézkedések
meghozatalára, továbbá, ha az említett ajánlás elfogadását követően a
költségvetésre jelentős negatív hatást gyakorló, előre nem látható gazdasági
események következtek be. A költségvetésre jelentős és kedvezőtlen hatást
gyakorló, előre nem látható kedvezőtlen gazdasági eseményeket a tanácsi ajánlás
alapjául szolgáló gazdasági előrejelzéssel összevetve kell megvizsgálni.
(6)       Az EUMSZ 126. cikke
(7) bekezdésének és az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének
megfelelően a Tanácsnak a túlzott hiány meghatározott időszakon belül történő
megszüntetésére irányuló ajánlásokat kell tennie az érintett tagállam részére.
Az ajánlás az érintett tagállam számára legfeljebb hathónapos határidőt
állapíthat meg a túlzott hiány megszüntetésére irányuló eredményes intézkedések
meghozatalára. Továbbá a túlzott hiány megszüntetéséről szóló ajánlásban a
Tanácsnak olyan éves költségvetési célok elérését kell előírnia, amelyek az
ajánlást alátámasztó előrejelzések alapján összhangban vannak a strukturális
egyenlegben, azaz az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélküli,
ciklikusan kiigazított egyenlegben elért, viszonyítási alapként a GDP legalább
0,5 %-ának megfelelő egyenlegjavulással.
(7)       A bizottsági szolgálatok
2009. őszi előrejelzése szerint – amely a 2009. december 2-i, az EUMSZ 126. cikke
(7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlás alapjául szolgált – a holland
gazdaság 2009-ben 2,5 %-kal szűkül, ezt mérsékelt élénkülés követi
2010-ben és 2011-ben, 0,25 %-os illetve 1,5 %-os GDP-növekedés
mellett. Jóllehet a 2012-es és a 2013-as éveket az előrejelzés már nem fedte
le, a jelentős negatív kibocsátási rés 2015-ig történő fokozatos megszűnésére
vonatkozó feltételezés alapján 2012–2013-ra a 2011. évinél erősebb növekedést
vártak. A GDP-növekedés 2009-ben a Bizottság szolgálatainak 2009. őszi előrejelzésében
vártnál kisebb mértékben, 3,7 %-kal esett vissza, 2010-ben pedig az export
vezérelte élénkülés 1,6 %-kal erősebb volt, de 2011-ben a gazdasági
növekedés 1 %-ra lassult, és a holland gazdaság 2012-ben visszacsúszott a
recesszióba. Hollandiában 2011-ben az első negyedév kivételével negatívak
voltak a negyedéves növekedési ráták, 2012-ben pedig 1 %-kal szűkült a
holland gazdaság. Az év első felében negyedéves viszonylatban a növekedés
enyhén pozitív volt, de azután erősen visszaesett. A GDP-növekedés
összességében jóval alacsonyabbnak bizonyult a normál ciklikus élénkülés
mellett várhatónál, és a gazdaság jelentős mértékű szűkülése negatívan
érintette a foglalkoztatást; a munkanélküliség nőtt, a reálbér-növekedés
negatívba fordult, a belföldi kereslet pedig csökkent.
(8)       A Bizottság szolgálatainak
2013. tavaszi előrejelzése szerint a reál-GDP 2013-ban tovább, 0,8 %-kal
csökken, noha a növekedés az év második felétől várhatóan fokozatosan visszatér
a pozitív tartományba. A kereskedelem alakulása várhatóan hozzájárul az
élénküléshez, a belföldi kereslet viszont az előrejelzések szerint 2013 nagy
részében visszafogott marad. Az általános gazdasági kilátásokat, a
reformjavaslatok és lehetséges további konszolidációs intézkedések
végrehajtását illető bizonytalanság tovább apasztotta a belföldi keresletet. A
várakozások szerint 2014-ben az export és az import egyaránt lendületet nyer,
és a belföldi kereslet is fokozatos növekedésnek indul, támogatva a lassú
kilábalást, a reál-GDP 0,9 %-ot kitevő növekedése mellett.
(9)       Hollandia úgy döntött, hogy a
költségvetési kiigazítást 2011-re halasztja. Ezt a megközelítést a 2009. évi
tanácsi ajánlás is jóváhagyta, amely konkrétan azt ajánlotta, hogy hajtsák
végre a 2010. évi költségvetést, de a konszolidációt csak 2011-ben kell
megkezdeni. Hollandia válaszképp a 2011‑2015 közötti időszakra vonatkozó,
főként kiadáson alapuló intézkedésekből álló többéves csomagot dolgozott ki. Az
intézkedések végrehajtása 2013-ig nagyjából jól halad. Miután a reál-GDP a
Bizottság szolgálatainak 2009. őszi, a túlzotthiány-eljárás keretében kiadott
ajánlás alapjául szolgáló előrejelzéséhez képest 2009-ben és 2010-ben jobban
teljesített, 2011-től jelentős mértékben romlott a holland gazdasági
teljesítmény. Ez az államháztartás hasonló alakulásában is tükröződött, a
költségvetési célok kezdeti, 2011-ig tartó túlteljesítésével. 2011-ben az
államháztartási hiány elérte a GDP 4,5 %-át, ezt követően a GDP
4,1 %-ára javult 2012-ben. A hiány mozgatórugóit tekintve a gazdasági
növekedés kilengései főként az állami bevételeket érintették. A pénzügyi
válságból való kezdeti kilábalás, amely 2010-ben és 2011 első felében a vártnál
erősebb gazdasági tevékenységgel járt, eleinte viszonylag erős bevételi
teljesítményhez vezetett. Mindazonáltal később a bevételek elmaradtak a
várttól, különösen 2011 második felében és 2012-ben, a növekedés visszaesése
nyomán. Ez a negatív minta várhatóan folytatódik, és nagymértékben magyarázza a
hiánnyal kapcsolatos gyenge kilátásokat is. Az általános trendek a bevételek ciklikus
érzékenységét tükrözik, ami Hollandiában tipikusan megjelenik.
(10)     A Bizottság szolgálatainak
2013. tavaszi előrejelzése szerint az államháztartási hiány 2013-ban várhatóan
tovább javul, a GDP 3,6 %-ára, ami főként bevételoldali jelentős mértékű
konszolidációs intézkedéseknek köszönhető, nevezetesen a héa-kulcs növelésének
és a jövedéki adók emelésének, kiadásoldalon pedig a közalkalmazottak
bérbefagyasztása és a jövedelemadó-sávok indexálásának elmaradása járul hozzá a
konszolidációhoz. 2013-ban továbbá jelentős egyszeri műveletek hatnak a hiányra[3]. A 4G mobiltelefonos licenszek
értékesítése és az SNS Reaal államosítása (mindkettő hatása 2013-ban jelenik
meg) nagyjából kiegyenlítik egymást. Összességében azonban az egyszeri
intézkedéseknek a GDP mintegy 0,2 %-át kitevő hiánycsökkentő hatása van,
különösen a De Nederlandsche Bank osztalékfizetéseihez és a kikötőbővítéshez
kapott állami hozzájárulásoknak a Havenbedrijf Rotterdam általi
visszaszolgáltatásához kapcsolódóan. A többéves költségvetési előrejelzésekbe
foglalt, részletesen meghatározott és egyeztetett intézkedésekhez tartoznak a
folyamatos megtakarítások 2014-ben. Emellett De Nederlandsche Bank
osztalékfizetéseiből és a bankokra kivetett válságadóból eredő pozitív egyszeri
bevételek lefelé módosítják az államháztartási hiányt. Mindazonáltal, mivel a
gyenge élénkülést figyelembe véve a bevételek várhatóan visszafogottak
maradnak, az államháztartási hiány az előrejelzések szerint 2014-ben a GDP
3,6 %-án stabilizálódik. A Bizottság szolgálatainak 2013. tavaszi
előrejelzése nem foglalja magában a kormány által 2013. márciusban javasolt,
2014-re vonatkozó kiegészítő konszolidációs csomagot, amelyet a szociális
partnerekkel 2013. áprilisban kötött megállapodás nyomán ideiglenesen
visszavontak.
(11)     2014-ben és azt követően nem
elhanyagolható végrehajtási kockázatok kapcsolódnak a költségvetési
kilátásokhoz. A koalíciós megállapodásban foglalt intézkedések tekintetében a
kockázatok főként az előirányzott hatékonyságnövelésből erednek, amelyet a
feladatok önkormányzatokhoz történő decentralizálása által terveznek elérni.
Hollandiában a koalíciós megállapodásokat hagyományosan nagyrészt változtatások
nélkül hajtják végre. Az elmúlt időszakban azonban számos jelentős
változtatásra volt példa, amelyekre az eredeti tervek koalíciós partnerek
általi újraértékelése vagy a szociális partnerekkel kötött megállapodás nyomán
került sor. A 2014-re előrejelzett államháztartási hiány mindenesetre arra
utal, hogy jelentős kiegészítő intézkedésekre lesz szükség ahhoz, hogy az
államháztartási hiányt 2014-ben a GDP 3 %-a alá szorítsák.
(12)     A Bizottság szolgálatainak
2013. tavaszi aktualizált előrejelzése szerint a 2010‑2013 közötti kiigazítási
időszakban évente átlagosan várhatóan körülbelül a GDP 0,7 %-ának
megfelelő mértékben javul a strukturális egyenleg, de 2014-ben nagyjából 0,3
százalékponttal romlik. A 2013. tavaszi előrejelzés alapján a 2011‑2013 közötti
időszakban az átlagos költségvetési erőfeszítés így megközelítené a GDP
0,75 %-ában előírt mértéket. Ha figyelembe vesszük a potenciális
kibocsátásnövekedésnek a túlzotthiány-eljárás szerinti 2009. évi ajánlás
kibocsátása óta történt jelentős lefelé irányuló módosítását és a gazdasági
növekedés összetételének a bevételekre ható módosításait, az így kapott átlagos
éves strukturális erőfeszítés (a GDP 1,1 %-a) jelentős mértékben
meghaladja a túlzotthiány-eljárás keretében kiadott 2009. évi tanácsi ajánlásban
a 2011‑2013 közötti időszakra előírt átlagos éves költségvetési erőfeszítést (a
GDP 0,75 %-a). Ezért úgy tekinthető, hogy Hollandia a tanácsi ajánlással
összhangban eredményes intézkedéseket tett. Alulról felfelé irányuló
megközelítés szerint a teljes költségvetési erőfeszítés a 2011‑2013 közötti
időszakban a GDP 4 %-át teszi ki, vagy évente a GDP mintegy 1,3 %-át,
ami nagyjából egyformán oszlik meg a bevételi és a kiadási intézkedések között.
A 2010‑2013 során hozott költségvetési konszolidációs intézkedések ezen,
lentről felfelé irányuló értékelése alátámasztja azt a következtetést, hogy
Hollandia eredményes intézkedéseket tett.
(13)     Az adósság alakulása
Hollandiában kedvezőtlen volt. 2008-ban fő tényezőként a holland bankok
támogatására irányuló jelentős kormányzati műveletek emelték meg az
államadósság arányát, amely a 2007-ben a GDP 45,3 %-át kitevő értékről
58,5 %-ra duzzadt. 2008‑2012 között folyamatosan emelkedett, 2012-ben
71,2 %-ot ért el. A Bizottság szolgálatainak 2013. tavaszi előrejelzése szerint
az adósság aránya várhatóan tovább emelkedik: 2013-ban a GDP 74,6 %-ára,
2014-ben pedig a GDP 75,8 %-ára. Ez főként az alacsony nominális
GDP-növekedéssel társuló tartós államháztartási hiány eredménye, míg az
államadóssághoz köthető EFSF- és ESM-műveleteknek csak viszonylag kismértékű
felfelé mutató hatása van. A 2013-ra várható bruttó adósságarány felfelé való
elmozdulása az SNS Reaal 2013 elején történt államosításához kapcsolódó, a GDP
mintegy 1 %-ának megfelelő adósságnövelő műveletekhez is köthető (a
körülbelül a GDP 0,6 %-át kitevő hiánynövelő intézkedések mellett).
(14)     A Stabilitási és Növekedési
Paktum szabályaival összhangban, mindezen tényezőket, különösen pedig a
költségvetési pozíciónak az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdése szerinti eredeti
tanácsi ajánlás alapjául szolgálóhoz képest gyengébb általános gazdasági
pozícióból eredő, jelentős mértékű romlását figyelembe véve, indokolt Hollandia
számára új, 2014-es határidőt megállapítani a túlzott hiány kiigazítására.
(15)     A gazdaság és a költségvetés
alakulását övező nagyfokú bizonytalanság ismeretében a korrekciós időszak
utolsó évére ajánlott költségvetési célt jóval a referenciaérték alatt kell
meghatározni annak garantálása érdekében, hogy a korrekció az előírt határidőn
belül eredményesen és tartósan megvalósuljon.
(16)     A túlzott hiány
megszüntetésére szolgáló további egy év biztosítása arányos lenne a 2013-ra a
GDP 3,6 %-ában, 2014-re pedig a GDP 2,8 %-ában meghatározott közbenső
államháztartási hiánycélokkal. A strukturális
költségvetési egyenleg e célokhoz köthető, alapul szolgáló javulása 2013-ban a
GDP 0,6 %-a, 2014-ben pedig a GDP 0,7 %-a. Összességében a fent
említett strukturális célok eléréséhez a holland hatóságoknak biztosítaniuk
kell a 2013-ban előirányzott strukturális erőfeszítés teljesítését és az
alapforgatókönyvben szereplő intézkedéseken felül legalább a GDP 1 %-át
kitevő további konszolidációs intézkedéseket kell elfogadniuk 2014-ben. Ezek a
célok figyelembe veszik, hogy ellensúlyozni kell a költségvetési konszolidációnak
a GDP-növekedésre kifejtett hatásán keresztül az államháztartást érő negatív
másodlagos hatásokat.
(17)     Az Európai Bizottság 2012. évi
költségvetési fenntarthatósági jelentéséből kiderül, hogy Hollandia rövid távon
nem szembesül a költségvetési stressz kockázatával. Az országra közép- és
hosszú távon közepes fenntarthatósági kockázat jellemző. Jóllehet a 2013. évi
nyugdíjreform fontos pozitív lépés, az államháztartás hosszú távú
fenntarthatóságának biztosítása érdekében további intézkedésekre lesz szükség,
különösen a tartós ápolás-gondozáshoz kapcsolódó kiadások visszafogása terén.
(18)     Hollandia teljesíti annak
feltételeit, hogy a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának
felgyorsításáról és pontosításáról szóló 1467/97/EK rendelet 3. cikkének (5) bekezdésében
meghatározott, a túlzott államháztartási hiány megszüntetésére kitűzött
határidő meghosszabbítható legyen,
ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
(1)
Hollandiának legkésőbb 2014-ig meg kell szüntetnie
a jelenleg fennálló túlzott hiányt.
(2)
Hollandiának 2013-ban a GDP 3,6 %-át, 2014-ben
pedig a GDP 2,8 %-át kitevő államháztartási hiányt kell elérnie, ami a
Bizottság szolgálatainak aktualizált 2013. tavaszi előrejelzése alapján
összhangban van a strukturális egyenlegnek a GDP 0,6 %-át, illetve 0,7 %-át
kitevő javulásával.
(3)
Hollandiának végre kell hajtania a 2013. évi
költségvetéssel már elfogadott többéves intézkedéseket, ugyanakkor készen kell
állnia ezek kompenzálására, ha a hasznuk a jelenleg tervezettnél kisebbnek
bizonyul, és a túlzott hiány 2014-ben való megszüntetésének biztosításához
elegendő további intézkedéseket kell végrehajtania. A Tanács [október 1-jei]
határidőt állapít meg Hollandia számára eredményes intézkedések meghozatalára,
valamint arra, hogy az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (4a) bekezdésével
összhangban részletes jelentést tegyen a célok elérése érdekében kidolgozott
konszolidációs stratégiáról.
Ezenfelül a költségvetési konszolidációs
stratégia sikerének biztosítása érdekében fontos, hogy az európai szemeszter
keretében Hollandiának címzett – különösen a makrogazdasági egyensúlyhiány
kezelésére szolgáló eljárás prevenciós ágához kapcsolódó – tanácsi ajánlásokkal
összhangban átfogó strukturális reformokkal támasszák alá a költségvetési
konszolidációt.
Ennek az ajánlásnak a Holland Királyság a
címzettje.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
[2]               A Hollandiára vonatkozó túlzotthiány-eljáráshoz
kapcsolódó dokumentumok megtalálhatóak a következő weboldalon:http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/netherlands_en.htm

[3]               A műveletek besorolásának ilyen értelmezése nem
befolyásolja az Eurostat hivatalos értékelését.


title: A Tanács ajánlása ( 2014. július 8. ) – Észtország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Észtország 2014. évi stabilitási programját

text:
               29.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/25

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2014. július 8.)
   Észtország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Észtország 2014. évi stabilitási programját
   2014/C 247/06
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A tagállamok állam-, illetve kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euroövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.

               (4)

               A Tanács 2013. július 9-én ajánlást (3) fogadott el Észtország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Észtország 2012–2017-es időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2013. november 15-én a 473/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (4) megfelelően kiadta Észtország 2014-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét.

               (5)

               A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai szemeszterét. Ugyancsak 2013. november 13-án a Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Észtországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (6)

               Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (7)

               Észtország 2014. május 8-án benyújtotta 2014. évi nemzeti reformprogramját, és 2014. április 29-én 2014. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)

               A 2014. évi stabilitási programban felvázolt költségvetési stratégia célja a program egésze során fenntartott középtávú költségvetési cél megvalósítása és elegendő költségvetési tartalék létrehozása a gazdaságilag nehéz időszakokra. A stabilitási program megerősíti a strukturális többlet elérésében meghatározott előző középtávú költségvetési célt, ami szigorúbb a Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtnál. Észtország újraszámított strukturális egyenlege 2014-ben várhatóan GDP-arányosan 0,1 százalékponttal romlik, így eltér az előírt kiigazítási pályától, majd 2015-ben GDP-arányosan 0,4 százalékponttal javul, 2016‐2017-ben pedig egyensúlyközeli marad. Emellett a stabilitási program szerint 2014-ben a kiadási referenciaértéktől való eltérés, 2015-ben pedig az attól való jelentős eltérés kockázatával kell számolni. Összességében a középtávú költségvetési cél eléréséhez vezető tervezett kiigazítási pálya a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeinek való megfelelés tekintetében kockázatokat hordoz.

               (9)

               A stabilitási program költségvetési előrejelzéseit alátámasztó – független szervezet által jóvá nem hagyott – makrogazdasági forgatókönyv megalapozott és nagyjából összhangban van a Bizottság szolgálatainak 2014. tavaszi előrejelzésével. Az előrejelzés szerint a strukturális hiány 2014-ben a GDP 0,1 %-ának megfelelő mértékben romlik, ami azt jelenti, hogy a GDP 0,3 %-ával eltér az előírt kiigazítástól, és két év távlatában ez jelentős eltérésnek tekinthető. A Bizottság előrejelzése szerint a strukturális egyenleg 2015-ben a GDP további 0,2 %-ával romlik, vagyis jelentős lesz az eltérés a középtávú cél irányába mutató előírt kiigazítástól. 2014‐2015-ben jelentős eltérés várható a kiadási referenciaértéktől is. A 2014. évi stabilitási program értékelése és a bizottsági előrejelzés alapján, az 1466/97/EK tanácsi rendeletnek megfelelően a Tanács úgy véli, hogy 2014-ben és 2015-ben fennáll a középtávú céltól való jelentős eltérés kockázata. A gazdasági és monetáris unióbeli stabilitásról, koordinációról és kormányzásról szóló szerződés betartását célzó, a strukturális egyenlegre vonatkozó szabály az állami költségvetésről szóló új észt törvénnyel 2014. március 23-án hatályba lépett, de a szabályt még ki kell egészíteni a többéves kiadási célok kötelező jellegének megerősítésével.

               (10)

               Ami a munkaerőpiacot illeti, jelentős eredményt sikerült elérni az ifjúsági és a tartós munkanélküliség csökkentése terén. Kiemelt figyelmet kell fordítani az alacsony jövedelműek munkára való ösztönzését célzó intézkedésekre. További intézkedésekre van szükség a növekvő munkaerőhiány kezeléséhez, ideértve az életkor, egészségügyi problémák és fogyatékosság miatt a munkaerőpiacról kikerülők kérdését is. Ezért alapvető a munkaképességgel összefüggő reform időben történő elfogadása és végrehajtása és a támogató szolgáltatások rendelkezésre állásának biztosítása. A családpolitikai kiadások költséghatékonyságát tovább lehet javítani, többek között a gyermekgondozási lehetőségekhez való hozzáférés javításával. Ez várhatóan előmozdítja a nők mihamarabbi visszatérését a munkaerőpiacra és csökkenti a nemek közötti, tartósan fennálló jelentős bérszakadékot. A Tallinon és Tartun kívüli régiókban fel kell gyorsítani a vállalkozások és a munkahelyteremtés ösztönzésére irányuló intézkedéseket a gazdasági fejlődésben mutatkozó különbségek szélesedésének megakadályozása és a munkanélküliség csökkentése érdekében különösen az alacsony képzettségűek esetében.

               (11)

               Az oktatás és képzés terén nemrég elfogadták az oktatásnak a munkaerő-piaci követelményekhez való hozzáigazítására irányuló reformokat. További erőfeszítésekre van szükség az oktatásból a munka világába való átmenet megkönnyítéséhez. Szisztematikus intézkedésekre van szükség – mindenekelőtt a szociális partnerek bevonásával – a szakképzésben és a munkaalapú tanulásban, különösen a tanulószerződéses gyakorlati képzésben való részvétel növeléséhez. Az egész életen át tartó tanulásra irányuló stratégia végrehajtása komoly erőfeszítéseket igényel, hogy biztosítható legyen az új készségek elsajátítása, a készségfejlesztés és a képzettségi szint növelése, különösen a munkaerőpiacon gyenge pozícióban levő emberek esetében. A létrehozott intelligens szakosodási keret magában foglalja a vállalkozási és növekedési stratégiát, valamint a kutatás-fejlesztési és innovációs stratégiát, és – a tematikus területekre való további szakosodás mellett – a megosztott prioritásokra összpontosít. A gazdaság kis méretére tekintettel folytatni kell a kutatás-fejlesztési és innovációs rendszer nemzetköziesítése és prioritásainak meghatározása irányába ható intézkedéseket.

               (12)

               Az észt gazdaság erőforrás-intenzitása továbbra is magas. Történt előrelépés a középületek energiahatékonyságának kezelése terén, de – különösen a lakóépületek és az ipari ágazatok tekintetében – fenn kell tartani és fokozni kell az erőfeszítéseket. Jelentős eredményeket értek el a hulladékkezelés és -lerakás terén, ugyanakkor biztosítani kell az újrahasznosítás gazdasági életképességét. Végre kell hajtani a közlekedésfejlesztési tervet, különösen azért, hogy Észtország a kibocsátáskereskedelmi rendszeren kívüli ágazatokban vissza tudja fogni szén-dioxid-kibocsátását. Fenntarthatóbb szállítási módok kialakítása révén javítható a teherszállítás energiahatékonysága. A regionális hálózatok egymást kiegészítő jellegének, valamint a buszközlekedés és a vasúti személyszállítás összekapcsolásának fokozása révén tovább növelhető a tömegközlekedés igénybevétele. A személygépkocsi-használat növekszik, ugyanakkor az autók átlagéletkora az uniós átlagnak csaknem duplája, és az újautó-flotta a legszennyezőbbek között van az Unióban. A környezetvédelmi ösztönzők – többek között az adózás – jelentős megerősítésére van szükség. Bár ígéretes lépésekre került sor a határokon átnyúló energia-összeköttetések terén, az észt energiapiac és az uniós piac teljes összekapcsolásához időre és beruházásokra van szükség.

               (13)

               A negatív demográfiai tendenciákkal kombinált szélesedő regionális különbségek és a helyi önkormányzatok hatékonysági problémái, valamint együttműködésük hiánya hátrányosan hat Észtország növekedési potenciáljára. Ez részben tükrözi a kisebb önkormányzatok költségvetési kapacitása és a rájuk ruházott felelősségek közötti aránytalanságokat és a rossz méretgazdaságosságot. A szolgáltatási területeken és szolgáltatási minimumkövetelményeken alapuló hatékonyabb és elérhető minőségi helyi közszolgáltatások – különösen a közlekedés, a tartós ápolás-gondozás, a koragyermekkori nevelés és a szociális szolgáltatások terén – előfeltételét jelentik az aktivizálási és munkaerő-piaci intézkedések eredményességének.

               (14)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Észtország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. Figyelembe vette nemcsak a programok Észtország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait.

               (15)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Észtország stabilitási programját, és arról alkotott véleményét (6) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (16)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ennek alapján a Tanács külön ajánlásokat adott ki azon tagállamok részére, amelyeknek hivatalos pénzneme az euro (7). Észtországnak, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Észtország a 2014 2015 közötti időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Erősítse meg a 2014. évi költségvetési intézkedéseket, tekintettel arra, hogy a Bizottság szolgálatainak 2014. évi tavaszi előrejelzés alapján a GDP 0,3 %-ának megfelelő eltérés alakul ki, ami arra utal, hogy fennáll a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeitől való jelentős eltérés kockázata. 2015-ben jelentős mértékben szilárdítsa meg a költségvetési stratégiát a középtávú költségvetési cél elérése és a későbbi időszakban történő fenntartása érdekében. A középtávú költségvetési keretbe tartozó többéves kiadási szabályok kötelező erejének megerősítésével egészítse ki a költségvetési szabályt és folytassa a közkiadások hatékonyságának fokozását.

               2.

               Javítsa a munkára való ösztönzést az alacsony jövedelműekre irányuló intézkedések révén. Az aktivizálási erőfeszítéseket tegye célzottá a foglalkoztathatóságra irányuló reform időben történő elfogadásának és végrehajtásának biztosításával. A gyermekgondozási létesítmények rendelkezésre állásának és hozzáférhetőségének javításával egyidejűleg növelje a családpolitika eredményességét és költséghatékonyságát. Dolgozzon ki összehangolt intézkedéseket a gazdasági fejlődés és a vállalkozások előmozdítása érdekében a magas munkanélküliséggel küzdő régiókban.

               3.

               Az oktatási és képzési rendszerek munkaerő-piaci jelentőségének biztosítása érdekében az egész életen át tartó tanulásra irányuló intézkedések kiterjesztése, valamint a szakképzésben, többek között a tanulószerződéses gyakorlati képzésben való részvétel szisztematikus növelése révén javítsa a készségek és képzettség szintjét. Erősítse tovább a prioritások megállapítását és a szakosodást a kutatási és innovációs rendszerekben és fokozza az együttműködést a vállalkozások, a felsőoktatás és a kutatóintézetek között, a nemzetközi versenyképességhez való hozzájárulás érdekében.

               4.

               Fokozza az energiahatékonyság javítására irányuló erőfeszítéseket, különösen a lakó- és ipari épületek tekintetében. A kevésbé erőforrás-intenzív mobilitás megvalósítása érdekében jelentősen erősítse a közlekedési ágazatban a környezetvédelmi ösztönzőket. Folytassa a határokon átnyúló kapcsolatok fejlesztését a szomszédos tagállamok között az energiaforrások diverzifikálása céljából, és a balti energiapiacok fokozott integrációja révén mozdítsa elő a versenyt.

               5.

               Teremtsen megfelelőbb egyensúlyt a helyi önkormányzatok bevételei és az önkormányzatokra ruházott felelősségek között. Javítsa a helyi önkormányzatok hatékonyságát és biztosítsa a minőségi közszolgáltatások – különösen az aktivizálási intézkedéseket kiegészítő szociális szolgáltatások – nyújtását helyi szinten.

      Kelt Brüsszelben, 2014. július 8-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. C. PADOAN

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  A tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2014-es iránymutatásokról szóló, 2014. május 6-i 2014/322/EU tanácsi határozat (HL L 165., 2014.6.4., 49. o.) alapján 2014-re is érvényben marad.

      (3)  HL C 217., 2013.7.30., 21. o.

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. május 21-i 473/2013/EU rendelete a költségvetésiterv-javaslatok monitoringjára és értékelésére, valamint az euroövezeti tagállamok túlzott hiánya kiigazításának biztosítására vonatkozó közös rendelkezésekről (HL L 140., 2013.5.27., 11. o.).

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.)

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.

      (7)  Lásd e Hivatalos Lap 141 oldalát.


title: A Bizottság ajánlása ( 2011. október 27. ) a kulturális anyagok digitalizálásáról és online hozzáférhetőségéről, valamint a digitális megőrzésről

text:
               29.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 283/39

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2011. október 27.)
   a kulturális anyagok digitalizálásáról és online hozzáférhetőségéről, valamint a digitális megőrzésről
   (2011/711/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az európai digitális menetrend az Európa 2020 stratégia részeként az információs technológiák előnyeinek a gazdasági növekedés, a munkahelyteremtés és az európai polgárok életminőségének javítása érdekében történő optimalizálását tűzte ki célul. A digitális menetrend egyik kulcsterülete Európa kulturális emlékeinek digitalizálása és megőrzése; ide tartoznak a nyomtatott anyagok (könyvek, folyóiratok, újságok), fényképek, kiállítási tárgyak, archív dokumentumok, hangfelvételek, audiovizuális anyagok, műemlékek és régészeti lelőhelyek (a továbbiakban: „kulturális anyagok”).

               (2)

               Az EU digitalizálási és megőrzési stratégiájának alapja az utóbbi néhány év során a digitális könyvtárakkal kapcsolatos kezdeményezés keretében végzett munka. Az e területen végrehajtott uniós intézkedéseket, ezenbelül az Europeana nevű digitális európai könyvtári archívum és múzeum létrehozását az Európai Parlament és a Tanács is támogatták: ezt legutóbb a 2010. május 5-i parlamenti állásfoglalásban, illetve a 2010. május 10-i tanácsi következtetésekben fejezték ki. A Tanács 2010. november 18–19-én tartott ülésén meghatározott, 2011–2014-ig terjedő kulturális munkaterve hangsúlyozza a digitalizálás területén az összehangolt fellépés szükségességét.

               (3)

               2006. augusztus 28-án a Bizottság ajánlást tett közzé a tagállamok részére, amelynek célja az Európa kulturális örökségében rejlő gazdasági és kulturális lehetőségek kiaknázása az internet felhasználásával. A tagállamoknak a 2008. és 2010. évi ajánlások végrehajtásáról készült jelentései azt mutatják, hogy sikerült előrelépést tenni ezen a területen. Ez az előrelépés azonban nem minden tagállamnál egységes, és az ajánlás különféle pontjainál eltérő mértékben valósult meg.

               (4)

               A digitalizálási erőfeszítések és az európai szintű együttműködés feltételei is nagymértékben megváltoztak az utóbbi néhány évben. Ilyen újdonságok többek között az Europeana 2008. novemberi elindítása, a „bölcsek tanácsa” által készített és 2011. január 10-én közzétett, az európai kulturális örökség online hozzáférhetővé tételéről szóló „Az új reneszánsz” című jelentés, valamint a Bizottság 2011. május 24-én kiadott, gazdátlan művekkel kapcsolatos irányelvjavaslata.

               (5)

               Ezért frissíteni szükséges a digitalizálással, a kulturális örökség online hozzáférhetővé tételével, valamint a digitális megőrzéssel kapcsolatban a tagállamoknak javasolt intézkedéseket. Ebben az összefüggésben még inkább ösztönözni kell a könyvtárak, a levéltárak és a múzeumok anyagainak digitalizálását annak érdekében, hogy Európa megőrizhesse a kultúra és kreatív tartalmak terén betöltött vezető szerepét, valamint hogy a gazdagon rendelkezésre álló kulturális tartalmakat a lehető legjobb módon tudja felhasználni. Amint azt a „bölcsek bizottságának” jelentése az európai kulturális örökség online hozzáférhetővé tételéről is kihangsúlyozza, Európának sürgősen cselekednie kell a digitalizálás és digitális megőrzés előnyeinek kiaknázása érdekében. Ha a tagállamok nem fokozzák beruházásaikat ezen a területen, fennáll a kockázat, hogy a digitális átmenet kulturális és gazdasági előnyei nem Európában, hanem más földrészeken jelentkeznek.

               (6)

               A kulturális anyagok online elérhetősége Európa-szerte lehetővé teszi a polgárok számára, hogy szórakozásuk, tanulmányaik és munkájuk céljából hozzáférjenek a szóban forgó anyagokhoz, és felhasználják azokat. Ezáltal Európa sokszínű és soknyelvű öröksége tiszta köntösben jelenhet meg az interneten. Az európai kulturális intézmények anyagainak digitalizálása lehetővé teszi ezen intézmények számára, hogy továbbra is teljesíthessék feladatukat, azaz hozzáférhetővé tegyék és megőrizzék kulturális örökségünket a digitális környezetben. Ezenkívül a digitalizált anyagok újra felhasználhatók kereskedelmi és nem kereskedelmi célokra egyaránt: például tanulási és oktatási tartalom fejlesztésére, illetve ismeretterjesztő anyagok, turisztikai alkalmazások, játékok, animációk és tervezési eszközök részeként, feltéve, hogy a szerzői és a szomszédos jogokat teljes mértékben tiszteletben tartják.

               (7)

               A digitalizálás ugyancsak fontos anyagokkal látja el a kreatív iparágakat, amelyek az EU GDP-jének 3,3 %-át és foglalkoztatásának 3 %-át adják. Ezekben az iparágakban a digitális váltás alapjaiban formálja át a hagyományos sémákat, alakítja át az értékláncot, és új üzleti modellek kialakítását követeli meg. A digitalizálásban, illetve a kulturális erőforrásokhoz való szélesebb körű hozzáférés biztosításában hatalmas gazdasági potenciál rejlik, és alapvető feltételei annak, hogy Európa kulturális és kreatív kapacitásai bővüljenek, illetve, hogy ezen a területen fokozódjon Európának az iparban való jelenléte.

               (8)

               A digitalizálás fontos eszköze annak, hogy az érdeklődők a kulturális anyagokat szélesebb körben is elérhessék és használhassák. A kulturális örökség digitalizálása vonatkozásában a tagállamok összehangolt fellépése fokozná az egységességet az anyagok kiválasztása terén, és kiküszöbölné az átfedéseket. Az összehangolt fellépés egyúttal biztonságosabb környezetet is teremtene a digitalizálási technológiákba beruházó vállalatok számára. A digitalizálás terén a jelenlegi és a tervezett tevékenységek számbavétele és a számszerű célok kitűzése hozzájárulna a felsorolt célkitűzések megvalósításához.

               (9)

               Európa teljes kulturális örökségének digitalizálása igen magas költségekkel jár, amelyek pusztán közfinanszírozás útján nem fedezhetők. A digitalizálás magánfinanszírozása vagy a köz- és magánszektor által létrehozott partnerségek révén a digitalizálásba a magánszektor is bevonható; ezek a működési formák további ösztönzést érdemelnek. A méltányosság és a kiegyensúlyozottság biztosítása érdekében az ilyen partnerségeknek számos kulcsfontosságú elvnek meg kell felelniük. Ezek közül kiemelten fontos a digitalizált anyagok preferenciális felhasználásának időbeli korlátozása. A „bölcsek tanácsa” az európai kulturális örökség online hozzáférhetővé tételével kapcsolatban kifejtette, hogy a köz-magán partnerségek keretében digitalizált anyagok preferenciális felhasználásának ideje legfeljebb 7 év lehet.

               (10)

               Az EU strukturális alapjai felhasználhatók, és azokat fel is használják a regionális gazdaságra hatással lévő projektek részét képező digitalizálási tevékenységek társfinanszírozására. Az alapokat azonban szélesebb körben és szisztematikusabb módon kellene felhasználni ilyen célokra. A tömeges digitalizálási folyamatok a méretgazdaságosság elve alapján hatékonyabbnak bizonyulhatnak. Ezért ösztönözni kell a digitalizálási kapacitások hatékony felhasználását és – ahol ez lehetséges – a digitalizáló berendezések kulturális intézmények és országok közötti megosztását.

               (11)

               A könyvtárak, a levéltárak és a múzeumok által őrzött anyagoknak csak egy része van köztulajdonban abban az értelemben, hogy már nem képezi szellemi tulajdonjogok tárgyát, miközben a többi szellemi tulajdonjogok oltalmát élvezi. Mivel a szellemi tulajdonjogok kulcsszerepet játszanak az alkotókedv ösztönzésében, Európa kulturális anyagait a szerzői és a szomszédos jogok teljes mértékű tiszteletben tartásával kell digitalizálni, hozzáférhetővé tenni és megőrizni.

               (12)

               2011. május 24-én a Bizottság javaslatot tett egy gazdátlan művekre vonatkozó irányelv létrehozására. Az irányelv teljes körű érvényre juttatása érdekében azt rövid időn belül el kell fogadni és alkalmazni kell: ez biztosítja a gazdátlan művek kérdésének egységes megközelítését az egész EU-n belül. A kereskedelmi forgalomba nem kerülő művek nagy mennyiségben történő digitalizálása céljából a tagállamokban jogszabályi támogatásra lehet szükség az érdekelt felek által önkéntesen kifejlesztett engedélyezési megoldások számára, figyelembe véve a határokon átnyúló hatás szükségességét. Ebben az összefüggésben a lehető legtöbb, kereskedelmi forgalomba nem kerülő anyag digitalizálása érdekében a megállapodások elősegítését célzó további párbeszédeknek arra a megközelítésre kell épülniük, amelyet az érdekelt felek a kereskedelmi forgalomba nem kerülő könyvek és tudományos folyóiratok témájában folytattak a Bizottság által támogatott párbeszéd során. E párbeszéd eredménye a 2011. szeptember 20-án Brüsszelben aláírt egyetértési megállapodás volt. Az európai szinten összekapcsolt szerzői jogi információs adatbázisok használata csökkentheti az ügyleti költségeket a szerzői jogi beleegyezések megszerzése során. Ezeket a mechanizmusokat ezért valamennyi érdekelttel szoros együttműködésben ösztönözni kell.

               (13)

               A köztulajdonban lévő tartalmak széles körű elérésének és használatának biztosítása érdekében szükséges gondoskodni arról, hogy az ilyen tartalmak a digitalizálást követően is köztulajdonban maradjanak. A köztulajdonban lévő anyagokon a tulajdont vagy az eredetet jelző zavaró vízjelek és egyéb vizuális védelmi elemek használata kerülendő.

               (14)

               Az Europeanát, Európa digitális könyvtárát, archívumát és múzeumát 2008. november 20-án indították el. Az Europeana platform további fejlődése nagymértékben függ attól, milyen módon látják el tartalommal a tagállamok és azok kulturális intézményei, és növelik ismertségét a polgárok körében. Az erre irányuló intézkedéseket támogatni kell.

               (15)

               Az Europeana jelenleg több mint 19 millió digitalizált objektumhoz nyújt közvetlen hozzáférést. Ezeknek az objektumoknak csupán 2 %-a hangfelvétel, illetve audiovizuális anyag. Ha az Europeanán még több tartalom válik elérhetővé, beleértve a jelenleg alulreprezentált típusokba tartozó anyagokat, a webhely érdekesebbé válik a felhasználók számára, ezért az ilyen törekvéseket támogatni kell. A 30 millió objektumra vonatkozó, 2015-re szóló általános célkitűzés összhangban van az Europeana stratégiai tervével, és jelentős mérföldkövet jelent a teljes európai kulturális örökség 2025-ig megvalósítandó digitalizálása felé. Az összes köztulajdonban lévő mesterműnek – azaz a tagállamok által meghatározott és kiválasztott legfontosabb kulturális és történelmi munkáknak – az Europeanán való elérhetővé tétele gazdagabbá teszi a webhelyet, összhangban a felhasználók elvárásaival. Az állami finanszírozással digitalizált valamennyi anyag Europeanán való közzétételét biztosító tagállami rendelkezések fellendítik a platform fejlődését, és egyértelmű keretet teremtenek a kulturális intézmények általi tartalomszolgáltatáshoz. Az ilyen intézkedések meghozatalát ezért támogatni kell.

               (16)

               Meg kell oldani a digitális anyagok kezelését és karbantartását, máskülönben a fájlok a tárolásukra szolgáló hardverek és szoftverek elavulásával olvashatatlanná válhatnak, az adattároló eszközök időbeli minőségromlása folytán anyagok veszhetnek el, illetve az adattároló eszközök túlterheltté válhatnak a nagy mennyiségű új és változó tartalom következtében. A digitális anyagok megőrzése terén tett jelentős uniós szintű előrelépés ellenére több tagállam nem rendelkezik egyértelmű és átfogó politikával a digitális tartalom megőrzésére vonatkozóan. E politikák hiánya fenyegeti a digitalizált anyagok fennmaradását, és a digitális formában előállított anyagok elvesztését is eredményezheti. A digitális megőrzés hatékony eszközeinek fejlődése a kulturális intézmények keretein túlmutató, messzemenő hatásokkal jár. A digitális megőrzéssel kapcsolatos kérdések minden, digitális anyagok megőrzésére kötelezett vagy azzal foglalkozni kívánó közcélú és magánszervezetet érintenek.

               (17)

               A digitális megőrzés pénzügyi, szervezési és technikai jellegű kihívásokat támaszt, és időnként a jogszabályi rendelkezések módosítását teszi szükségessé. Több tagállam olyan jogszabályi kötelezettségeket vezetett be vagy készül bevezetni, amelyek előírják a digitális anyagok előállítói számára, hogy az előállított anyagból egy vagy több köteles példányt egy ezzel megbízott szervnek beszolgáltassanak. A kötelespéldány-szolgáltatással kapcsolatos hatékony rendelkezések és gyakorlat minimálisra csökkenthetik mind a tartalom tulajdonosaira, mind a kötelespéldány-tároló intézményekre nehezedő adminisztrációs terheket, ezért bevezetésük ajánlott. A tagállamoknak hatékonyan együtt kell működniük annak érdekében, hogy a digitális anyagok kötelespéldány-szolgáltatásának szabályai ne mutassanak túlzottan nagy eltéréseket, és ezt az együttműködést ösztönözni kell. Az úgynevezett webes szüretelés („web-harvesting”) olyan új technika, amelynek segítségével az interneten található anyagok megőrzési céllal összegyűjthetők. Lényege, hogy az ezzel megbízott intézmény nem csupán fogadja a köteles példányokat, hanem aktív gyűjtést végez, amivel minimális szintre szorítható a digitális anyagokkal kapcsolatos adminisztrációs teher; a nemzeti jogalkotóknak ezért célszerű rendelkezniük e technika alkalmazásáról.

               (18)

               A filmalkotások tekintetében ez az ajánlás több tekintetben is kiegészíti a mozgóképörökségről és a kapcsolódó ipari tevékenységek versenyképességéről szóló 2005. november 16-i európai parlamenti és tanácsi ajánlást, (1)

         A KÖVETKEZŐKET JAVASOLJA A TAGÁLLAMOKNAK:

      Digitalizálás: szervezés és finanszírozás

               1.

               továbbra is fejlesszék a könyvek, folyóiratok, újságok, fényképek, kiállítási tárgyak, archív dokumentumok, hangfelvételek, audiovizuális anyagok, műemlékek és régészeti lelőhelyek (a továbbiakban: „kulturális anyagok”) digitalizálásával kapcsolatos tervezési és nyomonkövetési folyamataikat az alábbiak szerint:

                           a)

                           a 7. pontban említett általános célkitűzésekkel összhangban tűzzenek ki világos, számszerű célokat a kulturális anyagok digitalizálására vonatkozóan, amelyekben meghatározzák az Europeanába felvehető digitalizált anyagok mennyiségének várható növekedését, valamint a közigazgatás által erre a célra szánt költségvetést;

                           b)

                           készítsenek felmérést a digitalizált kulturális anyagokról, és járuljanak hozzá ahhoz az együttműködéshez, amelynek célja egy európai szintű, összehasonlítható számokon alapuló felmérés létrehozása;

               2.

               támogassák a kulturális intézmények és a magánszektor olyan partnerkapcsolatait, amelyek új módot kínálnak a kulturális anyagok digitalizálásának finanszírozására és az anyagok innovatív használatának ösztönzésére, biztosítva ugyanakkor, hogy a köz- és a magánszféra igazságos és kiegyensúlyozott módon működjön együtt a mellékletben foglalt feltételekkel összhangban;

               3.

               ahol csak lehetséges, használják fel az EU strukturális alapjait a digitalizálási tevékenységek társfinanszírozására az intelligens specializációt segítő regionális innovációs stratégiák keretében;

               4.

               vizsgálják meg, hogyan használhatnák ki optimálisan a digitális kapacitásokat, és törekedjenek a méretgazdaságosságra, ami szükségessé teheti a kulturális intézmények digitalizálási tevékenységének közös alapokra helyezését és a határokon átnyúló, európai digitalizálási kompetenciaközpontokra épülő együttműködést;

      Köztulajdonban lévő anyagok digitalizálása és online hozzáférhetősége

               5.

               bővítsék a köztulajdonban levő digitalizált kulturális anyagokkal kapcsolatos hozzáférési és felhasználási lehetőségeket az alábbiak szerint:

                           a)

                           biztosítsák, hogy a köztulajdonban lévő anyagok a digitalizálást követően is köztulajdonban maradjanak;

                           b)

                           támogassák a köztulajdonban lévő digitalizált anyagokhoz való lehető legszélesebb körű hozzáférést és az anyagok lehető legszélesebb körű nem kereskedelmi, illetve kereskedelmi célú újbóli felhasználását;

                           c)

                           korlátozzák a köztulajdonban lévő digitalizált anyagok felhasználását akadályozó zavaró vízjelek és egyéb vizuális védelmi elemek használatát;

      A szerzői jogvédelem alatt álló anyagok digitalizálása és online hozzáférhetősége

               6.

               javítsák a szerzői jogvédelem alatt álló anyagok digitalizálásának és online hozzáférhetőségének feltételeit az alábbiak szerint:

                           a)

                           a gazdátlan művekről szóló irányelv elfogadását követően gyorsan és helyesen ültessék át és hajtsák végre annak rendelkezéseit, és a gyors végrehajtás érdekében már az elfogadást megelőzően folytassanak egyeztetést az érdekelt felekkel; az elfogadást követően pedig szorosan kísérjék figyelemmel az irányelv alkalmazását;

                           b)

                           biztosítsanak megfelelő jogi keretfeltételeket az érdekelt felek által meghatározott és elfogadott engedélyezési mechanizmusok támogatására a kereskedelmi forgalomba nem kerülő művek nagy mennyiségű digitalizálása és határokon átnyúló hozzáférhetősége érdekében;

                           c)

                           támogassák és mozdítsák elő az európai szinten összekapcsolt szerzői jogi információs adatbázisok, például az ARROW hozzáférhetővé tételét;

      Europeana

               7.

               járuljanak hozzá az Europeana további fejlesztéséhez az alábbiak szerint:

                           a)

                           ösztönözzék a kulturális intézményeket, a kiadókat és a többi jogtulajdonost, hogy digitalizált anyagaikat tegyék közzé az Europeanán, elősegítve ezzel, hogy a platform 2015-ig 30 millió digitalizált objektumhoz, ezen belül kétmillió hang- és audiovizuális anyaghoz nyújthasson közvetlen hozzáférést;

                           b)

                           valamennyi jövőbeni digitalizálási projekt állami támogatásához szabják feltételként, hogy a digitalizált anyagoknak az Europeanára is fel kell kerülniük;

                           c)

                           gondoskodjanak arról, hogy 2015-ig valamennyi köztulajdonban lévő mesterművük elérhető legyen az Europeanán;

                           d)

                           hozzák létre, illetve erősítsék meg nemzeti tartalomszolgáltatóikat, amelyek különféle területeken szolgáltatnak tartalmat az Europeana számára, és meghatározott területeken vagy témakörökben járuljanak hozzá a határokon átnyúló tartalomszolgáltatók munkájához, ami elősegítheti a méretgazdaságos működést;

                           e)

                           a digitalizált anyagok európai szintű kölcsönös felhasználhatósága és az állandó azonosítók következetes használata érdekében gondoskodjanak az Europeana és a kulturális intézmények által közösen meghatározott egységes digitalizálási szabványok használatáról;

                           f)

                           biztosítsák a kulturális intézmények által létrehozott, meglévő metaadatok (digitális objektumok leírásai) széles körű és ingyenes hozzáférhetőségét, hogy azok egyéb szolgáltatásokban, például az Europeanán és innovatív alkalmazásokban is felhasználhatók legyenek;

                           g)

                           dolgozzanak ki egy kommunikációs tervet az Europeanának a nagyközönség, és ezen belül különösen az iskolák körében történő népszerűsítése érdekében, a webhely számára tartalmat szolgáltató kulturális intézményekkel együttműködésben;

      Digitális megőrzés

               8.

               erősítsék meg a digitális anyagok hosszú távú megőrzésére irányuló nemzeti stratégiáikat, tegyék naprakésszé a stratégiák végrehajtását célzó cselekvési terveket, és a stratégiákról, illetve cselekvési tervekről cseréljenek egymással információkat;

               9.

               világos és egyértelmű jogszabályi rendelkezések útján tegyék lehetővé a közintézmények számára a digitális kulturális anyagok megőrzési célú többszörözését és átvételét, aminek a szellemi tulajdonjogokra irányadó európai uniós és nemzetközi jogszabályok teljes körű betartásával kell történnie;

               10.

               a digitális formátumban létrehozott anyagok hosszú távú megőrzése érdekében tegyék meg a szükséges intézkedéseket az ilyen anyagok kötelespéldány-szolgáltatásával kapcsolatban, és javítsák az érvényben lévő intézkedéseik hatékonyságát az alábbiak szerint:

                           a)

                           gondoskodjanak arról, hogy a jogtulajdonosok technikai védelmi elemektől mentesen adják át a műveket a köteles példányok tárolását végző könyvtáraknak, illetve, hogy a jogtulajdonosok adják át e könyvtárak részére azokat az eszközöket, amelyekkel elérhető, hogy a technikai védelmi elemek ne akadályozzák a könyvtárak megőrzési célú tevékenységeit, amelyeket a szellemi tulajdonjogokra irányadó európai uniós és nemzetközi jogszabályok teljes körű betartásával végeznek;

                           b)

                           adott esetben hozzanak létre olyan jogszabályt, amely lehetővé teszi a digitális köteles példányok átszállítását egy adott kötelespéldány-tárolást végző könyvtárból más hasonló könyvtárakba, amelyek szintén jogosultak azok kezelésére;

                           c)

                           tegyék lehetővé a webes tartalomnak az ezzel megbízott intézmények általi, az internetes anyagok összegyűjtésére alkalmas technikák, például webes szüretelés („web-harvesting”) útján történő megőrzését, amelynek során a szellemi tulajdonjogokra irányadó európai uniós és nemzetközi jogszabályokat teljes mértékben be kell tartani;

               11.

               az eredetileg digitális formátumban létrehozott anyagok kötelespéldány-szolgáltatására vonatkozó politikáik és eljárásaik kialakítása során, az irányadó előírások túlzott eltérésének megelőzése érdekében vegyék figyelembe a többi tagállamban e tárgyban meghozott intézkedéseket;

      További teendő

               12.

               huszonnégy hónappal ezen ajánlásnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követően, majd attól fogva kétévente tájékoztassák a Bizottságot az ajánlás nyomán végrehajtott intézkedéseikről.

      Kelt Brüsszelben, 2011. október 27-én.

            a Bizottság részéről

         Neelie KROES

            alelnök

      (1)  HL L 323., 2005.12.9., 57. o.

      I. MELLÉKLET

         A KÖZ- ÉS MAGÁNSZFÉRA ÁLTAL LÉTREHOZOTT PARTNERSÉGEK A DIGITALIZÁLÁS TERÉN

      Annak érdekében, hogy kulturális örökségünk digitalizálása terén gyors előrelépést tehessünk, a digitalizálási igények állami finanszírozását magánbefektetésekkel is ki kell egészíteni. A Bizottság ezért ösztönzi a köz- és magánszféra partneri együttműködését a kulturális anyagok digitalizálása terén.
      A Bizottság arra kéri a tagállamokat, hogy támogassák az ilyen együttműködéseket az alábbi alapelvekkel összhangban:
      1.   A szellemi tulajdonjog védelme

      A köz- és magánszférának a kulturális intézmények gyűjteményei digitalizálására irányuló együttműködése során teljes mértékben be kell tartani a szellemi tulajdonjogra vonatkozó európai uniós és nemzetközi jogszabályokat.
      2.   Nem kizárólagos megállapodás

      A köztulajdonban lévő anyagok digitalizálására vonatkozó megállapodások nem lehetnek kizárólagosak abban az értelemben, hogy bármely egyéb magánpartnernek lehetőséget kell biztosítani ugyanazon anyag hasonló feltételekkel történő digitalizálására.
      A magánpartner befektetésének megtérülése érdekében szükséges lehet az adott partner részére bizonyos időn át preferenciális kereskedelmi célú felhasználásra vagy üzemeltetésre vonatkozó jogot biztosítani. Ennek az időtartamnak korlátozottnak és a lehető legrövidebbnek kell lennie, összhangban azzal az alapelvvel, amely szerint a köztulajdonban lévő anyagoknak digitalizálást követően is köztulajdonban kell maradniuk. A preferenciális felhasználási idő nem haladhatja meg a 7 évet.
      Az erre vonatkozó megállapodásoknak teljes mértékben meg kell felelniük a EU versenyjogi előírásainak.
      3.   A folyamat átláthatósága

      A kulturális intézmények gyűjteményeinek digitalizálására vonatkozó szerződéseket a potenciális magánpartnerek számára kiírt nyílt pályázatot követően kell odaítélni.
      4.   A szerződések átláthatósága

      A kulturális intézmények és a magánpartnerek között a kulturális gyűjtemények digitalizálására létrejött szerződések tartalmát nyilvánossá kell tenni.
      5.   Hozzáférhetőség az Europeanán

      A köz- és magánszféra partneri együttműködésének feltétele, hogy a digitalizált anyagoknak az Europeanára is fel kell kerülniük.
      6.   Alapvető szempontok

      A köz- és magánszféra együttműködésére irányuló pályázatokat az alábbi alapvető szempontok szerint kell értékelni:

                  —

                  a magánpartner befektetésének teljes összege, figyelembe véve a közszférabeli partner elvárásait,

                  —

                  a digitalizált anyagok nagyközönség számára való hozzáférhetősége, beleértve az Europeanán való hozzáférhetőséget. Előnyben kell részesíteni azokat az együttműködési modelleket, amelyeknél a digitalizált anyagokhoz a végfelhasználó ingyenesen hozzáférhet, szemben azokkal, ahol a végfelhasználónak fizetnie kell az anyagokhoz való hozzáférésért,

                  —

                  határokon átnyúló hozzáférés. A partneri együttműködés során biztosítani kell a határokon átnyúló hozzáférést kivétel nélkül mindenki számára,

                  —

                  az az időtartam, amelynek során a magánpartner a digitalizált anyagok preferenciális kereskedelmi célú felhasználására jogosult. Ennek az időtartamnak a lehető legrövidebbnek kell lennie,

                  —

                  a tervezett digitalizálási minőség, illetve a kulturális intézményeknek átadandó fájlok minősége. A magánpartnernek a kulturális intézményt ugyanolyan minőségű digitalizált fájlokkal kell ellátnia, mint amilyeneket ő maga is használ,

                  —

                  a digitalizált anyagok kulturális intézmények általi, nem kereskedelmi célú felhasználásának lehetőségei. E felhasználási lehetőségeknek a lehető legszélesebb körűeknek kell lenniük, és nem vonatkozhatnak rájuk technikai vagy szerződéses korlátozások,

                  —

                  a digitalizálási projekt időbeli ütemezése.

      II. MELLÉKLET

         AZ EUROPEANÁBA TÖRTÉNŐ MINIMÁLIS TARTALMI HOZZÁJÁRULÁSOKRA VONATKOZÓ INDIKATÍV CÉLOK TAGÁLLAMONKÉNT

                  Objektumok száma az Europeanában tagállamonként (1)

                  2015-re vonatkozó indikatív cél (2)

                  BELGIUM

                  338 098

                  759 000

                  BULGÁRIA

                  38 263

                  267 000

                  CSEH KÖZTÁRSASÁG

                  35 490

                  492 000

                  DÁNIA

                  67 235

                  453 000

                  NÉMETORSZÁG

                  3 160 416

                  5 496 000

                  ÉSZTORSZÁG

                  68 943

                  90 000

                  ÍRORSZÁG

                  950 554

                  1 236 000

                  GÖRÖGORSZÁG

                  211 532

                  618 000

                  SPANYOLORSZÁG

                  1 647 539

                  2 676 000

                  FRANCIAORSZÁG

                  2 745 833

                  4 308 000

                  OLASZORSZÁG

                  1 946 040

                  3 705 000

                  CIPRUS

                  53

                  45 000

                  LETTORSZÁG

                  30 576

                  90 000

                  LITVÁNIA

                  8 824

                  129 000

                  LUXEMBURG

                  47 965

                  66 000

                  MAGYARORSZÁG

                  115 621

                  417 000

                  MÁLTA

                  56 233

                  73 000

                  HOLLANDIA

                  1 208 713

                  1 571 000

                  AUSZTRIA

                  282 039

                  600 000

                  LENGYELORSZÁG

                  639 099

                  1 575 000

                  PORTUGÁLIA

                  28 808

                  528 000

                  ROMÁNIA

                  35 852

                  789 000

                  SZLOVÉNIA

                  244 652

                  318 000

                  SZLOVÁKIA

                  84 858

                  243 000

                  FINNORSZÁG

                  795 810

                  1 035 000

                  SVÉDORSZÁG

                  1 489 488

                  1 936 000

                  EGYESÜLT KIRÁLYSÁG

                  944 234

                  3 939 000

         (1)  2011. októberi állapot. További objektumok egyes nem EU-tagállamokból (különösen Norvégiából és Svájcból) származnak, vagy az Unió egészére kiterjedő projektek eredményeképpen kerültek a rendszerbe, ezért nem tulajdoníthatók egy adott tagállamnak.

         (2)  A tagállamonkénti indikatív cél kiszámításához figyelembe vették az országok népességét és GDP-jét, valamint azt az átfogó célkitűzést, amely szerint 2015-ig 30 millió digitalizált objektumot kell az Europeanán keresztül elérhetővé tenni. Azon tagállamok esetében, amelyek mára már teljesítették volna az előzőek szerint meghatározott indikatív célt, vagy közel járnának hozzá, az új célkitűzés az, hogy az Europeanába eddig bevitt objektumok 30 %-ának megfelelő további növekményt érjenek el. A tagállamokat felkérik arra, hogy a minőségi tényezőkre is ügyeljenek, figyelembe véve, hogy minden köztulajdonban álló mesterművet 2015-ig elérhetővé kell tenniük az Europeanán keresztül.