title: A Tanács ajánlása (2015. július 14.) Szlovénia 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Szlovénia 2015. évi stabilitási programját

text:
               18.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 272/6

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2015. július 14.)
   Szlovénia 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Szlovénia 2015. évi stabilitási programját
   (2015/C 272/02)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2015. július 14-én elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást, 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3). Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)

               A Tanács 2014. július 8-án ajánlást (4) fogadott el Szlovénia 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Szlovénia 2014. évi aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2014. november 28-án a 473/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (5) megfelelően kiadta Szlovénia 2015-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét.

               (4)

               A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Szlovéniát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)

               Az Európai Tanács 2014. december 18-án jóváhagyta a beruházások ösztönzéséhez, a strukturális reformok intenzívebb folytatásához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)

               A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Szlovéniára vonatkozó 2015. évi országjelentését. Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások tekintetében Szlovénia által elért eredményeket. Szlovénia esetében az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Szlovéniában makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek határozott szakpolitikai intézkedéseket és egyedi nyomon követést tesznek szükségessé. Megkezdődött az egyensúly helyreállítása, és a határozott szakpolitikai fellépéseknek, a javuló exportteljesítménynek és a kedvező növekedési feltételeknek köszönhetően a tavalyi évhez képest csökkent a kockázatok szintje, különös tekintettel a külső fenntarthatósággal kapcsolatos kockázatokra. Ezzel szemben a gyenge vállalatirányítás, az állami tulajdon nagy aránya, a magas vállalati adósságállomány és az államadósság növekedése kockázatot jelent a pénzügyi stabilitásra és a növekedésre nézve, ezért fokozott odafigyelést igényel. Mindezekre tekintettel az egyensúlyhiányok már nem tekintendők túlzottnak, azonban továbbra is szoros figyelmet érdemelnek.

               (7)

               Szlovénia 2015. április 30-án benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és 2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)

               Szlovénia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ágához tartozik. A 2015. évi stabilitási programja alapján a kormány – a Tanács által kitűzött határidővel összhangban – 2015-re tervezi megvalósítani a túlzott hiány korrekcióját, és 2020-ban, azaz egy évvel a programidőszak után érné el a középtávú költségvetési célt, azaz a strukturális költségvetési egyensúlyt. A kormány tervei szerint az államháztartási hiány fokozatosan, 2015-ben a GDP 2,9 %-ára, majd 2019-re a GDP 0,9 %-ára csökken. A stabilitási program szerint az államadósság-ráta várhatóan 2015-ben a GDP 81,6 %-ának megfelelő értéken tetőzik, majd ezt követően csökkenésnek indul. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján 2015-ben várhatóan megtörténik a túlzott hiány időben történő és tartós kiigazítása. Ugyanakkor a strukturális egyenleg és az eddig megtett diszkrecionális intézkedések alapján a költségvetési kiigazítás mértéke a tanácsi ajánlás alatt marad. Feltételezve a túlzott hiány tervek szerinti, időben történő kiigazítását, Szlovénia 2016-tól a Paktum prevenciós ágához tartozik majd. A 2016-tól kezdődő időszakra kitűzött hiánycélok elérését támogató intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva. Ezért a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése fényében úgy tűnik, hogy 2016-ban fennáll a középtávú költségvetési cél eléréséhez vezető kiigazítástól való jelentős eltérés kockázata, és további intézkedésekre lesz szükség. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Szlovénia nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. A költségvetési szabályokat illetően a parlament 2013-ban jóváhagyta a strukturális értelemben kiegyensúlyozott/többletet felmutató költségvetési egyenlegre vonatkozó szabály kidolgozásához szükséges alkotmányos alap létrehozását. Ugyanakkor a szükséges végrehajtási jogszabály még nem került elfogadásra. Az államháztartási törvény felülvizsgálata várhatóan biztosítani fogja a szükséges jogszabályi alapot a költségvetési szabályozási törvénnyel összefüggő eljárási kérdések számára.

               (9)

               Szlovénia lépéseket tett a nyugdíjrendszer középtávú fenntarthatóságára nehezedő nyomás feloldása érdekében, egyes alapvető paramétereket azonban még ki kell igazítani ahhoz, hogy biztosítani lehessen a rendszer 2020 utáni fenntarthatóságát. A 2013. évi nyugdíjreformnak pozitív hatása volt, és várhatóan 2015 végéig elfogadják a demográfiai alap létrehozásáról szóló jogi aktust. Mindamellett a nyugdíjak hosszú távú fenntarthatóságának biztosításához még további reformokra lesz szükség. A tartós ápolás-gondozás reformja terén nem történt előrelépés. 2013 végén a kormány elfogadta a tartós ápolás-gondozás reformjának tervét, azonban a reformot végrehajtó jogszabályok elfogadását 2015 végére halasztotta, mert előtte egy sor egyéb döntést kíván meghozni az egészségbiztosítási reformra, többek között az egészségügy és a tartós ápolás-gondozás átfogó finanszírozását biztosító források kérdésére vonatkozóan. A tartós ápolással-gondozással összefüggő, a népesség elöregedéséhez kapcsolódó kiadásokat úgy lehet visszafogni, ha a juttatásokat a leginkább rászorulókra irányítják, és az intézményi ápolás helyett az otthoni ápolást helyezik előtérbe.

               (10)

               A 2015 januárjában megkötött szociális megállapodás úgy rendelkezik, hogy az állami szektorbeli munkabérek a magánszférabeli munkabéreknél lassúbb ütemben növekednek. A megállapodás nem rendelkezik a minimálbérek összetételéről és indexálásáról. A minimálbérek a közelmúltban csak korlátozott mértékben – bár az átlagbérekhez képest viszonylag gyorsabban – emelkedtek. A 2013. évi munkaerő-piaci reform értékelése szerint csökkennek a munkaerő-piaci korlátok, azonban továbbra is strukturális problémák tapasztalhatók a tartós munkanélküliség, valamint a kevésbé képzett és idősebb munkavállalók alacsonyabb foglalkoztatási rátája tekintetében. Szlovénia lépéseket tett a strukturális munkaerőhiány kezelése érdekében, és 2020-ig még számos további intézkedést tervez.

               (11)

               A banki ágazat stabilizációját tovább erősítette az Abanka és a Banka Celje 2014. évi feltőkésítése. 2015 januárjában véglegesítették és benyújtották a Miniszterelnöki Hivatalnak a bankokra vonatkozó átfogó cselekvési tervet. A szlovén központi bank gondoskodott a 2013. évi eszközminőség-vizsgálatban feltárt hiányosságok nyomon követéséről, és 2015 első negyedévétől ismét megkezdi a helyszíni vizsgálatokat annak ellenőrzésére, hogy a bankok végrehajtották-e az ajánlásokat. A legnagyobb bankok átszervezték és megerősítették kintlevőség-kezelési és szerkezetátalakítási egységeiket. Mindamellett a banki ágazat egészségének helyreállításához elengedhetetlen a hosszú távú jövedelmezőség javítása és a vállalati szférának nyújtott, rosszul teljesítő kölcsönök volumenének csökkentése. Kialakították a vállalatok szerkezetátalakítására vonatkozó alaptervet, és létrehoztak egy központi vállalati szerkezetátalakítási munkacsoportot. A vállalati szektor adósságállományának további csökkentése – többek között a banki eszközkezelő társaság révén és az új fizetésképtelenségi jogszabályok teljes körű alkalmazásával – elősegítené a magánberuházások fellendítésének kedvező feltételek helyreállítását. A bankok hitelezési tevékenysége továbbra is csökken, ami főként a kkv-kat érinti. A banki ágazat közelmúltbeli feltőkésítésének eredményei várhatóan csak 2016-ban mutatkoznak majd meg teljes mértékben. A korlátozott banki hitelezés és a magas kamatlábak megterhelik a kkv-k finanszírozási kapacitását. Noha az elutasított hitelkérelmek aránya csökkent az elmúlt hat évben, nagymértékben nőtt – sőt uniós szinten a legmagasabbak közé került – azoknak a kkv-knak a száma, amelyek arról számoltak be, hogy a bankok egyre kevésbé hajlandóak a hitelnyújtásra.

               (12)

               A privatizációs program késedelmekkel ugyan, de halad az útján. Folyamatban van az öt legnagyobb állami tulajdonú bank szerkezetátalakítása és két kisebb belföldi bank felszámolása. Az állami vagyoni eszközök igazgatásáért és privatizációjáért felelős szlovén állami vagyonkezelő szerv már teljes körűen működik. A parlamentnek még jóvá kell hagynia a vagyonkezelési stratégia tervezetét, és várhatóan ezután fogják nyilvánosságra hozni egy sor célzottan kiválasztott állami tulajdonú vagyoni eszköz privatizációs ütemtervét. A szlovén állami vagyonkezelő 2014 decemberében új vállalatirányítási kódexet fogadott el, és 2015. januárban kineveztek egy megfelelési vezetőt.

               (13)

               Bár a korábbinál lassúbb ütemben, de 2014-ben is tovább javult a bíróságok hatékonysága. Míg sikerült némi eredményt elérni a polgári és kereskedelmi peres ügyekre – többek között a fizetésképtelenségi ügyekre – irányuló elsőfokú bírósági eljárások időtartamának csökkentése terén, továbbra is hosszú ideig tartanak az eljárások, és jelentős az ügyhátralék.

               (14)

               Szlovéniában a kevéssé támogató üzleti környezet kulcsszerepet játszik abban, hogy a szlovéniai vállalkozások esetében még mindig alacsony a beruházási szint, a számos és gyakran változó jogszabály pedig még tovább nehezíti a vállalkozások működtetését és a helyi szabályoknak való megfelelést. A szabályozott szakmák száma 323-ról 242-re csökkent, de még így is magas. Az egységes dokumentumban előírt, az adminisztratív terhek csökkentését célzó intézkedéseknek mintegy 25 %-át hajtották végre. Szlovénia megfelelő költségvetési autonómiát biztosított a versenyhivatal számára, és kellő mértékűre növelte annak intézményi függetlenségét.

               (15)

               Az új kormány megerősítette a korrupció elleni küzdelem melletti elkötelezettségét, és 2015. januárban elfogadott egy 11 többéves intézkedésből álló új kétéves programot. Némi előrelépés történt az átláthatóság és az elszámoltathatóság terén, és megkezdődött az állami szektor átfogó reformjának előkészítése. Nem történt azonban előrelépés a teljesítményértékelési jelentések és a minőségellenőrzési eljárások terén.

               (16)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Szlovénia gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Szlovéniának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Szlovénia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi.

               (17)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi.

               (18)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat adott ki azon tagállamok számára, amelyek pénzneme az euro (6). Szlovéniának, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Szlovénia 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               2015 folyamán biztosítsa a túlzott hiány tartós korrekcióját, valamint a középtávú költségvetési cél elérése érdekében 2016-ban hajtson végre a GDP 0,6 %-ának megfelelő mértékű költségvetési kiigazítást. Fogadja el a költségvetési szabályozási törvényt, és vizsgálja felül az államháztartási törvényt. Tegyen lépéseket a nyugdíjrendszer hosszú távú reformjának megvalósítása érdekében. 2015 végére fogadja el az egészségügy és a tartós ápolás-gondozás reformját.

               2.

               Az aktív keresők szegénységi rátája, a munkahelyteremtés és a versenyképesség fényében – a szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatnak megfelelően – vizsgálja felül a minimálbér megállapításának mechanizmusát, különös tekintettel a szociális juttatások szerepére. Javítsa az alacsony képzettségű és az idősebb munkavállalók foglalkoztathatóságát. Tegyen intézkedéseket a tartós munkanélküliség kezelése érdekében, és biztosítson megfelelő ösztönzőket a munkában töltött életszakasz meghosszabbítására.

               3.

               Konkrét célszámok bevezetésével csökkentse a nemteljesítő hitelek szintjét. Javítsa a bankok hitelkockázat-ellenőrzési kapacitását. Folytassa a vállalati szerkezetátalakításokat, és a banki eszközkezelő társaságon belül tartsa fenn a szilárd vállalatirányítást. Tegyen intézkedéseket a kkv-k és a mikrovállalkozások forráshoz jutásának javítása érdekében. Fogadja el a szlovén állami vagyonkezelő szerv stratégiáját, amely egyértelmű rendszer szerint osztályozza a vagyoni eszközöket, valamint hajtson végre éves eszközgazdálkodási tervet, és alkalmazzon teljesítménykritériumokat.

               4.

               Biztosítsa, hogy a polgári igazságszolgáltatás hatékonyságának javítását célzó reformok elősegítsék az eljárások lerövidítését.

      Kelt Brüsszelben, 2015. július 14-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. GRAMEGNA

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  Ezeket a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2014-es iránymutatásokról szóló, 2014. május 6-i 2014/322/EU tanácsi határozat (HL L 165., 2014.6.4., 49. o.) érvényben hagyta.

      (4)  A Tanács 2014. július 8-i ajánlása Szlovénia 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Szlovénia 2014. évi stabilitási programját (HL C 247., 2014.7.29., 115. o.).

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. május 21-i 473/2013/EU rendelete a költségvetésiterv-javaslatok monitoringjára és értékelésére, valamint az euroövezeti tagállamok túlzott hiánya kiigazításának biztosítására vonatkozó közös rendelkezésekről (HL L 140., 2013.5.27., 11. o.).

      (6)  HL C 272., 2015.8.18., 98. o.


title: A Tanács ajánlása (2016. július 12.) Horvátország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Horvátország 2016. évi konvergenciaprogramját

text:
               18.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 299/96

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2016. július 12.)
   Horvátország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Horvátország 2016. évi konvergenciaprogramját
   (2016/C 299/23)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést, és ezzel elindult a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemesztere. Az Európai Tanács a 2016. március 17–18-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. 2015. november 26-án a Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Horvátországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)

               A Horvátországra vonatkozó 2016. évi országjelentést 2016. február 26-án tették közzé. Az országjelentésben értékelték a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Horvátország által elért eredményeket. Az országjelentés magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is. A Bizottság 2016. március 8-án bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit. Elemzése alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Horvátországban túlzott makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Alapvető fontosságú a magas államadóssághoz, vállalati adóssághoz és külső adóssághoz kapcsolódó gyengeségek kezelése a magas munkanélküliséggel összefüggésben. A meghatározott szakpolitikai intézkedéseket igénylő további gyenge pontok közé tartozik a költségvetési irányítás, az állami tulajdonban lévő vállalatok irányítása, a közigazgatás hatékonysága és a nemteljesítő hitelek szanálása.

               (3)

               Horvátország 2016. április 28-án benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi konvergenciaprogramját. A kettő közötti kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. A nemzeti reformprogram meglehetősen ambiciózus reformmenetrendet ismertet, mely, amennyiben a jelzett határidőn belül teljes mértékben végrehajtják, elősegítené a makrogazdasági egyensúlyhiányainak kezelését. A program ismerteti az államháztartási gazdálkodás, az egészségügyi ágazat és a vállalkozási környezet javítását szolgáló intézkedéseket és ambiciózus reformokra tesz vállalást a közigazgatás, a nyugdíjrendszer, a szociális védelem és az állami tulajdonban lévő vállalatok irányításának javítása terén. Horvátország szakpolitikai vállalásainak értékelése alapján ebben a szakaszban nincs szükség a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás kiterjesztésére.

               (4)

               A 2014–2020-as időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná ezt a rendelkezést.

               (5)

               Horvátország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ágához tartozik. A kormány 2016. évi konvergenciaprogramja szerint a GDP-arányos államháztartási hiány várhatóan 3 % alatt, 2016-ban a GDP 2,6 %-a lesz, majd ezt követően tovább csökken és 2019-re eléri a GDP 1,0 %-át. Továbbá a kormány úgy véli, hogy a teljes programozási időszakban megvalósul a középtávú költségvetési célja, vagyis a GDP 1,75 %-ában meghatározott strukturális hiány. A GDP-arányos államadósság-ráta 2015-ben 86,7 %-os rekordot ért el, mely a konvergenciaprogram előrejelzései szerint 2019-re fokozatosan 80,0 %-ra csökken. Nominális értelemben a program GDP-arányos államadósságra vonatkozó előrejelzései megfelelnek az adósságcsökkentési referenciaértéknek. Azonban, míg az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv reálértelemben megalapozott, addig a nominális GDP-növekedés magasabb a Bizottság előrejelzéséhez képest, különösen 2016 tekintetében. Az adósságráta előre jelzett csökkenése ezért kedvező nominális növekedési előrejelzéseken alapul, továbbá jelentős adósságcsökkentő, pénzügyi eszközök eladásából származó SFA-tételekre épül, melyeket azonban nem ismertetnek kellő részletességgel. Továbbá, a 2017-től kezdődő időszakra kitűzött hiánycélok eléréséhez szükséges intézkedések többségét nem határozták meg pontosan. A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése alapján az államháztartási hiány 2016-ban várhatóan eléri a GDP 2,7 %-át, ami megfelel az EUMSZ 126. cikkének (7) bekezdése szerinti, a 2014. január 21-i tanácsi ajánlásban szereplő államháztartási hiánycélnak. Várhatóan teljesül a túlzott hiány esetén követendő eljárás keretében ajánlott költségvetési kiigazítás. Ezzel szemben a Bizottság előrejelzése szerint az ország nem éri el a jövőbe mutató adósságcsökkentési referenciaértéket. Míg 2017-ben a GDP 0,2 %-ának megfelelő strukturális kiigazítás elegendő a középtávú költségvetési cél megvalósításához, addig nagyobb mértékű strukturális kiigazításra lesz szükség az adósságcsökkentési referenciaérték elérésének biztosításához. Pontosabban, a GDP 0,5 %-ában meghatározott referenciaértéknél nagyobb kiigazítás tűnne megfelelőnek, tekintettel a horvátországi magas adósságszintre és az ország jelenlegi konjunkturális körülményeire. A jelenlegi előrejelzések szerint a strukturális egyenleg 2017-ben a GDP 0,2 %-ával romlik. A konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Horvátország nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Ezért 2017-ben további intézkedésekre lesz szükség a megfelelés biztosítása érdekében.

               (6)

               Horvátország költségvetési tervezését továbbra is komoly hiányosságok jellemzik, annak ellenére, hogy a költségvetési törvény 2015. évi módosítása eredményeként történtek előrelépések. Továbbra is gyenge a kapcsolat a többéves költségvetési keret és az éves költségvetések között, és nincsenek egyértelmű szabályok az éves költségvetésnek az adott éven belüli módosítására vonatkozóan. Az egyes költségvetési egységek stratégiai tervezése nem képezi szisztematikus ellenőrzés tárgyát, és a stratégiai tervezés nem támogatja kellőképpen a szakpolitikai prioritások összehangolását a középtávú költségvetési célokkal. A költségvetési eljárásban kevésbé veszik figyelembe a jelentős, költségvetésen kívüli tranzakciókat és számviteli kiigazításokat, melyek befolyásolják a költségvetési hiányt és az államadósságot. A számszerű költségvetési szabályok jelenleg felülvizsgálat alatt állnak. Az egyik fő kihívás abban áll, hogy ezeket a szabályokat működőképesebbé kell tenni, és jobban össze kell hangolni a Stabilitási és Növekedési Paktummal. Ezenkívül erőfeszítésekre van szükség a költségvetési tervezés statisztikai alapjának javítása érdekében.

               (7)

               A költségvetési szabályok betartásának nemzeti szinten történő nyomon követéséért felelős költségvetés-politikai bizottság szoros kapcsolatban áll a nemzeti költségvetési hatóságokkal, és létszáma nem elegendő. Ilyen körülmények mellett nincs biztosítva a politikai és működési függetlensége. 2016 harmadik negyedévére jelentették be a költségvetés-politikai bizottság intézményi felépítésének és megbízatásának felülvizsgálatát.

               (8)

               Horvátország megkezdte a kommunális díjak rendszerének reformját, melyet az ingatlanadóra irányuló átfogó reform egyik lépéseként ismertet. A rendszeres ingatlanadókból és a kommunális díjakból származó együttes bevétel viszonylag alacsony a GDP arányában mérve.

               (9)

               Kulcsfontosságú kihívást jelentenek a jelentős nagyságú adóhátralékok, a héa-csalások és az árnyékgazdaság. Horvátország intézkedéseket tesz az adózási fegyelem javítására, ideértve az adózási fegyelemmel kapcsolatos kockázatkezelési rendszer létrehozását is. Egyelőre azonban még kevés a bizonyíték a meghozott intézkedések eredményességére.

               (10)

               Az államadósság-állomány magas és még mindig nő, ami elkerülhetetlenné teszi az államadósság-kezelés előretekintő és proaktív megközelítését. A tervek szerint hamarosan elfogadásra kerül a 2016–2018-as időszakra szóló adósságkezelési stratégia. Horvátország azonban továbbra sem rendelkezik az adósságkezelésre vonatkozó olyan átfogóbb megközelítéssel, mely magában foglalná többek között a piaci fejleményeket figyelembe vevő éves felülvizsgálatokat, egy megfelelő kockázatkezelési stratégiát, valamint a kapcsolódó feladatok elvégzésével összefüggő funkció megerősítését.

               (11)

               A munkaképes korú népesség jelentős része nem vesz részt a munkaerőpiacon. Ennek egyik fő oka a korhatár előtti nyugdíjba vonulás, a leginkább munkaképes korú férfiak esetében is. A korhatár előtti nyugdíjba vonulás öt évvel a kötelező nyugdíjkorhatár előtt lehetséges, és gyengék az e korhatár eléréséig való (vagy azon túli) munkavégzés pénzügyi ösztönzői. Továbbá, a nyugdíjrendszer bizonyos munkavállalói kategóriákra vonatkozóan számos különös rendelkezést tartalmaz, és a nyugdíjrendszer bizonyos foglalkozások esetében nagyvonalú lehetőségeket biztosít a korhatár előtti nyugdíjba vonulásra. Folyamatban van a férfiakra és a nőkre vonatkozó kötelező nyugdíjkorhatár összhangjának megteremtése és 67 évre emelése, ennek üteme azonban lassú. Ami a nyugdíjak adekvát voltát illeti, a nyugdíjak jelenleg és a jövőben is alacsonyak lesznek, ami megnöveli az időskori szegénység kockázatát, különösen azok esetében, akiknél kevés a munkában töltött évek száma.

               (12)

               A nagyarányú inaktivitás problémáját súlyosbítja a magas munkanélküliség, a munkaerő-potenciál alacsony kihasználtsága pedig visszafogja a növekedést. Az ifjúsági munkanélküliség továbbra is kulcsfontosságú probléma, mely az oktatási rendszerben rejlő gyengeségekre utal, és további javításra szorul az ifjúsági garancia eredményessége, nyomon követése és értékelése. A tartós munkanélküliségi ráták nemrég csökkentek, de továbbra is körülbelül az uniós átlag kétszeresét teszik ki. Továbbra is alacsony az egész életen át tartó tanulásban való részvétel, mivel nem eléggé fejlett a felnőttoktatási rendszer.

               (13)

               Regionális különbségek állnak fenn a szociális védelemmel kapcsolatos egy főre jutó kiadások tekintetében, és ellentmondások vannak az általános szociális védelmi programok és a bizonyos kategóriákat célzó programok jogosultsági feltételei között. Továbbá, a teljes szociális védelmi költségvetés csupán kis részét fordítják az országos minimumjövedelem-rendszerre. Ez hatékonysági problémákat eredményez, és nem biztosítja a legszegényebbek megfelelő védelmét. A szociális védelmi rendszer reformja késedelmet szenved a különböző ellátások konszolidálása, továbbá a szociális védelmi szolgáltatások nyújtását szolgáló egyablakos ügyintézési pontok létrehozása terén.

               (14)

               A közigazgatási hatásköröknek a központi és a helyi szintek közötti funkcionális elosztása összetett, és a rendszer széttöredezett. A decentralizált adminisztratív funkciók nincsenek összhangban az illetékes helyi egységek költségvetési kapacitásával. Ez a helyi egységeket nagymértékben függővé teszi a központi kormányzati átutalásoktól és jelentős regionális egyenlőtlenségeket eredményez a közszolgáltatások nyújtásában. A közigazgatás széttöredezettsége hátrányosan hat a szolgáltatásnyújtásra, a vállalkozási környezetre és a közkiadások hatékonyságára. A közigazgatási reformot illetően nem történt lényegi előrelépés. Létrehozták a helyi önkormányzati egységek önkéntes egyesülésének jogi keretét, azonban e lehetőség igénybevételére nem biztosítottak ösztönzőket. Az állami hivatalok rendszerének ésszerűsítése lassan halad előre.

               (15)

               A közszférában fizetett bérekre vonatkozó szabályozások eltérést mutatnak a közintézmények között a munkakör összetettségének, a béren kívüli juttatásoknak és a bérpótlékok meghatározásának tekintetében. Ez korlátozza a kormányzat bérkiadások feletti ellenőrzését és visszafogja a közszféra hatékonyságát. Tekintettel arra, hogy a teljes foglalkoztatás viszonylag nagy részét a közszféra adja, a közszférában fizetett bérek alakulása a tágabb értelemben vett gazdaság szempontjából is releváns.

               (16)

               A gazdaságra jellemző az állami tulajdonban lévő vállalatok nagy aránya. A kormányzásban rejlő gyengeségek, beleértve a megfelelő teljesítmény-monitoring hiányát, továbbra is azt eredményezik, hogy az állami tulajdonban lévő vállalatok nyereségessége jóval alacsonyabb a hasonló magánvállalatokéhoz képest, aminek negatív hatásai vannak az államháztartásra. Az állami tulajdonban lévő vállalatok részvényeinek tőzsdei jegyzése elősegítheti az irányításuk javítását, különösen a beszámolási és belső kontrollrendszerek erősítése révén. Az elmúlt évben lassan haladt előre az állami tulajdonban lévő vállalatok privatizáció előtti megnyitása.

               (17)

               Az állami tulajdonban lévő „Horvát Újjáépítési és Fejlesztési Bank” (a továbbiakban: HBOR) fontos szerepet játszhat Horvátország gazdaságának fellendítésében. Hitelnyújtási tevékenysége jelentős hatást gyakorolhat a beruházások előmozdítására a piaci hiányosságok ezzel egyidejű kezelése mellett. A tevékenységeihez kapcsolódó kockázat csökkentéséhez megfelelő szabályozási keretre és gondos vállalatirányításra van szükség, különösen azért, mert a HBOR egyre nagyobb mértékben vesz részt közvetlen hitelnyújtásban.

               (18)

               A HBOR hitelportfóliójának eszközminőségét vizsgáló független értékelés, melyet a hatóságok 2017-ben terveznek elvégezni, egyike a fent említett kihívások kezelésének irányába tett lépéseknek. Eközben szükséges megerősíteni a HBOR-re alkalmazandó nyomonkövetési és elszámoltathatósági mechanizmusokat.

               (19)

               Az európai strukturális és beruházási alapok felhasználási aránya eddig alacsony volt az olyan tényezők miatt, mint az elégtelen adminisztratív kapacitás és a megterhelő eljárások, továbbá a megvalósításra készen álló projektek alacsony száma.

               (20)

               Horvátországban a vállalkozási környezetet továbbra is gyengítik azok a jelentős hiányosságok, amelyek hátrányosan érintik a beruházási környezetet. A vállalkozásokra kivetett számos adójellegű járulék még mindig negatív hatással van a vállalkozási környezetre. A szolgáltatókra és a szabályozott szakmákra vonatkozó szabályozási környezet továbbra is korlátozó. Korlátozások vannak érvényben a bizonyos szabályozott szakmákban való elhelyezkedést és azok gyakorlását illetően, ideértve a jogi szakmákat és az adótanácsadást. Folyamatban van e korlátozások szükségességének és arányosságának felülvizsgálata, az intézkedések végrehajtása azonban késik. Emellett jelentősek a szabályozott szakmákra és a vállalkozásokra nehezedő adminisztratív terhek.

               (21)

               A szabályozás instabilitása és a jogszabályok észlelhetően gyenge minősége is hátrányosan érinti a vállalkozási környezetet. A hosszadalmas eljárások, a jelentős ügyhátralék és a következetlen ítélkezési gyakorlat minőségi és hatékonysági kihívások elé állítja az igazságszolgáltatási rendszert és különösen a kereskedelmi bíróságokat. Az IKT-rendszerek fejletlenek, különösen a bírósági eljárások során a felekkel való kommunikáció és a bírósági dokumentumok elektronikus kézbesítése terén.

               (22)

               A nemteljesítő hitelek szanálása kulcsfontosságú a gazdaság túlzott eladósodottságának kezelésében. E tekintetben fontos lépéseket tettek a fizetésképtelenséget megelőző eljárásokra és a fizetésképtelenségi eljárásokra vonatkozó keretek megerősítése, továbbá a magáncsőd eljárás elfogadása révén. Az új keretek hatását részletesen nyomon kell követni. Azonban a leírások adóügyi megítélésével kapcsolatos jogbizonytalanság továbbra is korlátot jelent a nemteljesítő hitelek banki állományának gyors felszámolását illetően.

               (23)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság átfogó elemzést készített Horvátország gazdaságpolitikájáról, és azt a 2016. évi országjelentésben közzétette. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Horvátországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Mivel az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzásának erősítése érdekében a jövőbeli nemzeti döntések során az uniós szempontokra is tekintettel kell lenni, a Bizottság nemcsak azt vette figyelembe, hogy az intézkedések milyen jelentőséggel bírnak a fenntartható horvátországi költségvetési és társadalmi-gazdasági politika szempontjából, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi.

               (24)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a konvergenciaprogramot; véleményét (4) mindenekelőtt az 1. ajánlásban foglaltak tükrözik,

               (25)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a konvergenciaprogramot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi,

         AZT AJÁNLJA, hogy Horvátország 2016–2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Biztosítsa a túlzott hiány tartós korrekcióját 2016-ra. Ezután 2017-ben valósítson meg a GDP legalább 0,6 %-ának megfelelő éves költségvetési kiigazítást. Használjon fel bármilyen rendkívüli bevételt az államadósság-ráta csökkentésének felgyorsítására. 2016 szeptemberéig erősítse meg a számszerű költségvetési szabályokat és erősítse meg a költségvetés-politikai bizottság függetlenségét és megbízatását. 2016 végéig javítsa a költségvetési tervezést és erősítse meg a többéves költségvetési keretet. 2016 végéig indítsa el a rendszeres ingatlanadó reformját. Erősítse meg az államadósság-kezelés keretét. Fogadjon el a 2016–2018-as időszakra szóló adósságkezelési stratégiát és kezdje meg annak végrehajtását.

               2.

               2016 végéig hozzon intézkedéseket a korhatár előtti nyugdíjba vonulás visszaszorítására, gyorsítsa fel a magasabb kötelező nyugdíjkorhatárra való áttérést és hangolja össze a bizonyos kategóriákra vonatkozó nyugdíjrendelkezéseket az általános rendszer szabályaival. Biztosítson megfelelő át- és továbbképzési intézkedéseket a munkaképes korú népesség foglalkoztathatóságának javítása céljából, az alacsony szakképzettségű és a tartósan munkanélküli személyekre összpontosítva. Konszolidálja a szociális védelmi ellátásokat, ezen belül a különleges szabályozásokat azáltal, hogy összehangolja a jogosultsági feltételeket, integrálja azok adminisztrációját és a leginkább rászorulók támogatására összpontosít.

               3.

               2016 végéig kezdje meg a széttöredezettség csökkentését és javítsa a közigazgatási hatáskörök funkcionális elosztását a közszolgáltatás-nyújtás hatékonyságának növelése és a területi egyenlőtlenségek csökkentése érdekében. A szociális partnerekkel konzultálva harmonizálja a bérmegállapítási kereteket a közigazgatás és a közszolgáltatások terén. Mozdítsa elő az állami eszközök értékesítését és erősítse meg az állami tulajdonban lévő vállalatok teljesítményének monitoringját és az igazgatótanácsok elszámoltathatóságát, többek között az állami tulajdonban lévő vállalatok tőzsdére bocsátása révén.

               4.

               Csökkentse jelentős mértékben az adójellegű járulékokat. Szüntesse meg azokat az indokolatlan szabályozási korlátokat, amelyek a szabályozott szakmákban való elhelyezkedést és azok gyakorlását akadályozzák. Csökkentse a vállalkozásokra nehezedő adminisztratív terhet.

               5.

               Hozzon az igazságszolgáltatási rendszer minőségét és hatékonyságát javító intézkedéseket a kereskedelmi és a közigazgatási bíróságok tekintetében. Segítse elő a nemteljesítő hitelek szanálását, különösen a nemteljesítő hitelek szanálása adóügyi megítélésének javítása révén.

      Kelt Brüsszelben, 2016. július 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. KAŽIMÍR

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (4)  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.