               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.10.21.
            COM(2015) 601 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            az euróövezeti nemzeti versenyképességi testületek létrehozásáról

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               az euróövezeti nemzeti versenyképességi testületek létrehozásáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére, összefüggésben 121. cikke (2) bekezdésével és 136. cikkével,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az Unióban javítani kell a versenyképességi folyamatok koordinációját és felügyeletét, és a közelmúltbeli válság rávilágított arra, hogy azok a tagállamok, amelyek pénzneme az euró (a továbbiakban: az euróövezeti tagállamok) különösen ki vannak téve a makrogazdasági egyensúlyhiányok esetleges halmozódásának és hirtelen szétterjedésének, ami más euróövezeti tagállamokra is hatással lehet. Rugalmas nominális devizaárfolyamok hiányában az országspecifikus sokkokkal szembeni megfelelő kiigazítási mechanizmusokra is szükségük van. A versenyképesség dinamikája befolyásolja a makrogazdasági egyensúlyhiányok (például a külkereskedelmi és a folyó fizetési mérlegek hiánya, a belföldi és külső kötelezettségek állománya) felhalmozódását és kiigazítását, valamint az aszimmetrikus sokkok eredményes kezelését. A versenyképesség romlása továbbá a potenciális növekedés visszaesésével járhat, ami megnehezíti a jelentős adósságok visszafizetését. A versenyképesség dinamikájára ható szakpolitikák koordinálása hozzájárulna ahhoz, hogy a versenyképességi folyamatok összhangban legyenek a gazdasági és monetáris unió (GMU) zökkenőmentes működésével. Bár ezen ajánlás címzettjei az euróövezeti tagállamok, a Tanács a többi tagállamot is ösztönzi hasonló testületek felállítására.

               (2)Az európai szemeszter és mindenekelőtt a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére vonatkozóan az 1176/2011/EU, valamint az 1174/2011/EU rendelettel létrehozott eljárás keretet biztosít az integrált gazdaságpolitikai koordinációhoz és felügyelethez. Tekintettel arra, hogy a versenyképesség terén elő kell mozdítani a strukturális reformokat, ezeket a meglévő mechanizmusokat a reformtervek iránti határozottabb nemzeti felelősségvállalásnak kell alátámasztania. Ezért indokoltnak tűnik nemzeti szinten fokozni a független szakértők igénybevételét, valamint megerősíteni a szakpolitikai párbeszédet az Unió és az euróövezeti tagállamok között.

               (3)A versenyképességi folyamatok és szakpolitikák eredményeit nyomon követő nemzeti versenyképességi testületeknek hozzá kell járulniuk a nemzeti szinten szükséges szakpolitikák és reformok iránti elkötelezettség megerősítéséhez, valamint olyan tudásbázis kifejlesztéséhez, amely az uniós gazdaságpolitikák koordinációját szolgálja a versenyképesség terén. A testületeknek értékelniük kell a versenyképességi folyamatokat és szakpolitikákat, ugyanakkor a nemzeti sajátosságok és a bevált gyakorlatok figyelembevételével szakpolitikai tanácsadást kell biztosítaniuk a reformok végrehajtásához.

               (4)A versenyképességi testületek tevékenységi körének a versenyképesség átfogó megközelítésén kell alapulnia. A testületek feladatai a következőkre terjednek ki: a bérek dinamikája és nem bérjellegű tényezők, a termelékenység mozgatórugói, valamint a beruházásokhoz, innovációhoz és a gazdaságnak a vállalkozások számára vonzóbbá tételéhez kapcsolódó dinamikus megfontolások.

               (5)A versenyképességi testületeknek kellő kapacitással kell rendelkezniük, hogy magas színvonalú gazdasági elemzéssel tudják alátámasztani tanácsadói tevékenységüket.

               (6)A versenyképességi testületeknek a versenyképességhez kapcsolódó kérdésekkel foglalkozó minisztériumoktól vagy közhatóságoktól függetlenül kell működniük. Emellett a versenyképességi testületeknek elfogulatlannak kell lenniük abban az értelemben, hogy nem közvetíthetik kizárólag vagy nagyrészt meghatározott érdekcsoportok álláspontját. A függetlenségre és elfogulatlanságra vonatkozó említett követelmények révén biztosítható, hogy a versenyképességi testületek tanácsadói szerepükben megfelelően érvényesítsék a köz érdekében megfogalmazott szakértői nézeteket.

               (7)A versenyképességi testületeket a Szerződés 152. cikkével összhangban, valamint a bérmegállapításra vonatkozó nemzeti gyakorlat és az ezzel foglalkozó intézmények figyelembevételével kell kialakítani. Az Európai Unió alapjogi chartájának 28. cikkével összhangban működésük nem érintheti a munkavállalók és munkáltatók, illetőleg megfelelő szervezeteik uniós joggal, valamint a nemzeti joggal és gyakorlatokkal összhangban lévő, kollektív szerződésekkel kapcsolatos tárgyalásokhoz, azok megkötéséhez és érvényesítéséhez való jogát, valamint az együttes fellépéshez való jogot.

               (8)A Bizottságnak az euróövezeti célkitűzések megvalósításának előmozdítása érdekében össze kell hangolnia a versenyképességi testületek tevékenységét és az uniós gazdaságpolitikák koordinációja során figyelembe kell vennie a versenyképességi testületektől kapott észrevételeket.

               (9)A versenyképességi testületeknek éves jelentésben kell összefoglalniuk és nyilvánosságra hozniuk elemzésüket és tanácsaikat. Annak biztosításához, hogy a testületek munkájuk során figyelembe vegyék az euróövezeti és az uniós célkitűzéseket, az említett jelentések elkészítése és a tagállamokba irányuló tényfeltáró utak során a Bizottságnak és a testületeknek konzultációt kell folytatniuk. A jelentések hozzájárulnak a Bizottság által az európai szemeszterrel és a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárással összefüggésben végzett elemzéshez.

               (10)A tagállamok közötti koordináció megkönnyítése céljából az egyes tagállamokban egyetlen, egyértelműen kijelölt versenyképességi testületet kell felállítani. Mindazonáltal a versenyképességi testületek feladataik megfelelő végrehajtása érdekében támaszkodhatnak különféle meglévő testületekre, amennyiben azok megfelelnek a fent ismertetett egységes elveknek.

               (11)Az országspecifikus ajánlások nyomon követését és érvényesítését továbbra is uniós szinten, az európai szemeszter és az 1176/2011/EU rendeletben meghatározott, a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás alkalmazása keretében kell végrehajtani,

               ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               I. Célkitűzések és hatály

               1.Az ajánlás célja olyan nemzeti versenyképességi testületek felállítása, amelyek nyomon követik a versenyképesség terén elért eredmények és a kapcsolódó szakpolitikák alakulását, és így hozzájárulnak a tartós gazdasági konvergencia előmozdításához és a szükséges reformokkal kapcsolatos nemzeti szintű felelősségvállalás erősítéséhez.

               2.Ennek az ajánlásnak az euróövezeti tagállamok a címzettjei. A Tanács a többi tagállamot is ösztönzi hasonló testületek felállítására.

               II. Versenyképességi testületek létrehozása

               3.Az egyes tagállamoknak versenyképességi testületet kell felállítaniuk, amelynek feladata:

               a)a versenyképességi folyamatok nyomon követése az érintett tagállamban, figyelembe véve azokat a tényezőket (ideértve a munkaerőköltséget), amelyek rövid távon befolyásolhatják az áruk és szolgáltatások árát és minőségét világpiaci összevetésben, valamint az olyan hosszabb távú mozgatórugókat, mint a termelékenység és az innovációs kapacitás, amelyek nemcsak a relatív gazdasági teljesítmény, hanem a növekedési potenciál, valamint a beruházások, vállalkozások és emberi tőke bevonzása szempontjából is relevánsak.

               b)megfelelő információk biztosítása a nemzeti szintű bérmegállapítási folyamatokhoz;

               c)a versenyképességhez kapcsolódó szakpolitikák nyomon követése az érintett tagállamokban, többek között a szakpolitikák utólagos értékeléséhez való hozzájárulással; valamint

               d)a szakpolitikai kihívások vizsgálata és szakpolitikai tanácsok megfogalmazása a versenyképesség területén; a versenyképességi testületnek a tanácsadás során figyelembe kell vennie a szélesebb euróövezeti és uniós dimenziókat. A testület  tanácsot ad többek között az európai szemeszter keretében az érintett tagállamhoz intézett országspecifikus tanácsi ajánlások végrehajtásával összefüggésben;

               4.A tagállamok egy versenyképességi testületet hoznak létre, amely különböző meglévő testületekre támaszkodhat.

               5.A versenyképességi testület tevékenységét folyamatos jelleggel látja el. Elemzéseit és tanácsait éves jelentésben teszi közzé. Az álláspontok összehangolása céljából kapcsolatban kell lennie a Bizottsággal és más tagállamok versenyképességi testületeivel.

               III. A versenyképességi testületek jellemzői

               6.A versenyképességi testületnek szerkezetileg függetlennek kell lennie vagy a versenyképességhez kapcsolódó kérdésekkel foglalkozó tagállami hatóságokkal (mindenekelőtt minisztériumokkal, közigazgatási szervekkel, állami intézetekkel, állami ügynökségekkel) szemben működési autonómiával kell rendelkeznie. Magas szintű működési autonómiát és elszámoltathatóságot biztosító nemzeti jogi rendelkezéseken kell alapulnia, amelynek része többek között:

               a)a nemzeti törvényi, rendeleti vagy jogi kötelező erővel bíró közigazgatási rendelkezéseken alapuló jogi szabályozás;

               b)a versenyképességgel kapcsolatos kérdésekkel foglalkozó közhatóságoktól, vagy bármely más köz- vagy magánjogi jogalanytól való utasítások elfogadásának tilalma;

               c)az időben történő, nyilvános közlésre való képesség;

               d)a tagok kinevezésére vonatkozóan szakmai tapasztalat és a kompetencia kritériumaira épülő eljárások;

               e)a megbízatása teljesítéséhez szükséges megfelelő erőforrások és információkhoz való hozzáférés.

               7.A versenyképességi testületnek konzultálnia kell az érintett érdekelt felekkel (például nemzeti gazdasági szereplőkkel vagy gazdasági szereplők csoportjaival, például olyan szociális partnerekkel, amelyek rendszeresen részt vesznek a tagállami gazdasági és szociális párbeszédben), de nem közvetítheti vagy képviselheti kizárólag vagy nagyrészt érdekelt felek valamely meghatározott csoportjának véleményét és érdekeit.

               8.A versenyképességi testületnek képesnek kell lennie magas színvonalú, a szakmai közösség által is elismert gazdasági és statisztikai elemzések elvégzésére.

               IV. Az európai szemeszterhez való illeszkedés

               9.A Bizottságnak meg kell könnyítenie a nemzeti versenyképességi testületek közötti koordinációt és eszmecserét, mindenekelőtt annak érdekében, hogy a testületek munkájuk során figyelembe vegyék az euróövezeti és uniós célkitűzéseket. Az éves jelentések készítését megelőzően és a tagállamokban folytatott tényfeltáró látogatások során megfelelő kapcsolattartást kell biztosítani.

               10.Az említett testületek által – többek között az éves jelentések formájában – adott független szakértői észrevételeket fel kell használni a tagállamok és a Bizottság által az európai szemeszter és a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás keretében végzett elemzéshez.

               V. Elszámoltathatóság és átláthatóság

               11.A szóban forgó testületek által készített elemzéseket alapesetben nyilvánosságra kell hozni.

               VI. Záró rendelkezések

               12.A Tanács felkéri a tagállamokat, hogy [az ajánlás elfogadásának időpontja + 6 hónap)]-ig hajtsák végre az ezen ajánlásban foglalt elveket.

               13.A Tanács felkéri a Bizottságot, hogy [az ajánlás elfogadásának időpontja + 12 hónap]-ig – a tagállamoktól kapott releváns információk alapján – készítsen jelentést az ajánlás végrehajtása terén elért eredményekről és az ajánlás megfelelőségéről, többek között arról, hogy megítélése szerint szükség van-e kötelező erejű rendelkezések elfogadására.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.22.
            COM(2017) 511 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Olaszország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Olaszország 2017. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Olaszország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Olaszország 2017. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  5
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  6
               , amelyben Olaszországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott. Az ajánlást az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta, majd a Tanács 2017. március 21-én elfogadta
                  7
               .

               (2)Olyan tagállamként, amelynek pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unión belüli gazdaságok közötti szoros kapcsolatra, Olaszországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1–4. ajánlások tükröznek.

               (3)2017. február 22-én közzétették az Olaszországra vonatkozó 2017. évi országjelentést
                  8
               . Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Olaszországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek megvalósítása terén Olaszország által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, melynek eredményeit szintén 2017. február 22-én tették közzé
                  9
               . Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Olaszországban túlzott makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. A magas államadósság és az elhúzódó gyenge termelékenységi dinamika határon átnyúló dimenziójú kockázatok kialakulásához vezethet egy olyan környezetben, amelyet a nemteljesítő hitelek nagy aránya és magas munkanélküliségi ráta jellemez. Különösen nagy szükség van olyan intézkedések meghozatalára, amelyek csökkentik annak kockázatát, hogy negatív hatások érik az olasz gazdaságot, illetve az ország méretéből és határokon átnyúló jelentőségéből adódóan a gazdasági és monetáris uniót.

               (4)Olaszország 2017. április 27-én benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. Olaszország nemzeti reformprogramja rövid és középtávú kötelezettségvállalásokat egyaránt tartalmaz. Rövid távon a versenyre, valamint a büntető eljárások és az elévülési szabályok reformjára vonatkozó függőben lévő törvények végleges elfogadását, a szegénység leküzdésére irányuló törvény, valamint a vállalati szintű kollektív tárgyalásokkal, az adórendszer átalakításával és a privatizációval kapcsolatos intézkedések végrehajtását tervezik. Középtávon az intézkedések az államháztartásra, az adórendszerre, a munkaerőpiacra, a bankrendszerre és a hitelezésre, a versenyre, a közigazgatásra, az igazságszolgáltatásra és a beruházásokra vonatkoznak. A nemzeti reformprogram foglalkozik továbbá a 2017. évi országjelentésben és az euróövezetre vonatkozó ajánlásban megállapított, többek között a beruházások fellendítésére és az államháztartás fenntarthatóságának biztosítására vonatkozó kihívásokkal. Amennyiben ezeket az intézkedéseket a jelzett határidőn belül teljes mértékben végrehajtják, hozzájárulhatnak Olaszország makrogazdasági egyensúlyhiányának kezeléséhez és az országspecifikus ajánlások megvalósításához. Olaszország szakpolitikai kötelezettségvállalásainak értékelése alapján a Bizottság megerősíti korábbi értékelését, amely szerint a jelenlegi szakaszban nincs szükség további intézkedésekre a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás keretében. A szakpolitikai reformmenetrend végrehajtását egyedi nyomon követés keretében fogják figyelemmel kísérni.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) 2014–2020 közötti időszakra szóló tagállami programozása során. Az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó jogszabálynak
                  10
                megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól az esb-alapokból finanszírozott releváns programjainak felülvizsgálatát és módosítását, amennyiben ez szükséges a vonatkozó országspecifikus ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. A Bizottság részletes iránymutatást nyújtott az említett szabályok alkalmazására vonatkozóan
                  11
               .

               (6)Olaszország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik. 2017. évi stabilitási programjában a kormány azt tervezi, hogy az államháztartási hiány a 2016. évi 2,4 %-ról 2017-ben a GDP 2,1 %-ának, majd 2018-ban a GDP 1,2 %-ának megfelelő mértékűre javul, 2019-ben pedig a költségvetés pozíciója nagyjából kiegyensúlyozott lesz. A strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési pozícióként meghatározott középtávú költségvetési célt 2019-re tervezik elérni, és a tervek szerint 2020-ban is tartják majd, ugyanakkor az újraszámított
                  12
                strukturális egyenleg mindkét évre kismértékű (a GDP 0,3 %-ának megfelelő) hiányt mutat. Miután 2016-ban tovább növekedett (a 2015-ös 132,1 %-os értékről a GDP 132,6 %-ának megfelelő értékre), a GDP-arányos államadósság a stabilitási program szerint 2017-ben nagyrészt stabilizálódik, majd 2018-tól kezdve csökkenni kezd, és 2020-ra a GDP 125,7 %-ának megfelelő értékre mérséklődik. A stabilitási programban meghatározott középtávú költségvetési cél összetevőit és végrehajtását övező bizonytalanság miatt a növekedési előrejelzések és a költségvetési célok teljesülését egyaránt lefelé mutató kockázatok veszélyeztetik. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján a reál GDP-növekedése 2018-ban várhatóan megközelítőleg azonos lesz a 2017. évi stabilitási programban megadott értékkel, annak ellenére, hogy a hiány lényegesen magasabb. A Bizottság előrejelzése nem veszi figyelembe a GDP 0,9 %-ának megfelelő mértékű héaemelést, amelyet „biztonsági rendelkezésként” foglaltak jogszabályba a 2018-ra meghatározott költségvetési célok teljesülése érdekében, már csak azért sem, mert a 2017. stabilitási program értelmében Olaszország nem szándékozik aktiválni ezt a rendelkezést anélkül, hogy részletes információt nyújtana az alternatív kompenzációs intézkedésekről. A 2017. évi stabilitási program továbbá említést tesz arról is, hogy Olaszország igyekszik módot találni az adóterhek csökkentésére.

               (7)A 2017. évi stabilitási program azt jelzi, hogy a menekültek rendkívüli beáramlása és a 2016-ban és 2017-ben hozott biztonsági intézkedések jelentős általános költségvetési hatással bírnak, és a program megfelelő bizonyítékokkal támasztja alá ezen költségvetési többletkiadások mértékét és jellegét. A Bizottság szerint a 2016-ban figyelembe vehető többletkiadások a rendkívüli menekültbeáramlással kapcsolatban a GDP 0,06 %-át tették ki, és a biztonsági intézkedésekkel összefüggésben szintén a GDP 0,06 %-ának feleltek meg. 2017-re vonatkozóan a rendkívüli menekülthullámmal kapcsolatos figyelembe vehető kiadást előzetesen a GDP 0,16 %-ára
                  13
                becsülik.  Az olasz hatóságok 2017-ben a rendkívüli földrengések miatt a kivételes eseményre vonatkozó rendelkezést életbe léptették. 2017-ben a rendkívüli földrengésekkel kapcsolatos figyelembe vehető kiadást előzetesen a GDP 0,18 %-ára
                  14
                becsülik.  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében és 6. cikkének (3) bekezdésében foglalt rendelkezések lehetőséget adnak e többletkiadások figyelembevételére, mivel a menekültek beáramlása, a terrorfenyegetettség súlyossága és a rendkívüli földrengések kivételes eseményhez kapcsolódnak, jelentős hatással vannak az olasz államháztartásra, és a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való átmeneti eltérés engedélyezése nem veszélyezteti a pénzügyi fenntarthatóságot. Következésképpen a menekültekkel és a biztonsági intézkedésekkel kapcsolatos többletkiadások figyelembevétele érdekében 2016 tekintetében a GDP 0,12 %-ának megfelelő összeggel csökkentették a középtávú költségvetési cél teljesítéséhez előírt kiigazítás mértékét. 2017-et illetően a figyelembe vehető összegekre is kiterjedő végső értékelésre az olasz hatóságok által benyújtott tényadatok alapján, 2018 tavaszán kerül majd sor.

               (8)2016 tekintetében Olaszország – az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára pozitív hatást gyakorló jelentős strukturális reformok figyelembevétele céljából – a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékű, valamint – az EU által társfinanszírozott projektekre fordított nemzeti beruházási kiadások figyelembevétele céljából – további, a GDP 0,25 %-ának megfelelő mértékű átmeneti eltérésre volt jogosult a középtávú költségvetési célhoz vezető, előírt kiigazítási pályától. A beruházásokkal kapcsolatos rendelkezések tekintetében az eltérés megadásának egyik kritériuma a közberuházások növelése. A 2016. évi eredményadatok azt mutatták, hogy a 2015-ös évvel összevetve 2016-ban csökkentek a közberuházások (1,6 milliárd EUR-val). A Tanács mindazonáltal elismeri, hogy tavaly konkrét tényezők korlátozták a közberuházásokat. Az egyik ilyen tényező a 2016. évi országspecifikus ajánlásokkal összhangban felülvizsgált, a közbeszerzésekről és a koncessziókról szóló új törvény körüli bizonytalanság volt. Ennél is fontosabb, hogy az új programozási időszak kezdete miatt 2016-ban meredeken visszaestek az uniós forrásokból finanszírozott beruházások, míg a nemzeti finanszírozású beruházások volumene csekély mértékben (1,1 milliárd EUR-val) nőtt. Ezért, mivel a nemzeti finanszírozású beruházások volumene 2016-ban emelkedett, és a beruházásokkal kapcsolatos rendelkezéshez kötődő kiadások nem ellentételezték a nemzeti erőforrásokat, a beruházásokkal kapcsolatos rendelkezéssel összefüggésben a GDP 0,21 %-ának megfelelő mértékű átmeneti eltérés engedélyezhető Olaszország számára, amely megfelel a társfinanszírozásra jogosult nemzeti kiadások 2017. évi stabilitási program szerinti összegének. A kivételes eseményekkel, strukturális reformokkal és beruházásokkal kapcsolatos rendelkezésekkel összefüggő, a GDP 0,83 %-ának megfelelő mértékű további általános rugalmasság figyelembevételét követően a Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése némi eltérést mutat a 2016.évi középtávú költségvetési cél teljesítéséhez szükséges kiigazítási pályától.

               (9)A Tanács 2016. július 12-i ajánlása szerint Olaszországnak 2017-ben legalább a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves költségvetési kiigazítást kell végrehajtania a középtávú költségvetési cél elérése érdekében. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján fennáll a középtávú költségvetési cél teljesítéséhez szükséges kiigazítási pályától való jelentős eltérés kockázata 2017-ben, valamint a 2016. és 2017. évet együttesen vizsgálva is. Ha azonban a 2017-re vonatkozó követelményekből levonják a menekültek rendkívüli beáramlásával és az olasz területek földrengésveszély elleni védelmére vonatkozó preventív beruházási tervvel kapcsolatos, szokatlan eseményre vonatkozó rendelkezésekkel összefüggésben kapott átmeneti engedményt (amely az előzetes becslések szerint összesen a GDP 0,34 %-ának felel meg), akkor a következtetés azt állapítaná meg, hogy némi eltérés kockázata áll fenn.

               (10)Költségvetési helyzete és különösen adósságállományának szintje fényében Olaszországnak 2018-ban várhatóan további kiigazítást kell végrehajtania a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési pozícióként meghatározott középtávú költségvetési céljának elérése érdekében. A Stabilitási és Növekedési Paktum keretében közösen elfogadott kiigazítási mátrix alapján ez a kiigazítás a nettó elsődleges államháztartási kiadások legalább 0,2 %-os nominális csökkenését jelenti 2018-ban. Ez a GDP legalább 0,6 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a kockázata, hogy Olaszország 2018-ban jelentősen el fog térni ettől a követelménytől. Az előrejelzés szerint Olaszország várhatóan 2017-ben és 2018-ban sem fog megfelelni az átmeneti adósságszabálynak. A Tanács összességében úgy véli, hogy Olaszországnak készen kell állnia további intézkedések megtételére ahhoz, hogy 2017-ben megfeleljen az előírásoknak, 2018-ban pedig további intézkedésekre lesz szükség a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében. Mindazonáltal az 1466/97/EK rendeletben foglaltak szerint a költségvetési tervek és a költségvetés alakulásának értékelése során a konjunkturális körülmények figyelembevételével kell megvizsgálni a tagállamok költségvetési egyenlegét. Amint azt az országspecifikus ajánlásokat kísérő bizottsági közlemény is nyomatékosítja, a 2018-as költségvetésiterv-javaslat, majd azt követően a 2018-as költségvetés alakulásának értékelése során megfelelően figyelembe kell venni a folyamatban lévő fellendülés megerősítéséhez és az olasz államháztartás fenntarthatóságának biztosításához egyaránt hozzájáruló költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozó célt. Ebben az összefüggésben a Bizottság – Olaszország konjunkturális helyzetét figyelembe véve – élni kíván releváns mérlegelési jogkörével.

               (11)Mivel Olaszország 2015-ben nyilvánvalóan nem felelt meg az átmeneti adósságszabálynak, a Bizottság 2017. február 22-én az EUMSZ 126. cikkének (3) bekezdése alapján jelentést adott ki, melynek megállapítása szerint „úgy kell tekinteni, hogy a Szerződésben és az 1467/1997/EK rendeletben meghatározott adósságkritérium jelenleg nem teljesül, kivéve, ha a kormány – ígéretének megfelelően – legkésőbb 2017. áprilisig hiteles módon elfogadja a GDP legalább 0,2 %-ának megfelelő mértékű azon kiegészítő strukturális intézkedéseket, amelyek révén 2017-ben (és így 2016-ban) az eltérés csökkentésével biztosítható a prevenciós ágnak való lényegi megfelelés. A túlzotthiány-eljárás megindításának szükségességére vonatkozó döntést azonban csak a Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján, a 2016. évi eredményadatoknak és az olasz hatóságok által 2017. februárban tett költségvetési kötelezettségvállalások teljesülésének a figyelembevételével lehet meghozni.” Az olasz kormány 2017 áprilisában elfogadta a kért további konszolidációs intézkedéseket. Így az adósságkritérium 2015. évi teljesítésével összefüggésben a jelen szakaszban nincs szükség további lépésekre. A Bizottság 2017 őszén a 2016-ra vonatkozóan szolgáltatott adatok, valamint – a költségvetés 2017-es végrehajtásáról és a 2018. évi tényleges költségvetési tervekről új információkkal szolgáló – 2017. őszi bizottsági előrejelzés alapján újból értékelni fogja, hogy Olaszország teljesíti-e az adósságkritériumot.

               (12)Az elsődleges strukturális egyenleg romlása és a jelenlegi makrogazdasági környezet miatt Olaszország magas államadóssága stabilizálódhat, de nem fog csökkeni. A GDP 130 %-át meghaladó államadósság mértékéből az következik, hogy jelentős forrásokat kell előirányozni az adósságszolgálat költségeinek fedezésére a növekedést jobban segítő elemek – így az oktatás, az innováció vagy az infrastruktúra –rovására.

               (13)Az olasz adórendszer több okból sem segíti elő a gazdasági növekedést és a hatékonyságot. A közelmúltban végrehajtott szerény adócsökkentés ellenére Olaszország továbbra is azon uniós tagállamok között van, amelyek a legmagasabb adóterhet alkalmazzák a termelési tényezőkre. Még jobban el lehetne mozdulni a növekedést kevésbé hátráltató adónemek felé, anélkül, hogy ez hatással lenne a költségvetésre. Az elsődleges lakóingatlanra vonatkozó adót 2015-ben eltörölték, ami visszalépést jelentett a hatékonyabb adórendszer felé vezető úton. Annak ellenére, hogy a nemzeti jogszabályok értelmében évente el kellett volna végezni, tovább halasztották az adókiadások régóta várt felülvizsgálatát, különösen a csökkentett héakulcsok tekintetében. Az elavult kataszteri rendszernek az aktuális piaci értékekkel összhangban elvégzendő reformja még mindig függőben van. A gyenge adózási fegyelem és az adózási szabályok bonyolultsága növeli a szabályokat betartó vállalkozásokra és háztartásokra nehezedő terheket. Jó irányba mutatnak a közelmúltban hozott intézkedések, például a kötelező elektronikus számlázás és a kormányzati szervek vásárlásaira vonatkozó „megosztott fizetési rendszer”. Az elektronikus számlázás ugyanakkor a magánszektorban végrehajtott tranzakciók esetében nem kötelező, és nemrég a készpénz-használatára vonatkozó felső küszöbértékeket is megemelték, így az elektronikus fizetés alkalmazása jóval elmarad az uniós átlagtól, ami az adózási fegyelem rovására megy.

               (14)A költségvetési folyamatra vonatkozóan 2016-ban átfogó reformot fogadtak el. A Bizottság továbbra is nyomon fogja követni a reform végrehajtását, amelynek célja, hogy a kiadások felülvizsgálata a költségvetési folyamat szerves részét képezze.

               (15)Olaszországban még mindig számos strukturális hatékonysági probléma hat a keretfeltételekre, a közigazgatásra és az üzleti környezetre. Ezek a hatékonysági problémák továbbra is lassítják a reformok végrehajtását, akadályozzák a beruházásokat, bizonytalanságot szülnek és lehetőséget teremtenek a járadékvadászatra. A polgári igazságszolgáltatási rendszer utóbbi években elfogadott reformjai, amelyek célja az igazságügyi rendszer hatékonyságának fokozása, az ügykezelés javítása és az eljárási fegyelem biztosítása volt, csak nagyon lassan hoznak eredményt. A polgári igazságszolgáltatási eljárások hossza még mindig nagy kihívást jelent. Habár az alacsonyabb fokú bíróságokon lassan csökken, az ügyintézési idő és a polgári, valamint kereskedelmi peres ügyekben fennálló ügyhátralék valamennyi fokon továbbra is az egyik legmagasabb az Unióban. Egy, a polgári eljárásokra vonatkozó, függőben lévő reform tovább szigorítaná a jogorvoslati kérelmek elfogadásának kritériumait, valamennyi fokon egyszerűsítené a polgári eljárásokat és olyan rendelkezéseket tartalmazna, amelyek eltántorítanak a zaklató jellegű jogvitáktól.

               (16)Számos mutató megerősíti, hogy az eddig elfogadott reformok ellenére a korrupció még mindig súlyos problémát jelent Olaszországban. 2014 óta függőben van az elévülési szabályok régóta esedékes reformja, melynek célja a korrupció elleni közdelem fokozása. Az elévülési szabályok jelenlegi formája miatt az ügyek jelentős hányada a bűnösséget megállapító elsőfokú ítélet megszületését követően elévül. A nemzeti korrupcióellenes hatóság nem rendelkezik elegendő pénzügyi és emberi erőforrással feladati ellátásához, és a megelőzési keret továbbra is széttagolt.

               (17)2015-ben átfogó kerettörvényt fogadtak el a közigazgatás reformjáról, amely kellő potenciállal rendelkezik a közigazgatás hatékonyságának és eredményességének javításához. Mindazonáltal azt követően, hogy az Alkotmánybíróság 2016. novemberi ítélete kimondta, hogy egyes esetekben a törvényerejű végrehajtási rendeletek elfogadása során követett eljárás alkotmányellenes volt, a reform kulcsfontosságú elemeinek végrehajtása még mindig függőben van. Az ítélet mindenekelőtt a reform következő három kulcsfontosságú területét érinti: helyi közszolgáltatások, közfoglalkoztatás és állami tulajdonú vállalatok. A helyi közszolgáltatások és a közfoglalkoztatás vezetői szinten történő reformjához új jogalkotási kezdeményezésekre van szükség, mivel a vonatkozó rendeletek határideje 2016. novemberben lejárt. Az állami tulajdonú vállalatok vonatkozásában az ítélet meghozatala előtt elfogadott rendeletet módosítani kell. A reform célja az állami tulajdonú vállalatok számának csökkentése, hatékonyságuk növelése, valamint annak biztosítása, hogy működésükre ugyanazok a szabályok vonatkozzanak, mint a magántulajdonú vállalatokéra. A tervezett privatizációk végrehajtása szintén hozzájárulna az állami tulajdonú vállalatok észszerűsítéséhez.

               (18)A verseny keretfeltételei szintén változatlanul kedvezőtlenek. A 2015. évi éves versenytörvényt még nem fogadták el. Egyes szektorokban még mindig jelentős akadályok állnak a verseny előtt, így többek között a szabályozott szakmákban, a koncessziók, a közbeszerzés és az engedélyezési rendszer, valamint a helyi közszolgáltatások terén, beleértve a közlekedést. Különösen korlátozott az előrelépés a tömegközlekedés – konkrétan a kormányzati koncesszióban lévő vasutak – hatékony, átlátható és versenyalapú működésének ösztönzése terén. A Bizottság által kidolgozott új mutató alapján Olaszországban a korlátozások szintje a legtöbb vizsgált szakma esetében meghaladja az uniós súlyozott átlagot. A szolgáltatáspiaci akadályok kezelését célzó intézkedéscsomag
                  15
                részeként a Bizottság a szakmai szolgáltatások szabályozására vonatkozó reformajánlásokról szóló, 2017. januári közleményében szakmánként konkrét iránymutatásokat nyújtott e probléma kiküszöbölése érdekében.

               (19)A bankszektorban a nemteljesítő hitelek nagy állománya csökkenti a bankok nyereségét, és ezáltal belső tőkegenerálási képességüket. Ez kedvezőtlen hatással van a hitelkínálatra, különösen a kisvállalkozások esetében. Az eddigi szakpolitikai kezdeményezések nyomán nem csökkentek jelentősen a nemteljesítő hitelek. A nemteljesítő hitelek kezelésére vonatkozó nemzeti szintű felügyeleti iránymutatás továbbra is kiforratlan. A közepes és kis méretű bankok még mindig sebezhetőbbek, mint a nagy hitelintézetek. A Bizottság ezért nyomon fogja követni a legnagyobb ún. „popolari” bankok és a kis takarékszövetkezetek vállalatirányítási reformjának végrehajtását, ami kulcsfontosságú eleme a bankrendszer megszilárdításának. A fizetésképtelenségre és a biztosítékok érvényesítésére vonatkozó keretrendszer továbbra sem támogatja kellően a nemteljesítő hitelek gyors szanálását és átalakítását, különösen a kis- és mikrovállalkozásokkal összefüggésben. A fizetésképtelenséggel és a biztosítékok érvényesítésével kapcsolatos eszközök átdolgozását és egyszerűsítését célzó kerettörvény tervezete, amely jelenleg parlamenti vita tárgyát képezi, segíthet felülkerekedni a fennálló hatékonysági problémákon, és hozzájárulhat ahhoz, hogy Olaszországban kialakuljon a problémás adósságok másodlagos piaca.

               (20)A munkaerőpiacon elért fokozatos, reformokkal támogatott javulás ellenére, a tartós és az ifjúsági munkanélküliség továbbra is magas (2016-ban 6,7 %, illetve 38 %), és több mint 1,2 millió nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatal van az országban. Habár jól halad az ifjúsági garanciaprogram végrehajtása, a hatékonyabb és teljes körű végrehajtás felé vezető út továbbra is tartogat kihívásokat. Az ajánlatok száma és minősége alacsony, és a teljesítés terén jelentősek a regionális különbségek. Az aktív munkaerőpiaci szakpolitikák reformja – ideértve az irányítási rendszer reformját – még korai szakaszban jár, a foglalkoztatási szolgáltatások továbbra is gyengék, a regionális egyenlőtlenségek pedig nagyok. A felnőttkori tanulás rendszere nem alakult ki eléggé, ami kedvezőtlenül befolyásolhatja az alacsony képzettségű személyek munkaerőpiaci eredményeit.

               (21)A nők munkaerőpiaci részvételének és munkaerő-potenciáljának kihasználtsága jelentősen elmarad a lehetőségektől. A nők foglalkoztatási rátája az egyik legalacsonyabb az EU-ban. Az adókedvezmények rendszerének bizonyos jellemzői továbbra is eltántorítják a második keresőket a munkaerőpiaci részvételtől, a megfizethető (gyermek- és idős-) gondozási szolgáltatások korlátozottak, és a regionális egyenlőtlenségek is nagyok ezen a területen. Az apasági szabadság az egyik legalacsonyabb az Unióban.

               (22)A vállalati béralku nem elterjedt. Ez gátolja az erőforrások hatékony elosztását és a bérek helyi gazdasági feltételekhez való igazodását. Ennek oka a meglévő keretelvekben és a kollektív alku gyakorlatában is keresendő, ami bizonytalanságot okoz a munkaügyi kapcsolatokban és korlátozza a helyi szintű alku alkalmazási körét. A termelékenységhez kötött fizetésemelésekre nyújtott adókedvezmények nem mozdították elő a vállalati béralku széles körű alkalmazását.

               (23)A szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitettek aránya jócskán meghaladja az uniós átlagot, különösen a gyermekek és a migráns hátterű személyek körében. A regionális egyenlőtlenségek is számottevőek. A szegénység elleni nemzeti stratégia tekintetében történt némi haladás. A felzárkózást segítő jövedelem közelmúltban elfogadott rendszere előrelépést jelent az egységes átfogó szegénység elleni program létrehozása felé vezető úton. A rendszer hatékonysága attól függ majd, hogy a végrehajtás megfelelően, a szükséges erőforrások mozgósításával (többek között a különböző szociális juttatások egyszerűsítése révén) történik-e, a forrásokat megfelelően célzottan, a rászorultság ellenőrzésével és a gyermekes családok előnyben részesítésével osztják-e el, és a gyakorlatban hatékony eljárásokat alkalmaznak-e a jövedelemtámogatás biztosítása és a jól integrált szolgáltatásnyújtás terén. A jelenlegi szakaszban nem állapítható meg egyértelműen, hogy a pénzügyi erőforrások elegendőek lesznek-e az Olaszország előtt álló, szegénységgel összefüggő kihívások kezeléséhez. Továbbra is alapvető kihívást jelent a további források biztosítása a költségvetési célok tiszteletben tartása mellett, a szociális ellátórendszer széttagoltságának csökkentése, a szociális kiadások észszerűsítése és azon belül a nyugdíjak jelenlegi túlsúlyának kezelése.

               (24)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Olaszország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Olaszországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Olaszország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (25)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  16
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (26)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Olaszország nemzeti reformprogramját és stabilitási programját. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Olaszország 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Folytasson olyan költségvetési politikát, amely összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel; ez 2018 vonatkozásában jelentős költségvetési kiigazítást tesz szükségessé. Szakpolitikai fellépései során igyekezzen olyan költségvetési irányvonalat kialakítani, amely hozzájárul a folyamatban lévő fellendülés megerősítéséhez, és biztosítja Olaszország államháztartásának fenntarthatóságát. A költségvetés befolyásolása nélkül csoportosítsa át az adóterheket a termelési tényezőkről a növekedést kevésbé hátráltató tényezők felé, azáltal, hogy döntő jelentőségű intézkedéseket tesz az adókiadások számának és alkalmazási körének csökkentése, az elavult kataszteri rendszer, valamint a magas jövedelmű háztartások esetében az elsődleges lakóingatlanra kivetett adó újbóli bevezetésének érdekében. Bővítse az elektronikus számlázás és fizetések kötelező alkalmazásának körét.

               2.Hatékony ügykezelés és az eljárási fegyelmet biztosító szabályok révén csökkentse a tárgyalások hosszát a polgári igazságszolgáltatásban. Az elévülési szabályok felülvizsgálata révén fokozza a korrupcióellenes küzdelmet. Hajtsa végre a közfoglalkoztatási reformot és javítsa az állami tulajdonú vállalatok hatékonyságát. Haladéktalanul fogadja el és hajtsa végre a függőben lévő versenytörvényt és kezelje a fennmaradó versenykorlátozó tényezőket.

               3.Gyorsítsa fel a nemteljesítő hitelek állományának csökkentését és fokozza a mérleg szanálását és átalakítását ösztönző intézkedéseket, különösen a nemzeti felügyelet alatt álló bankok szegmensében. Végezze el a fizetésképtelenségre és a biztosítékok érvényesítésére vonatkozó keretrendszer átfogó átalakítását.

               4.A szociális partnerek bevonásával erősítse meg a kollektív alku keretrendszerét annak érdekében, hogy a kollektív szerződések jobban figyelembe vehessék a helyi feltételeket. Biztosítsa az aktív munkaerőpiaci szakpolitikák hatékonyságát. Segítse elő a második keresők munkába állását. Észszerűsítse a szociális kiadásokat és javítsa azok összetételét.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2017) 511 final.

                     (4)
                  P8_TA(2017)0038, P8_TA(2017)0039 és P8_TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  HL C 92/01., 2017.3.24., 1. o.

                     (8)
                  SWD(2017) 77 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (11)
                  COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

                     (13)
                  Ezt az összeget a 2017. évi stabilitási programban a GDP 0,25 %-ára becsült általános költségvetési kiadások alapján határozták meg, amelyekből levonták a 2015-ben és 2016-ban már odaítélt, a GDP 0,03 %-ának, illetve a GDP 0,06 %-ának megfelelő átmeneti eltérést. Olaszország 2017-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményében a Bizottság jelezte, hogy kész megfontolni egy további eltérés biztosítását, tekintettel arra, hogy a menekültek továbbra is rendkívüli számban áramlanak be Olaszország területére, valamint annak fényében, hogy a 2016. októberi Európai Tanács elismerte „az uniós frontországok által az utóbbi évek során nyújtott – többek között pénzügyi természetű – jelentős hozzájárulást”.

                     (14)
                  Olaszország 2017-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményében a Bizottság úgy vélte, hogy a vészhelyzetkezelésre előirányzott kiadások és az olasz területek földrengésveszély elleni védelmére vonatkozó preventív beruházási terv integrált jellegűnek tekinthető. A következő években kizárólag az e célra előirányzott forrásokhoz képest felmerülő többletkiadások vehetők figyelembe egy esetleges további átmeneti eltérés odaítélése szempontjából.

                     (15)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final, COM(2016) 824 final.

                     (16)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


             EURÓPAI
             BIZOTTSÁG
                                    Brüsszel, 2015.5.13.
                                    COM(2015) 268 final
                           Ajánlás
                 A TANÁCS AJÁNLÁSA
      Hollandia 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,
amelyben véleményezi Hollandia 2015. évi stabilitási programját
 ---pagebreak---                                               Ajánlás
                                       A TANÁCS AJÁNLÁSA
                       Hollandia 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,
               amelyben véleményezi Hollandia 2015. évi stabilitási programját
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke
(2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre1 és
különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló,
2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre2 és különösen
annak 6. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására3,
tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira4,
tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020”
          elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a
          foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a
          kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség
          annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a
          versenyképesség terén.
(2)       A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és
          az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást
          (2010–2014),         2010. október 21-én     pedig      elfogadta     a      tagállamok
          foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot. Ezek
1
        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
2
        HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
3
        COM(2015) 268.
4
        P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.
 ---pagebreak---      együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak,
     hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.
(1)  A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Hollandia 2014. évi nemzeti
     reformprogramjáról, valamint véleményezte Hollandia 2014. évi aktualizált
     stabilitási programját. A Bizottság 2014. november 28-án a 473/2015/EU
     rendeletnek5 megfelelően kiadta Hollandia 2015-re vonatkozó költségvetésiterv-
     javaslatáról szóló véleményét6.
(2)  A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést7, amely
     elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén
     2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a
     riasztási mechanizmus keretében készült jelentést8, amelyben Hollandiát azon
     tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.
(3)  Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához,
     a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát
     költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.
(4)  A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Hollandiára vonatkozó 2015. évi
     országjelentését9. Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án
     elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Hollandia által elért eredményeket. Az
     országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes
     vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott,
     hogy Hollandiában makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek
     határozott szakpolitikai intézkedéseket és nyomon követést tesznek szükségessé.
     Továbbra is fennállnak és figyelmet igényelnek a magas szintű magánadósságból
     fakadó kockázatok, bár a közelmúltban intézkedések születtek az ingatlanpiac talpra
     állításának és a jelzáloghitel-növekedés visszafogásának a támogatására. Noha a
     folyó fizetési mérleg magas többlete részben a gazdaság strukturális jellemzőit
     tükrözi, a nyugdíj- és adórendszerek szerkezete potenciálisan a nem hatékony
     tőkeallokáció forrása lehet.
(5)  Hollandia 2015. április 30-án benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és
     2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében
     a két program értékelésére egyidejűleg került sor.
(6)  Hollandia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és
     az átmeneti adósságszabály hatálya alatt van. A 2015. évi stabilitási program alapján
     a kormány arra számít, hogy az államháztartási hiány fokozatosan javul, 2015-ben a
     GDP 1,8 %-ára, majd 2018-ra a GDP 0,7 %-ára. A kormány tervei szerint – a GDP
     0,5 %-ának megfelelő strukturális hiányként meghatározott – középtávú
     költségvetési célt a programidőszak egészében teljesítenék. A stabilitási program
     alapján az államadósság-ráta a várakozások szerint 2015-ben a GDP 68,8 %-ának
     megfelelő értéken tetőzik, majd ezt követően 2018-ra fokozatosan a GDP 66,1 %-ára
     csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv
     megalapozott. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése szerint a strukturális egyenleg
     teljesíti a középtávú költségvetési célt, és 2015-ben a GDP -0,3 %-át, 2016-ban pedig
     a GDP -0,4 %-át éri el. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2015.
5
    HL L 140., 2013.5.27., 11. o.
6
    C(2014) 8810.
7
    COM(2014) 902.
8
    COM(2014) 904.
9
    SWD(2015) 38.
 ---pagebreak---     tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint Hollandia
    várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. A
    2013-ban a GDP 0,84 %-át kitevő, kutatásra és fejlesztésre fordított állami kiadás
    alacsony, tekintve az iskolai végzettséget, a tudományos eredményeket és Hollandia
    gazdasági fejlettségének szintjét. Az állami kiadások e területen 2014 óta
    csökkenőben vannak, és a K+F-re fordított magánkiadások továbbra is alacsonyak.
    Az állami kiadásoknak az innováció és a kutatás felé való elmozdítása, különös
    tekintettel az alapkutatásra, és a K+F-re irányuló magánberuházások mobilizálását
    célzó keretpolitikák végrehajtása hozzájárulna a holland gazdaság hosszú távú
    növekedési potenciáljának fokozásához.
(7) A legnagyobb kihívást a lakáspiac jelenti, ahol az évtizedek során kialakult
    merevségek és torzító ösztönzők formálják az ingatlanfinanszírozási és ágazati
    megtakarítási mintákat. A háztartások az ingatlantulajdont további bruttó
    jelzáloghitel-adósságok felhalmozására használták fel, és ez a tendencia
    nagymértékben tükrözi a régóta fennálló költségvetési ösztönzőket, például a
    jelzáloghitel-kamatok adóból való teljes levonhatóságát. 2012 óta számos intézkedést
    végrehajtottak, amelyekkel részleges megoldást találtak ezen ösztönzők
    problémájára. Ezek közül néhány magában foglalja az ingatlanfinanszírozás adóügyi
    kezelésének kiigazítását. A jelzáloghitel-kamatok adóból való leírhatóságának
    korlátozása felé való fokozatos elmozdulás és a törlesztés ösztönzése biztosított.
    Mindazonáltal ennek az intézkedésnek a bevezetése túl lassú ahhoz, hogy jelentős
    mértékben befolyásolja a törlesztési magatartást, és a nem produktív eszközökbe való
    befektetés jelentős adóügyi ösztönzője fennmarad. A 2018-ban teljesítendő 100 %-os
    hitelfedezeti arány még mindig magas. A bérlemények piacát szabályozás és
    rendkívül jelentős szociálislakás-szegmens korlátozza, ahol a hosszú várólisták is
    problémát jelentenek. A szociálislakás-piacon a lakbérek jövedelem alapján való
    nagyobb mértékű differenciálásának bevezetése a helyes irányba tett lépés, de hatása
    korlátozott. Egy új törvény alapján a lakhatással foglalkozó vállalatoknak külön kell
    választaniuk az általános gazdasági érdekű tevékenységeket (például a szociális
    lakhatás) a többi tevékenységtől. Még nem egyértelmű, hogy ezzel bekövetkezik-e a
    tervezett irányváltás, vagyis hogy valóban a rászorulók jutnak szociális lakáshoz, és
    biztosított-e, hogy a szociális lakhatás a piaci feltételek mellett lakást szerezni
    képtelen, hátrányos helyzetű emberek számára lesz elérhető.
(8) A nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatósága javult. Az első pilléres kötelező
    nyugdíjkorhatár fokozatos emelése (a 2012. évi 65 évről 67 évre 2023-ban) és azt
    követően a várható élettartamhoz kötése mellett Hollandia elfogadta a
    nyugdíjrendszer magánfinanszírozott pillérének és a tartós ápolás-gondozás
    rendszerének átfogó reformját. A nyugdíjalapok pénzügyi felügyelete javult, és a
    rendszer ellenállóbbá vált a pénzügyi sokkokkal szemben. Ezt kiegészítették az
    idősebb munkavállalók további munkavállalását ösztönző sikeres reformok. A tartós
    ápolás-gondozást érintő reformokból eredően a feladatok – az általános kiadások
    csökkentése és a hatékonyság javítására való összpontosítás mellett – az
    önkormányzatokra hárulnak. A tartós ápolás-gondozás minőségét és elérhetőségét
    figyelemmel kell kísérni.
(9) A fennmaradó kihívások közé tartozik a költségeknek és kockázatoknak az
    indexálásra és a pénzügyi pufferekre vonatkozóan elfogadott szabályokon (pénzügyi
    értékelési keret) túlmutató, generáción belüli és generációk közötti megfelelő
    elosztása, különösen a fiatalok által fizetendő járulékok csökkentésével. A második
    nyugdíjpillérbe befizetett járulékok biztosításmatematikai méltányosságának javítása
    segítené a háztartásokat pénzügyi eszközeik növekedést ösztönző felhasználásában.
 ---pagebreak--- (10)  A munkahelyvédelmi jogszabályok 2014-ben elfogadott átfogó reformjának célja a
      munkaerő-piaci részvétel és a mobilitás fokozása. A munkától visszatartó pénzügyi
      ellenösztönzőket visszaszorították. A parlament által elfogadott jogszabály a
      fogyatékossággal élők alkalmazására vonatkozó kvótát állapít meg a munkáltatók
      számára. Ezen intézkedések hatását csak a végrehajtásukat követően lehet teljes
      körűen értékelni. A munkaerőpiac perifériájára szorult emberek, többek között a
      migráns hátterűek integrálásának javításához további intézkedésekre van szükség.
(11)  Figyelembe véve a kötelező nem adójellegű kifizetéseket, az adóék Hollandiában
      jóval magasabb az uniós átlagnál, és szükség van az adózás növekedést kevésbé
      hátrányosan érintő tényezők felé való elmozdítására. A tervezett adóreform
      hozzájárulna a munkaerő-piaci részvétel növeléséhez. Elfogadását követően szorosan
      figyelemmel kell kísérni a hatását.
(12)  Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Hollandia
      gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi
      országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti
      reformprogramot, valamint az előző években Hollandiának címzett ajánlások
      nyomán hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Hollandia
      fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából
      mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak
      és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági
      kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való
      beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi az európai szemeszter
      keretében tett ajánlásokat.
(13)  Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Hollandia stabilitási programját, és
      azt a véleményt10 fogalmazta meg, hogy Hollandia megfelel a Stabilitási és
      Növekedési Paktum rendelkezéseinek.
(14)  A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács
      megvizsgálta Hollandia nemzeti reformprogramját és stabilitási programját. A
      Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–3.
      ajánlás tükrözi.
(15)  Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének
      gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön
      ajánlásokat adott ki azon tagállamok számára, amelyek pénzneme az euró.
      Hollandiának az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő
      végrehajtásáról is gondoskodnia kell,
AJÁNLJA, hogy Hollandia 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.    Mozdítsa el az állami kiadásokat a K+F terén történő beruházások támogatása felé,
      és dolgozzon ki a K+F-re irányuló magánkiadások javítását célzó keretfeltételeket,
      hogy megállítsa a K+F-re fordított állami kiadások csökkenő trendjét és fokozza a
      gazdasági növekedés potenciálját.
2.    Gyorsítsa fel a jelzáloghitel-kamatok adóból való leírhatóságának csökkentését, hogy
      kisebb legyen a nem produktív eszközökbe való befektetés adóügyi ösztönzése.
      Gondoskodjon piacorientáltabb árszabási mechanizmusról a lakásbérleti piacon, és a
      szociális lakáspiacon még inkább igazítsa hozzá a lakbéreket a háztartások
      jövedelméhez.
10
     Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.
 ---pagebreak--- 3.      Az aktív kereső időszak első éveiben lévők számára csökkentse a nyugdíjrendszer
        második pillérébe befizetett járulékok szintjét.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                            a Tanács részéről
                                            az elnök


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.5.18.
            COM(2016) 342 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Portugália 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Portugália 2016. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Portugália 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Portugália 2016. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  5
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2016. március 17–18-án jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2015. november 26-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  6
               , amelyben Portugáliát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság szintén ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást fogadott el
                  7
               . Az ajánlást az Európai Tanács 2016. február 18–19-én jóváhagyta, majd a Tanács 2016. március 8-án elfogadta. Portugáliának, amelynek pénzneme az euró, a gazdasági és monetáris unión belüli gazdaságok közötti szoros kapcsolódási pontokra figyelemmel gondoskodnia kell az ajánlás teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról.

               (2)2016. február 26-án közzétették a Portugáliára vonatkozó 2016. évi országjelentést
                  8
               . Az országjelentésben a Bizottság értékelte a Portugália által tett előrelépéseket a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások kezelése, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek teljesítése terén. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is. 2016. március 8-án a Bizottság bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit.
                  9
                Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Portugáliában túlzott makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Mindenekelőtt a jelentős nettó külső kötelezettségállomány, a magán- és az állami szektor nagy adósságállománya és a nemteljesítő hitelek magas aránya a megnövekedett munkanélküliség összefüggésében sebezhetővé teszi az országot. Továbbra is szakpolitikai hiányosságok tapasztalhatók a termékek és szolgáltatások piacát, a vállalati adósság átstrukturálását, a költségvetési politikát és a munkaerőpiac egyes területeit illetően.

               (3)Portugália 2016. április 29-én benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. Portugália nemzeti reformprogramja kellő ambícióval rendelkezik a túlzott egyensúlyhiány kezeléséhez, lényeges intézkedéseket vázol fel a versenyképesség fokozására és a magánszektor adósságállományának csökkentésére, valamint foglalkozik a 2016. évi országjelentésben és az euróövezeti ajánlásokban azonosított, a beruházások újraindítására és az államháztartás fenntarthatóságának biztosítására vonatkozó kihívásokkal. Teljes körű és gyors végrehajtásuk esetén ezek az intézkedések hozzájárulhatnak Portugália makrogazdasági egyensúlyhiányának kezeléséhez. Portugália szakpolitikai kötelezettségvállalásainak értékelése alapján jelenleg nincs szükség a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás magasabb fokozatba kapcsolására.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU rendelet 23. cikkének megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. Az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban
                  10
                a Bizottság részletesen kifejtette e rendelkezés esetleges alkalmazását.

               (5)Portugália jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ágához tartozik. A 2015-ös határidőre nem igazította ki a túlzott hiányt, és nem teljesítette a Tanács által ajánlott költségvetési kiigazítást. 2016. évi stabilitási programjában a kormány a túlzott hiány kiigazítását és a GDP 2,2 %-át kitevő államháztartási hiány elérését tervezi 2016-ban. Amint tartósan kiigazítja a túlzott hiányt, Portugália átkerül a prevenciós ágba, és az átmeneti adósságszabály hatálya alá fog tartozni. Az (újraszámított
                  11
               ) strukturális egyenleg évente előre láthatólag csak a GDP körülbelül 0,35 %-át kitevő – vagyis a GDP 0,6 %-ában meghatározott szükséges szintnél kisebb – mértékben fog csak javulni 2016 és 2020 között, és a középtávú költségvetési célt – azaz a GDP 0,25 %-át kitevő strukturális többletet – várhatóan nem sikerül teljesíteni a programidőszak alatt. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság mértéke 2016-ban várhatóan 124,8 %-ra esik vissza, majd 2020-ig tovább csökken, 110,3 %-ra. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv meglehetősen optimista. Emellett a 2017-től kezdődően kitűzött hiánycélok eléréséhez szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva. A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése alapján a költségvetési hiány 2016-ban eléri a GDP 2,7 %-át, ami a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték alatt marad, majd 2017-ben a GDP 2,3 %-a lesz. Mivel a strukturális hiány az előrejelzések szerint kismértékben nőni fog 2016-ban és 2017-ben, a költségvetési kiigazítás nincs összhangban a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel. Ezenkívül Portugália az előrejelzések szerint 2017-ben nem fogja teljesíteni az átmeneti adósságszabályt. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Portugália nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Következésképp 2016-ban és 2017-ben további intézkedésekre lesz szükség a megfelelés biztosítása érdekében.

               (6)Az 1467/97/EK rendelet 10. cikke (1) bekezdésének megfelelően a Bizottság rendszeresen felügyelni fogja azoknak az intézkedéseknek a végrehajtását, amelyeket Portugália az EUMSZ 126. cikkének (7) bekezdése értelmében hozott utolsó tanácsi ajánlásra válaszul hoz meg: ezért a Bizottság ajánlást fog címezni a Tanácshoz a túlzotthiány-eljárás keretében teendő megfelelő lépésekről.

               (7)A megreformált költségvetési kerettörvény időben történő és szigorú végrehajtása, a kötelezettségvállalások ellenőrzéséről szóló törvény, valamint a bevételek beszedése és a kiadások ellenőrzése terén tett további előrehaladás jelentős mértékben hozzájárulhat a szükséges költségvetési kiigazítás teljesítéséhez. Portugália kettős kihívással áll szemben: egyfelől el kell érnie az egészségügyi rendszer hosszú távú költségvetési fenntarthatóságát, másfelől a rendszer hatékonyságának javítása révén fenn kell tartania az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés szintjét. Jóllehet a közkiadások egészségügyi összkiadásokon belüli hányada jelenleg Portugáliában az egyik legalacsonyabb az EU-ban, az előrejelzések szerint itt lesz a legmagasabb (2060-ra a GDP 2,5 %-ának megfelelő mértékű) az egészségügyre fordított közkiadások növekedése. Egyelőre még nem születtek meg a betegségmegelőzés és a közegészségügyi politikák előmozdítására, valamint egy korai és kevésbé költséges szakaszban történő alapellátás biztosítására irányuló, az egészségügyi ágazat hosszú távú fenntarthatósági kihívásainak kezelését szolgáló átfogó intézkedések. A hátralékok felszámolása érdekében rövid távon továbbra is fontos kihívást jelent a kórházak pontos költségvetés-tervezése és végrehajtása. Jóllehet a legújabb reformok foglalkoztak a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságával, annak rövid és középtávú fenntarthatósági kihívásai továbbra is megoldásra várnak. Az állami nyugdíjrendszer nagymértékben függ a költségvetési átcsoportosításoktól, és nemzedékek közötti egyenlőtlenségek jellemzik. Az állami tulajdonban lévő vállalatok költségvetési fenntarthatóságát továbbra is gátolják a megvalósítás késedelmei és a szakpolitikai hiányosságok, különösen a közlekedési ágazatban. A költségvetési megtakarítások elérése szempontjából továbbra is alapvető fontosságú a szerkezetátalakítási terveikben szereplő hatékonyságnövelő intézkedések megerősítése.

               (8)Az adóigazgatás hatékonyságának további növelése révén jelentős erőfeszítéseket tettek az adókijátszás visszaszorítására. Intézkedések születtek az adócsalással szembeni küzdelem, a pénzügyi intézményekkel való információmegosztás javítása és a pénzmosás elleni küzdelem keretrendszerének megerősítése céljából. Az elért eredmények ellenére még van mit tenni az adóügyi megfelelés fokozását illetően. Az adóigazgatás hatékonyságnövelésére irányuló reform a beruházásokat is ösztönözné.

               (9)A bérfejlesztések összességében véve szerények voltak, és összhangban álltak a magas munkanélküliséggel, a külső egyensúly-helyreállítás előmozdításának szükségességével, valamint a termelékenység középtávú növekedésével. Ezt a tendenciát az ágazatszintű kollektív tárgyalások is erősítették, jóllehet a kollektív tárgyalási rendszer jellemzői még mindig korlátozzák a vállalati szintű kiigazítást. Alacsony infláció és magas munkanélküliség mellett a minimálbér 2016 januárjában havi 505 EUR-ról 530 EUR-ra emelkedett, és a tervek szerint 2019-ig fokozatosan tovább emelkedik, havi 600 EUR-ra (amelyet évente 14 alkalommal fizetnek ki). Portugália az átlagbér százalékos arányában kifejezett minimálbér uniós rangsorának közepén helyezkedik el, ugyanakkor azok az országok között szerepel, ahol a mediánbér százalékos arányában kifejezett minimálbér a legmagasabb. Ez arra utal, hogy Portugáliában a bérek eloszlása erőteljesen az alacsonyabb bérek irányába tolódik el, és a minimálbér további növekedései az érintett munkavállalók – 2016-ban az összes munkavállaló közel negyedét kitevő – arányának gyors növekedését idéznék elő. Jóllehet ez segíthetne csökkenteni az aktív keresők intenzív szegénységi rátáját, egyben a bérstruktúra fokozottabb beszűkítésével is járna, általános béremelési nyomást generálva. Ha a béremelést nem támasztja alá termelékenységnövekedés, veszélybe kerülnek a foglalkozatási és versenyképességi kilátások, különösen a munkaerő-igényes iparágakban. Emellett magában hordozza annak kockázatát is, hogy csökkennek a készségekbe való beruházás ösztönzői.

               (10)2014-ben és 2015-ben folytatódott a portugál munkaerőpiac élénkülése, és jelentős erőfeszítéseket tettek az aktivizálási politikák reformja, az állami foglalkoztatási szolgálat korszerűsítése, valamint a nem regisztrált fiatalok elérésének javítása érdekében, a végrehajtást illetően azonban vannak még kihívások. A szociális helyzet újabb romlására – különösen a gyermekszegénység növekvő szintjére – tekintettel fontos intézkedések születtek a szociális ellátás megerősítésére is, mindenekelőtt a minimáljövedelem-rendszer, a gyermekek után járó támogatások és az alacsony nyugdíjak területén. Értékelni kell, hogy ezen intézkedések hatása mennyiben csökkenti a szegénység intenzitását. Ezzel együtt továbbra is problémát jelent a tartósan munkanélküli személyek széles körének munkába állítása, ami kedvezőtlen hatással van a gazdasági növekedésre és a szociális helyzetre. A tartósan munkanélküli személyeket célzott munkaerő-piaci politikákon és a foglalkoztatási és szociális szolgálatok közötti fokozott koordináción keresztül még jobban aktivizálni lehetne. Jóllehet az élénkülés bővítette a határozatlan idejű foglalkoztatást, még mindig nagyfokú a munkaerőpiac szegmentációja. Továbbra is itt az egyik legmagasabb a határozott időre szóló szerződéssel alkalmazottak aránya Európában, és alacsony a határozottból a határozatlan idejű szerződéses munkaviszonyba átkerülők aránya.

               (11)A portugál gazdaság egyik legfontosabb sebezhetősége továbbra is a magánszektor jelentős mértékű eladósodottságában rejlik, és a kis- és középvállalkozások finanszírozási körülményei is nehezek. Történt előrehaladás a kiugróan magas vállalati adósságállomány csökkentése és a magánszektor hitelállományának leépítése terén, de a portugál magánszektor továbbra is egyike azoknak az EU-ban, amelyek a legjelentősebb eladósodottsággal küzdenek. Mindez komolyan hátráltatja a beruházásokat és a potenciális kibocsátás növekedését. A nem pénzügyi vállalatok lépéseket tesznek mérlegük kiigazítása tekintetében, de a háztartásoknál kisebb mértékben. Az üzleti szféra nemteljesítő hiteleinek magas és emelkedő szintje egyaránt terheli a nem pénzügyi és a pénzügyi ágazatok mérlegeit, és komoly akadályt képez a beruházások előtt. A vállalatok adósságállományának kezelésére több szinten is születtek intézkedések, de az eredmények csak lassan jelentkeznek. Továbbra is kiterjedt a társasági adózás eladósodást ösztönző elemeinek száma. Az elmúlt pár évben a kormány alultőkésítés elleni szabályokkal és tőkefinanszírozási adókedvezménnyel próbálta meg kezelni ezt a problémát. Ennek ellenére 2015-ben a hitelfinanszírozással és a tőkefinanszírozással megvalósuló beruházások tőkeköltsége közötti (adózás előtti és utáni) különbség továbbra is az egyik legmagasabb volt az EU-ban. A vállalkozások – különösen a kis- és középvállalkozások, illetve az induló vállalkozások – számára még mindig költséges és nehéz hitelhez jutni. Továbbra is marginálisak és fejletlenek az olyan alternatív finanszírozási források, mint például a magántőkealapok, a kockázatitőke-alapok, a közösségi finanszírozás és az informális befektetők.

               (12)Az előrelépés ellenére a vállalkozások növekedését, a versenyképességet és a beruházásokat még mindig szabályozói akadályok és gyenge intézményi kapacitás hátráltatják. Portugália igazságszolgáltatási rendszerének hatékonysága továbbra is alacsony, különösen az adóügyi perek kezelését illetően. A közbeszerzés túlnyomó részt átlátható Portugáliában. Ugyanakkor a „BASE” nevű online közbeszerzési platform adatai szerint a portugál ajánlatkérők gyakran élnek a közvetlen odaítélési eljárással, amelyet a 2013–2015-ös időszakban az összes közbeszerzési szerződés átlagosan 87,3 %-ánál – a teljes szerződött összeg 47 %-a esetében – alkalmaztak. Az átláthatóság továbbra is problémát jelent a koncessziós szerződések és a köz- és magánszféra közötti partnerségek (PPP-k) esetében, különösen helyi és regionális szinten. A köz- és magánszféra közötti partnerségekkel foglalkozó pénzügyminisztériumi munkacsoport felügyeli a központi igazgatás által irányított egyes PPP-ket, de a koncessziós szerződések, a regionális és helyi PPP-k nem képezik e nyomon követés tárgyát. A kikötői ágazat reformja továbbra is a végrehajtás terén elszenvedett késedelmekkel és az új szereplők belépése előtti akadályokkal küzd. A vállalkozások nyilvántartásba vétele egyszerűbbé vált, de az engedélyezés még mindig nehézkes és összetett, és a befektetői bizalomra káros hatással vannak a kiszámíthatatlan adminisztratív eljárások. Az építőipari piachoz való hozzáféréssel kapcsolatos eljárások, az építési engedély megszerzése és az egyszerűsített környezetvédelmi engedélyezési szabályok eredményes végrehajtása terén még maradtak kihívások. Az egyes üzleti szolgáltatási ágazatokban fennálló szabályozói akadályok nem teszik lehetővé a források hatékony szétosztását, különösen a jogi szolgáltatások esetében. A szakmai szervezeteket – és különösen azok alapszabályait és belső szabályait – szabályozó rendelkezések korlátozóak, és mind a természetes, mind a jogi személyeket megakadályozhatják a vonatkozó szakmákhoz való hozzáférésben. Ez mindenekelőtt a jogi szakmákat érinti, amelyek esetében gyakoriak többek között a hirdetésre és a több ágazatot átfogó tevékenységekre vonatkozó korlátozások.

               (13)Portugália rosszul teljesít a tudományos élet és a vállalkozások közötti együttműködés, valamint a tudás piaci hasznosítása terén. Az egyetemek és az üzleti szféra közötti együttműködést gátló tényezők jelentősek, és azok mögött szabályozói és bürokratikus akadályok, valamint az akadémiai rendszer együttműködést előmozdító ösztönzőinek hiánya húzódnak meg. Mindez káros hatással van a frissen végzettek foglalkoztathatóságára és az innovációra. Az új, rövid képzési idejű, felsőfokú műszaki képzések indítása lehetőséget biztosított a politechnikumok és a regionális gazdasági szereplők közötti együttműködésre, de az egyetemi programok nem képezik a korszerűsítési folyamat részét.

               (14)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Portugália gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2016. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Portugáliának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Portugália fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi.

               (15)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  12
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (16)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Portugália 2016-ban és 2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Biztosítsa a túlzott hiány 2016-ra történő tartós kiigazítását azáltal, hogy a szükséges strukturális intézkedések megtételével, valamint minden rendkívüli bevételnek a hiány és az adósság csökkentésére történő felhasználásával 2016-ban a GDP 2,3 %-ára csökkenti a költségvetési hiányt. Ez a strukturális egyenleg 2016-ban a GDP 0,25 %-át kitevő javulásának felel meg. Ezt követően 2017-ben hajtson végre a GDP legalább 0,6 %-ának megfelelő mértékű éves költségvetési kiigazítást. 2017 februárjáig végezze el a kiadások átfogó felülvizsgálatát a közigazgatás minden szintjén, továbbá erősítse meg a kiadások ellenőrzését, a költséghatékonyságot és a megfelelő költségvetés-tervezést. Az alapellátáshoz való hozzáférés veszélyeztetése nélkül biztosítsa az egészségügyi ágazat hosszú távú fenntarthatóságát. Biztosítsa, hogy a nyugdíjrendszer kisebb mértékben függjön a költségvetési átcsoportosításoktól. 2016 végéig helyezze új alapokra az állami tulajdonban lévő vállalatok folyamatban lévő szerkezetátalakítási terveit.

               2.A szociális partnerekkel egyeztetve biztosítsa, hogy a minimálbérek összhangban álljanak a foglalkoztatás és versenyképesség előmozdításának célkitűzéseivel.

               3.Biztosítsa a tartósan munkanélküli személyek eredményes aktivizálását, és javítsa a foglalkoztatási és szociális szolgálatok közötti koordinációt. Erősítse meg a vállalkozások határozatlan idejű foglalkoztatásra irányuló ösztönzőit.

               4.2016 októberéig hozzon a hitelintézetek mérlegének megtisztítását, valamint a nemteljesítő hitelek magas szintjének kezelését előmozdító intézkedéseket. Csökkentse a társasági adózás eladósodást ösztönző elemeit, továbbá javítsa az induló vállalkozások és a kis- és középvállalkozások finanszírozási eszközökhöz való hozzáférését a tőkepiacon keresztül.

               5.A köz- és magánszféra partnerségeit és a koncessziós szerződéseket illetően növelje a közbeszerzések átláthatóságát és hatékonyságát. 2016 végéig javítsa és gyorsítsa fel az adminisztratív és engedélyezési eljárásokat, továbbá gyorsítsa fel az adóügyi pereket, és csökkentse a szabályozói akadályokat, különösen az üzleti szolgáltatások terén. Ösztönözze az egyetemek és az üzleti szféra közötti együttműködést.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2016) 342 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 és P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 90 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  A Bizottság által a stabilitási programban szereplő információk alapján, a közös módszertan szerint újraszámított strukturális egyenleg.

                     (12)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.5.13.
            COM(2015) 255 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Dánia 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Dánia 2015. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Dánia 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Dánia 2015. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot. Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Dánia 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Dánia 2014. évi aktualizált konvergenciaprogramját.

               (4)A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben Dániát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához, a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Dániára vonatkozó 2015. évi országjelentését
                  6
               . Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Dánia által elért eredményeket.

               (7)2015. március 27-én Dánia benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és 2015. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)Dánia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A 2015. évi konvergenciaprogram szerint a kormány a GDP 1,6 %-ának megfelelő mértéken tervezi tartani a 2015-ös államháztartási hiányt – köszönhetően a tekintélyes mértékű rendkívüli bevételeknek –, majd 2016-ra a GDP-arányos hiányt 2,6 %-ra tervezi növelni. A kormány ezt követően a hiányt úgy kívánja csökkenteni, hogy 2020-ig egyensúlyba hozza költségvetést. A kormány konvergenciaprogramban felvázolt tervei szerint a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiányként meghatározott középtávú költségvetési célt 2016-tól kezdődően teljesítenék. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság-ráta a 2015. évi 39,8 %-ról 2020-ig várhatóan fokozatosan 36,7 %-ra csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2015-ben várhatóan megfelel majd a középtávú költségvetési célnak. Az előrejelzés alapján azonban 2016 tekintetében fennáll a középtávú költségvetési céltól való némi eltérésnek a kockázata, a referenciaértéket a GDP 0,3 %-ának megfelelő mértékben meghaladó nettó kiadásnövekedéssel. Ez az eltérés várhatóan ideiglenes, mivel a 2016. évi nettó kiadásnövekedés a nyugdíj-megtakarítások adóztatásával kapcsolatos egyszeri intézkedések kivezetésével magyarázható, de 2016 kapcsán további intézkedések lehetnek szükségesek. A konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint Dánia konvergenciaprogramja várhatóan nagyrészt meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (9)Dánia fenntartható növekedésének előfeltétele a megfelelően képzett munkaerő hosszú távú kínálata. Az aktív munkaerő-piaci intézkedések 2014. évi reformjával Dánia előrehaladást ért el a munkaerőpiac perifériájára szorult emberek foglalkoztathatóságának javításában. A reform megvalósítása a végrehajtás korai szakaszaiban jár, eredményeit nyomon kell követni. A Carsten-Koch II szakértői munkacsoport ajánlásainak megfelelően további intézkedésekre van szükség a munkaerőpiacról leginkább kiszorultak támogatása céljából. E tekintetben úgy tűnik, az alacsony iskolai végzettség, a csekély munkaerő-piaci tapasztalat, a fiatalság vagy a migráns háttér számít kulcstényezőnek. A migráns hátterű emberek munkaerő-piaci potenciáljának kihasználása továbbra is általánosan alacsony. Az oktatásra fordított kiadások magas szintje ellenére a dániai oktatási eredmények csak átlagosak, különösen a migráns hátterű tanulók körében. E kihívás megválaszolására az alapfokú és középfokú alapszintű iskolák, illetve a szakoktatás és -képzés reformja szolgál. Az oktatási eredmények javítása érdekében az oktatási reformok teljes körű végrehajtása szükséges.

               (10)A dán gazdaság élénkítéséhez elengedhetetlen a versenyképesség fokozása. E tekintetben döntő fontosságú a termelékenység növekedése, amely azonban a belépési korlátok és a szabályozásból eredő terhek miatt az elmúlt két évtizedben általában gyenge volt a hazai piacot ellátó szolgáltatási ágazatokban. A termelékenységi bizottság az építőipart és a kiskereskedelmet azonosította olyan területként, ahol a termelékenység javítható. A kiskereskedelmi létesítményekre vonatkozó szabályozások nagyon szigorúak, és eddig nem tettek lépéseket enyhítésükre. Az építőipar igen részletes helyi építési szabályzatok és a tanúsítási rendszerek nagy száma jellemzi. A dán kormány 2014 novemberében építőipari stratégiát terjesztett elő. A stratégia pozitív célokat tűz ki, például a szabályok egyszerűsítését, az építési engedélykérelmek műszaki elemeinek ésszerűsítését, nemzetközi szabványok bevezetését, a nemzeti szabványok harmonizációját és az építési engedélyek kiadásához szükséges idő csökkentését. A stratégiát azonban még teljes egészében konkrét intézkedésekké kell formálni. Még mindig léteznek egymást átfedő engedélyezési és tanúsítási rendszerek, amelyek egyes esetekben a határon átnyúló szolgáltatások ideiglenes nyújtására is érvényesek. Emellett a más tagállamokban kiadott engedélyeket és tanúsítványokat nem mindig veszik figyelembe a szolgáltatók dániai letelepedésekor.

               (11)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Dánia gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Dániának címzett ajánlások nyomon követése terén hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Dánia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–2. ajánlás tükrözi az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat.

               (12)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Dánia konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét
                  7
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy Dánia 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Kerülje el a középtávú költségvetési céltól való eltérést 2016-ban.

               2.Fokozza a termelékenységet, különösen a hazai piacot ellátó szolgáltatási ágazatokban, ideértve az építőipart és a kiskereskedelmet. Enyhítse a kiskereskedelmi létesítményekre vonatkozó korlátozásokat és hozzon további intézkedéseket az építőipar engedélyezési és tanúsítási rendszerek miatti akadályainak eltávolítása céljából.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2015) 255.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  COM(2014) 902.

                     (5)
                  COM(2014) 904 final.

                     (6)
                  SWD(2015) 24 final.

                     (7)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.