title: A Tanács ajánlása ( 2013. július 9. ) Ausztria 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Ausztria 2012–2017-es stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről

text:
               30.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/1

      A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2013. július 9.)
   Ausztria 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Ausztria 2012–2017-es stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről
   2013/C 217/01
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményéregal folytatott konzultációt követően,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A tagállamok állam- és kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euroövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az Európa 2020 stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.

               (4)

               A Tanács 2012. július 10-én ajánlást (3) fogadott el Ausztria 2012. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Ausztria 2011–2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programját.

               (5)

               A Bizottság 2012. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2013. évi európai szemeszterét. Ugyancsak 2012. november 28-án a Bizottság a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Ausztriát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (6)

               Az Európai Parlament az 1466/97/EK rendelettel összhangban megfelelően részt vett az európai szemeszterben, és 2013. február 7-én elfogadta a 2013. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló állásfoglalást és a 2013. évi éves növekedési jelentéshez való hozzájárulásról szóló állásfoglalást.

               (7)

               Az Európai Tanács 2013. március 14-én elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedésbarát költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (8)

               Ausztria 2013. április 16-án benyújtotta a 2013. évi nemzeti reformprogramját és a 2012–2017-es időszakra vonatkozó stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (9)

               A stabilitási programnak az 1466/97/EK rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy Ausztria jelentős konszolidációs erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy a költségvetést a túlzott hiány kiigazításának útjára állítsa. A stabilitási program tekintetében a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv optimista. A stabilitási programban felvázolt költségvetési stratégia elsődleges célja az államháztartási hiány fokozatos csökkentése a névleges értelemben kiegyensúlyozott költségvetés 2016-ig történő elérése és a középtávú költségvetési cél 2017-ig történő teljesítése érdekében. A stabilitási program megerősíti a GDP 0,45 %-át kitevő strukturális hiányra vonatkozó korábbi középtávú költségvetési célkitűzést. A középtávú költségvetési célkitűzés összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel. A jelenlegi előrejelzések alapján Ausztria jó úton halad, hogy 2013-ra kiigazítsa túlzott hiányát, tekintve, hogy a Bizottság szolgálatainak előrejelzései alapján az államháztartási hiány 2012-ben a GDP 2,5 %-át tette ki és 2013-ban várhatóan a GDP 2,2 %-ára, 2014-ben pedig a GDP 1,8 %-ára fog tovább csökkenni. Adódhatnak azonban lehetséges többletköltségek egy nagy bank felszámolásával kapcsolatban, amelyeknek jelentős hiánynövelő hatása lehet. A 2012-ben a túlzotthiány-eljárásban előírt kiigazítási pályát felülmúló, nagymértékű javulást követően a strukturális egyenleg hiánya az előrejelzések szerint 2013-ban 1,8 %-ra fog emelkedni. A strukturális hiány 2013-as csekély mértékű emelkedését a Bizottság szolgálatainak előrejelzése is megerősítette. A stabilitási programban foglalt adatok szerint 2014-től kezdve az újraszámított strukturális egyenleg 2014-ben és 2015-ben 0,5 %-ot felülmúló strukturális kiigazítást irányoz elő, amelynek következtében Ausztria a stabilitási programban felvázolt forgatókönyvhöz képest két évvel korábban, azaz 2017 helyett már 2015-ben teljesítheti a középtávú célkitűzést.
               A Stabilitási és Növekedési Paktum kiadásokra vonatkozó referenciaértékét illetően a programban foglalt információk szerint az államháztartási kiadások növekedési üteme (a diszkrecionális intézkedések nélkül) a 2014-es és 2016-os években várhatóan a GDP 0,5 %-ával járul majd hozzá a középtávú célkitűzést szolgáló éves strukturális kiigazításhoz. A stabilitási program forgatókönyvében a kiadások/GDP-arány vonatkozásában előre jelzett jelentős csökkenés rendkívül ambiciózus, mivel a becslések szerint a kiadások szintje a GDP-hez viszonyítva az elmúlt több mint 15 évben az egyik legalacsonyabb szintet fogja elérni. Ausztria az adósságkritériumnak való megfelelés tekintetében várhatóan 2014-től 2016-ig átmeneti időszakban lesz, és a tervek biztosítani fogják a megfelelés irányába tett elegendő mértékű előrelépést.
               A költségvetési keret megerősítése alig változtatott a kormány különböző rétegei közötti költségvetési kapcsolatokon. Továbbra is kihívást jelentenek az egymást átfedő felelősségi körök és a finanszírozási és kiadási hatáskörök közötti következetlenségek. A nemzeti kormány, a társadalombiztosítást nyújtók és a szövetségi szint alatti szint közötti folyamatos megállapodások komplex mechanizmusa végrehajtási kockázatot jelent az egészségügyi kiadások visszafogását célzó intézkedésekre. Az oktatás terén egy hat pontból álló javaslatról, egyebek mellett a kerületek iskolaigazgatási hatóságainak eltörléséről folyó tárgyalások üdvözlendő lépést jelentenek afelé, hogy egyszerűsödjenek a kormányzat különböző szintjei közötti felelősségi körök, ám további egyszerűsítésre lenne szükség ahhoz, hogy a hatáskörök szétaprózottsága még nagyobb mértékben csökkenhessen.

               (10)

               Az előrejelzések szerint 2020-tól romlani kezd Ausztria munkaerő-potenciálja, a gazdaság egyre inkább igényli a szakképzettséget. Optimalizálható a munkaképes korú népességben rejlő potenciál kihasználása, különösen a nők, a migránsok és az idősebb munkavállalók körében.

               (11)

               Az idősebb munkavállalók foglalkoztatási aránya bár észrevehetően növekszik és közelít az uniós átlaghoz, még mindig az alatt van (43,1 % szemben a 48,8 %-kal), és a nyugdíjba vonulást megelőzően az emberek mintegy 30 %-a tölt 1,5 és 3 év közötti időszakot munkanélküliként vagy betegszabadságon. A korai nyugdíjba vonulási és rokkantsági nyugdíjrendszerek viszonylag széleskörű alkalmazása, valamint a nők viszonylag alacsony törvényes nyugdíjkorhatára (60 év), amely csak nagyon fokozatosan fog emelkedni, negatív hatást gyakorol az idősebb munkavállalók munkaerő-kínálatára. 2012-ben számos, a tényleges nyugdíjkorhatár növelését célzó intézkedés került elfogadásra, főleg a korai nyugdíjazás, valamint a rokkantsági nyugdíj csökkentésével.

               (12)

               Jóllehet a nők foglalkoztatottsági aránya viszonylag magas Ausztriában (2012-ben 70,3 % az uniós szintű 62,4 %a-hoz képest), a munkaerőpiacon tapasztalt nemek közötti szegmentálódás csökkentése által még van lehetőség ezen arány növelésére. A részmunkaidőben foglalkoztatott nők aránya a legmagasabbak között van az Unióban és korlátozott mértékben állnak rendelkezésre a gyermekgondozási és a tartós ápolás-gondozási szolgáltatások. A női foglalkoztatottság teljes munkaidős egyenértékben mért aránya azt jelzi, hogy Ausztria számára különösen nehéz teljes mértékben kihasználni a női munkaerőben rejlő potenciált. Ezenfelül a nőket majdnem kétszer olyan gyakran foglalkoztatják marginális területeken, s nagy számban alkalmazzák őket alacsony bérezésű munkák esetében. Ez a nemek között 24 %-os fizetési különbséget eredményez, ami uniós viszonylatban a harmadik legmagasabb arány. Az alacsony keresetűek adóterheinek csökkentése nagyobb ösztönzőt jelentene munkaerő-piaci részvételük növelésére. Az osztrák adórendszer szerkezete lehetővé teszi, hogy az adózás a növekedés szempontjából kevésbé káros egyéb források felé tolódjon el. Az ingatlanadó-bevételek Ausztriában csupán a GDP 0,5 %-át teszik ki és jóval a GDP 2,1 %-át kitevő uniós átlag alatt vannak. Az ingatlanvagyonhoz kapcsolódó rendszeres adókból származó bevételek, amelyek a növekedés szempontjából a legkevésbé károsak, a harmadik legalacsonyabb értéket mutatják az Unióban, 2011-ben a GDP 0,2 %-át tették ki (uniós átlag: 1,3 %).

               (13)

               2011-ben a munkaképes korú népesség 19 %-a külföldi születésű volt, ezzel az aránnyal Ausztria a munkaképes korú migránsok egyik legmagasabb arányát képviseli a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) országai között. A migránsok gyakran nehézségekkel találják szembe magukat a munkaerőpiacon, és körükben jóval magasabb a munkanélküliségi ráta (9,7 % szemben a 3,6 %-kal), valamint a foglalkoztatottsági arány is alacsonyabb (az EU-27-en kívüli állampolgárok 62,8 %-os aránya szemben az osztrák polgárok 76,4 %-os arányával). Ezen túlmenően a migráns háttérrel rendelkezők képzettségi szint alatti foglalkoztatása és bérezése háromszor olyan gyakran fordul elő, mint az osztrák polgárok esetében (2008-ban 27,5 % volt szemben a 9,7 %-kal). A migránsok oktatási eredményei is alacsonyabbak, a szegénység kockázata pedig kétszer olyan nagy eséllyel fenyegeti őket (26,6 % szemben a 12,6 %-kal).

               (14)

               Az előrejelzett közép- és hosszú távú nyugdíj- és egészségügyi kiadások veszélyeztetik az államháztartás fenntarthatóságát. A tartós ápolás-gondozás előrejelzett kiadásai is fenntarthatósági kockázatot hordoznak, jóllehet kisebb mértékben. A nyugdíjrendszer közelmúltbeli reformja valószínűleg bizonyos fokig csökkenti a fenntarthatósági kockázatokat, ha a munkaerő-piaci feltételek olyan jellegű javítása kíséri őket, amely lehetővé teszi az idősebb munkavállalók számára, hogy tovább maradjanak a munka világában. Azonban még várat magára a férfiak és nők nyugdíjkorhatárának gyorsított harmonizációja, valamint a tényleges nyugdíjkorhatárnak az emelése a nyugdíjkorhatárnak, valamint a nyugdíjnak a várható élettartam növekedéséhez történő hozzáigazítása révén. Az egészségügyi és a tartós ápolás-gondozási rendszer pénzügyi fenntarthatóságának kérdésével foglalkozni kell, többek között amiatt is, hogy folyamatosan nő a tartós ápolás-gondozás iránti igény és kereslet. Az egészségügyi ágazatokban a közelmúltban tett szakpolitikai intézkedések valószínűleg a helyes irányba mutatnak, bár hatékonyságuk alapos értékelését a következő években el kell végezni. Elő kell mozdítani a megelőzést, a rehabilitációt és a független életvitelt, hogy megfékezhetőek legyenek a tartós ápolás-gondozás jövőbeni költségei.

               (15)

               Egyes összehasonlító nemzetközi tanulmányok és vizsgálatok alapján az osztrák oktatási eredmények a 10–15 évesek körében az átlag alatt maradnak annak ellenére, hogy Ausztria oktatásra fordított kiadásai jóval az 5,41 %-os uniós átlag felettiek, 2009-ben a GDP 6,01 %-át tették ki. A 15 éves fiatalok több mint 25 %-a nem rendelkezik megfelelő olvasási készségekkel, és matematikából is csak valamelyest jobbak az eredmények. A migráns háttérrel rendelkező fiatalok és osztrák születésű diáktársaik közötti teljesítménykülönbségek a legmagasabbak között szerepelnek az Unióban. A felsőoktatásban a hallgatók növekvő száma nyomást gyakorol a pénzügyi és szervezeti rendszerekre, ám a tanulmányaikat sikeresen befejező hallgatók aránya alacsony. Az oktatási rendszer igazgatása és finanszírozása terén érvényes felelősségi körök megosztása is szétaprózódott.

               (16)

               Ausztria azon tagállamok egyike, amelyek a leginkább profitálhatnának (GDP-ben) a határokon átnyúló szolgáltatásnyújtást gátló tényezők visszaszorításából. A szolgáltatói ágazatban azonban még mindig jelentős korlátok gátolják a piacra lépést és a hatékony versenyt. E korlátok különösen a szabadfoglalkozások és a vasúti szállítás terén jelentkeznek. A szakmai szolgáltatások lényeges szerepet játszanak az üzleti szolgáltatások piacain: a GDP 10 %-át, a teljes foglalkoztatásnak pedig 11 %-át teszik ki. A szolgáltatói ágazatban továbbra is fennállnak a hozzáférés megszerzésére és egyes szakmák gyakorlására vonatkozó, például a jogi formát és a részesedési követelményeket illető korlátozások. Nagy szükség van annak értékelésére, hogy mennyire indokoltak e korlátozások, és hogy ugyanazon közérdekű célkitűzések teljesíthetők-e enyhébb szabályozási rendszerek alkalmazásával. A nemrégiben bekövetkezett versenyjogi változás eredményeként meg fognak szilárdulni az osztrák versenyhatóságok hatáskörei, pénzügyi és emberi erőforrásai azonban még mindig a hasonló vagy kisebb gazdaságokban megfigyelt szintek alatt maradnak.

               (17)

               Ausztria előrelépett a határokon átnyúló, származási és fogadó tagállam közötti pénzügyi felügyeleti együttműködés terén. Ezenfelül további előrelépés történt azon teljesen vagy részben államosított bankok átszervezése terén, amelyek szerkezetátalakítási támogatásban részesültek. E bankok eszközeinek további minőségromlásával összefüggő kockázatok miatt azonban még mindig vannak olyan veszélyeztetett területek, amelyeket szorosan figyelemmel kell kísérni.

               (18)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Ausztria gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. Figyelembe vette nemcsak a programok Ausztria fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–7. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait.

               (19)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét (5) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (20)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte az euroövezet gazdaságpolitikájának átfogó elemzését is, amely alapján a Tanács külön ajánlásokat (6) intézett azon tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euro. Ausztriának, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell.

         AJÁNLJA, hogy Ausztria a 2013–2014-es időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A tervezetteknek megfelelően hajtsa végre a 2013. évi költségvetést, hogy fenntartható módon kiigazítsa a túlzott hiányt és hajtsa végre a tanácsi ajánlásokban a túlzotthiány-eljárás keretében meghatározott strukturális kiigazítási erőfeszítést. A túlzott hiány kiigazítását követően megfelelő ütemben hajtsa végre a strukturális kiigazítási erőfeszítést, hogy 2015-re teljesítse a középtávú költségvetési célt. Egyszerűsítse a kormányzat különböző szintjei közötti költségvetési kapcsolatokat, például a szervezeti felépítés egyszerűsítése és a finanszírozási és kiadási hatáskörök összehangolása révén.

               2.

               Gyorsítsa fel a férfiak és nők nyugdíjkorhatárának harmonizációját, igazítsa a törvényes nyugdíjkorhatárt a várható élettartamhoz, hajtsa végre és kövesse figyelemmel a korai nyugdíjba vonulás korlátozására irányuló, nemrégiben hozott reformokat, valamint javítsa az idősebb munkavállalók foglalkoztathatóságát a tényleges nyugdíjkorhatár és az idősebb munkavállalók foglalkoztatási rátájának felemelése érdekében.

               3.

               Tegyen új intézkedéseket a nők munkaerő-piaci részvételének növelése érdekében, nevezetesen a gyermekgondozás és a tartós ápolás-gondozási szolgáltatások további fejlesztése révén, valamint foglalkozzon a nemek közötti bérszakadékkal és a nyugdíjak közötti különbséggel. Aknázza ki teljes mértékben a migráns háttérrel rendelkező személyek munkaerő-piaci lehetőségeit, végzettségük és oktatási eredményeik elismerésének javítása révén. Csökkentse a munkára nehezedő magas adó- és társadalombiztosítási terheket az alacsony keresetűek esetében, mégpedig költségvetési szempontból semleges módon, az adózás egyéb, a növekedés szempontjából kevésbé káros formáira, például rendszeres ingatlanadókra támaszkodva.

               4.

               Hajtsa végre hatékonyan az egészségügyi rendszer nemrégiben hozott reformjait, hogy meggyőződhessen arról, hogy megvalósulnak a költséghatékonyság-növelésből származó várt megtakarítások. Dolgozzon ki pénzügyileg fenntartható modellt a tartós ápolás-gondozási szolgáltatások nyújtására és helyezzen nagyobb hangsúlyt a megelőzésre, a rehabilitációra és a független életvitelre.

               5.

               Javítsa az oktatás eredményeit, különösen a hátrányos helyzetű fiatalok körében, egyebek mellett a korai gyermekkori oktatás ösztönzése és a korai differenciálás negatív hatásainak csökkentése révén. Javítsa a stratégiai tervezést a felsőoktatásban és szorgalmazza az iskolaelhagyást visszaszorító intézkedéseket.

               6.

               Szilárdítsa tovább a versenyhatóság hatáskörét és erőforrásait, valamint kövesse figyelemmel a versenyjogi reform végrehajtását. Távolítsa el a szolgáltatók munkáját megnehezítő akadályokat. Ezen belül vizsgálja felül, hogy a piacra lépést és a szabályozott szakmák gyakorlását gátló korlátozásokat a közérdek indokolja-e, valamint ösztönözze a versenyt a vasúti ágazatban.

               7.

               A pénzügyi stabilitás fenntartása céljából tartsa továbbra is szoros felügyelet alatt a teljes mértékben és részben államosított bankokat és gyorsítsa fel átszervezésüket.

      Kelt Brüsszelben, 2013. július 9-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         R. ŠADŽIUS

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  A tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2013. április 22-i 2013/208/EU tanácsi határozat (HL L 118., 2013.4.30., 21. o.) alapján 2013-ra is érvényben marad.

      (3)  HL C 219., 2012.7.24., 1. o.

      (4)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (5)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése értelmében.

      (6)  Lásd e Hivatalos Lap 97. oldalát.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52005SC0140

Ajánlás a Tanács véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Málta naprakésszé tett, a 2004 és 2007 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról  /* SEC/2005/0140 végleges */

	[pic] | COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES |Brussels, 2.2.2005SEC(2005) 140 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Málta naprakésszé tett, a 2004 és 2007 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKLÁSA költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1466/97/EK tanácsi rendelet[1] előírja, hogy a kívülálló tagállamoknak, vagyis a közös valutát be nem vezető tagállamoknak konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk a Tanácsnak és a Bizottságnak. A rendelet 9. cikke alapján a Tanácsnak minden egyes konvergenciaprogramot meg kell vizsgálnia a Bizottság és a Szerződés 114. cikke alapján létrehozott bizottság (Gazdasági és Pénzügyi Bizottság) által elkészített értékelés alapján. Miután a Tanács megvizsgálta a programot, a Bizottság ajánlása alapján és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően a programot véleményezni köteles. A tagállamoknak a rendeletnek megfelelően évente be kell nyújtani naprakésszé tett konvergenciaprogramjukat, amelyet a Tanács ugyanezen eljárások szerint megvizsgálhat.Az EU-hoz 2004. május 1-jén csatlakozott tagállamaok nem vesznek részt a közös valutában, de az euró bevezetése érdekében kötelesek megfelelő időben teljesíteni a konvergenciakritériumokat, köztük az állam pénzügyi helyzetének fenntarthatóságára vonatkozót is. Tekintettel a 2003-ban mért, a GDP 9,7%-ának megfelelő államháztartási hiányra és a GDP 70,4%-át kitevő adóhányadra, , a Tanács július 5-i határozata szerint Máltán túlzott a hiány, és azt ajánlotta, hogy a túlzott hiányt legkésőbb 2006-ig igazítsák . Javasolta továbbá, hogy Málta hozzon strukturális intézkedéseket a kiadások ésszerűsítése és csökkentése érdekében, és hogy 2004. november 5-ig hatékony intézkedések segítségével biztosítsa a 2005-re kitűzött hiánycélt. Felkérték továbbá a máltai hatóságokat annak biztosítására, hogy az adóssághányad növekedése 2005-ben megálljon, majd az adóhányad csökkenjen. 2004. december 22-i közleményében a Bizottság arra a megállapításra jutott, hogy a máltai kormány hatékony intézkedéseket hajtott végre a 2005. évre kitűzött hiány teljesítéséhez.Az EU-hoz 2004. május 1-jén csatlakozott tagállamok kötelezettséget vállaltak konvergenciaprogramjuk 2004. május 15-ig történő benyújtására, és azok első naprakésszé tett változatának elkészítésére 2004 vége felé.Málta első, a 2004-2007 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramját 2004 május 21-én nyújtotta be, és azt a Tanács 2004. július 5-én értékelte. Málta 2004. december 7-én nyújtotta be a konvergenciaprogram aktualizálását. A Bizottság szervezeti egységei a 2004. őszi gazdasági előrejelzésük eredményei, a magatartási kódex[2], a potenciális kibocsátás becslésére közösen elfogadott módszertan, a 2003-2005 közötti időszakra szóló átfogó gazdaságpolitikai iránymutatás ajánlásai, valamint a költségvetés-politika koordinációjának megerősítéséről szóló, a Tanácsnak és Európai Parlamentnek címzett 2002. november 27-i bizottsági közleményében[3] kifejtett elvek figyelembe vételével technikailag értékelték az aktualizált programot. Az értékelés következtetései:-  Málta kormánya 2004. december 7-én nyújtotta be a 2004-2007 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogram első aktualizálását. A program nagyjából megfelel a magatartási kódexnek. Konkrétabban szólva a közkiadások lebontása hiányos, az áradatok pedig nem felelnek meg az összehangolt meghatározásoknak.-  Az aktualizált programban vázolt makrogazdasági forgatókönyv a gazdasági tevékenység fokozatos gyorsulását jelzi. A GDP 2004-re becsült növekedése (0,6%) alacsonyabb, mint a Bizottság 2004. őszi előrejelzése (1%), a 2005-ben (1,5%) és 2006-ban (1,8%) várható növekedés pedig megvalósítható és tökéletesen megfelel a Bizottság előrejelzéseinek. A várakozások szerint a programidőszak végén a növekedés tovább gyorsul, és 2007-ben eléri a 2,2%-ot. A növekedési feltételezések általában megvalósíthatónak tűnnek.-  A Máltán a kiskereskedelmi árindex éves változásával mért éves infláció az elmúlt hónapokban valamelyest csökkent, és 2004 egészére 2,9%-ra becsülik. A programidőszakra vonatkozó előrejelzések szerint az infláció folyamatosan csökken, és 2005-ben eléri a 2,4%-ot, 2006-ban és 2007-ben pedig az 1,9%-ot. A máltai líra effektív árfolyama 2004-ben mind névleges, mind reálértéken kis mértékben felértékelődött. A programidőszak során a várakozások szerint a líra névleges effektív árfolyama többé-kevésbé változatlan marad. A központi bank rövidtávú kamatai – az elsődleges irányadó kamatok – 2003 szeptembere óta 3%-on (100 bázisponttal az euróövezet szintje fölött) állnak. Az előrejelzés szerint a kamatok 2005-ben fél százalékponttal nőnek, és 2007-ig 3,5%-on maradnak.-  A 2004. évi költségvetés végrehajtásával kapcsolatos információk alapján a 2004-re a GDP 5,2%-ában meghatározott és a programban megerősített hiánycél elérhető. A naprakész program 2007-ig megerősíti a hiánycélt. A konvergenciaprogram célja, hogy 2006-ban a hiány a GDP 3%-ában megállapított referenciaérték alá csökkenjen. Az államháztartási hiány a GDP 5,2%-áról (2004) 2005-ben a GDP 3,7%-ra, 2006-ban 2,3%-ára, 2007-ben pedig 1,4%-ára csökken. Az előző programhoz képest a naprakésszé tett program változatlan makrogazdasági forgatókönyv mellett megerősíti a tervezett kiigazítást. A költségvetési konszolidáció a bevételek növelését célzó intézkedésekre és a kiadások csökkentésére épül.-  A máltai gazdaság, mérete és nyitottsága folytán, rendkívül ingatag és érzékeny/ki van téve… a külső hatásokra. Ez növeli az inflációt növelő és csökkentő kockázatokat, amelyek nem csupán a makrogazdasági forgatókönyvvel, hanem a programban vázolt költségvetési kiigazítás végrehajtásával is kapcsolatosak. E kockázatok ellenére azonban az óvatos makrogazdasági forgatókönyv, a hiány csökkentését célzó bejelentett intézkedések, valamint a programban vázolt költségvetési előrejelzések megvalósíthatóvá teszik a konszolidáció folyamatát.-  A becslések szerint a bruttó államadósság 2004-re eléri a GDP 73,2%-át, míg 2003-ban ugyanez az érték 70,4% volt. A program alapján az adóssághányadnak 2005-ben 72%-ra kell csökkennie, a programidőszak végére pedig 70%-hoz kell közelítenie. A máltai hatóságok előrejelzése szerint a gazdasági növekedés, az elsődleges egyenleg fokozatos javulása és az eszközök értékesítése 2005 után hozzájárul az adósság és a GDP arányának csökkenéséhez. Az előrejelzett adódinamika azonban szükségessé teszi a rendkívüli tevékenységek részletesebb ismertetését és szorosabb vizsgálatát, mert e tevékenységek részben ellensúlyozzák a jelentős privatizációs bevételek (2005-ben és 2006-ban a GDP 2%-át meghaladó/több, mint a GDP 2%-a) hatásait.-  A program ismerteti a kormány strukturális reformprogramját, amelynek központi elemei a közigazgatási intézmények átszervezését célzó kezdeményezések és egyes tevékenységi ágazatok – ipar, kikötők, szállítás és energia – működésének javítása. A privatizáció része a programban vázolt reformcsomagnak, amely az adó- és kedvezménycsalás megerősítését is célul tűzi ki. A kormány közzétett egy fehér könyvet is a máltai nyugdíjrendszer reformjáról. További strukturális reformokra van szükség az adó- és kedvezmény-, illetve az egészségügyi rendszer területén.-  Az elöregedő társadalommal járó költségek következtében kétségessé vált az államháztartás hosszútávú fenntarthatósága. A fenntarthatóság biztosításának a programban ismertetett stratégiája a költségvetési célok teljesítésétől függ. Hozzátartozik a nyugdíj-és egészségügyi rendszer egyelőre kidolgozatlan vagy végrehajtás előtt álló reformja. A költségvetési célok elérésének sikertelensége valóban veszélyeztetné ugyan a fenntarthatóságot, de hosszútávon a reformfolyamat folytatása is fontos az életkorral összefüggő kiadások növekedésének visszaszorítása érdekében.-  Összességében elmondható, hogy az aktualizálásban kifejtett gazdaságpolitikák messzemenően összhangban állnak az átfogó, az adott országra jellemző gazdaságpolitikai iránymutatásokkal az államháztartás területén. A program megfelel a Tanácsnak az államháztartási arány csökkentésére irányuló ajánlásának.Ezen értékelés alapján a Bizottság elfogadta a Málta naprakésszé tett konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményre irányuló mellékelt ajánlást, és azt továbbítja a Tanácsnak.AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Málta naprakésszé tett, a 2004 és 2007 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[4] és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően;ELFOGADTA EZT A VÉLEMÉNYT:1.  A Tanács 2005. február 17-én vizsgálta meg Málta 2004-2007-re szóló aktualizált konvergenciaprogramját. A program nagyjából megfelel a magatartási kódexnek. A közkiadások lebontása azonban hiányos, az áradatok pedig nem felelnek meg az összehangolt maastrichti meghatározásoknak. Máltát tehát felkérik, hogy tegyen eleget az adatkövetelményeknek.2.  A program alapjául szolgáló makrogazdasági helyzetnek megfelelően a reál GDP-növekedés 0,6%-ról (2004-ben) átlagosan 1,8%-ra nő a programidőszak során. A jelenleg rendelkezésre álló információ szerint e forgatókönyv növekedési feltételezései megvalósíthatónak tekinthetők. A program inflációval kapcsolatos előrejelzései is valósnak tűnnek.3.  A Tanács 2004. július 5-i határozata szerint Málta túlzott hiányt halmozott fel, ezért a Tanács azt javasolta, hogy a hiányt 2006-ig igazítsák ki.4.  A program célja, hogy 2006-ban a hiány a GDP 3%-ában megállapított referenciaérték alá csökkenjen. A költségvetési konszolidáció a bevételek növelését célzó intézkedésekre és a kiadások csökkentésére épül. Az államháztartásihiány a GDP 5,2%-áról (2004) 2006-ban 2,3%-ára, 2007-ben pedig 1,4%-ára csökken. Az előző programhoz képest a naprakésszé tett program nagyjából változatlan makrogazdasági forgatókönyv mellett megerősíti a tervezett kiigazítást.5.  A program költségvetési terveinek kockázatai nagyjából arányosnak tűnnek. Egyrészt az 5,2%-os általános költségvetési hiányra vonatkozó 2004-es költségvetési cél elérhető, másrészt 2005-ben és azután a makrogazdasági forgatókönyv, a hiány csökkentésére irányuló bejelentett intézkedések jellege, valamint a programban ismertetett költségvetési előrejelzések a jelenleg vázolt külső környezetben többé-kevésbé megvalósíthatóvá teszik a konszolidáció folyamatát.6.  Tekintettel e kockázatértékelésre a program költségvetési irányultsága elegendőnek tűnik ahhoz, hogy 2006-ig a GDP 3%-a alá csökkenjen a hiány, és megfelelő biztonsági tartalékot nyújt ahhoz, hogy a költségvetési hiány normális makrogazdasági ingadozások esetén se haladja meg e küszöbértéket. Nem biztos, hogy elegendő azonban a Stabilitási és Növekedési Paktum középtávú célkitűzésének eléréséhez is, azaz hogy az ország a programidőszak alatt egyensúlyhoz közeli költségvetési pozíciót érjen el.7.  A program szerint az adóhányad 2004-re eléri a GDP 73,2%-át, míg 2003-ban ugyanez az érték 70,4% volt. A programidőszak végére a GDP 70,4%-ára csökken. A máltai hatóságok előrejelzése szerint a gazdasági növekedés, az elsődleges egyenleg fokozatos javulása és az eszközök értékesítése hozzájárul az adósság és a GDP 2005-ös arányának csökkenéséhez. Bizonyos tényezők azonban szükségessé teszik a rendkívüli tevékenységek részletesebb ismertetését és szorosabb vizsgálatát, mert e tevékenységek részben ellensúlyozzák a jelentős privatizációs bevételek (2005-ben és 2006-ban több, mint a GDP 2%-a) hatásait.8.  Az elöregedő népességgel járó előrejlezett költségek következtében kétségessé válik az államháztartás hosszútávú fenntarthatósága. A fenntarthatóság biztosításának a programban ismertetett stratégiája a költségvetési célok teljesítésétől függ. E stratégiához tartozik a nyugdíj- és egészségügyi rendszer egyelőre kidolgozatlan vagy végrehajtás előtt álló reformja. A költségvetési célok elérésének sikertelensége valóban veszélyeztetné ugyan a fenntarthatóságot, de hosszútávon a reformfolyamat folytatása is fontos az életkorral összefüggő kiadások növekedésének visszaszorítása érdekében.9.  Összességében elmondható, hogy az aktualizálásban kifejtett gazdaságpolitikák messzemenően összhangban állnak az átfogó, az adott országra jellemző gazdaságpolitikai iránymutatásokkal az államháztartás területén. A program összhangban van az államháztartási hiány Tanács által ajánlott csökkentésével.Táblázat: A legfontosabb makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Reál GDP (változás %-ban) | KP 2004. dec. | 0.6 | 1.5 | 1.8 | 2.2 |COM 2004. okt. | 1.0 | 1.5 | 1.8 | nincs adat |KP 2004. május | 1.1 | 1.7 | 2.1 | 2.1 |HICP infláció (%) | KP 2004. dec. | 2.9 | 2.4 | 1.9 | 1.9 |COM 2004. okt. | 3.7 | 3.1 | 2.6 | nincs adat |KP 2004. május | 3.4 | 2.1 | 2.1 | 2.0 |Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2004. dec. | -5.2 | -3.7 | -2.3 | -1.4 |COM 2004. okt. | -5.1 | -4.0 | -3.3 | nincs adat |KP 2004. május | -5.2 | -3.7 | -2.3 | -1.4 |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2004. dec. | -1.4 | 0.3 | 1.6 | 2.4 |COM 2004. okt. | -1.3 | -0.2 | 0.4 | nincs adat |KP 2004. május | -1.4 | 0.1 | 1.4 | 2.2 |Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | KP 2004. dec. | 73.2 | 72.0 | 70.5 | 70.4 |COM 2004. okt. | 72.4 | 73.7 | 74.2 | nincs adat |KP 2004. május | 72.1 | 72.4 | 70.5 | 70.4 |Források: konvergenciaprogram (KP); a Bizottság szervezeti egységeinek 2004. őszi gazdasági előrejelzései (COM). | [1] HL L 209, 1997.8.2. A szövegben említett minden dokumentum megtalálható az alábbi weboldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak az ECOFIN Tanács által 2001.7.10-én elfogadott, a stabilitási és konvergencia programok tartalmáról és formájáról szóló felülvizsgált véleménye.[3] COM(2002) 668, 2002.11.27.[4] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


				|

		52012DC0305

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Németország 2012. évi nemzeti reformprogramjárólés a Németország 2012–2016 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről /* COM/2012/0305 final */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Németország 2012. évi nemzeti
reformprogramjáról
és a Németország 2012–2016 közötti időszakra vonatkozó stabilitási
programjáról szóló tanácsi véleményről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[3],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács 2010.
március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a
foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát,
amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a
kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség
annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a
versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.
(2)       A Tanács 2010. július 13-án
elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó
iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig
elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
szóló határozatot[4],
melyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést
kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék
figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)       A Tanács 2011. július 12-én
ajánlást fogadott el Németország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint
véleményt nyilvánított Németország 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó,
aktualizált stabilitási programjáról.
(4)       A Bizottság 2011. november 23-án
elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára
épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció
második európai szemeszterét. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2012.
február 14-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[5], amelyben Németországot nem
sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra
kerül sor.
(5)       Az Európai Tanács 2012.
március 2-án jóváhagyta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és
a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat.
Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő
költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a
gazdaságnak történő hitelnyújtás normál feltételeit, ösztönözni kell a
növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság
társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(6)       Az Európai Tanács 2012.
március 2-án arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt vevő
tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy
azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti
reformprogramjukba beépíthessék.
(7)       Németország 2012. április 18-án
benyújtotta a 2012–2016 közötti időszakra vonatkozó stabilitási
programját, 2012. április 12-én pedig előterjesztette 2012. évi nemzeti
reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két
program értékelésére egyidejűleg került sor.
(8)       A túlzotthiány-eljárás
keretében Németország által a 2008–2011 közötti időszakra vonatkozóan
tett, 2012. évi első bejelentésben szereplő hiány- és adósságadatok
szerint a költségvetési hiány 2011-ben a Szerződésben a GDP 3 %-ában
meghatározott referenciaérték alatt volt. Emellett a Bizottság 2012. tavaszi
előrejelzése szerint a költségvetési hiány a Szerződés szerinti
referenciaérték alatt marad és az előrejelzés időszakában tovább
csökken. Ennek eredményeként és a Stabilitási és Növekedési Paktum
előírásaival összhangban a Bizottság május 30-án a Németországban fennálló
túlzott hiányról szóló határozat hatályon kívül helyezéséről szóló tanácsi
határozatra irányuló ajánlást fogadott el a Szerződés 126. cikke (12)
bekezdése szerint.
(9)       A stabilitási programnak az 1466/97/EK
tanácsi rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a
programban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó
makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A program 2012–2013-ra vonatkozó előrejelzései
nagyjából összhangban vannak a Bizottság 2012. tavaszi előrejelzésével a
gazdasági növekedés üteme és szerkezete, valamint a munkaerőpiac alakulása
tekintetében. A program későbbi évekre vonatkozó, a gazdasági növekedést
érintő előrejelzései nagyjából összhangban vannak a Bizottságnak
Németország középtávú potenciális növekedési rátájára vonatkozó becslésével. A
programban felvázolt költségvetési stratégia célja a középtávú költségvetési
cél elérése már 2012-ben, és a 2011. évi, a GDP 1,0 %-át kitevő –
tehát jóval a 2013-ra kitűzött határidő előtt jelentősen a
Szerződés szerinti 3 %-os referenciaérték alá kerülő – nominális
hiányból kiindulva 2014-től majdnem kiegyensúlyozott nominális
költségvetés megvalósítása. A program pontosítja az előzőleg a GDP 0,5 %-át
kitevő (pontosabban a GDP 0,5 %-a körüli szűk tartományban
mozgó) strukturális hiányban megállapított középtávú költségvetési célt, ami
megfelelően tükrözi a Stabilitási és Növekedési Paktum előírásait,
amelyek szerint a hiány nem haladhatja meg a GDP 0,5 %-át. A hiányra és az
adósságra vonatkozó célokkal összefüggésben kockázatok elsősorban akkor
merülhetnek fel, ha a pénzügyi szektor stabilizálásához további intézkedések
válnak szükségessé. Az (újraszámított) strukturális hiány[6] alapján Németország úgy
tervezi, hogy a programidőszak egészében betartja középtávú költségvetési
célját, ami a kockázatelemzést figyelembe véve is indokoltnak tűnik. A
programban szereplő adatok szerint és a kockázatelemzés
figyelembevételével az állami kiadások növekedési rátája – figyelembe véve a
bevételi oldali diszkrecionális intézkedéseket – 2012-ben meghaladja a
Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott kiadási szintet, míg 2013-ban
megfelel annak. A tervek szerint a bruttó államadósság aránya 2012-ben 0,8
százalékponttal növekszik, a GDP 82,0 %-ára, majd 2013-ban a GDP 80 %-ára
esik vissza, és ezután csökkenő pályán marad. A túlzott hiány
megszüntetését követően Németország az átmeneti időszakban a tervek
szerint elegendő előrelépést tesz ahhoz, hogy megfeleljen a
Stabilitási és Növekedési Paktumban az adósságcsökkentésre vonatkozóan
meghatározott referenciamértéknek.
(10)     A szövetségi kormány
intézkedéseket tett az állami egészségügyre fordított kiadások hatékonyságának
növelése érdekében és javasolta a tartós ápolás-gondozás reformját. További
erőfeszítésekre van szükség az egészségügy hatékonyságának javítása
érdekében, a kiadások várható további növekedésének visszafogásához. A tartós
ápolás-gondozás javasolt reformja szintén nem elegendő a jövőbeli
várható költségnövekedés kezelésére. Tovább kell javítani az adórendszer
hatékonyságát. A szövetségi kormány jó úton halad, hogy teljesítse
kötelezettségvállalásait az oktatásra és kutatásra fordított, növekedést
előmozdító kiadások terén. Továbbra is fontos azonban, hogy a tartományok
és az önkormányzatok, amelyek az oktatási és kutatási kiadások nagy részét
viselik, szintén elegendő és hatékony ráfordításokat biztosítsanak ezeken
a területeken. Az új alkotmányos adósságfék bevezetése tovább erősítette a
német költségvetési keretrendszert. A tartományok szintjén azonban nem történt
lényeges előrelépés a költségvetési szabályok végrehajtása terén.
(11)     A pénzügyi ágazatnak nyújtott
jelentős állami támogatás, az ágazat saját kiigazítási
erőfeszítéseivel együtt, valamint a német gazdaság élénkülésének
előnyös hatása összességében stabilizálta az ágazat helyzetét. Annak
ellenére, hogy a pénzügyi ágazat összességében viszonylag stabil és nincs
hitelválság, maradtak hiányosságok, különösen ami egyes tartományi bankok
strukturális problémáit illeti, mindenekelőtt az életképes üzleti modell
hiánya, a gyenge irányítási struktúra és a nagykereskedelmi finanszírozástól
való nagyfokú függőségből eredő sérülékenység miatt.
(12)     A német munkaerőpiac jó
teljesítménye, a növekvő foglalkoztatás és a mérsékelt munkanélküliség nem
járt minden résztvevő szempontjából ugyanolyan mértékű előnnyel,
és a bérek emelkedése nem volt minden esetben összhangban a termelékenységgel.
A magas adóterhekből eredő, a foglalkoztatást hátráltató fiskális
tényezők, különösen a magas társadalombiztosítási járulékok, továbbra is
akadályozzák mindenekelőtt az alacsony jövedelműek
munkaerő-piaci integrálódását. Az úgynevezett miniállások (minijob)
kiterjedt alkalmazása ahhoz vezet, hogy a megszerzett nyugdíjjogosultságok
szintje alacsony marad. Ezért javítani kell a miniállások és a stabilabb
szerződési formák közötti átmenetet. A munkaerő-piaci eszközök
legújabb reformjának mindenki számára foglalkoztatási lehetőséget kell
biztosítania. Az oktatási rendszer hatékonyságának fokozása és a hátrányos
helyzetű csoportok tanulmányi eredménye komoly kihívást jelent
Németországban. A képzett munkaerő biztosítása közép- és hosszú távon
alapvető lesz a demográfiai változások által a potenciális növekedésre
gyakorolt negatív hatás enyhítése szempontjából. Problémát jelent, hogy a
nők teljes munkaidős foglalkoztatása csekély mértékű. A második
keresők munkavállalása ellen ható fiskális tényezők és az egész napos
gyermekgondozási létesítmények és iskolák hiánya hátráltatják a nők
munkaerő-piaci részvételét.
(13)     Németországban az
energiarendszer jelentős reformja zajlik. Az energiarendszer
átalakításának általános gazdasági költségeit minimalizálni kell a nemzeti és
több országot érintő hálózatok kiterjesztésének felgyorsítása és az
éghajlatváltozással, valamint a megújuló energiaforrásokkal összefüggő
szakpolitikák költséghatékonyságának folyamatos növelése révén, valamint
döntő intézkedéseket kell tenni az energiahatékonyság tovább
előmozdítása terén, továbbá növelni kell a versenyt az energiapiacokon.
Németország központi földrajzi fekvése miatt a német vasúti hálózatnak
jelentős hatása van a teljes európai vasúti közlekedésre. Főként az
infrastruktúra-kezelők és a vasúttársaságok hatékony szétválasztásának
hiánya miatt a vasúti személy- és áruszállítás piacán a verseny továbbra is
csekély. Annak ellenére, hogy az utóbbi években, többek között a szolgáltatásokról
szóló irányelv végrehajtása révén előrelépés volt tapasztalható, néhány
szolgáltató ágazatban (pl. az építőiparban) tovább kell ösztönözni a
versenyt és a termelékenységnövekedést.
(14)     Németország számos vállalást
tett az Euró Plusz Paktum keretében. A vállalások és a 2011-ben
előterjesztett vállalások végrehajtása a foglalkoztatás
előmozdításához, a versenyképesség javításához, az államháztartás
fenntarthatóságának erősítéséhez és a pénzügyi stabilitás
megerősítéséhez kapcsolódik. A Bizottság értékelte az Euró Plusz Paktum
keretében tett vállalások végrehajtását. Az ajánlás figyelembe veszi ennek az
értékelésnek az eredményeit.
(15)     Az európai szemeszter
keretében a Bizottság elvégezte Németország gazdaságpolitikájának átfogó
elemzését, és értékelte a stabilitási programot, valamint a nemzeti
reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a programok Németország fenntartható
költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott
jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és
iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél az uniós
szempontok beépítésével kell megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági
kormányzását. A Bizottság európai szemeszter keretében megfogalmazott
ajánlásait az alábbi, 1–4. ajánlások tükrözik.
(16)     A Tanács ezen értékelés
fényében megvizsgálta Németország 2012. évi stabilitási programját. Véleményét[7] mindenekelőtt az 1.
ajánlásban foglaltak tükrözik,
AJÁNLJA, HOGY Németország a 2012–2013
közötti időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           Folytassa a határozott
költségvetési politikát, hogy 2012-re elérje a középtávú költségvetési célt.
Ennek érdekében a terveknek megfelelően hajtsa végre a költségvetési
stratégiát, biztosítsa a kiadási referenciamérték betartását, és biztosítson
elegendő előrelépést az adósságcsökkentésre vonatkozóan meghatározott
referenciamértéknek való megfelelés felé. Az egészségügyre és a hosszú távú
ápolás-gondozásra fordított állami kiadások hatékonyságának növelését célzó
további erőfeszítések és az adórendszer hatékonyságának javítása terén
rendelkezésre álló potenciál kiaknázása révén folytassa a növekedést
ösztönző konszolidációs pályát; használja ki a rendelkezésre álló
mozgásteret annak érdekében, hogy a közigazgatás minden szintjén az eddigieknél
nagyobb mértékben és hatékonyabb módon eszközöljön növekedést előmozdító
kiadásokat az oktatás és a kutatás területén. Következetes módon hajtsa végre
az adósságféket valamennyi tartományban, időben történő és releváns
ellenőrzési eljárások és korrekciós mechanizmusok biztosításával.
2.           Kezelje a pénzügyi szektor
fennmaradó strukturális problémáit, többek között a megfelelően
finanszírozott, életképes üzleti modellt igénylő tartományi bankok további
szerkezetátalakítása révén, a hitelállomány túlzott szűkülésének
elkerülése mellett.
3.           Költségvetés-semleges módon
csökkentse a magas adóterheket, különösen az alacsony jövedelműek
esetében, és tartson fenn megfelelő, az aktiválásra és integrációra
irányuló intézkedéseket, mindenekelőtt a tartósan munkanélküliek
tekintetében. Teremtse meg annak a feltételeit, hogy a bérek a
termelékenységgel összhangban növekedjenek. Tegyen intézkedéseket a hátrányos
helyzetű csoportok tanulmányi teljesítményének fokozásához, főként
azáltal, hogy egyenlő feltételeket teremt az oktatási és képzési
rendszerben. Fokozatosan szüntesse meg a második keresők foglalkoztatását
hátráltató fiskális tényezőket és bővítse az egész napos
gyermekgondozási létesítmények és iskolák rendelkezésre állását.
4.           Folytassa az arra irányuló erőfeszítéseket,
hogy az energiarendszer átalakításának általános gazdasági költségei
minimálisak maradjanak, többek között a nemzeti és több országot érintő
villamosenergia- és gázhálózatok kiterjesztésének felgyorsításával. Biztosítsa,
hogy az intézményi felépítés garantálja a hatékony versenyt a vasúti piacokon.
Tegyen intézkedéseket a szolgáltatási ágazatokban a verseny további ösztönzése
érdekében, többek között a szakmai szolgáltatások és egyes kisipari
szolgáltatások terén, különösen az építőiparban.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               COM(2012) 305 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 és P7_TA(2012)0047.
[4]               A 2012. április 26-i 2012/238/EU tanácsi határozat.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               A Bizottság szolgálatai által a programban megadott
információk alapján a közös módszertannak megfelelően újraszámított,
egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított
egyenleg.
[7]               Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése
szerint.


				|

		52013DC0352

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Bulgária 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Bulgária 2012–2016-os időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2013/0352 final - 2013/ () */

Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Bulgária 2013. évi nemzeti reformprogramjáról
és Bulgária 2012–2016-os időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjának
tanácsi véleményezéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke
(2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i
1466/97/EK tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok
megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i
1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 6. cikke (1)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[4],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács
2010. március 26-án elfogadta az Európai Bizottság „Európa 2020”
elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a
növekedést és foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát,
amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken
intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa
lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.
(2)       A Bizottság javaslatai
alapján a Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió
gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást
(2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot[5], melyek együtt alkotják az
„integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti
gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált
iránymutatásokat.
(3)       Az Európai Unió állam- és
kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és
Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges
ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és
euróövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó
intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az
Európa 2020 stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások
végrehajtása iránt.
(4)       A Tanács
2012. július 6-án ajánlást fogadott el Bulgária 2013. évi
nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Bulgária 2011-2015-ös
időszakra vonatkozó, aktualizált konvergenciaprogramját.
(5)       A Bizottság
2012. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést[6], amely elindította a
gazdaságpolitikai koordináció 2013. évi európai szemeszterét. Ugyancsak
2012. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján
elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[7], amelyben Bulgáriát azon
tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül
sor.
(6)       Az Európai Tanács
2013. március 14-én elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési
konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló
prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedésbarát költségvetési
konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak
történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a
versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi
következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(7)       A Bizottság
2013. április 10-én az 1176/2011/EU rendelet 5. cikkének
megfelelően közzétette a Bulgáriára vonatkozó részletes vizsgálat
eredményeit[8].
Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Bulgáriában
makrogazdasági egyensúlyhiány tapasztalható, amely nyomon követést és
szakpolitikai intézkedéseket tesz szükségessé. A folyamatos figyelemmel kísérés
különösen a vállalati szektor hitelállományának leépítése, a külső
pozíciók folyamatos kiigazítása, a versenyképesség és a munkaerőpiac miatt
indokolt.
(8)       Bulgária
2013. április 19-én benyújtotta a 2012–2016-os időszakra
vonatkozó, 2013. évi konvergenciaprogramját és 2013. évi nemzeti
reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két
program értékelésére egyidejűleg került sor.
(9)       A 2013. évi
konvergenciaprogramnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése
alapján a Tanács úgy véli, hogy Bulgáriában az államháztartás helyzete
összességében rendezett. A középtávú költségvetési célt 2012-ben sikerült
elérni. A konvergenciaprogramban szereplő költségvetési
előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv a 2013–2014-es
időszakra megalapozott: 2013-ra 1,0 %-os, 2014-re 1,8 %-os éves
növekedéssel számol. A Bizottság 2013. tavaszi előrejelzése szerint a
GDP-növekedés 2013-ban 0,9 %-os, 2014-ben 1,7 %-os lesz. A programban
felvázolt költségvetési stratégia célja, hogy a költségvetés strukturális
egyenlegét a programidőszak egésze alatt a középtávú költségvetési cél
közelében tartsák. A program megerősíti a GDP -0,5 %-aként
meghatározott korábbi középtávú költségvetési célt, amely meghaladja a
Stabilitási és Növekedési Paktum által előírt értéket. Az újrakalkulált
strukturális költségvetési egyenleg alapján – amely várhatóan enyhén romlani
fog a GDP 0,4 %-ának megfelelő 2012-es hiányhoz képest és a
2013–2016-os időszakban eléri a GDP 0,7–0,8 %-át – a
konvergenciaprogram által lefedett időszakban Bulgária némileg elmarad
majd a középtávú költségvetési céltól. Az államháztartási kiadások növekedésének
mértéke – a diszkrecionális bevételi intézkedéseket is figyelembe véve – a
2013–2015-ös időszakban megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum
kiadási referenciaértékeinek, 2016-ban azonban nem. Az adósságráta nem éri el a
GDP 60 %-át, és a konvergenciaprogram szerint várhatóan 2014-ben a GDP
20,4 %-ának megfelelő értéken tetőzik, onnantól kezdve pedig a
teljes programidőszak alatt csökken. Ehhez hasonlóan a Bizottság 2013.
tavaszi előrejelzése is 20,3 %-os GDP-arányos államadóssággal számol
2014-re.
(10)     Az elmúlt években Bulgária
jelentősen megerősítette a költségvetési keretét, ami hozzájárult a
költségvetési fegyelem fenntartásához és a költségvetési politika
hitelességének növeléséhez. A 2014-ben hatályba lépő új államháztartási
törvény megtartja a meglévő számszerűsített költségvetési
szabályokat, tovább erősíti az önkormányzati szintre vonatkozó
követelményeket és korszerűsíti a hároméves, középtávú költségvetési
tervezési keretet. Fontos, hogy a hatóságok az eddigi ütemben folytassák a
reformokat és készítsék elő a terepet az új törvény végrehajtásához,
többek között hozzák létre a tervezett költségvetési hatóságot és
egyértelműen határozzák meg annak feladatait, biztosítsák működési
függetlenségét és a szükséges erőforrásokat. Bőven lenne mit javítani
az adószabályoknak való megfelelés terén, ami egyúttal lehetővé tenné
Bulgária számára, hogy a magasabb növekedést ösztönző kiadásokat
finanszírozzon. Jóllehet Bulgária tett néhány érdemi lépést a megfelelési
költségek csökkentése és a bevételek beszedésének javítása érdekében, az
adórendszert érintően továbbra is komoly probléma az adócsalás és az
adóigazgatás alacsony fokú hatékonysága. Az adóbeszedés igazgatási költségei
magasak, csakúgy, mint a vállalkozásoknak az adófizetéssel összefüggésben felmerülő
költségei. Az adószabályoknak való megfelelés javítása érdekében tett
intézkedések ellenére a feketegazdaság részaránya vélhetően továbbra is
magas, visszaszorítására kitartó, hosszú távú erőfeszítésekre van szükség.

(11)     A munkaerőpiacról
történő idő előtti kivonulás jelentős kihívás a
nyugdíjrendszer megfelelőségének javítása és a munkaerő-kínálat
szempontjából. Az idősebb munkavállalók, és különösen az idősebb
nők foglalkoztatási rátája az uniós átlag alatt van, ami azt eredményezi,
hogy az ellátásban részesülők jelentős részének a nyugdíjjogosultsága
nem éri el a szükséges szintet. Ugyan fontos reformintézkedések születtek ezen
a téren, de a bizonyos foglalkozások tekintetében még meglévő különleges
engedmények csökkentik a tényleges nyugdíjbavonulási életkort. A
nyugdíjkorhatár emelésére irányulóan tett erőfeszítések fenntartása
mellett Bulgáriának elő kell készítenie a teljes pályafutásuk alatt
járulékot fizető férfiakra és nőkre egyformán érvényes kötelező
nyugdíjkorhatár bevezetését, és erre vonatkozóan céldátumot kell meghatároznia.
A visszaélések érdemi visszaszorítása szempontjából fontos lépés lenne a
rokkantnyugdíjas ellátások feltételeinek és ellenőrzésének (pl. a
munkaképességre vonatkozó feltételnek) a felülvizsgálata.
(12)     Bulgáriában gondot okoz az
átlag alatti és csökkenő foglalkoztatás, továbbá a régiók és a népesség
egyes csoportjai között a munkanélküliség tekintetében mutatkozó különbségek. A
válság különösen súlyosan érintette az alacsony képzettségű
munkavállalókat, és jelentősen megnövelte az ifjúsági munkanélküliséget. A
tartós munkanélküliek száma gyorsabban emelkedett, mint az EU többi részében.
Megújítása esetén a foglalkoztatási szolgálat a hatékonyabb tanácsadáson, a
célzott foglalkoztatási intézkedéseken és a készségekkel kapcsolatos jövőbeli
elvárások pontosabb előrejelzésén keresztül meghatározó szerepet tölthet
be a bulgáriai munkaerő-piaci kereslet és kínálat összehangolásában. A
megvalósítás alatt lévő ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés korai
értékelése segíthet abban, hogy az erőforrásokat biztosan azokra az
intézkedésekre fordítsák, amelyek munkahelyteremtésben mért hozadéka a
legnagyobb. Továbbra is kihívást jelent annak biztosítása, hogy a minimálisan
fizetendő társadalombiztosítási járulék úgy járuljon hozzá a feketegazdaság
visszaszorításához, hogy közben a költségek növekedése miatt az alacsony
képzettségű munkavállalók ne szoruljanak ki a munkaerőpiacról. Az
Európai Unióban a bolgár lakosság van leginkább kitéve a szegénység és a
társadalmi kirekesztés kockázatának. A szegénység és a társadalmi kirekesztés
elleni nemzeti stratégia végrehajtását kiemelt feladatként kell kezelni.
Javítani kell a szociális transzferekhez és szolgáltatásokhoz való hozzáférést
és azok hatékonyságát, különösen a gyerekek és az idősebb emberek tekintetében.
A nemzeti romaintegrációs stratégiát konkrét intézkedéseket tartalmazó
cselekvési tervnek kell kísérnie, biztosítani kell hozzá a szükséges
forrásokat, és ki kell dolgozni az intézkedések hatásának mérésére szolgáló
monitoring mechanizmust.
(13)     Az oktatási rendszer
minőségének és hatékonyságának átfogó javítása egyike a Bulgária
előtt álló kihívásoknak. Az iskolai oktatásról szóló törvény 2013 vége
előtti végleges elfogadása keretet biztosítana a szükséges reformokhoz,
ideértve a tananyag korszerűsítését, valamint a tanárképzés és a tanárok
ösztönzőinek fejlesztését is. A felsőoktatásban csak nagyon
korlátozott előrelépés történt a reformok terén. A felsőoktatás által
kínált végzettségek és a munkaerő-piaci kereslet közötti jelentős
eltérések hozzájárulnak a strukturális munkanélküliséghez, és akadályozzák a
magas hozzáadott értéket előállító, innovatív ágazatok fejlődését. A
felsőoktatás rossz teljesítménye az intézményi szinten hiányzó
ösztönzőkkel, illetve az egyes kutatók és tanárok kvalitásaival
magyarázható. Az egészségügyi rendszer minőségének és finanszírozásnak
javítása régóta meglévő kihívás Bulgáriában. Az egészségügyi finanszírozás
átláthatóságának növelése hozzájárulna az ágazat növekedésének és
versenyképességének javulásához. Az egészségügyi kiadásokon belül alacsony a
járóbeteg-ellátásra fordított kiadások aránya, ami korlátozza a költséghatékony
egészségügyi szolgáltatásokhoz való hozzáférést. A betegek által közvetlenül
teljesítendő fizetések magas aránya miatt a népesség bizonyos szegmensei
effektíve ki vannak zárva az egészségügyi szolgáltatásokból. Bulgária komoly
kihívások előtt áll a kórházi ágazat ésszerűsítése és irányítása
terén.
(14)     A bulgáriai üzleti környezet
javítása, így például az állami szolgáltatások hatékonyságának javítása nagyban
hozzájárulna a hazai vállalatok versenyképességéhez, és vonzóbbá tenné az
országot a külföldi beruházók számára. Az elektronikus kormányzati
szolgáltatások gyorsabb, rendszerszerű bevezetése komoly
lehetőségeket tartogat, és – egyéb előnyei mellett – csökkentené a
vállalkozások megfelelési költségeit és adminisztratív terheit. A gazdasági
társaságokra vonatkozó jogszabályok, például a késedelmes fizetésekre és
fizetésképtelenségre vonatkozó eljárások teljes körű végrehajtása és érvényesítése
jelentős mértékben javítanák a keretfeltételeket, nem utolsó sorban a
kkv-k számára. A kkv-k fejlődését továbbra is hátráltatja a finanszírozási
forrásokhoz való nem megfelelő hozzáférés. A jól működő,
független igazságszolgáltatás a fenntartható gazdasági fejlődés egyik
alapfeltétele. Az elmúlt években Bulgáriában történt előrehaladás az
igazságszolgáltatási rendszer reformja és különösen a jogi és intézményi
keretek korszerűsítése terén. Ugyanakkor bőven maradt még tennivaló
az új keret teljes körű kihasználása, az eredmények fenntarthatóságának
biztosítása és a reformokért érzett felelősség minden szintre
kiterjedő javulása érdekében. A korrupció elleni küzdelem jegyében tett
erőfeszítések fokozása szintén hozzájárulna az üzleti környezet
javításához.
(15)     A szükséges állami beruházások
szempontjából továbbra is kritikus jelentőséggel bír az uniós források
hatékony felhasználása. A közbeszerzési szabályozás 2011-es reformja fontos
lépés volt a szabálytalanságok nyomon követése, megelőzése és büntetése szempontjából.
Jóllehet hatályba léptek a többek között az uniós társfinanszírozásban
megvalósuló projektre is vonatkozó új szabályok, a közbeszerzési hatóság
jogköreinek kibővítése tovább javítaná az előzetes ellenőrzések
hatékonyságát.
(16)     A kulcsfontosságú gazdasági
ágazatok szabályozó hatóságainak kapacitása és függetlensége fontos
keretfeltételek a versenyképesség szempontjából. A bulgáriai közlekedési
infrastruktúra bizonyos területeken fejlődött ugyan az elmúlt években, de
a szolgáltatásnyújtás és a karbantartás megfelelő szintű
hatékonyságához még jelentős erőfeszítésekre van szükség. A
belső energiapiacból fakadó kötelezettségeinek Bulgária egyelőre nem
tett teljes mértékben eleget. Továbbra is jelentős kihívások mutatkoznak
mind a nagykereskedelmet, mind a kiskereskedelmet illetően. A tartósan
fennálló piaci akadályok, a garantált megtérülési megállapodások és a
szabályozott árak, továbbá a villamos energia és a földgáz nagykereskedelmi
piacának hiánya aggodalomra okot adó területek. Az egyetlen energiaellátási
útvonaltól való függése miatt Bulgária nagy mértékben ki van szolgáltatva az
ellátásbiztonsági sokkoknak. A diverzifikáció fokozása és az ellátásbiztonság
javítása érdekében fel kell gyorsítani a villamosenergia- és a földgázellátás
rendszerösszekötő kapacitásainak fejlesztésére irányuló projekteket. Az
energiahatékonyság alacsony foka jelentős gazdasági terhet jelent mind a
vállalkozások, mind a lakossági fogyasztók számára. Különösen az épületek
energiahatékonyságának javítása terén kínálkoznak komoly lehetőségek,
függetlenül attól, hogy köz- vagy magántulajdonban lévő épületekről
van szó.
(17)     Az európai
szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Bulgária
gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a konvergenciaprogramot és a
nemzeti reformprogramot, valamint bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit.
Figyelembe vette nemcsak a programok Bulgária fenntartható költségvetési,
valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott
jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak
és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági
kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való
beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–7. ajánlás tükrözi a Bizottságnak
az európai szemeszter keretében tett ajánlásait.
(18)     A Tanács ezen értékelés
fényében megvizsgálta Bulgária konvergenciaprogramját, és arról alkotott
véleményét[9]
különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.
(19)     A Bizottság által elvégzett
részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Bulgária
nemzeti reformprogramját és konvergenciaprogramját. A Tanácsnak az 1176/2011/EU
rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait különösen az alábbi 3–5. ajánlás tükrözi,
AJÁNLJA, hogy Bulgária 2013–2014-ben tegyen
intézkedéseket a következők érdekében:
1.           A középtávú költségvetési
célnak való megfelelést biztosítva tartsa fenn a költségvetés rendezett
helyzetét, továbbá folytasson a konvergenciaprogramban felvázoltnak
megfelelő növekedésbarát költségvetési politikát. Az adóbevételek növelése
céljából, az adószabályok és az adóbeszedési eljárások valamennyi szempontjának
megerősítése érdekében hajtson végre átfogó adóstratégiát, többek között
az adóbeszedés javítására, a feketegazdaság visszaszorítására és a megfelelési
költségek csökkentésére irányulóan. A költségvetési politika nyomon követésére,
elemzésére és azzal kapcsolatos tanácsadás céljából hozzon létre egy független
intézményt.
2.           Építse le a korai
nyugdíjbavonulás lehetőségeit, vezessen be a férfiakra és a nőkre
egyformán érvényes kötelező nyugdíjkorhatárt, hajtson végre aktív
munkaerő-piaci intézkedéseket, amelyek révén az idősebb munkavállalók
tovább maradhatnak a munkaerőpiacon. A visszaélések hatékony korlátozása
érdekében szigorítson a rokkantsági nyugellátásokra való jogosultsági
kritériumokon és azok ellenőrzésén.
3.           Gyorsítsa fel az ifjúsági
foglalkoztatási kezdeményezés nemzeti intézkedéseit, például az ifjúsági
garancia alkalmazásán keresztül. Korszerűsítse a foglalkoztatási
szolgálatot úgy, hogy az hatékony tanácsadással segíthesse az
álláskeresőket, és kiépíthesse a készségek munkaerő-piaci
keresletének előrejelzésére és a kereslet és a kínálat összehangolására
szolgáló kapacitásait. Javítson az aktív munkaerő-piaci intézkedéseken,
különösen a nemzeti foglalkoztatási programok tekintetében. Vizsgálja felül a
társadalombiztosítási járulékfizetés alsó küszöbértékeit annak biztosítása
érdekében, hogy a túl magas költségek miatt a rendszer ne szorítsa ki az
alacsony képzettségű munkavállalókat a munkaerőpiacról. Gondoskodjon
a nemzeti szegénységi és romaintegrációs stratégia konkrét intézkedéseinek
végrehajtásáról. Javítsa a szociális transzferekhez és szolgáltatásokhoz való
hozzáférést és ezek hatékonyságát, különösen a gyerekek és az idősebb emberek
tekintetében.
4.           Alkossa meg az iskolai
oktatásról szóló törvényt, és folytassa a felsőoktatás reformját, többek
között a felsőoktatás által kínált végzettségeknek a munkaerő-piaci
igényekhez való hozzáigazításán, illetve az oktatás, a kutatás és az üzleti
szféra közötti együttműködés megerősítésén keresztül. Javítsa a
hátrányos helyzetű, és különösen a roma gyerekek inkluzív oktatáshoz való
hozzáférését. Gondoskodjon az egészségügyi ellátáshoz való hatékony
hozzáférésről, és a kórházfinanszírozás eredményekhez kapcsolásán és a
járóbeteg-ellátás fejlesztésén keresztül javítson az egészségügyi
szolgáltatások árazásán.
5.           A bürokrácia csökkentésén, az
elektronikus kormányzatra vonatkozó stratégia és a késedelmes fizetésekre
vonatkozó szabályozás végrehajtásán keresztül tegyen további lépéseket az
üzleti környezet javítása érdekében. Javítsa az igazságszolgáltatás
minőségét és fokozza annak függetlenségét, továbbá folytasson hatékonyabb
küzdelmet a korrupció ellen. Javítsa a kkv-k és az induló vállalkozások finanszírozáshoz
jutásának feltételeit.
6.           Gyorsítsa fel az uniós
források lehívását. A közbeszerzési hatóság előzetes ellenőrzési
hatáskörének kibővítésén keresztül, a szabálytalanságok megelőzése
érdekében gondoskodjon a közbeszerzési jogszabályok helyes végrehajtásáról.
7.           Erősítse meg a nemzeti
szabályozó hatóságok függetlenségét és igazgatási kapacitását, különösen az
energia- és a fuvarozási ágazatban, valamint a hulladékkezelés és a
vízgazdálkodás területén. Számolja fel a piaci akadályokat, a kvótákat,
területi korlátozásokat és a szabályozott árakat, továbbá a villamos energia és
a földgáz átlátható nagykereskedelmi piacának megteremtésével alakítson ki
megfelelő piaci kereteket. Az ellátási zavarok kezelése érdekében
gyorsítsa fel a villamosenergia- és a földgázellátás rendszerösszekötő
kapacitásainak fejlesztésére irányuló projekteket. Fokozza az
energiahatékonyság javítására irányuló erőfeszítéseket.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
[3]               COM(2013) 352 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 és P7_TA(2013)0053.
[5]               A Tanács 2013. április 22-i 2013/208/EU határozata.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 114 final.
[9]               Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése értelmében.