title: 2004/913/EK: A Bizottság ajánlása (2004. december 14.) egy megfelelő rendszer előmozdításáról a jegyzett társaságok igazgatóinak díjazásáhozEGT vonatkozású szöveg

text:
               29.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 385/55

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2004. december 14.)
   egy megfelelő rendszer előmozdításáról a jegyzett társaságok igazgatóinak díjazásához
   (EGT vonatkozású szöveg)
   (2004/913/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGÁ,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikke második francia bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               2003 májusában a Bizottság közleményt fogadott el „A vállalati jog korszerűsítése és a vállalatirányítás erősítése az Európai Unióban – terv az előrelépéshez” címmel (1). Számos, a részvényesi jogok megerősítését és az igazgatótanácsok korszerűsítését szolgáló javaslat mellett kezdeményezést tesz, amely az igazgatósági tagok díjazásáról szóló megfelelő szabályozási környezet megvalósítására serkent a tagállamokban.

               (2)

               Az igazgatósági tagok díjazásának formája, struktúrája és szintje a vállalatok és részvényeseik hatáskörébe tartozik. Ennek azt kell szolgálnia, hogy olyan igazgatósági tagokat lehessen toborozni és megtartani, akik megfelelnek a vállalat vezetéséhez szükséges minőségi elvárásoknak. A díjazás azonban egyike azoknak a kulcsterületeknek, ahol az ügyvezető igazgatóknál összeférhetetlenség lehet, és ahol kellően figyelembe kell venni a részvényesek érdekeit. A díjazási rendszereket ezért megfelelő irányítási ellenőrzéseknek kell alávetni, megfelelő tájékozódási jogok alapján. Ebből a szempontból fontos, hogy a vállalatirányítási rendszereknek a Közösségen belüli különbözőségét teljes mértékben tiszteletben tartsák, mert azok a különböző tagállamok nézeteit tükrözik arról, hogy mi legyen a szerepük a részvénytársaságoknak és azoknak a testületeknek, amelyek az igazgatósági tagok díjazási rendjéért és az egyes igazgatósági tagok díjazásáért felelnek.

               (3)

               A pontos és időszerű tájékoztatás közzététele az értékpapírok kibocsátói részéről építi a tartós befektetői bizalmat, és fontos eszközt képvisel a józan vállalatirányítás előmozdítására a Közösségben mindenütt. Ezzel a céllal, fontos, hogy a jegyzett társaságok megfelelő átláthatóságot biztosítsanak a befektetőkkel szemben, hogy lehetővé tegyék számukra véleményük kifejtését.

               (4)

               A rendelet végrehajtása során a tagállamoknak fontolóra kell venniük a vállalati típusú kollektív befektetési vállalkozások jellegzetességeit, és el kell kerülniük, hogy szükségtelenül eltérő bánásmódot alkalmazzanak a más jogi formájú kollektív befektetési vállalkozások tekintetében. Az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) (2) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1985. december 20-i; 85/611/EGK tanácsi irányelvben meghatározott kollektív befektetési vállalkozások vonatkozásában az utóbbi irányelv már rendelkezik a konkrét irányítási mechanizmusokról. A közösségi szintű harmonizáció által nem érintett vállalati típusú kollektív befektetési vállalkozásokkal szemben szükségtelenül eltérő bánásmódok elkerülése érdekében a tagállamoknak figyelembe kell venniük, hogy ezek a nem harmonizált kollektív befektetési vállalkozások milyen mértékben esnek az idevonatkozó irányítási mechanizmusok hatálya alá, illetve hogy egyáltalán a hatálya alá esnek-e.

               (5)

               A részvényeseknek világos és érthető áttekintést kell biztosítani a társaság díjazási rendjéről. Az ilyen közzététel lehetővé teszi a részvényesek számára, hogy értékeljék a társaságnak a díjazással kapcsolatos megközelítését és erősítsék a társaságnak a részvényeseivel szembeni beszámoltathatóságát. Tartalmaznia kell a fizetéssel kapcsolatos elemeket. Ennek azonban nem kell azt eredményeznie, hogy a társaság közzétegyen olyan, kereskedelmi szempontból érzékeny információkat, amelyek hátrányosan befolyásolhatják a vállalt stratégiai pozícióját.

               (6)

               A kellő átláthatóságot az igazgatósági tagokkal kötött szerződések rendjének területén is biztosítani kell. Ennek magában kell foglalnia információk közzétételét olyan kérdésekről, mint az ezekben a szerződésekben foglalt felmondási időszak és az igazgatók díjazásához közvetlenül kapcsolódó végkielégítés.

               (7)

               Ahhoz, hogy a részvényeseknek hatékony eszközöket adjanak nézeteik kifejtésére, valamint lehetőséget a díjazási rend megvitatására az átfogó közzététel alapján anélkül, hogy a részvényesi határozathozatal eljárását kellene kezdeményezni, a díjazási rendnek az évi rendes közgyűlésen külön napirendi pontként kell szerepelnie.

               (8)

               A beszámoltathatóság érdekében a díjazási rendet az évi rendes közgyűlés elé szavazásra kell bocsátani. A szavazás a közgyűlésen lehet tanácsadói jellegű, így az igazgatósági tagok díjazásáért felelős szervek jogai nem változnak. Egy tanácsadói jellegű szavazás nem hoz létre semmiféle kötelezettséget sem az igazgatósági tagok szerződéses jogainak módosítását, sem a díjazási rend módosítását illetően.

               (9)

               A részvényeseknek biztosítani kell azt az információt is, amelynek alapján az egyes igazgatósági tagokat beszámoltathatják a társaságtól kapott vagy korábban kapott díjazásukról. A társaság egyes igazgatósági tagjai díjazásának közzététele – akár az ügyvezető, akár a külső igazgatósági vagy felügyelő bizottsági tagokról van szó – az előző pénzügyi évre vonatkozóan ezért fontos ahhoz, hogy a díjazást értékelhessék, a társaság általános teljesítményének fényében.

               (10)

               A változó díjazás rendszerei, amelyek szerint az igazgatósági tagok díjazása részvényekkel, vagy részvények szerzésére szóló valamilyen joggal történik, vagy díjazásuk a részvényárfolyam változásain alapul, valamint bármely lényeges változás ezekben a rendszerekben az évi rendes közgyűlés előzetes jóváhagyását teszi szükségessé. A jóváhagyásnak a díjazási rendszerekre és a rendszer szerint megállapított egyéni díjazásokra alkalmazott szabályokra kell szólnia, de nem az igazgatósági tagok egyéni, a rendszer szerinti díjazására.

               (11)

               Figyelembe véve az igazgatósági tagok díjazási ügyének tulajdonított fontosságot, figyelemmel kell kísérni ennek az ajánlásnak a végrehajtását és abban az esetben, ha végrehajtása hiányos, további intézkedéseket kell fontolóra venni,

         AZT JAVASOLJA, HOGY:
   I. szakasz
   Alkalmazási kör és fogalommeghatározások
   1.   Alkalmazási kör

               1.1.

               A tagállamoknak meg kell tenniük a kellő intézkedéseket annak biztosítására, hogy azok a jegyzett társaságok, amelyeknek székhelye a területükön van, figyelembe vegyék ezt az ajánlást. Kellően figyelembe kell azonban venniük a 85/611/EGK tanácsi irányelv hatálya alá eső vállalati típusú kollektív befektetési vállalkozások jellegzetességeit. A tagállamoknak figyelembe kell venniük az ezen irányelvek hatálya alá nem tartozó olyan vállalati típusú kollektív befektetési vállalkozások jellegzetességeit is, amelyek egyetlen célja a befektetőktől szerzett pénz különféle eszközökbe történő befektetése, és amelyek nem törekszenek arra, hogy jogi vagy vezetői irányítást gyakoroljanak bármelyik alapbefektetés kiadója felett.

               1.2.

               A tagállamoknak meg kell hozniuk a megfelelő intézkedéseket annak biztosítására is, hogy azok a jegyzett társaságok, amelyek nincsenek bejegyezve a tagállamok valamelyikében, de elsődleges jegyzésük az annak területén működő szabályozott piacon történik, figyelembe vegyék ennek az ajánlásnak a rendelkezéseit.

               1.3.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy ezt az ajánlást alkalmazzák a legfelső vállalati vezetők díjazására, amennyiben ők nem tagjai a jegyzett társaság igazgatási, vezetési és felügyeleti testületeinek.

         2.   Fogalommeghatározások ennek az ajánlásnak az alkalmazásában

               2.1.

               „Igazgatósági tag” a jegyzett társaság igazgatási, vezetési vagy felügyeleti szerveinek bármely tagja.

               2.2.

               „Jegyzett társaság” az olyan társaság, amelynek értékpapírjait egy – a 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmében vett – szabályozott piacon történő kereskedésbe bevezették.

         II. szakasz
   Díjazási rend
   3.   Az igazgatósági tagok díjazási rendjének közzététele

               3.1.

               Minden jegyzett társaságnak közzé kell tennie egy nyilatkozatot a társaság díjazási rendjéről („a díjazási nyilatkozat”). Ennek egy önálló, a díjazásról szóló jelentés részét kell képeznie, és/vagy a társaság éves beszámolójában és éves jelentésben, vagy az éves beszámolóhoz fűzött megjegyzésekben kell szerepelnie. A díjazási nyilatkozatot a jegyzett társaság honlapjára is fel kell tenni.

               3.2.

               A díjazási nyilatkozatnak főként a társaságnak az igazgatósági tagok díjazásában a következő pénzügyi évre, illetve – ha szükséges – a következő évekre vonatkozó rendjére kell összpontosítania. Tartalmaznia kell egy áttekintést is arról, hogyan valósult meg a díjazási rend az előző pénzügyi évben. Megkülönböztetett hangsúlyt kell fektetni a jegyzett társaság díjazási rendjének esetleges lényeges változásaira az előző pénzügyi évvel való összehasonlításban.

               3.3.

               A díjazási nyilatkozatnak legalább a következő információkat tartalmaznia kell:

                           a)

                           magyarázat az igazgatósági tagok díjazásában a változó és a nem változó összetevők relatív jelentőségéről;

                           b)

                           elegendő információ azokról a teljesítmény-kritériumokról, amelyekre a részvényopciókra, részvényekre, vagy a díjazás változó összetevőire való jogosultság alapul;

                           c)

                           elegendő információ a díjazás és a teljesítmény közötti összefüggésről;

                           d)

                           az esetleges éves jutalmazási rendszerek és bármely más, nem pénzbeli juttatások fő paraméterei és logikai alapja;

                           e)

                           egy leírás az igazgatósági tagok kiegészítő nyugdíjának vagy korkedvezményes nyugdíjazási rendszereinek fő jellemzőiről.

                     Ezeknek az információknak a közzététele a díjazási nyilatkozatban mindazonáltal nem jelentheti üzleti szempontból érzékeny információk közzétételét.

               3.4.

               A díjazási nyilatkozatnak össze kell foglalnia és el kell magyaráznia a jegyzett társaság rendjét az ügyvezető igazgatók szerződési feltételeit illetően is. Ennek tartalmaznia kell információkat egyebek között az ügyvezető igazgatókkal kötött szerződések időtartalmáról, az alkalmazandó felmondási időkről, és a végkielégítések, illetve az ügyvezető igazgatókkal kötött szerződések idő előtti megszüntetéséhez kapcsolódó más kifizetések részletes előírásairól.

               3.5.

               Tájékoztatást kell közzétenni arról az előkészítési és döntéshozatali folyamatról is, amelyet a jegyzett társaság az igazgatósági tagok díjazási rendjének megállapítása során alkalmaz. Ennek tartalmaznia kell – értelemszerűen – a díjazási bizottság megbízását és összetételét, azoknak a külső tanácsadóknak a nevét, akiknek a szolgáltatásait felhasználták a díjazási rend kialakításában, és a részvényesek évi rendes közgyűlésének szerepét.

         4.   Részvényesi szavazás

               4.1.

               Az igazgatósági tagok díjazásának megállapításáért felelős megfelelő testületek szerepének és szervezetének sérelme nélkül, a díjazási rendnek vagy a díjazási rend bármely lényeges változásának konkrét napirendi pontnak kell lennie az évi rendes közgyűlésen.

               4.2.

               Az igazgatósági tagok díjazásának megállapításáért felelős megfelelő testületek szerepének és szervezetének sérelme nélkül díjazási rendet a részvényesek évi rendes közgyűlése elé szavazásra kell bocsátani. A szavazás lehet rendelkező vagy konzultatív jellegű.
               A tagországok ugyanakkor azt is elrendelhetik, hogy ilyen szavazást csak abban az esetben tartsanak, amikor azt az éves közgyűlésen megjelent vagy képviselt részvényesek legalább 25 %-a kéri. Ez azonban semmiképpen sem jelenthet sérelmet a részvényesek azon jogára nézve, hogy a nemzeti rendelkezéseik alapján határozati javaslatot nyújtsanak be.

               4.3.

               A jegyzett társaságnak azokat a részvényeseit, amelyek jogosultak a közgyűlésről szóló értesítésre, tájékoztatnia kell a díjazási nyilatkozatot jóváhagyó határozatnak az évi rendes közgyűlésre való beterjesztésének szándékáról.

         III. szakasz
   Az egyes igazgatósági tagok díjazása
   5.   Az egyes igazgatósági tagok díjazási rendjének közzététele

               5.1.

               Az egyes igazgatósági tagoknak a vonatkozó pénzügyi évben adott teljes díjazást és juttatást részletesen közzé kell tenni az éves beszámolóban vagy az éves beszámolóhoz fűzött megjegyzésekben vagy – értelemszerűen – a díjazási jelentésben.

               5.2.

               Az éves beszámolónak vagy az éves beszámolóhoz fűzött megjegyzéseknek vagy – értelemszerűen – a díjazási jelentésnek legalább az 5.3.–5.6. pontokban felsorolt információkat be kell mutatniuk minden egyes személyre, aki a jegyzett társaság igazgatósági tagja volt a vonatkozó pénzügyi évben, annak az évnek a során bármikor.

               5.3.

               A díjazást és/vagy járandóságokat illetően a következő információkat kell bemutatni:

                           a)

                           az igazgatósági tagnak kifizetett vagy neki járó bér teljes összege a vonatkozó pénzügyi évben végzett szolgálataiért, beleértve adott esetben a részvényesek évi rendes közgyűlése által megállapított jelenléti díjakat;

                           b)

                           azt a díjazást és jutalmazást, amelyet az ugyanahhoz a csoporthoz tartozó bármely vállalkozástól kapott;

                           c)

                           a nyereségrészesedés és/vagy prémiumfizetés formájában kifizetett díjazást, és annak okait, hogy ezeket a prémiumfizetéseket és/vagy nyereségrészesedést miért adták;

                           d)

                           minden jelentős kiegészítő díjazást, amelyet – amikor a jog azt megengedi – az igazgatósági tagoknak olyan különleges szolgálatokért fizettek ki, amelyek egy igazgatósági tag szokásos feladatainak terjedelmén kívül esnek;

                           e)

                           azt a járandóságot, amelyet az egyes ügyvezető igazgatóknak kifizettek, vagy nekik kifizetendő, tevékenységüknek abban a pénzügyi évben történt megszűnésével kapcsolatban;

                           f)

                           a díjazásnak tekintett nem pénzbeli juttatások becsült teljes értékét, az a)–e) pontokban foglaltakon kívül.

               5.4.

               A részvényekről és/vagy részvényopciók szerzésére való jogokról és/vagy minden más részvényalapú ösztönzési rendszerről a következő információkat kell bemutatni:

                           a)

                           a társaság által felajánlott részvényopciók vagy felkínált részvények számát a vonatkozó pénzügyi évben és igénybevételük feltételeit;

                           b)

                           a vonatkozó pénzügyi év során lehívott részvényopciók számát, és mindegyikük esetében az érintett részvények számát és a lehívási árat, vagy a pénzügyi év végén a részvényösztönző programba felvett részesedés értékét;

                           c)

                           a nem lehívott részvényopciók számát a vonatkozó pénzügyi év végén, azok lehívási árát, a lehívás időpontját és a jogok érvényesítésének fő feltételeit;

                           d)

                           bármely változást a meglévő részvényopciók szabályaiban a pénzügyi év során.

               5.5.

               A kiegészítő nyugdíjkonstrukciókat illetően a következő információkat kell bemutatni:

                           a)

                           amikor a nyugdíjkonstrukció juttatásalapú rendszer, az igazgatósági tag felhalmozott juttatását az adott konstrukcióban a vonatkozó pénzügyi év során;

                           b)

                           amikor a konstrukció járulékalapú rendszer, a jegyzett társaság által befizetett vagy befizetendő járulékokat az igazgatósági tag esetében a vonatkozó pénzügyi év során.

               5.6.

               Ha a nemzeti jog vagy a jegyzett társaság alapszabálya megengedi az ilyen kifizetéseket, ki kell mutatni azokat az összegeket, amelyeket a társaság, vagy bármely leányvállalata, vagy a társaság összevont éves beszámolójába bevont társaság fizetett kölcsönökre, előlegekre és garanciákra minden egyes olyan személynek, aki igazgatósági tagként tevékenykedett a vonatkozó pénzügyi év során bármikor, a kintlévőség összegével és a kamatlábbal együtt.

         IV. szakasz
   Részvényalapú díjazás
   6.   Részvényesi jóváhagyás

               6.1.

               Azoknál a konstrukcióknál, amelyek szerint az igazgatósági tagok díjazása részvényekkel, részvényopciókkal vagy bármely más, részvények szerzésére szóló joggal történik, vagy díjazásuk a részvényárfolyam változásain alapul, a részvényesek előzetes jóváhagyására van szükség, az évi rendes közgyűlésen hozott határozattal, elfogadásukat megelőzően. A jóváhagyásnak magára a konstrukcióra kell vonatkoznia, nem pedig az ilyen részvényalapú juttatások megadására a konstrukció szerint az egyes igazgatósági tagoknak.

               6.2.

               Az évi rendes közgyűlés jóváhagyását a következőkre kell megszerezni:

                           a)

                           részvényalapú konstrukciók, ezen belül részvényopciók juttatása igazgatósági tagoknak;

                           b)

                           maximális számuk meghatározása és a juttatás folyamatának főbb feltételei;

                           c)

                           az az időszak, amelyen belül az opciókat érvényesíteni lehet;

                           d)

                           az opciók lehívási árában bekövetkező esetleges későbbi változás feltételei, ha ez helyénvaló és jogilag megengedett;

                           e)

                           esetleges más hosszú távú ösztönzési rendszerek, amelyekre az igazgatóság tagjai jogosultak, és amelyeket nem ajánlanak fel ugyanolyan feltételekkel az összes többi alkalmazottnak.

               6.3.

               Az évi rendes közgyűlésnek kell megállapítania azt a határidőt is, amelyen belül az igazgatósági tagok díjazásáért felelős testület a fizetségnek ezeket a típusait az egyes igazgatósági tagoknak odaítélheti.

               6.4.

               A rendszerek szabályaiban bekövetkező bármely számottevő változást is jóvá kell hagyniuk a részvényeseknek, az évi rendes közgyűlésen hozott határozattal, elfogadásuk előtt. Ezekben az esetekben a részvényeseket tájékoztatni kell a javasolt változások összes feltételéről, és magyarázattal kell nekik szolgálni a javasolt változások hatásáról.

               6.5.

               Ha a nemzeti jog vagy a jegyzett társaság alapszabálya megengedi, az olyan árengedményes opciós megállapodáshoz, amely szerint bármiféle, a részvények jegyzését a részvény – a lehívási ár meghatározásának napján mért – piaci értékénél vagy a lehívási ár meghatározásának napját megelőző bizonyos számú nap piaci értékeinek átlagánál alacsonyabb áron lehetővé tevő jogok megadására kerül sor, szintén a részvényesek jóváhagyására van szükség.

               6.6.

               A 6.1.–6.4. pontok nem alkalmazandók azokra a rendszerekre, ahol a részvételt hasonló feltételekkel felajánlják a jegyzett társaság vagy bármelyik leányvállalati státuszban lévő, a konstrukcióban való részvételre jogosult vállalkozásának alkalmazottai számára, illetve amelyeket az évi rendes közgyűlés jóváhagyott.

         V. szakasz
   Tájékoztatás és záró rendelkezések
   7.   Tájékoztatás

               7.1.

               Az évi rendes közgyűlést megelőzően, amelyen napirendre kell tűzni a 6.1. pont szerinti és a nemzeti joggal és/vagy a jegyzett társaság alapszabályával összhangban lévő határozattervezetet, a határozattal kapcsolatban tájékoztató feljegyzést kell a részvényesek rendelkezésére bocsátani.
               Ennek legalább a részvényalapú díjazási rendszerek teljes szövegét vagy főbb feltételeik leírását, valamint a rendszerekben résztvevők nevét tartalmaznia kell. A feljegyzésnek ismertetnie kell a rendszereknek az igazgatósági tagok átfogó díjazási rendjével való összefüggését is.
               A határozattervezetnek világosan utalnia kell vagy magára a rendszerre, vagy főbb feltételeinek összefoglalójára.

               7.2.

               Tájékoztatást kell a részvényesek rendelkezésére bocsátani arról is, hogyan kívánja a társaság az ösztönzési rendszerekkel kapcsolatos kötelezettségeinek teljesítéséhez szükséges részvényeket biztosítani. Különösen annak kell világosnak lennie, hogy a társaság a szükséges részvényeket a piacon kívánja-e megvásárolni, azokat saját részvényként birtokolja, vagy új részvényeket bocsát majd ki.

               7.3.

               Ennek a tájékoztatásnak áttekintést kell adnia a rendszernek a társaságra háruló költségeiről is, a tervezett alkalmazás tekintetében.

               7.4.

               Ilyen tájékoztatást fel lehet rakni a társaság honlapjára is.

         8.   Záró rendelkezések

               8.1.

               A tagállamok felkérést kapnak arra, hogy tegyék meg a szükséges intézkedéseket ezen ajánlás 2006. június 30-ig történő alkalmazásának előmozdítására, és értesítsék a Bizottságot az ezzel az ajánlással kapcsolatban megtett intézkedésekről, hogy a Bizottság szorosan figyelemmel kísérhesse a helyzet alakulását, és – ennek alapján – felmérhesse a további intézkedések szükségességét.

               8.2.

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2004. december 14-én.

            a Bizottság részéről

         Charlie McCREEVY

            a Bizottság tagja

      (1)  COM(2003) 284 végleges.

      (2)  HL L 375., 1985.12.31., 3. o, A legutóbb a 2004/39/EK Európai Parlament és a Tanács irányelvél (HL L 145., 2004.4.30., 1. o.) módosított irányelv.


title: 2014/761/EU: A Bizottság ajánlása ( 2014. október 29. ) a belső energiapiaci szabályoknak az EU-tagállamok és az Energiaközösség szerződő felei közötti megfelelő alkalmazásáról

text:
               31.10.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 311/82

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2014. október 29.)
   a belső energiapiaci szabályoknak az EU-tagállamok és az Energiaközösség szerződő felei közötti megfelelő alkalmazásáról

      (2014/761/EU)

   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Unió szerződő fele az Energiaközösségnek, melynek célja egységes szabályozási tér létrehozása Európa energiapiacai számára.

               (2)

               Az Energiaközösség szerződő feleinek (1) célja, hogy energiapiacaikat az EU belső energiapiacába integrálják a gázra és villamos energiára vonatkozó uniós belső piaci joganyag átvételével és saját nemzeti jogszabályaikba való átültetésével.

               (3)

               A gázra és villamos energiára vonatkozó uniós belső piaci joganyag alapelveit a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2), a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3), a villamos energia határokon keresztül történő kereskedelme esetén alkalmazandó hálózati hozzáférési feltételekről szóló, 2009. július 13-i 714/2009/EK európai tanácsi és parlamenti rendelet (4), valamint a földgázszállító hálózatokhoz való hozzáférés feltételeiről szóló, 2009. július 13-i 715/2009/EK európai tanácsi és parlamenti rendelet (5) rögzítik, melyeket a tagállamokban 2011. március 3-ától kell alkalmazni. A gázra és villamos energiára vonatkozó uniós belső piaci joganyag fontos szabályai emellett még jogilag kötelező jellegű szabályokban és iránymutatásokban is foglaltatnak, amelyek a fenti jogszabályok alapján lettek elfogadva és részlegesen még kidolgozás alatt állnak.

               (4)

               Az Energiaközösség szerződő felei kötelesek a fenn említett irányelveket és rendeleteket 2015. január 1-jéig (6) végrehajtani, és – néhány kivétellel – a végrehajtó intézkedéseket ugyanekkortól alkalmazni. Az üzemi és kereskedelmi szabályzatok és iránymutatások szintén fokozatosan épülnek be az Energiaközösség jogrendjébe.

               (5)

               A szerződő felek számára további gázra és villamos energiára vonatkozó uniós belső piaci jogszabályok végrehajtása is elő van irányozva, mégpedig a villamosenergia-ellátás biztonságát és az infrastrukturális beruházások védelmét célzó intézkedésekről szóló, 2006. január 18-i 2005/89/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7), a földgázellátás biztonságának megőrzését szolgáló intézkedésekről és a 2004/67/EK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. október 20-i 994/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (8), valamint a transzeurópai energiaipari infrastruktúrára vonatkozó iránymutatásokról és az 1364/2006/EK határozat hatályon kívül helyezéséről, valamint a 713/2009/EK, a 714/2009/EK és a 715/2009/EK rendelet módosításáról szóló, 2013. április 17-i 347/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (9).

               (6)

               A gázra és villamos energiára vonatkozó uniós belső piaci jogszabályok területi alkalmazása az EU egész területére kiterjed.

               (7)

               Az Energiaközösség az Energiaközösséget létrehozó szerződés 94. cikke alapján 2014. szeptember 23-án elfogadott egy miniszteri tanácsi értelmezést, hogy az Energiaközösség európai uniós jogszabályokat beépítő jogi aktusaiban ugyanúgy kezelje a szerződő felek és az EU tagállamai közötti energiakereskedelmet, importot és exportot, kereskedelmi és kiegyenlítő ügyleteket, hálózati kapacitásokat és rendszerösszekötőket, mint az Energiaközösség joga szerinti szerződő felek közötti megfelelő gazdasági folyamatokat, importot, exportot, ügyleteket, kapacitásokat és infrastruktúrát a szerződő felek között az Energiaközösség jogszabályai szerint.

               (8)

               Az Energiaközösségről szóló szerződés összes tagja között a határokon átívelő energiaáramlások, ügyletek és infrastruktúra (összekapcsolás) egységes kezelése fontos eleme a gáz- és villamosenergia-kereskedelem egységes szabályozási terének, és elengedhetetlen elem az Energiaközösség céljainak eléréséhez. Ezenkívül az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynökségének döntései tekintetében szükséges az Energiaközösség Szabályozó Testülete és az említett ügynökség közötti együttműködés annak érdekében, hogy megkönnyítse a szerződő feleknek az EU belső energiapiacába történő integrálódását,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               A gázra és villamos energiára vonatkozó belső piaci jogszabályoknak a szerződő felek és az EU-tagállamok közötti alkalmazásában a tagállamok – közöttük azok a szabályozó hatóságok, amelyeket a gázra és villamos energiára vonatkozó belső piaci jogszabályok szerint kell kijelölni –, az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége és a gazdasági szereplők működjenek együtt az Energiaközösség szerződő feleinek nemzeti hatóságaival és gazdasági szereplőivel.

               2.

               A tagállamok – közöttük azok a szabályozó hatóságok, amelyeket a gázra és villamos energiára vonatkozó belső piaci jogszabályok szerint kell kijelölni –, az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége és a gazdasági szereplők a gázra és villamos energiára vonatkozó uniós belső piaci jogszabályok végrehajtásakor úgy hivatkozzanak minden olyan

                           a)

                           energiaáramlásra, importra és exportra, valamint kereskedelmi és kiegyenlítő ügyletre;

                           b)

                           hálózati kapacitásra;

                           c)

                           már létező vagy új gáz- és villamosenergia-infrastruktúrára,

                     amely a tagállamok közötti határokat, zónákat, belépő-kilépő vagy ellenőrzési területeket átlépi, ahogy a szerződő felek és az EU-tagállamok határait átlépő energiaáramlásokra, importra, exportra, ügyletekre, kapacitásokra és infrastruktúrára.

               3.

               A gázra és villamos energiára vonatkozó uniós belső piaci jogszabályokban a nemzeti intézmények, hatóságok és gazdasági szereplők közötti együttműködésre és közös tevékenységekre tett hivatkozásokat úgy kell értelmezni, hogy beletartozzanak a tagállamok és a szerződő felek nemzeti intézményei, hatóságai és gazdasági szereplői közötti együttműködés és közös tevékenységek is.

               4.

               Ahol a gázra és villamos energiára vonatkozó uniós belső piaci joganyag jogi aktusai egy vagy több tagállamot érintő „hatásra” hivatkoznak, az ilyen hivatkozást a szerződő felekre, illetve egy szerződő félre és egy tagállamra való hatásként is kell érteni.

               5.

               Ahol a gázra és villamos energiára vonatkozó uniós belső piaci jogszabályok szerint az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége illetékes abban, hogy döntéseket hozzon, ott – amennyiben az Energiaközösség Szabályozó testülete is illetékes az Energiaközösség vívmányai szerint – működjön együtt az említett testülettel annak céljából, hogy a két szerv koherens jogi aktusokat fogadhasson el.

               6.

               Ennek az ajánlásnak a címzettjei a tagállamok, az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége és a gazdasági szereplők, valamint az Energiaközösség Szabályozó Testülete.

      Kelt Brüsszelben, 2014. október 29-én.

            a Bizottság részéről

         Günther OETTINGER

            alelnök

      (1)  Az Albán Köztársaság, Bosznia és Hercegovina, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, a Moldovai Köztársaság, a Montenegrói Köztársaság, a Szerb Köztársaság, Ukrajna és (az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsának 1244. határozata értelmében) az Egyesült Nemzetek ideiglenes koszovói közigazgatási missziója.

      (2)  HL L 211., 2009.8.14., 55. o.

      (3)  HL L 211., 2009.8.14., 94. o.

      (4)  HL L 211., 2009.8.14., 15. o.

      (5)  HL L 211., 2009.8.14., 36. o.

      (6)  Az Energiaközösség vívmányaiban meghatározott néhány kivétellel. A részletekért lásd: http://www.energy-community.org/portal/page/portal/ENC_HOME/ENERGY_COMMUNITY/Legal/EU_Legislation/Consolidated_acts#GAS

      (7)  HL L 33., 2006.2.4., 22. o.

      (8)  HL L 295., 2010.11.12., 1. o.

      (9)  HL L 115., 2013.4.25., 39. o.


title: A Tanács ajánlása ( 2013. július 9. ) Spanyolország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Spanyolország 2012–2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről

text:
               30.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/81

      A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2013. július 9.)
   Spanyolország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Spanyolország 2012–2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről
   2013/C 217/20
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A tagállami állam-, illetve kormányfők 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euroövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az Európa 2020 stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.

               (4)

               A Tanács 2012. július 10-én ajánlást (4) fogadott el Spanyolország 2012. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Spanyolország 2012–2015-ös időszakra vonatkozó stabilitási programját.

               (5)

               A Bizottság 2012. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2013. évi európai szemeszterét. Ugyancsak 2012. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Spanyolországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra kerül sor.

               (6)

               Az Európai Parlament az 1466/97/EK rendelettel összhangban megfelelően részt vett az európai szemeszterben, és 2012. február 7-én elfogadta a 2013. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló állásfoglalást és a 2013. évi éves növekedési jelentéshez való hozzájárulásról szóló állásfoglalást.

               (7)

               Az Európai Tanács 2013. március 14-én elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedésbarát költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (8)

               A Bizottság 2013. április 10-én az 1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette a Spanyolországra vonatkozó részletes vizsgálatok eredményeit. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Spanyolország esetében túlzott mértékű makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Mindenekelőtt a belső és a külső adósság rendkívül magas szintje jelent továbbra is kockázatot a növekedés és a pénzügyi stabilitás szempontjából; a bankszektor a bankok részben közpénzből történő feltőkésítésének, valamint szerkezetátalakításának folyamatán megy keresztül; a termék- és munkaerőpiacok merevsége hozzájárul a magas szintű és növekvő munkanélküliséghez, általánosságban véve pedig gátolja a gazdasági kiigazítást. Bár a kiigazítás folyamatban van, a szükséges korrekció nagysága folyamatos, határozott politikai fellépést igényel az áru- és szolgáltatáspiacok, a munkaerőpiac, a pénzügyi szektor és az államháztartás területén.

               (9)

               Spanyolország 2013. április 30-án benyújtotta a 2012–2016-os időszakra vonatkozó 2013. évi nemzeti reformprogramját és 2013. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (10)

               A stabilitási programnak az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdése szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a programot alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2013 tekintetében jórészt megalapozott, azonban a Bizottság szolgálatainak 2013. tavaszi előrejelzésével szemben némi lefelé mutató kockázatnak van kitéve 2014-re és az azt követő időszakra vonatkozóan. Bár a stabilitási program alacsonyabb növekedést prognosztizál a 2014–2016-os időszakban a bizottsági szolgálatok 2013. tavaszi előrejelzésével szemben, ez utóbbi változatlan politikai feltételeken alapul és így nem veszi figyelembe a költségvetési konszolidációt, amely a stabilitási program költségvetési céljainak eléréséhez szükséges. A stabilitási programban vázolt költségvetési stratégia célja a költségvetési hiány 2016-ig történő leszorítása a GDP 3 %-os referenciaértéke alá. A konszolidáció főként a kiadások visszafogásán alapul, a 2012–2016-os időszakban a kiadási hányad 3,7 százalékpontos csökkenésével, azonban néhány bevételnövelő intézkedésre is támaszkodik. Az (újraszámított) strukturális egyenleg (5) alapján a strukturális egyenlegnek a stabilitási programban tervezett éves javulása a GDP 1,2 %-a, 0,4 %-a, 0,9 %-a és 0,9 %-a a 2013–2016-os időszakra vonatkozóan. A túlzott hiány megszüntetését követően a stabilitási program megerősíti a középtávú költségvetési célt, a strukturális értelemben vett egyensúlyi költségvetési pozíció elérését – ezt 2018-ra tervezi elérni. A középtávú költségvetési cél ambiciózusabb a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeinél. A strukturális kiigazítás 2017–2018-ra tervezett üteme a középtávú költségvetési cél elérése felé tett kellő haladást jelent. A stabilitási program szerint az államadósság-ráta 2016-ban tetőzik, majd ezt követően csökken.
               A hiány- és adósságkiigazítási pálya megvalósítását lefelé mutató kockázatok övezik. A költségvetési hiánycélok elérését támogató intézkedéseket nem részletezték kellő mértékben, különösen regionális szinten. 2016-ra vonatkozóan a stabilitási program nem javasol intézkedéseket és a korábbi ideiglenes intézkedéseket csak 2014-i hosszabbították meg. Az önkormányzatok reformja révén tervezett megtakarítások a végrehajtással kapcsolatos jelentős kockázatoknak vannak kitéve. Ezen túlmenően bizonytalan a gazdasági, a munkaerő-piaci és a pénzügyi helyzet, valamint a bevételek alakulása a folytatódó jelentős makrogazdasági egyensúlyhiánnyal összefüggésben. A korai nyugdíjbavonulási rendszer reformjának teljes körű megvalósítása és a fenntarthatósági tényezővel kapcsolatos megállapodás elérése csökkentené a kockázatokat a szociális ellátórendszerben. További kockázatok merülnek fel az eszközvédelmi programokhoz/garanciákhoz kapcsolódó függő kötelezettségekből adódóan. Jelentős előrelépés történt a költségvetési jelentéstétel területén, azonban további lehetőségek vannak a költségvetési stabilitási törvény megelőző és korrekciós mechanizmusainak átláthatóbb és időben történő végrehajtására. Továbbra sincs rendszeres és időben történő jelentéstétel a kormányzati hátralékokról, amelyek jelentős összegű fennmaradó állománya miatt ad hoc visszafizetési program kialakítására volt szükség. A kitűzött menetrendhez képest késik a független költségvetési tanács felállítása. Az összes állami bevételre és kiadásra vonatkozó indexálási szabályok javasolt felülvizsgálata költségvetési megtakarítással járna és az áraknak a gazdasági feltételekkel szembeni nagyobb rugalmasságát eredményezné. A nemzeti reformprogram elismeri, hogy szükség van a költséghatékonyság további javítására az egészségügyi és gyógyszerkiadások terén, például a referenciaárak felülvizsgálatával és a gyógyszerkészítmények beszerzésének központosításával, vagy a betegek által fizetendő térítési díj kiterjesztésével.

               (11)

               Miközben 2012-ben a fogyasztási és környezetvédelmi adókra vonatkozó adóteher jelentős kiegyensúlyozására került sor, az adóbevételek GDP-hez viszonyított aránya Spanyolországban továbbra is az egyik legalacsonyabb az Unióban. Az adórendszer hatékonysága tovább javítható a növekedést jobban elősegítő közvetett adók súlyának növelésével, valamint az adócsalás és adókikerülés elleni küzdelem révén, a költségvetési konszolidációs erőfeszítésekkel összhangban. Spanyolország hozott néhány intézkedést a társasági adó terén kialakult adósságtúlsúly kezelésére, azonban további erőfeszítésekre van szükség a magánszektor nagyfokú eladósodottságával összefüggésben.

               (12)

               A pénzügyi szektor kiigazítási programja jó úton halad. A bankok szükséges feltőkésítését elvégezték, létrehozták a Sareb eszközkezelő társaságot. A bankok szerkezetátalakítása, az állami támogatási szabályoknak megfelelő határozatokkal összhangban, folyamatos figyelmet igényel a következő évek során. A vállalatok finanszírozási és likviditási problémáinak enyhítésére Spanyolország 2012-ben nagyszabású tervet hajtott végre a vállalatokkal szembeni regionális és helyi önkormányzati tartozások rendezésére (27,3 milliárd EUR) és különböző kezdeményezéseket indított a vállalatok finanszírozási lehetőségeinek szélesítése érdekében. Az említett tervet várhatóan kiterjesztik 2013-ra.

               (13)

               A munkaerő-piaci helyzet továbbra is súlyos. Egyebek mellett a gazdaságnak a piaci rugalmatlanság körülményei közötti, a hazai kereslettől, valamint az építőipartól eltávolodó átszervezése, továbbá a készségek kereslete és kínálata között mutatkozó eltérés járult hozzá ahhoz, hogy a munkanélküliségi ráta 2013 elején 27 %-ra nőtt. Különös aggodalomra ad okot az ifjúsági munkanélküliségi ráta jelentős, 56 %-ra, és a tartós munkanélküliség teljes munkanélküliségen belüli arányának 44,4 %-ra történő emelkedése 2012 végére. A rendelkezésre álló adatok arra utalnak, hogy a 2012-es a munka-erőpiaci reform nagyobb belső (vállalaton belüli) rugalmassághoz, az elbocsátás költségeinek némi csökkenéséhez, valamint a bérek növekvő mértékű visszafogásához vezet. A reformnak a kitűzött célokhoz viszonyított hivatalos értékelésére, azzal a céllal, hogy szükség esetén kiegészítse azt, a 2013 júliusára vonatkozó nemzeti reformprogramban került sor. A reformok az aktív munkaerő-piaci intézkedések terén továbbra is késlekednek, és még mindig szükség van magának az állami foglalkoztatási szolgálatnak a korszerűsítésére és megerősítésére irányuló lépések megtételére, a magán munkaközvetítők nyitására vonatkozóan a közelmúltban elfogadott intézkedés, csakúgy, mint a nemzeti és regionális foglalkoztatási szolgálatok közötti együttműködés (egységes foglakoztatási portál) pedig még nem működik teljes mértékben.

               (14)

               A hivatalos képesítéssel nem rendelkező munkanélküliek magas aránya (35 %) és az oktatás és képzés munkaerőpiachoz való nem megfelelő relevanciája hozzájárul a magas ifjúsági munkanélküliségi rátához, valamint a tartós munkanélküliséghez. A 2013 márciusában bemutatott, 2013–2016-os időszakra vonatkozó ifjúsági vállalkozási és foglalkoztatási stratégia magában foglal számos rövid és hosszabb távú intézkedést, amelyek célja a fiatalok foglalkoztatási lehetőségeinek javítása. Ugyanakkor bevezették a kettős szakképzési rendszert és már 2012-ben kísérleti projekteket indítottak. A 2013. évi nemzeti reformprogram rávilágít arra is, milyen fontos az oktatási rendszer reformjának gyors végrehajtása és az oktatás és képzés minőségének javítása.

               (15)

               Elsősorban a munkaerő-piaci helyzet eredményeként, de a szociális védelemnek a szegénység csökkentésében játszott korlátozott hatékonyságából adódóan is, Spanyolország az uniós átlag alatt van a gyerekeket különösen érintő szegénységet és társadalmi kirekesztést mérő fő mutatók terén. Összességében nem tapasztaltak jelentősebb javulást az új szakpolitikai intézkedések kialakítása terén. A nemzeti reformprogram nem tartalmaz információt a 2013–2016-os időszakra vonatkozó, társadalmi befogadásról szóló nemzeti cselekvési terv tartalmát, sem a jóváhagyásával kapcsolatos időkeretet illetően. A fő kihívások abban rejlenek, hogy szükség van a célok és források ésszerűsítésére egy megfelelő szakpolitikai keretben, a kormányzás és az intézményközi együttműködés javítására nemzeti, regionális és helyi szinten, az eljárások egyszerűsítésére a szociális támogatást igénylők számára és a mobilitás akadályainak felülvizsgálatára. Némi előrelépés történt a gyermekszegénység elleni küzdelemmel kapcsolatos, valamint a családtámogató szolgáltatások hatékonyságát javító intézkedések terén.

               (16)

               Az üzleti környezet gyengeségei, mint például a hazai piac szegmentációja vagy a piacra lépés korlátai a szolgáltatási szektorban, hátráltatják a munkahelyteremtést, és a reform előrehaladása ezen a területen a 2012. szeptemberi reformtervben előirányzottaknál hosszabb időt vesz igénybe. Az egységes piacról szóló törvénytervezet első változatát a kormány 2013 januárjában fogadta el és végleges parlamenti jóváhagyására a tervek szerint 2013 végéig kerül sor. A 2013-as nemzeti reformprogramban megerősített kötelezettségvállalások értelmében a szakmai szolgáltatásokról szóló törvénytervezet első változata 2013. június végéig készül el, a vállalkozásról és a vállalkozás nemzetközivé válásáról szóló törvény végleges elfogadására pedig 2013 vége előtt kerül sor. E reformok várható hatásainak ellenére további lehetőségek vannak a piacra történő be- és kilépés korlátainak további könnyítésére, különösen a működési engedélyekhez szükséges idő csökkentése és a fizetésképtelenségi keret felülvizsgálata révén. Ezen felül a vállalkozások növekedésének szabályozási és egyéb korlátait kezelni kell. A közelmúltbeli reformok ellenére a nagy alapterületű kiskereskedelmi üzlethelyiségek piacára való belépés korlátai továbbra is korlátozzák a versenyt a kiskereskedelmi ágazatban. 2012 szeptemberében a kormány elfogadott egy törvénytervezetet, amely hat ágazatban összevonta a nemzeti versenyhatóságokat a felügyeleti és a szabályozó hatóságokkal, ezzel létrehozva egy egységes szervet, a nemzeti piac- és versenybizottságot. Ez a reform a versenyjogi elvek következetes alkalmazását célozza a különböző gazdasági ágazatok teljes szélességében. A jelzáloghitel-kamatok és -törlesztések adóból történő levonhatóságának 2012-es megszüntetése szükséges volt ahhoz, hogy az ösztönzők más irányba mozduljanak el a lakástulajdonlásról, a szélesebb és hatékonyabb bérleti piac megteremtésére (amely szintén elősegítené a munkavállalók mobilitását) tett erőfeszítések azonban még kezdeti szakaszban vannak.

               (17)

               A villamosenergia-elszámolásokkal kapcsolatos hiányt, amelyhez a költségvetés vonatkozásában jelentős mértékű potenciális függő kötelezettség kapcsolódik, és amely nem elhanyagolható makrogazdasági kockázatokat foglal magában, nem kezelték meggyőző módon, mivel a 2012 folyamán és 2013 elején megtett intézkedések elégtelennek bizonyultak. A 2013-as nemzeti reformprogramban a kormány bejelentette, hogy 2013. június végéig a villamosenergia-ágazat további reformjára vonatkozó törvénytervezetet terjesztenek elő. További lehetőség van a verseny javítására a lakossági villamosenergia-piacon. A közlekedési infrastruktúra elegendő, azonban van még lehetőség a beruházások kiválasztásának szigorítására és a meglévő hálózatok hatékony karbantartásának priorizálására. A tervezett független megfigyelőközpont létrehozása segítene ebben a tekintetben. Ugyanakkor technikai és jogi akadályok gátolják a versenyt a vasúti teher- és személyszállítás terén.

               (18)

               A nagymértékben decentralizált környezet fokozott koordinációt igényel a különböző közigazgatások között a költségek csökkentése, valamint a vállalkozásokra és a háztartásokra nehezedő adminisztratív teher korlátozása érdekében. Ebből a célból számos kezdeményezésre került sor vagy van folyamatban. 2013 februárjában a kormány önkormányzati reformról szóló törvénytervezetet terjesztett elő (a parlamentnek 2013 végéig kell elfogadnia) és a közigazgatás reformjával foglalkozó bizottságot hoztak létre. Ez a bizottság 2013. június végéig javaslatokat terjeszt elő a spanyol közigazgatás reformjára vonatkozóan. Az igazságszolgáltatási rendszer munkájának javítását célzó reformok folyamatban vannak, bár néhány intézkedés késlekedik és további lehetőség van a spanyol bírói kar hatékonyságának javítására.

               (19)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Spanyolország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a programok Spanyolország fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél az uniós szempontok beépítésével kell megerősíteni az Unió átfogó gazdasági kormányzását. A Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait az alábbi 1–9. ajánlás tükrözi.

               (20)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét (6) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (21)

               A Bizottság részletes vizsgálatának eredményei és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. Az értékelés megállapítja, hogy a javasolt reform ütemterv átfogó és a jó irányba halad. Ugyanakkor az értékelés hangsúlyozza a hiányzó reformok elfogadásának és hatékony végrehajtásának sürgős voltát, hogy mielőbb kifejthessék várható pozitív hatásaikat. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1., 2., 3., 4., 5., 7., 8. és 9. ajánlás tükrözi.

               (22)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is, amely alapján a Tanács külön ajánlásokat (7) intézett azon tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euro. Spanyolországnak, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Spanyolország a 2013-2014-as időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A túlzotthiány-eljárás keretében elfogadott tanácsi ajánlásoknak megfelelően hajtson végre strukturális költségvetési kiigazítást a túlzott hiány 2016-ig történő korrekciója érdekében. Ebből a célból a kormányzat valamennyi szintjén hajtsa végre a 2013. évi költségvetési tervben elfogadott intézkedéseket, valamint erősítse meg a középtávú költségvetési stratégiát a 2014–2016-ra vonatkozó egyértelműen meghatározott strukturális intézkedésekkel. A költségvetési egyensúlyhiány tartós korrekciójának előfeltétele a nagyívű strukturális reformok hiteles végrehajtása, amely növelné az alkalmazkodási képességet és lendületet adna a potenciális növekedésnek és a foglalkoztatásnak. A túlzott hiány korrekciójának megvalósítását követően folytassa megfelelő ütemben a strukturális kiigazítást, hogy 2018-ig elérje a középtávú célt. Biztosítsa a költségvetési stabilitási törvényben előírt megelőző és korrekciós intézkedések szigorú és átlátható érvényesítését. 2013 végéig hozzon létre független költségvetési hatóságot, amely elemzéseket készít, tanácsot ad, figyelemmel kíséri a költségvetési politika nemzeti és uniós költségvetési szabályoknak való megfelelését. Javítsa az állami kiadások hatékonyságát és minőségét a kormányzat valamennyi szintjén, valamint 2014 márciusáig végezze el a jelentősebb kiadási tételek módszeres felülvizsgálatát. Növelje az egészségügyi szektor költséghatékonyságát, a kiszolgáltatott csoportok hozzáférésének fenntartása mellett, például a kórházak gyógyszerre fordított kiadásainak csökkentése, az ellátások típusai közötti koordináció erősítése és a források hatékony felhasználására vonatkozó ösztönzők javítása révén. Hozzon intézkedéseket a kormányzati hátralékok fennmaradó összegének csökkentésére, további felhalmozódásuk elkerülésére, és rendszeresen tegye közzé a fennmaradó összegekre vonatkozó adatokat. Annak érdekében, hogy csökkentse az államháztartás kiadásai és bevételei esetében az ún. „ragadós árak” jelenségét, kellő időben fogadja el az árindexálás megszüntetésére irányuló törvényt, hogy az 2014 elejéig hatályba léphessen, és fontoljon meg további lépéseket az indexálási záradék alkalmazásának korlátozása érdekében. 2013 végéig véglegesítse a fenntarthatósági tényező szabályozását, a nyugdíjrendszer hosszú távú pénzügyi stabilitásának biztosítása érdekében, beleértve a nyugdíjkorhatárnak és a nyugdíjjuttatásoknak a várható élettartamban bekövetkező változásokhoz való hozzáigazítását.

               2.

               2014 márciusáig végezze el az adórendszer módszeres felülvizsgálatát. Fontolja meg a közvetlen adókkal kapcsolatos kedvezmények további korlátozását, mérje fel a lehetőségeket a csökkentett héakulcsok alkalmazásának további korlátozására, és tegyen további lépéseket a környezetvédelmi adóztatás területén, különös tekintettel a jövedéki adókra és az üzemanyag-adókra. Hozzon további intézkedéseket a társasági adó terén kialakult adósságtúlsúly kezelésére. Fokozza az árnyékgazdaság és a be nem jelentett munkavégzés elleni küzdelmet.

               3.

               Hajtsa végre a pénzügyi szektornak a pénzügyi intézmények feltőkésítésére vonatkozó programját, beleértve a 2012 novemberében elfogadott, nem banki közvetítést elősegítő intézkedéseket.

               4.

               2013 júliusáig véglegesítse a 2012-es munkaerő-piaci reform értékelését, amely kiterjed annak minden célkitűzésére és intézkedésére, és szükség esetén 2013 júliusáig nyújtson be módosításokat. 2013 júliusáig fogadja el a nemzeti foglalkoztatási tervet és sürgősen léptessen életbe eredményorientált reformokat az aktív munkaerő-piaci politikára vonatkozóan, többek között az útmutatás hatékonyságának és célzottságának erősítése révén. Erősítse meg és korszerűsítse az állami foglalkoztatási szolgálatokat, hogy biztosítsa a munkanélküliek számára a profiljuknak és képzési igényeiknek megfelelően, hatékony és egyénre szabott segítséget. Javítsa az idősebb és alacsony képzettségű munkavállalók átképzési programjainak hatékonyságát. Tegye teljesen működővé az egységes foglakoztatási portált és gyorsítsa fel a köz- és magánszféra közötti együttműködés végrehajtását a munkahely-közvetítő szolgáltatások terén, hogy már 2013-ban biztosítani lehessen annak hatékony alkalmazását.

               5.

               Hajtsa végre és kísérje szorosan figyelemmel az ifjúsági munkanélküliség elleni küzdelemre vonatkozóan a fiatalok 2013–2016-os vállalkozási és foglalkoztatási stratégiájában előírt intézkedések hatékonyságát, például az európai ifjúsági garancia révén. Folytassa az erőfeszítéseket az oktatás és képzés munkaerő-piaci igényekhez való jobb hozzáigazítása, a korai iskolaelhagyás arányának csökkentése, valamint az egész életen át tartó tanulás ösztönzése érdekében, különösen a kettős szakképzési rendszer alkalmazásának a kísérleti szakaszon túli meghosszabbításával, valamint a tanulók teljesítményére vonatkozó átfogó monitoringrendszer 2013 végéig történő bevezetésével.

               6.

               Fogadja el és hajtsa végre a szegénység és a társadalmi kirekesztés veszélyének kitett személyek számának csökkentésére szolgáló szükséges intézkedéseket a munkaerőpiacról kiszorultak foglalkoztathatóságának javítása érdekében az aktív munkaerő-piaci intézkedések erősítésével, valamint a támogatási intézkedések célzottságának és növekvő hatékonyságának és eredményességének javításával, beleértve a minőségi családtámogató szolgáltatásokat.

               7.

               Sürgősen fogadja el és hajtsa végre az egységes piacról szóló törvénytervezetet, és gyorsítsa fel a gyors végrehajtáshoz szükséges valamennyi kiegészítő intézkedést. Biztosítsa az újonnan létrehozott szabályozó hatóság hatékonyságát, autonómiáját és függetlenségét. 2013 végéig, a szakmai tevékenységek gyakorlásának és az azokhoz való hozzáférés valamennyi indokolatlan korlátozásának megszüntetése érdekében, fogadja el és hajtsa végre a szakmai egyesületekről és szolgáltatásokról szóló törvényt, valamint a vállalkozásokról szóló törvényt. Csoportosítsa át és koncentrálja a vállalkozások nemzetközivé válására irányuló támogatási rendszereket. Csökkentse az engedélyezési eljárások (köztük a gazdasági tevékenységekre vonatkozók) számát és rövidítse le azok idejét, terjessze ki a „gyors engedély” alkalmazásának megközelítését a kiskereskedelemtől eltérő tevékenységekre. Vizsgálja felül a vállalkozásokra és egyénekre vonatkozó fizetésképtelenségi kereteket, többek között a vállalkozók személyes felelősségének korlátozása, valamint a csődbe ment vállalkozások újrakezdésének megkönnyítése útján. Törölje el a nagyméretű kiskereskedelmi üzlethelyiségek létesítésére vonatkozó, nem indokolható korlátozásokat. 2014 márciusáig vizsgálja felül szabályozási keretének hatékonyságát a lakásbérleti piac fejlődésének támogatása érdekében.

               8.

               Kezelje a villamosenergia-elszámolásokkal kapcsolatos hiányt a villamosenergia-szektor strukturális reformjának 2013 végéig történő elfogadása és végrehajtása révén. Fokozza erőfeszítéseit a villamosenergia- és gázvezeték-hálózatának a szomszédos országok hálózataival való teljes összekötése érdekében. Csökkentse az államháztartás nem jövedelmező közlekedési infrastruktúrából eredő függő kötelezettségeit. Hozzon létre egy független megfigyelőközpontot a jövőbeni jelentősebb infrastrukturális projektek értékelésének elősegítése érdekében. Tegyen intézkedéseket a hatékony verseny biztosítása érdekében a vasúti teherszállítás és személyszállítás terén.

               9.

               Az ismertetett menetrendnek megfelelően fogadja el az önkormányzati reformot, és 2013 októberéig dolgozzon ki a teljes közigazgatás hatékonyságának fokozására vonatkozó tervet. Fogadja el és hajtsa végre a folyamatban lévő reformokat az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának növelése érdekében.

      Kelt Brüsszelben, 2013. július 9-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         R. ŠADŽIUS

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  A tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2013. április 22-i 2013/208/EU tanácsi határozat (HL L 118., 2013.4.30., 21. o.) alapján 2013-ra is érvényben marad.

      (4)  HL C 219., 2012.7.24., 81. o.

      (5)  A Bizottság szolgálatai által a programban megadott információk alapján, a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése értelmében.

      (7)  Lásd e Hivatalos Lap 97. oldalát.


title: 2012/128/EU: A Tanács ajánlása ( 2012. február 21. ) az Európai Fejlesztési Alap (kilencedik EFA) 2010. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében a Bizottságnak adandó mentesítésről

text:
               29.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 55/33

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2012. február 21.)
   az Európai Fejlesztési Alap (kilencedik EFA) 2010. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében a Bizottságnak adandó mentesítésről
   (2012/128/EU)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a 2005. június 25-én Luxembourgban aláírt megállapodással módosított (1), egyrészről az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok csoportjának tagjai, másrészről az Európai Közösség és tagjai által a 2000. június 23-án Cotonouban aláírt partnerségi megállapodásra (2),
   tekintettel a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői között az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok csoportjának tagjai, és az Európai Közösség és tagjai által 2000. június 23-án Cotonouban (Benin) aláírt partnerségi megállapodás pénzügyi jegyzőkönyve alapján az EK-Szerződés negyedik részének hatálya alá tartozó tengerentúli országok és területek számára nyújtandó közösségi támogatás finanszírozásáról és kezeléséről szóló belső megállapodásra (3) (a továbbiakban: a belső megállapodás), amely létrehozta többek között a kilencedik Európai Fejlesztési Alapot (kilencedik EFA) és különösen annak 32. cikkének (3) bekezdésére,
   tekintettel a kilencedik Európai Fejlesztési Alapra alkalmazandó 2003. március 27-i pénzügyi szabályzatra (4) és különösen annak 96-103. cikkére,
   megvizsgálva a kilencedik EFA műveleteire vonatkozó 2010. december 31-i bevételi és kiadási kimutatást, illetve eredmény-kimutatást, valamint a Számvevőszéknek a 2010-es pénzügyi évről szóló éves jelentését a nyolcadik, kilencedik és tizedik Európai Fejlesztési Alap (EFA) által támogatott tevékenységekről, a Bizottságnak az éves jelentésben található válaszaival együtt (5),
   mivel:

               (1)

               A belső megállapodás 32. cikkének (3) bekezdése szerint a kilencedik EFA pénzgazdálkodása tekintetében az Európai Parlamentnek kell megadnia a Tanács ajánlása alapján a Bizottságnak a mentesítést,

               (2)

               A 2010. pénzügyi év során a Bizottság a kilencedik EFA műveleteit összességében kielégítően hajtotta végre,

         AJÁNLJA, hogy az Európai Parlament mentesítse a Bizottságot a kilencedik EFA 2010. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében.

      Kelt Brüsszelben, 2012. február 21-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         M. VESTAGER

      (1)  HL L 287., 2005.10.28., 4. o.

      (2)  HL L 317., 2000.12.15., 3. o.

      (3)  HL L 317., 2000.12.15., 355. o.

      (4)  HL L 83., 2003.4.1., 1. o.

      (5)  HL C 326., 2011.11.10., 251. o.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the United Kingdom’s 2013 national reform programme and delivering a Council opinion on the United Kingdom’s convergence programme for 2012-2017

text:
                            EURÓPAI
                            BIZOTTSÁG
                                                    Brüsszel, 2013.5.29.
                                                    COM(2013) 378 final
                                           Ajánlás
                                  A TANÁCS AJÁNLÁSA
                az Egyesült Királyság 2013. évi nemzeti reformprogramjáról
   és az Egyesült Királyság 2012-2017-es időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjának
                                  tanácsi véleményezéséről
                                   {SWD(2013) 378 final}
HU                                                                                HU
 ---pagebreak---                                                     Ajánlás
                                          A TANÁCS AJÁNLÁSA
                   az Egyesült Királyság 2013. évi nemzeti reformprogramjáról
    és az Egyesült Királyság 2012-2017-es időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjának
                                          tanácsi véleményezéséről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke
   (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
   felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre1 és
   különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló,
   2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre2 és különösen
   annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására3,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira4,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:
   (1)     Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta az Európai Bizottság „Európa
           2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a
           növekedést és foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely
           stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre
           van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható
           növekedés és a versenyképesség terén.
   (2)     A Bizottság javaslatai alapján a Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az
           Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–
           2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira
           vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot5, melyek együtt alkotják az „integrált
   1
           HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
   2
           HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
   3
           COM(2013) 378 final.
   4
           P7_TA(2013)0052 és P7_TA(2013)0053.
   5
           A Tanács 2013. április 22-i 2013/208/EU határozata.
HU                                                      2                                          HU
 ---pagebreak---        iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és
       foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.
   (3) Az állam-, illetve kormányfők 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és
       Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges
       ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euróövezeti
       tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó
       intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az Európa 2020 stratégia
       céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.
   (4) A Tanács 2012. július 6-án ajánlást fogadott el az Egyesült Királyság 2012. évi
       nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte az Egyesült Királyság 2012–
       2017-es időszakra vonatkozó, aktualizált konvergenciaprogramját.
   (5) A Bizottság 2012. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést6, amely
       elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2013. évi európai szemeszterét. Ugyancsak
       2012. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a
       riasztási mechanizmus keretében készült jelentést7, amelyben az Egyesült Királyságot
       azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.
   (6) Az Európai Tanács 2013. március 14-én elfogadta a pénzügyi stabilitás, a
       költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására
       irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedésbarát
       költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak
       történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a
       versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi
       következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
   (7) A Bizottság 2013. április 10-én az 1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően
       közzétette az Egyesült Királyságra vonatkozó részletes vizsgálat eredményeit8.
       Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az Egyesült
       Királyságban makrogazdasági egyensúlyhiány tapasztalható, amely nyomon követést
       és szakpolitikai intézkedéseket tesz szükségessé. Mindenekelőtt a háztartások
       adósságállománya (amely a magas jelzáloghitel-szintekhez és a lakáspiac
       sajátosságaihoz kapcsolódik), valamint a külső versenyképesség kedvezőtlen alakulása
       terén (különösen az áruexport és a gyenge termelékenységnövekedés tekintetében)
       tapasztalható makrogazdasági fejlemények igényelnek továbbra is figyelmet.
   (8) Az Egyesült Királyság 2013. április 30-án benyújtotta a 2012-2017-es időszakra
       vonatkozó, 2013. évi konvergenciaprogramját és 2013. évi nemzeti reformprogramját.
       A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére
       egyidejűleg került sor.
   (9) Az egyes Nagy Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára vonatkozó
       rendelkezésekről szóló (15.) jegyzőkönyv 4. pontja értelmében az Európai Unió
       működéséről szóló szerződés 126. cikkének (1) bekezdésében előírt, a túlzott
       államháztartási hiány elkerülésére vonatkozó kötelezettség nem vonatkozik az
       Egyesült Királyságra. Az említett jegyzőkönyv 5. pontja kimondja, hogy az Egyesült
       Királyság törekszik a túlzott költségvetési hiány elkerülésére. A Tanács 2008. július 8-
       án az Európai Közösséget létrehozó szerződés 104. cikkének (6) bekezdésével
       összhangban megállapította, hogy az Egyesült Királyságban túlzott hiány áll fenn.
   6
       COM(2012) 750 final.
   7
       COM(2012) 751 final.
   8
       SWD(2013) 125 final.
HU                                             3                                                HU
 ---pagebreak---    (10) A 2013. évi konvergenciaprogramnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti
        értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a programban szereplő költségvetési
        előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A
        konvergenciaprogramban felvázolt költségvetési stratégia célja ciklikusan kiigazított,
        egyensúlyközeli költségvetés megvalósítása egy ötéves gördülő időszak végére. Az
        államháztartási hiány 2009-10-ben9 tetőzött a GDP 11,5 %-án, majd 2012-13-ban – a
        hiányt mesterségesen 2 százalékponttal csökkentő egyszeri intézkedéseknek
        köszönhetően – a GDP 5,6 %-ára csökkent. Mindazonáltal a konvergenciaprogram
        előrevetíti, hogy a kormány nem fogja teljesíteni a Tanács által a túlzott hiány
        kiigazítására szabott, 2014-15-ös határidőt: a program az említett évre a GDP 6,0 %-
        ára becsli a hiányt. A program előrejelzései szerint az Egyesült Királyság a túlzott
        hiányt 2017-18-ban tudja korrigálni (a GDP 2,3 %-a), ez hároméves késést jelent a
        Tanács által a 2009. decemberi ajánlásában megállapított határidőhöz képest. A
        program a (Bizottság által újraszámított) strukturális államháztartási hiány kismértékű
        javulását vetíti előre a 2013-14-es, a GDP 5,6 %-át kitevő értékről 2014-15-re a GDP
        5,1 %-ára. A 2010-11 és 2012-13 közötti időszakban az átlagos kiigazított
        költségvetési erőfeszítés becsült értéke a GDP 1,0 %-a volt, ami jelentősen elmarad a
        Tanács által ajánlott, a GDP 1,75 %-át kitevő értéktől. A költségvetési előrejelzésekkel
        kapcsolatban a fő kockázatok a háztartások fogyasztását fékező, tartósan magas
        inflációnak betudható, a vártnál alacsonyabb növekedésből, valamint a nemzetközi
        környezet kereskedelmet és beruházást esetlegesen érintő potenciális romlásából
        erednek. A konvergenciaprogram nem tartalmaz a Stabilitási és Növekedési
        Paktumban előirányzott középtávú költségvetési célkitűzést. A kormány folytatta
        költségvetési konszolidációs stratégiáját, az automatikus stabilizátorok működése
        miatt a vártnál magasabb kiadások, valamint a vártnál alacsonyabb adóbevételek miatt
        azonban a hiány magasabb az előrejelzettnél. Emellett az eddig meghozott
        konszolidációs intézkedések nem voltak elegendőek a túlzott hiány kiigazításához
        szükséges költségvetési erőfeszítés eléréséhez. Ezenfelül továbbra sem aknázzák ki
        teljes mértékben a strukturális reformban, például az adórendszernek a héakulcs-
        struktúra felülvizsgálata révén történő hatékonyságnövelésében rejlő bevételnövelési
        lehetőségeket. A GDP-arányos államadósság a 2008-09. évi 56,1 %-ról 2012-13-ra
        90,7 %-ra emelkedett. A program szerint az államadósság-ráta 2015-16-ban és 2016-
        17-ben 100,8 %-ra nő, mielőtt 2017-18-ban 99,4 %-ra esne vissza.
   (11) 2012-ben folytatódott a háztartások hitelállományának leépítése, ám a GDP 96 %-ának
        megfelelő szinttel az Egyesült Királyságban jóval az euróövezeti átlag felett van a
        háztartások adósságállománya, és előfordulhat, hogy a hitelállomány-leépítés nem lesz
        fenntartható, ha a gazdaság javulásnak indul és a lakáspiaci tranzakciók visszatérnek a
        szokásos szintre. A lakásárak továbbra is magasak és átláthatatlanok; a lakáspiacot
        túlkereslet jellemzi. A magas lakásáraknak és a változó kamatlábú jelzáloghitelek
        széles körű alkalmazásának együttes eredményeként a háztartások különösen ki
        vannak téve a kamatláb-változásnak és a munkanélküliség növekedésének. A kormány
        lépéseket tett a területfejlesztési jogszabályok megreformálására, de a lakásépítés
        szintje továbbra is alacsony, a területfejlesztési rendszer pedig – többek között a
        zöldövezeti korlátozások révén – továbbra is jelentős akadályt képez a lakáspiac
        kínálati oldalán. A lakáspiaci keresletet a kínálatnál erőteljesebben ösztönző
        kormányzati beavatkozások, többek között a lakásvásárláshoz segítséget nyújtó,
        nemrég bejelentett „Help to Buy” program a lakásárak és a háztartások
        adósságállományának növekedése révén súlyosbíthatják a helyzetet. Az Egyesült
   9
        2009-10 az április 1-jén kezdődő és március 31-én végződő pénzügyi évet jelöli.
HU                                                    4                                          HU
 ---pagebreak---         Királyság vagyonadó-rendszere a regresszív, ismétlődő adó (council tax) és a
        progresszív tranzakciós adó (Stamp Duty Land Tax – SDLT) kombinációját
        alkalmazza. A magas lakásárak, a háztartások túlfeszített költségvetése, valamint a
        felelősségteljesebb hitelnyújtási feltételek együttesen valószínűleg továbbra is sok
        közepes jövedelmű háztartást akadályoznak meg a lakástulajdonossá válásban. Ebben
        a kontextusban a magánbérlemények rendszere a lakástulajdonlásnál vonzóbb és
        életképesebb hosszú távú alternatívává tehető.
   (12) Az Egyesült Királyságnak mind a munkanélküliség, mind az alulfoglalkoztatottság
        kihívásával meg kell küzdenie, különösen a fiatal munkavállalók esetében. 2013 elején
        a munkanélküliségi ráta 7,8 %-os volt és az előrejelzések szerint 2013 és 2014 során
        nagyjából változatlan marad. Az ifjúsági munkanélküliség sokkal magasabb, 20,7 %;
        2007 óta, amikor 14,3 %-os volt, folyamatosan növekvő tendenciát mutat. Az ún.
        NEET-fiatalok aránya, akik nem foglalkoztatottak, oktatásban és képzésben nem
        részesülnek, 14,0 %. Tekintettel a GDP lassú növekedésére, a magánszektorbeli
        foglalkoztatás az elmúlt évben erőteljesen nőtt, a termelékenység- és a bérnövekedés
        azonban gyenge volt. Mindezek mellett az Egyesült Királyságban túlkínálat van
        alacsonyan képzett munkavállalókból, akik iránt folyamatosan csökken a kereslet.
        Ezzel egyidejűleg hiány mutatkozik magas szakképzettséggel és műszaki
        szakképzettséggel rendelkező munkavállalókból, ami hozzájárul az Egyesült Királyság
        gyenge külső versenyképességéhez. Az elmúlt években elért előrelépés ellenére a
        fiatalok egy jelentős része nem rendelkezik a munkaerő-piaci sikeres versenyzéshez
        szükséges készségekkel és képesítéssel. Az alacsony képzettségű 15-25 évesek
        körében 37,2 %-os a munkanélküliség, ez jóval meghaladja az uniós átlagot. A
        meglévő szakoktatási és -képzési politika túlságosan is az alapvető képességekre és a
        2. szintű képesítésekre összpontosít, miközben a gazdaság egyre inkább a felsőbb
        szintű képesítéseket igényli. Bár történtek erőfeszítések a gyakornoki programok
        minőségének javítására, e téren többet kell tenni. A képesítések rendszere továbbra is
        nagyon összetett, ami negatívan befolyásolhatja a vállalkozások részvételét a
        gyakornoki programokban. Az Egyesült Királyság a jelenlegi „Youth Contract”
        elnevezésű kezdeményezésre építve végrehajthatná az ifjúsági garanciát és kezelhetné
        az ifjúsági munkanélküliség, valamint a NEET-fiatalok problémáját.
   (13) A munkavállalás ösztönzésének gyenge volta tartós problémát jelent az Egyesült
        Királyságban. A hatóságok a „Universal Credit” elnevezésű program bevezetésével
        kívánják orvosolni ezt a problémát; a program lehetővé tenné a munkába állók
        számára, hogy az eddigieknél többet tartsanak meg a szociális juttatásokból. Bár a
        program pozitív hatással lehet a foglalkoztatásra, sok múlik majd a hatékony
        végrehajtáson és a támogató szolgáltatásokon, többek között az egyéb juttatásokkal
        való interakción. Ezzel párhuzamosan számos, a munkaképes korúaknak járó juttatást
        és adókedvezményt évi 1 %-kal növelni fognak 2016-ig (ez a növekedés elmarad az
        előrejelzett inflációs rátától). A jóléti ellátásokra vonatkozóan reformok egész sorát
        vezették be 2013 áprilisában. Azon háztartások esetében, amelynek tagjai nem találnak
        munkát, fennáll a szegénység mélyülésének kockázata, beleértve a
        gyermekszegénység növekedését. Ezzel szemben az általános és a rászorultsági alapon
        nyújtott nyugellátások köre, szintje és indexálása nagyrészt mentesült a csökkentések
        alól. A munkaprogram első eredményei arra utalnak, hogy mind a végrehajtás, mind az
        eredmények terén van még javítanivaló. Az Egyesült Királyság számára ugyancsak
        folyamatos kihívást jelent a gyermekesek foglalkoztatásának növelése és a jó
        minőségű, megfizethető gyermekgondozási lehetőségekhez való hozzáférés javítása.
        17,3 %-kal az EU-ban az Egyesült Királyságban a második legmagasabb azon
        gyermekek aránya, akik kereső nélküli háztartásban élnek. A gyermekgondozás
HU                                                5                                            HU
 ---pagebreak---         költsége jelenleg az Unión belül a legmagasabbak között van az Egyesült
        Királyságban, ami különösen a párok második keresőjének és az egyedülálló
        szülőknek jelent problémát. 2010-ben a három év alatti gyermekeknek csupán 4 %-a
        vett igénybe egész napos ellátást formális gyermekgondozás keretében – ez jelentősen
        elmarad a 14 %-os uniós átlagtól.
   (14) Az Egyesült Királyságban meglehetősen magas a vállalati adósságállomány, ennek
        ellenére egyes vállalkozásoknak nehézséget okoz a hitelhez jutás és a vállalati
        beruházás továbbra is nagyon alacsony szintű. A vállalati beruházások 2007 utáni,
        korábban soha nem tapasztalt mértékű visszaesése következtében a bruttó állóeszköz-
        felhalmozás a GDP 14,2 %-ára csökkent 2012-ben. Ez a harmadik legalacsonyabb
        szint az EU-ban. Az Egyesült Királyságban alacsony a vállalati K+F-kiadások szintje:
        a 2001. évi, a GDP 1,17 %-át kitevő szintről 2011-re a GDP 1,09 %-ára csökkent. A
        vállalati beruházások mértéke lassú növekedésnek indult (2012-ben az éves növekedés
        4,9 % volt), de továbbra is alacsony. A vállalati szektornak történő nettó hitelnyújtás
        2012-ben is negatív maradt. Miközben az erős mérleggel rendelkező nagyobb cégek
        minden eddiginél alacsonyabb költséggel tudnak hitelt felvenni, sok más vállalatnak,
        különösen a kkv-knak nehézséget okoz a hitelhez jutás. A helyzetet súlyosbítja a
        bankszektorban tapasztalható, korlátozott mértékű verseny. A pénzügypolitikai
        bizottságnak a banki tőkekövetelmények prudens követésére, valamint az azonosított
        tőkehiányoknak a gazdaságnak történő hitelnyújtás akadályozása nélküli kezelésére
        vonatkozó ajánlásai megfelelően végrehajtva elősegítenék az egyesült királyságbeli
        bankrendszer pénzügyi stabilitásának megerősítését.
   (15) Az Egyesült Királyság számára megoldandó kihívás az energia- és közlekedési
        infrastruktúra megújítása és fejlesztése. Az Egyesült Királyságnak 2020-ig új
        villamosenergia-termelő kapacitásba történő, jelentős beruházást kell végrehajtania,
        egyrészt a bezárásra váró régi erőművek kiváltására, másrészt azért, hogy megfeleljen
        a megújuló energiára vonatkozó kötelezettségeinek és a szigorúbb szén-dioxid-
        kibocsátási normáknak. A végső energiafogyasztáson belül a megújuló
        energiaforrások aránya 3,8 %, ezzel az Egyesült Királyság a 25. helyen áll a 27 uniós
        tagállam között (az uniós átlag: 13,0 %). A megfelelő és kellő időben történő
        beruházás elősegítéséhez szabályozási biztonságra van szükség. Az Egyesült Királyság
        közlekedési hálózatainak minőségében és kapacitásában mutatkozó hiányosságok
        strukturális problémát jelentenek a gazdaság, különösen az árutermelők, a forgalmazók
        és az exportőrök számára. Jelenleg számottevő különbség van az előirányzott állami és
        magánforrások, illetve a közlekedési beruházási szükségletek között, ezt a kormány az
        állami forrásoknak az infrastruktúra felé csatornázásával és további
        magánberuházások ösztönzésével kívánja kezelni. A közlekedési infrastruktúra
        fajlagos építési és karbantartási költsége továbbra is magas az Egyesült Királyságban.
   (16) Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte az Egyesült Királyság
        gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a konvergenciaprogramot és a
        nemzeti reformprogramot, valamint bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit.
        Figyelembe vette nemcsak a programoknak az Egyesült Királyság fenntartható
        költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott
        jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és
        iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az
        uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell
        megerősíteni. Az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében
        tett ajánlásait.
HU                                               6                                              HU
 ---pagebreak---    (17)   A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta az Egyesült Királyság
          konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét10 különösen az alábbi 1. ajánlás
          tükrözi,
   (18)   A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács
          megvizsgálta       az      Egyesült       Királyság      nemzeti reformprogramját       és
          konvergenciaprogramját. Az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlását a 2., 3.,
          5. és 6. ajánlás tükrözi,
   AJÁNLJA, hogy az Egyesült Királyság a 2013-2014-es időszakban tegyen intézkedéseket a
   következők érdekében:
   1.       Megerősített, kellőképpen konkrét intézkedésekkel támogatott költségvetési
            stratégiát hajtson végre a 2013-14-es évre és azt követően. Biztosítsa a túlzott hiány
            2014/15-re történő, fenntartható kiigazítását, a túlzotthiány-eljárás keretében a
            tanácsi ajánlásban meghatározott költségvetési erőfeszítés elérését, és állítsa tartósan
            csökkenő pályára a magas államadósság-rátát. A költségvetési egyensúlyhiányok
            tartós korrekciójához olyan ambiciózus strukturális reformok hiteles végrehajtására
            van szükség, amelyek növelik a kiigazítási kapacitást és élénkítik a potenciális
            növekedést. Hajtson végre differenciált és növekedést elősegítő költségvetési
            megszorítást, többek között azáltal, hogy prioritást biztosít a kellő időben teljesített,
            magas gazdasági megtérülésű tőkekiadásoknak, valamint hogy egyensúlyt teremt a
            konszolidációs intézkedések összetétele és a közép- és hosszú távú költségvetési
            fenntarthatóság ösztönzése között. A bevételek növelése érdekében alkalmazza
            szélesebb körben az általános héakulcsot.
   2.       Hozzon további intézkedéseket a lakáspiaci kínálat növelésére, többek között a
            területfejlesztési jogszabályok további liberalizációja és a területfejlesztési rendszer
            hatékony működtetése révén. Biztosítsa, hogy a lakáspolitika, egyebek mellett a
            „Help to Buy” program ne ösztönözze a túlzott jelzáloghitel-felvételt és ne vezessen
            a lakásárak emelkedéséhez. Reformálja meg az ingatlan- és vagyonadó-rendszert a
            torzítások csökkentése és a közeljövőben megvalósuló lakásépítés ösztönzése
            érdekében. Tegyen lépéseket a bérleményi piac jogi keretének javítására,
            mindenekelőtt azáltal, hogy mind a bérlő, mind a bérbeadó számára vonzóbbá teszi a
            hosszabb bérleti időszakot.
   3.       A „Youth Contract” programra építve fokozza az ifjúsági munkanélküliség kezelését
            célzó intézkedéseket, például az ifjúsági garancia alkalmazása révén. Javítsa a
            gyakornoki programok minőségét és időtartamát, egyszerűsítse a képesítések
            rendszerét és fokozza a munkaadók részvételét, különösen a közép- és felsőfokú
            technikai készségek nyújtása terén. Csökkentse azon 18 és 24 év közötti fiatalok
            számát, akik nagyon gyenge alapkészségekkel rendelkeznek, többek között a
            gyakornoki program hatékony végrehajtása révén.
   4.       Fokozza az alacsony jövedelmű háztartások támogatására és a gyermekszegénység
            csökkentésére tett erőfeszítéseket annak biztosítása révén, hogy a „Universal Credit”
            és egyéb jóléti reformok az adókedvezmények méltányos rendszerét eredményezzék,
            a munkavállalás egyértelműbb ösztönzésével és világosabb támogató
            szolgáltatásokkal. Gyorsítsa fel a gyermekgondozás költségeinek csökkentését,
            minőségének és elérhetőségének javítását célzó, tervezett intézkedések végrehajtását.
   5.       Tegyen további lépéseket annak érdekében, hogy a vállalati szektor számára
            elérhetőbbé váljon a banki és nem banki finanszírozás, egyúttal biztosítsa, hogy az
   10
          Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése értelmében.
HU                                                    7                                               HU
 ---pagebreak---            intézkedések elsősorban az életképes vállalatokat, különösen a kkv-kat célozzák.
           Csökkentse a bankszektorba való belépés korlátait, a bankváltás költségeit és banki
           eszközök értékesítése révén segítse elő új bankok (challenger banks) alapítását.
           Hatékonyan hajtsa végre a pénzügypolitikai bizottságnak a banki tőkekövetelmények
           prudens követésére, valamint az azonosított tőkehiányok kezelésére vonatkozó
           ajánlásait.
   6.      Hozzon intézkedéseket a hálózati infrastruktúrákba történő beruházások rövid időn
           belüli növelésének elősegítésére, különösen a hatékonyabb és megbízhatóbb
           tervezési és döntéshozatali folyamat ösztönzése révén. Biztosítson stabil szabályozási
           keretet az új energiatermelő kapacitásba, többek között a megújuló energiába történő
           beruházáshoz. Javítsa a közlekedési hálózatok kapacitását és minőségét a tervezés és
           a finanszírozás nagyobb fokú előrejelezhetőségének és megbízhatóságának
           biztosítása, valamint az állami és magán tőkeforrások leghatékonyabb
           kombinációjának kihasználása révén.
   Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                              a Tanács részéről
                                              az elnök
HU                                               8                                                HU