				|

		52013DC0375

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Szlovákia 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Szlovákia 2012–2017-es időszakra vonatkozó stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2013/0375 final - 2013/ () */

Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Szlovákia 2013. évi nemzeti
reformprogramjáról
és Szlovákia 2012–2017-es időszakra vonatkozó stabilitási programjának
tanácsi véleményezéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke
(2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[3],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács
2010. március 26-án elfogadta az Európai Bizottság „Európa 2020”
elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a
növekedést és foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló
javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít,
amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa
lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.
(2)       A Bizottság javaslatai
alapján a Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió
gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást
(2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot[4], melyek együtt alkotják az
„integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti
gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált
iránymutatásokat.
(3)       Az állam-, illetve
kormányfők 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és
Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges
ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és
euróövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó
intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az
Európa 2020 stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások
végrehajtása iránt.
(4)       A Tanács
2012. július 6-án ajánlást fogadott el Szlovákia 2011. évi nemzeti
reformprogramjáról, valamint véleményezte Szlovákia 2011-2015-os időszakra
vonatkozó, aktualizált stabilitási programját.
(5)       A Bizottság
2012. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést[5], amely elindítja a gazdaságpolitikai
koordináció 2013. évi európai szemeszterét. Ugyancsak
2012. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján
elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[6], amelyben Szlovákiát nem
sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra
kerül sor.
(6)       Az Európai Tanács
2013. március 14-én elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési
konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló
prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedésbarát költségvetési
konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak
történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a
versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi
következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(7)       2013. április 24-én Szlovákia
benyújtotta a 2013. évi nemzeti reformprogramját, és 2013. április 30-án
pedig a 2012-2016-os időszakra vonatkozó, 2013. évi stabilitási
programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program
értékelésére egyidejűleg került sor.
(8)       A 2013. évi stabilitási
programnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács
úgy véli, hogy Szlovákia a jelentős konszolidációs erőfeszítéseknek
köszönhetően a GDP 7,7%-át kitevő 2010. évi általános államháztartási
hiányt 2012-ben a GDP 4,3%-ára csökkentette, és a jelenlegi elvárásokra alapozva
úton van a túlzott hiány kiigazítása felé. A programban szereplő
költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv
megalapozott. A Bizottság előrejelzésével összevetve a hatóságok a GDP
hasonló növekedési rátájára számítanak, egy kicsit eltérő összetétellel. A
programban körvonalazott költségvetési stratégia célja egy olyan költségvetési
helyzet elérése, amely biztosítja az államháztartás hosszú távú
fenntarthatóságát. Ennek eléréséhez a kormány megerősíti az
államháztartási hiánynak 2013-ig a GDP 3 %-nak megfelelő referenciaérték
alá csökkentésére irányuló célkitűzést, összhangban a túlzotthiány-eljárás
szerinti tanácsi ajánlással. A 2010–2013-as időszakban az átlagos éves
költségvetési kiigazítás eléri a GDP 1,4 %-át, ami jóval meghaladja a Tanács által
ajánlott, szükséges értéket. 2013-ban a kiadáscsökkentések nagy része a helyi
önkormányzatoktól és más államháztartási egységektől várható, amelyekre a
központi kormány nincs közvetlen ráhatással. A cél elérése tehát veszélybe
kerülhet, különös tekintettel a kiadások múltban feljegyzett túllépésére. A
program megerősíti a -0,5 %-ot kitevő, 2018-ig elérendő
korábbi középtávú költségvetési célt. A középtávú költségvetési cél összhangban
van a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel. A túlzott hiány
korrekciójának várható időpontját követő évek esetében az
(újraszámított) strukturális költségvetési egyenleg előrejelzett javulása
megfelelő 2014-ben és 2015-ben (GDP arányosan 0,6 százalékpont, illetve
0,7 százalékpont), 2016-ban azonban nem elegendő (GDP arányosan 0,3
százalékpont). Szlovákiától elvárják, hogy megfeleljen a kiadási szintnek. A
program szerint az államadósság 2016-ig előreláthatóan a Szerződésben
meghatározott GDP referenciaérték alatt marad. A Bizottság tavaszi előrejelzése
az adósságállománynak 2013-ban a GDP 54,6%-ára, 2014-ben pedig a GDP 56,7%-ára
való további növekedését vetíti előre.
            Annak biztosítása
érdekében, hogy az államháztartási hiány 2011-től jelentős mértékben
csökkentjen a hatóságok az egyszeri intézkedések mellett az államháztartásból
finanszírozott beruházások csökkentésére is támaszkodtak, ami közép és hosszú
távon nem biztos, hogy fenntartható. Előretekintve, a folyamatban
lévő konszolidáció és konvergenciafolyamat során meg kell őrizni az
olyan kulcsfontosságú területekre irányuló ráfordításokat, mint az oktatás, az
innováció és a közlekedési infrastruktúra.
(9)       Szlovákiának van mozgástere
ahhoz, hogy további forrásokat hozzon létre az adóalap szélesítése, valamint az
adójogszabályoknak való meg nem felelés és adócsalás lehetőségeinek
korlátozása, valamint olyan adók igénybevétele révén, amelyek kevésbé hatnak
károsan a növekedésre, mint például az ingatlanadó és a környezetvédelmi adók.
2012-ben elfogadták az adócsalás elleni küzdelemre vonatkozó cselekvési tervet,
amely különös figyelmet fordított a héá-ra. A stratégia sikeressége érdekében
további intézkedésekre van szükség, különösen az informatikai infrastruktúra
javítása, a hatóságok hatáskörének és audit kapacitásának szélesítése, valamint
az igazságügyi nyomon követés biztosítása tekintetében.
(10)     2012-ben Szlovákia
nyugdíjreformot fogadott el az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának
növelése érdekében. A GDP 4,9%-át kitevő hosszú távú fenntarthatósági rés
azonban továbbra is jóval a GDP 3%-át kitevő uniós átlag felett van. Ebben
elsősorban a népesség elöregedésének hatásai mutatkoznak meg, a GDP
arányosan 1,5 százalékpontot jelentő nyugdíjkiadások és a GDP arányosan 2
százalékpontot jelentő egészségügyi kiadások. Mivel Szlovákia egészségügyi
kiadásai előreláthatóan jelentősen nőnek hosszú távon, a
nyugdíjrendszer fenntarthatóságának javítása terén elért előrelépést össze
kell kapcsolni az egészségügyi reformmal annak érdekében, hogy az
államháztartás fenntartható lábakon álljon. A hatékony ösztönző
szerkezetek és ellenőrző mechanizmusok bevezetése segítené az
egészségügyi rendszer költséghatékonyságának növelését.
(11)     A munkanélküliség továbbra is
a szlovák gazdaság elé háruló egyik legnagyobb kihívás. Az elmúlt hónapokban
Szlovákia lépéseket tett az aktív munkaerőpiaci politika megreformálása
terén. A reform sikere azonban nagy mértékben függ az állami foglalkoztatási
szolgálatok arra vonatkozó képességétől, hogy azt mennyire tudják
hatékonyan végrehajtani. Szükség van olyan intézkedésekre, amelyek még
célzottabban irányulnak a leghátrányosabb helyzetű munkát keresőkre.
A szociális segélyek nyújtását még jobban össze kell kapcsolni az aktivitással,
és szükség van arra, hogy az alacsony jövedelmű munkát vállalók számára
megszüntessék az adókedvezmények rendszerében található akadályokat. A nők
és az időskorúak fokozottabb munkaerő-piaci részvétele javíthatná az
általános foglalkoztatási rátát, és segíthetne elérni a 2020. évi 72%-os
nemzeti foglalkoztatási célkitűzést. A megfelelő gyermekgondozási
lehetőségek hiánya – különösen a három év alatti gyermekek tekintetében –
azonban megnehezíti az anyák számára, hogy visszatérjenek a
munkaerő-piacra.
(12)     Az EU-n belül Szlovákiában van
az egyik legmagasabb fiatalkori munkanélküliségi ráta. A 2012-es reformlépések
ellenére, amelyek az oktatás minőségnek és munkaerő-piaci
relevanciájának növelésére irányultak, továbbra is nehéz az iskolából a
munkahelyre való átlépés, valamint az oktatási rendszer nem reagál
kellőképpen a munkaerőpiaci igényekre. Az oktatás létszámalapú
finanszírozása a mennyiséget helyezi előtérbe a minőség helyett, az
oktatási tevékenységekre (oktatók, anyagok és felszerelés) fordított
finanszírozás aránya pedig alacsony. A felsőoktatás minőségének,
valamint a vállalkozások és az oktatási intézmények együttműködésének
javítása szintén hozzájárulna egy jól működő tudásháromszög
kialakításához, a K+F-be való beruházások hatékonyságához és népszerűségéhez,
valamint a szlovák gazdaság innovatív kapacitásának fokozásához.
(13)     A nem teljesen kihasznált
munkaerő potenciál érinti a peremre szorult közösségeket is, amelyek
jelentős akadályokkal néznek szemben akkor, amikor megpróbálnak belépni a
munkaerőpiacra, illetve az oktatási rendszerbe. 2012-ben azonban nem
került sor egyetlen hatékony fellépésre sem, és a peremre szorult közösségek,
köztük a romák életkörülményei nehezek maradtak. Fontos, hogy felgyorsítsák az
erőfeszítéseket a peremre szorult csoportok tanulmányi eredményeinek
javítása, valamint a felnőtteket célzó aktivizálási intézkedések
biztosítása érdekében.
(14)     A figyelemre méltó
előrelépés ellenére Szlovákia az ötödik legenergiaigényesebb tagállam,
amit részben magyaráz az, hogy szlovák gazdaságban foglalja el az ipar a
legnagyobb részt (a GDP 25,9%-át). Ugyanakkor a villamosenergia-árak viszonylag
magasak, különösen a kis és közepes méretű ipari fogyasztók számára.
Szlovákia az elmúlt években erőfeszítéseket tett az energiapiac liberalizációja
érdekében, azonban még mindig van lehetőség a piac működésének
javítására, különösen a nagyobb áltáthatóság révén, ideértve a hálózati díjak
meghatározását, valamint a gazdasági alapoknak és a szabályozó határozatok
előreláthatóságának javítása által. Lehetőség van az ellátás
biztonságának javítására, és az energiahatékonyságra irányuló ambiciózusabb
célkitűzések meghatározására.
(15)     2012-ben
Szlovákia egy jelentős közigazgatási reformba kezdett annak érdekében,
hogy javítsa a polgároknak és vállalkozásoknak nyújtott ügyfél-orientált
közszolgáltatást. E szakaszban azonban a reformok nem érintik a központi
közigazgatást, illetve annak általános minőségét és hatékonyságát. Mivel
az igazságszolgáltatás reformja terén nem történt előrelépés, a bírósági
eljárások továbbra is hosszadalmasak, különösen a fizetésképtelenségi ügyekben,
az alternatív vitarendezést pedig nem alkalmazzák kellő gyakorisággal.
Szlovákia nemrégiben hajtotta végre a közbeszerzési szabályok reformját,
növelte a közbeszerzési hivatal függetlenségét, az uniós strukturális alapok
végrehajtása terén szerzett tapasztalatok azonban azt mutatják, hogy a
közbeszerzési szabályok hatékony végrehajtása továbbra is kihívást jelent.
(16)     Az európai szemeszterrel
összefüggésben a Bizottság elvégezte Szlovákia gazdaságpolitikájának átfogó
elemzését, értékelte a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot.
Figyelembe vette nemcsak a programok Szlovákia fenntartható költségvetési,
valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét,
hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és
iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását
uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell
megerősíteni. Az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi a Bizottság európai
szemeszter keretében tett ajánlásait.
(17)     A Tanács ezen értékelés
fényében megvizsgálta Szlovákia stabilitási programját, és arról alkotott
véleményét[7]
különösen az alábbi 1.–2. ajánlás tükrözi.
(18)     Az európai szemeszter keretében
a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó
elemzését, amely alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon
tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euró. Szlovákiának ezen ajánlások teljes
körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is
gondoskodnia kell,
AJÁNLJA, hogy Szlovákia 2013–2014-ben
tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           A terveknek megfelelően
hajtsa végre a 2013. évi költségvetést a túlzott hiány tartós megszüntetése és
a túlzotthiány-eljárás keretében elfogadott tanácsi ajánlásokban meghatározott
költségvetési kiigazítás elérése érdekében. A túlzott hiány korrekcióját
követően tegyen erőfeszítéseket a strukturális kiigazításra, amely
lehetővé teszi Szlovákia számára, hogy 2017-re elérje a közép távú
költségvetési célt. Kerülje el a növekedést elősegítő kiadások
csökkentését, és fokozza a közkiadások hatékonyságának növelése érdekében tett
erőfeszítéseket. A már elfogadott nyugdíjreformra építve fejlessze tovább
az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát az állami nyugdíjrendszer
finanszírozási hiányának csökkentése és az egészségügyi ágazat költséghatékonyságának
növelése révén.
2.           Gyorsítsa fel az adócsalás
elleni küzdelmet célzó cselekvési terv végrehajtását és folytassa a
héa-beszedés javítására irányuló erőfeszítéseket, különösen az adóhatóság
elemzői és audit kapacitásának megerősítése révén. Javítsa az adózási
fegyelmet. Az ingatlanadót tegye függővé az ingatlan piaci értékétől.
3.           Hozzon olyan intézkedéseket,
amelyek fokozzák az állami foglalkoztatási szolgálatok azon képességét, hogy
személyre szabott szolgáltatásokat biztosíthassanak a munkát keresők
számára, és amelyek megerősítik az aktivizálási intézkedések és a
szociális segélyek közötti kapcsolatot. Az aktivizálási intézkedések és a
személyre szabott képzés révén foglalkozzon hatékonyabban a hosszú távú
munkanélküliséggel. Biztosítson több gyermekgondozási létesítményt,
különösképpen a három év alatti gyermekek számára. Csökkentse az alacsony
fizetésű munkavállalók adóterheit, és módosítsa a juttatások rendszerét.
4.           Fokozza a magas fiatalkori
munkanélküliség leküzdésére irányuló erőfeszítéseket, például az ifjúsági
garancia révén. Tegyen lépéseket annak érdekében, hogy a pedagógusi pálya
vonzóvá váljon a fiatalok számára, és javuljon a tanulmányi eredmény. A
szakoktatás és -képzés keretében meg kell erősíteni a vállalkozásokban
szerzett munkaalapú tanulás lehetőségét. Alakítson ki még inkább
állásorientált alapképzési programokat a felsőoktatásban. A felsőoktatás,
a kutatás és az üzleti ágazat együttműködésének elősegítésével
támogassa a hatékony tudásátadást. Fokozza az erőfeszítéseket annak
érdekében, hogy javuljon a peremre szorult közösségek, köztük a romák
hozzáférése a jó minőségű és inkluzív óvodai és iskolai oktatáshoz.
5.           Fokozza az
erőfeszítéseket az energiapiac jobb működése, különösképp a
díjszabási mechanizmus átláthatóságának és a szabályozó hatóság
elszámoltathatóságának növelése érdekében. Erősítse meg a szomszédos
országokkal való összekapcsolást. Javítsa az energiahatékonyságot,
különösképpen az épületek tekintetében és az iparban.
6.           Módosítsa a közszolgálati
törvényt a közszolgáltatás függetlenségének megerősítése érdekében.
Javítsa a közigazgatás emberierőforrás-menedzsmentjét. Fokozza az
erőfeszítéseket a kulcsfontosságú minisztériumok analitikai kapacitásának
megerősítésére az uniós források jobb felhasználása érdekében. Hajtsa
végre az igazságszolgáltatás hatékonyságát célzó intézkedéseket. Támogassa az
alternatív vitarendezési eljárásokat és ösztönözze azok szélesebb körű
alkalmazását.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               COM(2013) 375 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 és P7_TA(2013)0053.
[4]               A Tanács 2013. április 22-i
2013/208/EU határozata.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése
értelmében.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52005SC0146

Ajánlás a Tanács véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Szlovákia naprakésszé tett, 2004-2007-re szóló konvergencia-programjáról  /* SEC/2005/0146 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 2.2.2005SEC(2005) 146 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Szlovákia naprakésszé tett, 2004-2007-re szóló konvergencia-programjáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKLÁSA költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló, 1466/97/EK tanácsi rendelet[1] előírja, hogy a kívülálló tagállamoknak, vagyis a közös valutát be nem vezető tagállamoknak konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk a Tanácsnak és a Bizottságnak. E rendelet 9. cikkével összhangban a Tanácsnak valamennyi konvergenciaprogramot meg kell vizsgálnia a Bizottság, valamint a Szerződés 114. cikke által felállított Gazdasági és Pénzügyi Bizottság értékelései alapján. Miután a Tanács megvizsgálta a programot, a Bizottság ajánlása alapján, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően a programot véleményezni köteles. A tagállamok a rendeletnek megfelelően évente benyújtják naprakésszé tett konvergenciaprogramjukat, amelyet a Tanács ugyanezen eljárások szerint megvizsgálhat.Az EU-hoz 2004. május 1-jén csatlakozott tagállamok nem vesznek részt a közös valutában, de az euró bevezetése érdekében kötelesek megfelelő időben teljesíteni a konvergenciakritériumokat, köztük az állam pénzügyi helyzetének fenntarthatóságára vonatkozót is. Tekintettel a 2003-ban mért, a GDP 3,6%-át kitevő államháztartási hiányra, a Tanács július 5-i határozata szerint Szlovákiában túlzott a hiány, és azt ajánlotta, hogy a túlzott hiányt – a 2004. májusi konvergencia programmal összhangban – legkésőbb 2007-re igazítsák ki. Szlovákia számára különösen azt ajánlották, hogy nyomatékosan hajtsa végre a fenti programban felsorolt intézkedéseket, és gyorsítsa fel a költségvetési kiigazítást, amennyiben a megvalósult strukturális reformok a vártnál nagyobb növekedést eredményeznek. 2004. december 22-i közleményében a Bizottság arra a megállapításra jutott, hogy a szlovák kormány hatékony intézkedéseket hajtott végre a 2005. évi tervezett hiány teljesítéséhez.Az EU-hoz 2004. május 1-jén csatlakozott tagállamok kötelezettséget vállaltak konvergenciaprogramjuk 2004. május 15-ig történő benyújtására, és azok első naprakésszé tett változatának elkészítésére2004 végére. Szlovákia 2004 május 14-én nyújtotta be első, a 2004-2007 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramját, melyet a Tanács 2004. július 5-én értékelt. Szlovákia 2004. november 30-án nyújtotta be a konvergenciaprogram naprakésszé tett változatát. A Bizottság szolgálatai a 2004. őszi gazdasági előrejelzésük eredményeinek, a magatartási kódexnek[2], a várható kibocsátás becslésére közösen elfogadott módszertan, a 2003-2005 közötti időszakra vonatkozó átfogó gazdaságpolitikai iránymutatások ajánlásai, valamint a költségvetési politikák összehangolásának erősítéséről szóló, a Tanácshoz és Európai Parlamenthez intézett 2002. november 27-i bizottsági közleményben[3] megállapított elvek figyelembe vételével elvégezték a naprakésszé tett program technikai értékelését. Az értékelés a következő minősítést eredményezte:-  Szlovákia 2004. november 30-án nyújtotta be a konvergenciaprogram naprakésszé tett változatát. A naprakésszé tett változat a 2004 és 2007 közötti időszakot öleli fel, és ezen kívül indikatív terveket tartalmaz 2010-ig. A dokumentumot a kormány elfogadta. A program megfelel a parlament által 2004. december 9-én elfogadott 2005. évi költségvetésnek, és a kormány 2005-2007 közötti, több éves, a parlament által figyelembe vett költségvetési keretének. A gondosan előterjesztett program teljesen megfelel az átdolgozott „stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmáról és formájáról szóló magatartási kódex” adatkövetelményeinek.[4]-  A naprakésszé tett program 2004 és 2007 között átlagosan 5%-os GDP növekedéssel számol, ami 4,5%-ra esik 2005-ben (a külső hozzájárulás nagy mértékű csökkenése miatt) és 2007-ben közel 5,5%-ra nő (amikorra a külső hozzájárulás visszaáll a megelőző mértékre). A munkanélküliség az előrejelzések szerint csak lassan csökken a 2004. évi 18,5%-os értékről (a munkaerő-felmérés meghatározása alapján) a 2007-re várt 16,5%-ra. Ezek a fejlemények valószínűnek tekinthetők, és meglehetősen közel állnak a Bizottság által 2004. őszén készített, 2006-ig terjedő előrejelzésekhez Az infláció gyors csökkenése a 2007-re várt 2,5%-os szintre csak akkor valószínűsíthető, ha szigorúan határok közé szorítják a 2004. évi magas általános infláció másodlagos hatásait. A naprakésszé tett program azt feltételezi, hogy a folyó fizetési mérleg 2007-ben többletet mutat majd (a hiány ideiglenes, a GDP közel 3%-át kitevő 2005. évi növekedése után). A folyó fizetési mérleg előrejelzett egyenlegei és a tervezett költségvetési hiány azt feltételezik, hogy a naprakésszé tett terv vonatkozási időszaka során a magánszektor nettó megtakarítása pozitív lesz.-  Szlovákia nemrégiben váltott az inflációs célok implicit meghatározásáról az explicit meghatározásra, de továbbra is az árfolyam irányított lebegtetését folytatja. A naprakésszé tett terv megerősíti a hatóságoknak az euróövezetbe történő 2009-es belépésre irányuló szándékát, és kijelenti, hogy Szlovákia valószínűleg legkésőbb 2006 első felében belép az ERM2 rendszerbe. 2004 során a 7,5%-os általános infláció legfőképpen a szabályozott árak és a közvetett adózás területén végzett kiigazítások hatásait tükrözte. A hosszú lejáratú kamatok szintje az euróövezethez közeledve 100 bázispont körül vagy ez alatt mozog. Az irányadó kamat csökkentését követő néhány hónapos stabilizációs időszak után az árfolyam a közelmúltban újra emelkedni kezdett. A korona árfolyama 2004 során közel 6%-kal emelkedett.-  A naprakésszé tett terv a hiányt – a Tanács 104. cikke (7) bekezdése alapján tett ajánlásával összhangban – a GDP 3%-át kitevő referenciaérték szintjére kívánja csökkenti. Az összesített és elsődleges államháztartási hiány csökkentésére irányuló erőfeszítések a kiigazítási időszak végére összpontosulnak: mindkét mutató szintje 2006 alapvetően változatlan szinten, a GDP 3,8% illetve 1,5%-án marad, és a tervezett átfogó 0,8 százalékpontos csökkentést 2007-re halasztják. Még a nyugdíjrendszer magánpillére 2005-ben történő bevezetésének hatásait (hozzávetőlegesen a GDP 0,4%-a 2005-ben, és a GDP mintegy 1%-a 2006-ban és 2007-ben) követően is a hiány csökkentését főleg az utolsó két évben hajtják végre. A 2004. májusi programhoz képest, amelyben a kiigazítást a kiadások csökkentésével kívánták végrehajtani, a naprakésszé tett program a hiány kiigazítását a kiadások visszafogása és a bevételek növekedése által tervezi. A kedvezőbb makrogazdasági helyzet ellenére a naprakésszé tett terv meglehetősen közel áll az előző programban tervezett korrekciós pályához, ezért kevésbé ambiciózusnak tűnik. A múltban történt jelentős konszolidációs eredmények és a nyugdíjreform hatása ellenére a hiány csökkentési ütemének felgyorsítása (különösen 2005-ben) ezért még fontosabb tényezővé vált. Ez ugyanis segítené Szlovákiának az euró bevezetésére irányuló stratégiája megvalósítását, javítaná az ország költségvetésének hitelességét az ERM2 szempontjából, csökkentené a ciklikusságot, és segíthetne a felértékelődési nyomás enyhítésében. Ez lehetővé tenné továbbá a költségvetés strukturális egyensúlyközeli, vagy többletet tartalmazó helyzetének elérését, valamint elegendő biztonsági tartalékot nyújtana ahhoz, hogy a költségvetési hiány normális makrogazdasági ingadozások esetén se lépje túl a Szerződés által a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket.-  A program költségvetési előrejelzéseinek kockázatai nagyjából arányosnak tűnnek a program teljes időtartamára nézve. Az adott makrogazdasági feltételezések alapján jövőbeni kockázat figyelhető meg a bevételi oldalon a vonatkozó időszak során. A nyugdíjreform hatására tekintettel egyensúlyi bizonytalanságok is megfigyelhetők. Az EU alapok (és társfinanszírozás) felhasználása valószínűleg kisebb mértékű lesz, mint a 2004 és 2006 közötti költségvetésben szereplő terv, mivel a befogadási képesség ebben az időszakban még mindig fejlődő tendenciát mutat. Ez azonban 2007-re túllépheti a költségvetésben szereplő összeget, ha a halasztott kiadások végrehajtása terén megfelelő mértékben behozzák a lemaradásokat. Végül a 2006-ra tervezett parlamenti választások bizonytalanságot okoznak, különösen arra nézve, hogy 2007-ben milyen mértékben hajtják végre a kiadások tervezett visszafogását. Ez utóbbi tényező a jelenlegi tervektől elmaradhat, illetve azok túl is lépheti. Tekintettel e kockázatértékelésre, a program költségvetési irányultsága elégségesnek tűnik ahhoz, hogy 2007-re, a program utolsó évére a GDP arányos hiányt 3%-ra csökkentsék, de a program nem nyújt semmilyen biztonsági tartalékot.-  A program szerint az adóság GDP-hez viszonyított aránya 2004 és 2007 között 2,5% százalékponttal nő, elérve a 45,5%-os értéket. Az adósság GDP-hez viszonyított arányának dinamikája a kiigazítási időszak végére összpontosító korrekciót tükrözi, és a múlttal összehasonlítva kevésbé befolyásolják a tőkeáramlás változásai és egyéb kivételes tényezők, bár a tervezett pénzbevételek esedékessége és azok realizálása közti eltérések és a privatizációs bevételek 2006-ig jelentősek maradnak.-  A naprakésszé tett program középpontjában a közelmúlt, az államháztartás minőségét fejlesztő és a növekedést valószínűleg elősegítő strukturális reformjai állnak, melyek hasonlítanak a már 2004-ben meghozott széles kiterjedt reformokra (köztük az adóreformra). A 2005 elejével bevezetendő jelenlegi reformok alapvetően az egészségügy reform második hullámából és a magánnyugdíj rendszerének bevezetéséből állnak.-  Szlovákiában fennállnak az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának kockázatai. Ezeket a kockázatokat nagyrészt az elöregedő népesség által okozott tervezett költségvetési kiadásokból fakadnak. A hosszú távú fenntarthatóságot még a hiány terv szerinti középtávú csökkentésének végrehajtásával sem lehet teljes mértékben biztosítani, bár az előírt végrehajtott és tervezett strukturális reformok, különösen a nyugdíj- és egészségügyi reformok, hozzájárulhatnak a hosszú távú fenntarthatóság eléréséhez. A reformok teljes megvalósítása és a tervezett költségvetési konszolidáció végrehajtása kiemelt fontosságú a programidőszakban.-  Összességében elmondható, hogy a naprakésszé tett változatban kifejtett gazdaságpolitikák messzemenően összhangban állnak az államháztartást érintő átfogó, az adott országra jellemző gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. Szlovákia megfelelő úton halad túlzott hiányának a Tanács által meghatározott határidőig történő korrekciója felé.-  A fenti értékelés és a Tanácsnak a 104. cikk (7) bekezdése alapján tett ajánlásai fényében Szlovákiának (i) minden lehetőséget ki kell használnia a hiány gyorsabb csökkentésére, beleértve a vártnál nagyobb bevételek és a kiadási oldal megtakarításainak erre a célra való felhasználását, különösen 2005 folyamán; (ii) a középtávú kiadások felső határát kötelező jellegűvé kell tenni; (iii) ügyelni kell arra, hogy a 2004. évi magas infláció másodlagos hatásai ne befolyásolják a programban előterjesztett inflációs konvergencia-pályát.Ezen értékelés alapján a Bizottság elfogadta Szlovákia naprakésszé tett konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményre tett mellékelt ajánlást, és továbbítja azt a Tanácsnak.AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Szlovákia naprakésszé tett, 2004-2007-re szóló konvergencia-programjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[5], és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,ELFOGADTA EZT A VÉLEMÉNYT/A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:1.  [2005. február 17]-én a Tanács megvizsgálta Szlovákiának a 2004-2007. közötti időszakra vonatkozó naprakésszé tett konvergenciaprogramját. A program megfelel „a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmáról és formájáról szóló magatartási kódex” adatkövetelményeinek.2.  A program alapját képező makrogazdasági forgatókönyv átlagosan 5%-os GDP növekedéssel számol, ami 2005-ben 4,5%-ra esik vissza (a külső hozzájárulás nagy mértékű csökkenése miatt) és közel 5,5%-ra nő 2007-ben (amikorra a külső hozzájárulás visszaáll a megelőző mértékre). A jelenleg rendelkezésre álló információk alapján úgy tűnik, hogy ez a forgatókönyv valószínűsíthető növekedési feltételezéseket tükröz. A program inflációra vonatkozó előrejelzései alacsonyak, melyek megvalósulása csak akkor valószínűsíthető, ha szigorúan határok közé szorítják a 2004. évi magas általános infláció másodlagos hatásait.3.  A Tanács 2004. július 5-i határozata szerint Szlovákiában túlzott a hiány, és azt ajánlotta, hogy a túlzott hiányt 2007-re igazítsák ki. A program naprakésszé tett változata a hiányt – a Tanács 104. cikk (7) bekezdése alapján tett ajánlásával összhangban – a GDP 3%-át kitevő referenciaérték szintjére kívánja csökkenti. Az összesített és elsődleges államháztartási hiány csökkentésére irányuló erőfeszítések a kiigazítási időszak végére összpontosulnak: mindkét mutató szintje 2006-ig alapvetően változatlan szinten, a GDP 3,8% illetve 1,5%-án marad, és a tervezett átfogó 0,8 százalékpontos csökkentést 2007-re halasztják. Még a nyugdíjrendszer magánpillére 2005-ben történő bevezetésének hatásait követően is a hiány csökkentését főleg az utolsó két évben hajtják végre. A 2004. májusi programhoz képest, amelyben a kiigazítást a kiadások csökkentésével kívánták végrehajtani, a naprakésszé tett program terve a hiánynak a kiadások visszafogása és a bevételek növekedése által történő kiigazítása. A kedvezőbb makrogazdasági helyzet ellenére a naprakésszé tett terv meglehetősen közel áll az előző programban tervezett korrekciós pályához, ezért kevésbé ambiciózusnak tűnik. A múltban történt jelentős konszolidációs eredmények és a nyugdíjreform hatása ellenére a hiány csökkentési ütemének felgyorsítása – különösen 2005-ben – segítené Szlovákiának az euró bevezetésére irányuló stratégiája megvalósítását, javítaná az ország költségvetésének hitelességét az ERM2 szempontjából, csökkentené a ciklikusságot, és segíthetne a felértékelődési nyomás enyhítésében. Ez lehetővé tenné továbbá a költségvetés strukturális egyensúlyközeli, vagy többletet tartalmazó helyzetének elérését, valamint elegendő biztonsági tartalékot nyújtana ahhoz, hogy a költségvetési hiány normális makrogazdasági ingadozások esetén se lépje túl a Szerződés által a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket.4.  A program költségvetési előrejelzéseinek kockázatai nagyjából arányosnak tűnnek a program teljes időtartamára nézve. Az adott makrogazdasági feltételezések alapján a vonatkozó időszak során a bevételek felfelé térhetnek el. A nyugdíjreform hatására tekintettel egyensúlyi bizonytalanságok is megfigyelhetők. Az EU alapok (és társfinanszírozás) felhasználása valószínűleg kisebb mértékű lesz, mint a 2004 és 2006 közötti költségvetésben szereplő terv, mivel a befogadási képesség ebben az időszakban még mindig fejlődő tendenciát mutat. Ez azonban 2007-re túllépheti a költségvetésben szereplő összeget, ha a halasztott kiadások végrehajtása terén megfelelő mértékben behozzák a lemaradásokat. Végül a 2006-ra tervezett parlamenti választások bizonytalanságot okoznak, különösen arra nézve, hogy 2007-ben milyen mértékben hajtják végre a kiadások további visszafogását. Ez utóbbi tényező a jelenlegi tervektől elmaradhat, illetve azok túl is lépheti. Tekintettel e kockázatértékelésre, a program költségvetési irányultsága elégségesnek tűnik ahhoz, hogy 2007-re, a program utolsó évére a GDP arányos hiányt 3%-ra csökkentsék, de a program nem nyújt semmilyen biztonsági tartalékot.5.  Az adóssághányad a becslések szerint 2004-ben a GDP 43,0%-a volt, ami jóval a Szerződésben előirányzott referenciaérték (a GDP 60 %-a) alatt van. A program szerint az adóssághányad 2,5 százalékponttal növekedne a programidőszak során.6.  Szlovákiában fennállnak az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának kockázatai. Ezek a kockázatok nagyrészt az elöregedő népesség által szükségessé tett, tervezett költségvetési kiadásokból fakadnak. Az előírt és tervezett strukturális reformok, különösen a nyugdíj- és egészségügyi reformok, hozzájárulnak a hosszú távú fenntarthatóság eléréséhez. Azonban az említett intézkedések teljes megvalósítása a tervezett költségvetési konszolidációs folyamat végrehajtásával együtt kiemelt fontosságú a programidőszakban.7.  A naprakésszé tett változatban vázolt gazdaságpolitikák messzemenően összhangban állnak az átfogó, az adott országra jellemző gazdaságpolitikai iránymutatásokkal az államháztartás területén. Szlovákia megfelelő úton halad túlzott hiányának a Tanács által meghatározott határidőig történő korrekciója felé.* * *A fenti vizsgálat és a Tanácsnak a 104. cikk (7) bekezdése alapján tett ajánlásai fényében a Tanács véleménye szerint Szlovákiának az alábbiakat kell tennie:(i) minden lehetőséget kihasználni a hiány gyorsabb csökkentésére, beleértve a vártnál nagyobb bevételek és a kiadási oldal megtakarításainak erre a célra való felhasználását, különösen 2005 folyamán;(ii) a középtávú kiadások felső küszöbét kötelező jellegűvé tenni;(iii) ügyelni arra, hogy a 2004. évi magas infláció másodlagos hatásai ne befolyásolják a programban előterjesztett inflációs konvergencia-pályát.Táblázat: A legfontosabb makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Reál GDP (%-os változás) | CP 2004. nov. | 5.0 | 4.5 | 5.1 | 5.4 |COM 2004. okt. | 4.9 | 4.5 | 5.2 | nincs adat |CP 2004. máj. | 4.1 | 4.3 | 5.0 | 4.7 |HICP-infláció (%) | CP 2004. nov. | 7.8 | 3.3 | 2.8 | 2.5 |COM 2004. okt. | 7.7 | 3.9 | 3.0 | nincs adat |CP 2004. máj. | 8.1 | 4.0 | 2.9 | 2.5 |Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) /1 | CP 2004. nov. | -3.8 | -3.8 | -3.9 | -3.0 |COM 2004. okt. | -3.9 | -4.0 | -4.1 | nincs adat |CP 2004. máj. | -4.0 | -3.9 | -3.9 | -3.0 |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) /1 | CP 2004. nov. | -1.5 | -1.4 | -1.6 | -0.7 |COM 2004. okt. | -1.6 | -1.6 | -1.8 | nincs adat |CP 2004. máj. | -1.4 | -1.1 | -1.2 | -0.4 |Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | CP 2004. nov. | 43.0 | 44.2 | 45.3 | 45.5 |COM 2004. okt. | 44.2 | 45.2 | 45.9 | nincs adat |CP 2004. máj. | 45.1 | 46.4 | 46.1 | 45.5 |/1 Az államháztartási egyenleg és az elsődleges egyenleg tartalmazza a nyugdíjrendszer magánpillére 2005-ben történő bevezetésének bevételcsökkentő, és ennélfogva, ceteris paribus, a hiányt növelő (hozzávetőlegesen a GDP 0,4%-a 2005-ben; a GDP mintegy 1%-a 2006-ban; és a GDP mintegy 1,1%-a 2007-ben) hatásait is. Forrás: Konvergenciaprogram (CP); a Bizottság szolgálatainak 2004 őszén készített előrejelzései (COM). |[1] HL L 209., 1997.8.2. A szövegben említett minden dokumentum megtalálható az alábbi weboldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak az ECOFIN Tanács által 2001.7.10-én elfogadott, a stabilitási és konvergencia programok tartalmáról és formájáról szóló felülvizsgált véleménye.[3] COM(2002) 668, 2002.11.27.[4] A program nem csak a kötelező, de kevés kivételtől eltekintve, a kódexben felsorolt ajánlott információkat is tartalmazza. Kiegészítő adatok széles tárháza áll rendelkezésre az elemzés megkönnyítéséhez. Bár az értékelést nem akadályozzák, de a 2003. évi GDP arányos összevont állami kiadás és bevétel értékek számításánál, valamint az általános államháztartási fogyasztás összetevőinek besorolása esetében (viszonylag kicsi) eltérések vannak a Statisztikai Hivatal módszereihez képest; különösen a természetbeni társadalmi transzfereket nem tüntették fel külön kategóriaként. Az opcionális adatok másik hiányzó csoportja a 2006 és 2007 közötti névleges effektív árfolyamok. Ezen kívül a program naprakésszé tett változatának egy részében az államháztartás általános elsődleges mérlegét a nettó kamatfizetések alapján számították ki.[5] HL L 209, 1997.8.2, 1. o. Az e szövegben említett dokumentumok megtalálhatók a következő internetes oldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


				|

		52014DC0413

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Olaszország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Olaszország 2014. évi stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2014/0413 final */

Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Olaszország 2014. évi nemzeti
reformprogramjáról
és Olaszország 2014. évi stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok
megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i
1176/2011/EK tanácsi rendeletre[2]
és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[4],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság
véleményére,
tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó
bizottság véleményére,
tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság
véleményére,
mivel:
(1)
Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a
Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott
összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia
elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú
területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében,
hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a
versenyképesség terén.
(2)
A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010.
július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó
átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig
elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
szóló határozatot, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A
tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és
foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)
Az állam-, illetve kormányfők 2012. június
29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens
keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai
eszközt felhasználó tagállami, uniós és euróövezeti tevékenységek számára.
Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és
kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia
céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.
(4)
A Tanács 2013. július 9-én ajánlást fogadott el
Olaszország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte
Olaszország 2012–2017-es időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási
programját. A Bizottság 2013. november 15-én a 473/2013/EU rendeletnek[5] megfelelően kiadta
Olaszország 2014-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét[6].
(5)
A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves
növekedési jelentést[7],
amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai
szemeszterét. Ugyanezen a napon a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján
elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[8], amelyben Olaszországot
azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra
kerül sor.
(6)
Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a pénzügyi
stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző
intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy
differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt
kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás
rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet,
kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit,
valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(7)
A Bizottság 2014. március 5-én az 1176/2011/EU
rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette az Olaszországra vonatkozó
érintő részletes vizsgálat eredményeit[9].
Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy
Olaszországban túlzott makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek
konkrét nyomon követést és határozott szakpolitikai intézkedéseket tesznek
szükségessé. A határozott szakpolitikai fellépéseket és figyelmet különösen a
tartósan magas szintű államadósság indokolja, amely mellett a
termelékenység lassú növekedését eredményező gyenge külső
versenyképesség jelent problémát, amelyet az elhúzódóan rossz növekedés csak
tovább súlyosbít.
(8)
Olaszország 2014. április 22-én benyújtotta 2014.
évi nemzeti reformprogramját és a 2014. évi stabilitási programját. A kapcsolódási
pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg
került sor.
(9)
A stabilitási programban felvázolt költségvetési
stratégia célja a strukturális értelemben vett egyensúlyi költségvetési pozíció
elérésére vonatkozó középtávú költségvetési cél megvalósítása 2016-ra,
mindeközben megfelelve az adósságszabálynak a 2013–2015 közötti átmeneti
időszakban. A program megerősíti a strukturális értelemben vett
egyensúlyi költségvetési pozíció elérésére vonatkozó középtávú költségvetési
célt, ami összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel.
A programidőszakra tervezett (újraszámított) strukturális kiigazítás
2014-ben a GDP 0,2 százalékpontjának, 2015-ben pedig 0,4 százalékpontjának
felel meg. A program szerint a középtávú cél elérése érdekében végrehajtani
tervezett kiigazítás korlátozott mértékét a nehéz gazdasági feltételek,
valamint egy strukturális reformokat tartalmazó ambiciózus program
végrehajtásának szükségessége indokolják. Konkrétan számos strukturális reformot
terveznek, amelyek a várakozások szerint pozitív hatást gyakorolnak majd a
potenciális gazdasági növekedésre és az elkövetkező években végül
csökkentik a GDP-arányos államadósságot. A programidőszakra
tervezett strukturális kiigazítás lehetővé tenné Olaszország számára, hogy
a 2013–2015 közötti átmeneti időszakban megfeleljen az adósságcsökkentési
referenciaértéknek, részben a 2014–2017 között végrehajtandó ambiciózus (éves
szinten a GDP 0,7 százalékpontjának megfelelő összegű)
privatizációs tervnek köszönhetően. Különösen a program későbbi évei
tekintetében a program költségvetési előrejelzéseit alátámasztó
makrogazdasági forgatókönyv – amelyet nem hagyott jóvá független szerv –
valamelyest optimista. 2014-re vonatkozóan a középtávú költségvetési célhoz
vezető kiigazítási pályától való eltéréssel számolnak; amennyiben ez a
következő évben megismétlődik, az eltérés a kiadási referenciaérték
alapján is jelentősnek értékelhető. Ezen felül a költségvetési célok
elérését nem támogatják teljes mértékben kellően részletes intézkedések,
különösen 2015-öt követően. A Bizottság 2014. évi tavaszi
előrejelzése az adósságcsökkentési referenciaérték megsértését vetíti
előre 2014-re, mivel az előre jelzett strukturális kiigazítás
(mindössze a GDP 0,1 százalékpontja) elmarad a GDP 0,7 százalékpontjának
megfelelő szükséges strukturális kiigazítástól. A program 1466/97/EK
tanácsi rendelet szerinti értékelése és a bizottsági előrejelzés alapján a
Tanács úgy véli, hogy további erőfeszítésekre van szükség – 2014-ben is –
a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeinek való megfelelés érdekében.
(10)
A termelési tényezőkre vonatkozó adóterhek
csökkentésére irányuló legutóbbi fellépések korlátozottan valósultak csak meg.
Ezért lehetőség van az adóterheknek a fogyasztásra, a vagyonra és a
környezetvédelmi adókra történő további átcsoportosítására, szigorúan
betartva a költségvetési célokat. A fogyasztás tekintetében az adórendszer
szerkezetének javításához elengedhetetlen a kedvezményes héamérték és a
közvetlen adók felülvizsgálata, kellő figyelmet fordítva a lehetséges
elosztási hatás csökkentésének szükségességére. A vagyont illetően a
kataszteri értékeknek az aktuális piaci értékkel összhangban történő
felülvizsgálata lehetővé tenné az ingatlanokat terhelő méltányosabb,
rendszeresített adó alkalmazását. Az adóreformról szóló, nemrégiben elfogadott
kerettörvény lehetőséget kínál e szükséges reformok végrehajtására. A
kihívás nagysága miatt az adórendszerre vonatkozó fellépéseket ki kell
egészíteni az adóigazgatás és az adózási morál javítására irányuló további
intézkedésekkel, valamint – az állami finanszírozás és az előírásokat
betartó adófizetők számára egyaránt terhet jelentő – adócsalás, az
árnyékgazdaság és a be nem jelentett munkavégzés leküzdését célzó határozott
intézkedésekkel. E tekintetben az adóreformról szóló kerettörvény számos olyan
intézkedést irányoz elő, amelyek megerősítik az adóigazgatást: az
adórésre vonatkozó átfogó becslés és ellenőrzési rendszer,
egyszerűsítési intézkedések, az adófizetőkkel fenntartott kapcsolat
javítására irányuló fellépések, az adótartozás helyi beszedésének javítására
irányuló intézkedések és az adóellenőrzések megszilárdítása. Az előre
kitöltött adóbevallások 2015-től való bevezetéséről szóló határozat
további fontos lépés az adózási morál javítása felé.
(11)
Az elfogadott intézkedések alapos és gyors
végrehajtása – mind a meglévő végrehajtási hiányosságokat, mind pedig a
további késedelem megelőzését tekintve – továbbra is a legnagyobb kihívás
Olaszország számára. Az ország végrehajtási teljesítményének javítása – és
általánosabban véve a a szakpolitikai intézkedések zökkenőmentesebb megvalósítása
– tekintetében a fő mozgatórugót a fokozott koordináció és a kormányzat
különböző szintjei közötti hatékony hatáskörmegosztás jelenti. Mindez
elősegítheti az uniós pénzeszközök kezelését, amely tekintetében ezidáig
csak részleges és be nem fejezett fellépésekre került sor, különösképpen a déli
régiókban. Az uniós pénzeszközök kezelése terén továbbra is elégtelen az
igazgatási kapacitás, valamint az átláthatóság, az értékelés és a
minőségellenőrzés hiánya mutatkozik. A közszolgáltatás minősége
szempontjából is előnyökkel jár a nagyobb hatékonyság és a
szolgáltatás-központúság, valamint az emberierőforrás-menedzsmentben
bekövetkező változások. A korrupció továbbra is komoly teherként nehezedik
Olaszország termelési rendszerére, valamint a politikai és intézményi háttérbe
vetett bizalomra. Az elévülési időt is felül kell vizsgálni. A hatékony
korrupció ellenes küzdelem megköveteli a közigazgatás értékelésével és
átláthatóságával foglalkozó nemzeti korrupcióellenes hatóság megfelelő
felhatalmazását is. A polgári igazságszolgáltatás hiányosságai fennmaradtak, és
az elfogadott intézkedések hatásait figyelmesen nyomon kell követni.
(12)
A Banca d'Italia felügyelete alatt az elmúlt év
során elvégzett célzott eszközminőség-elemzésre építve továbbra is fontos
az értékvesztett eszközök kezelésének javítása és azok kivezetésének
elősegítése annak érdekében, hogy a bankok bővíteni tudják a
reálgazdaságnak nyújtott hitelkínálatot. A forráshoz jutás tekintetében az
eddig meghozott fő intézkedések arra összpontosítottak, hogy a vállalatok
számára megkönnyítsék a hitelhez való hozzáférést, azonban a
bankhitelektől eltérő finanszírozási eszközök kialakítása továbbra is
korlátozott maradt, különösen a kis- és középvállalkozások esetében. A bankok
vállalatirányítása terén történt kezdeményezések – különösen a Banca d'Italia
által a közelmúltban közzétett új alapelvek – üdvözlendők. Ugyanakkor ezek
hatása függ azoknak a bankok általi megfelelő végrehajtásától és az
érvényesítéstől. Különösképpen indokolt még a legnagyobb szövetkezeti
bankok (banche popolari) szoros felügyelete.
(13)
A munkaerő-piaci helyzet 2013-ban tovább
romlott: Olaszországban a munkanélküliség 12,2%-ra emelkedett, az ifjúsági
munkanélküliség pedig elérte a 40%-ot. A munkaerő-piaci és a
bérmegállapítással kapcsolatos elfogadott reformok hatékony végrehajtásának
biztosítása elengedhetetlen annak garantálásához, hogy a munkaerőpiacról
való rugalmasabb kilépés, a munkaerőpiacra való jobban szabályozott
rugalmas belépés, a munkanélküli ellátások átfogóbb rendszere, valamint a bérek
és a termelékenység jobb összhangja tekintetében a várt előnyök
megvalósuljanak. Az elhelyezkedési szolgáltatások hatékonyságának az állami
foglalkoztatási szolgálatok megerősítése révén történő javítására
vonatkozó tervek késedelmet szenvedtek, ezért ezeket fel kell gyorsítani. A
munkahelyteremtés ösztönzését célzó intézkedéseket rövid távon ki kell
egészíteni a szegmentációval foglalkozó intézkedésekkel. Egészében az olasz
munkaerőpiac továbbra is szegmentált és a részvétel alacsony, ami különösen
a nőket és a fiatalokat érinti. Az idáig tett korlátozott lépéseket tehát
ki kell bővíteni az ifjúsági garancia célkitűzéseivel összhangban is.
A növekvő szegénység és társadalmi kirekesztettség mellett csökken a
háztartások rendelkezésére álló jövedelem. Olaszországban a háztartások
rendelkezésére álló jövedelem csökkenőben van, amihez növekvő
szegénység és társadalmi kirekesztettség járul, különösen érintve a gyermekes
családokat. Olaszországban a szociális kiadások többnyire az idősekre
irányulnak, kevésbé összpontosítanak az aktivizálásra, korlátozottan
foglalkozva így a szegénység és társadalmi kirekesztettség kockázatával. A
nemrég bevezetett kísérleti szociális támogatási rendszer egy szociális hálót
kíván biztosítani. A rendszernek az ország egészére való kiterjesztése
megköveteli a szociális kiadások és a szolgáltatások hatékonyságának növelését
az egész területen.
(14)
Valamennyi, azaz alap-, közép- és felsőfokú
oktatási szinten egyaránt erőfeszítéseket kell tenni az oktatási
teljesítmény és a humánerőforrás-adottságok javítása érdekében. A tanári
hivatás, amelyet jelenleg egyetlen karrierútvonal jellemez, korlátozott szakmai
fejlődési lehetőséget nyújt. Az oktatói életpálya-lehetőségek
diverzifikálása, valamint a szakmai előmenetelnek az érdemekkel és a
teljesítménnyel való jobb párhuzamba állítása az iskolaértékelések
általánosításával karöltve jobb oktatási eredményekhez vezethet. Az oktatás és
a munkaerőpiac közötti zökkenőmentes átmenet biztosításához a közép-
és felsőfokú oktatási szinten elengedhetetlennek tűnik a gyakorlati
képzésnek a munkaalapú tanulás és szakképzés révén történő megerősítése
és bővítése. A kérdésben hozott 2013. évi törvényrendelet – amely
létrehozta a képesítések nemzeti nyilvántartását – nélkülözhetetlen a
képesítések országos szintű elismerésének biztosításához. Az ez irányba
történt első fellépésekre építve, az egyetemek állami finanszírozásának a
kutatás és az oktatási teljesítmény alapján történő elosztásának
ösztönzése azzal az előnnyel járna, hogy az egyetemek minőségi
javulásához való hozzájárulás mellett potenciálisan növelné az ország még
mindig alacsony kutatási és innovációs potenciálját.
(15)
A még inkább vállalkozás- és polgárbarát közeg
kialakítására tettek bizonyos lépéseket, azonban ezek hatását a végleges
jóváhagyás elhúzódása és a végrehajtás terén mutatkozó hiányosságok
hátráltatják. A szakmai szolgáltatások, a biztosítás, üzemanyag-forgalmazás, a
kiskereskedelem és a postai szolgáltatások piacán még mindig számos akadály
(fenntartott szolgáltatási területek, koncessziós/engedélyezési rendszerek
stb.) hátráltatja a versenyt. Meg kell szüntetni a közbeszerzési rendszert
befolyásoló számos hiányosságot is. További prioritást jelent a helyi
közszolgáltatások terén zajló verseny fokozása. Mindenekelőtt végre kell
hajtani a hatályos jogszabályt, amely előírja, hogy a házon belüli
ügyletekre vonatkozó kritériumokról szóló uniós jognak meg nem felelő
hatályos szerződéseket 2014. december 31-ig módosítani kell.
(16)
Az infrastruktúrában fennálló akadályok
hátráltatják az energiapiac megfelelő működését. A közlekedés
tekintetében különös figyelmet és fellépést igényel az intermodális
infrastruktúra hiánya, valamint az olasz kikötőknek a hátországgal
fennálló szinergiáinak és összeköttetéseinek hiánya. A széles sávú lefedettség
tekintetében Olaszországban vannak még rosszul lefedett, nem városi területek.
(17)
Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság
elvégezte Olaszország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, valamint
értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe
vette nemcsak a programok Olaszország fenntartható költségvetési, valamint
társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét,
hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és
iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását
az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell
megerősíteni. Az alábbi 1–8. ajánlás tükrözi a Bizottság európai
szemeszter keretében tett ajánlásait.
(18)
A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta
Olaszország stabilitási programját, és arról alkotott véleményét[10] különösen az alábbi 1.
ajánlás tükrözi.
(19)
A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és
ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és
stabilitási programot. Az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az
alábbi 1–8. ajánlás tükrözi.
(20)
Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság
elvégezte az euróövezet egészének gazdaságpolitikájának átfogó elemzését. Ezen
elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon tagállamokhoz, amelyek
pénzneme az euró. Olaszországnak biztosítania kell ezen ajánlások teljes
körű és időben történő végrehajtását is,
AJÁNLJA, hogy Olaszország 2014–2015-ben
tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           Tekintettel
a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeihez, nevezetesen az
adósságcsökkentési szabályhoz képest a Bizottság 2014. tavaszi
előrejelzése alapján mutatkozó eltérésre, erősítse meg a 2014-re
vonatkozó költségvetési intézkedéseket. 2015-ben jelentős mértékben
erősítse meg a költségvetési stratégiát az adósságcsökkentési referenciaértéknek
való megfelelés érdekében. Ezt követően biztosítsa, hogy az államadósság
kellően csökkenő pályára álljon; valósítsa meg az ambiciózus
privatizációs tervet; hajtson végre növekedésbarát költségvetési kiigazítást,
amely a bejelentett jelentős megtakarításokon alapul, amelyek a
közkiadások hatékonyságának és minőségének valamennyi kormányzati szinten
való tartós javításából erednek, miközben megőrzi a növekedést
előmozdító kiadásokat, például a K+F, az innováció, az oktatás és az
alapvető infrastrukturális projektek támogatását. Garantálja a
költségvetési tanács függetlenségét és lehető leghamarabb, de
legkésőbb 2014 szeptemberéig biztosítsa teljes körű
működőképességét, kellő időben ahhoz, hogy értékelni tudja
a 2015. évi költségvetésiterv-javaslatot.
2.           Folytassa az adóterheknek a
termelési tényezőkről a fogyasztásra, a vagyonra és a
környezetvédelmi adókra történő átcsoportosítását a költségvetési céloknak
megfelelően. Ennek érdekében értékelje a munkát terhelő adóék
közelmúltbeli csökkentésének eredményességét és biztosítsa annak
finanszírozását 2015-re, vizsgálja felül a közvetlen adók hatályát és
szélesítse ki az adóalapot, különösen a fogyasztás tekintetében. Fontolja meg a
dízelüzemanyagra és a benzinre kivetett jövedéki adók összehangolását és
inflációkövető indexálását, továbbá szüntesse meg környezeti szempontból
káros támogatásokat. 2015 márciusáig hajtsa végre az adóreformról szóló
kerettörvényt, ideértve a kataszteri rendszer reformjához vezető
rendeletek elfogadását az ingatlanadóra irányuló reform hatékonyságának
biztosítása érdekében. Folytassa az adómorál javítását az adórendszer
kiszámíthatóságának fokozása, az eljárások egyszerűsítése, az
adótartozások behajtásának javítása és az adóigazgatás korszerűsítése
révén. Folytassa az adócsalás elleni küzdelmet és tegyen további lépéseket az
árnyékgazdaság és a be nem jelentett munkavégzés felszámolása érdekében.
3.           A kormányzás minden szintjén
tegye világossá a hatásköröket a közigazgatás hatékonyságának növelésére
irányuló szélesebb körű erőfeszítés keretében. Biztosítsa az uniós
pénzeszközök jobb kezelését az igazgatási kapacitás, valamint az átláthatóság,
az értékelés és a minőségellenőrzés javítására irányuló határozott
fellépések révén, különösképpen a déli régiókban. Növelje tovább a
korrupcióellenes intézkedések hatékonyságát, többek között az elévülési
idő 2014 végéig történő felülvizsgálata, valamint a nemzeti korrupció
ellenes hatóság hatáskörének megerősítése révén. Időben kövesse
nyomon a polgári igazságszolgáltatás hatékonyságának növelése érdekében elfogadott
reformok hatását azzal a céllal, hogy biztosítsa azok eredményességét, és
szükség esetén hozzon kiegészítő intézkedéseket.
4.           Erősítse meg a
bankszektor ellenállóképességét és biztosítsa, hogy képes legyen az
értékvesztett eszközöket kezelni és kivezetni a reálgazdaságnak nyújtott
hitelezés újraélesztése érdekében. Támogassa a vállalatok, elsősorban a
kis-és középvállalkozások hozzáférését a nem banki finanszírozáshoz. Folytassa
az eredményes vállalatirányítási gyakorlatok támogatását és nyomon követését a
teljes bankszektorban, különös figyelmet fordítva a nagy szövetkezeti bankokra
(banche popolari) és az alapítványokra, a pénzügyi közvetítő szerep
hatékonyságának javítása céljából.
5.           2014 végéig értékelje
munkaerő-piaci és a bérmegállapítással kapcsolatos reformok hatását a
munkahelyteremtésre, az elbocsátási eljárásokra, a munkaerő-piaci
dualitásra és a költség-versenyképességre, valamint vizsgálja meg a további
fellépések szükségességét. törekedjen a munkanélküliek átfogó szociális
védelmére, miközben korlátozza a bérkiegészítési rendszer alkalmazását a
munkaerő-átcsoportosítás elősegítése érdekében. Erősítse meg az
aktív és passzív munkaerő-piaci intézkedések közötti kapcsolatot (a 2014
szeptemberéig kidolgozandó részletes intézkedési ütemtervvel kezdve), és
szilárdítsa meg országszerte az állami foglalkoztatási szolgálatok
koordinációját és teljesítményét. Fogadjon el hatékony fellépéseket a nők
foglalkoztatásának támogatására a hátráltató adóügyi tényezőket
csökkentő intézkedések 2015 márciusáig történő elfogadásával, és
megfelelő gyermekfelügyeleti szolgáltatások nyújtása révén. Nyújtson
megfelelő szolgáltatásokat országszerte a nem regisztrált fiataloknak és
biztosítsa, hogy 2014 végéig a magánszektor határozottabban elköteleződjön
amellett, hogy minőségi tanulószerződéses gyakorlati képzést és
szakmai gyakorlatokat kínáljon. A szegénységnek és a társadalmi
kirekesztettségnek való kitettség kezelése érdekében – adósemleges módon –
fejlessze a kísérleti szociális támogatási rendszert oly módon, hogy az
garantálja a megfelelő célzottságot, a szigorú feltételeket és a területi
egységességet, egyúttal erősítse meg az aktivizáló intézkedéseket. Növelje
az alacsony jövedelmű gyermekes háztartásokat segítő családtámogatási
rendszerek és minőségi szolgáltatások hatékonyságát.
6.           Hajtsa végre az iskolákat
értékelő nemzeti rendszert az oktatási eredmények javítása és a korai
iskolaelhagyás arányának csökkentése érdekében. Növelje a munkaalapú tanulás
alkalmazását a középfokú szakképzésben és erősítse meg a szakmai
jellegű felsőoktatást. Hozza létre a képesítések nemzeti
nyilvántartását a képesítések széles körű elismerésének biztosításához.
Biztosítsa, hogy az állami finanszírozás megfelelőbben jutalmazza a
felsőoktatás és a kutatás minőségét.
7.           Fogadja el a szabályozási
környezetnek a polgárok és vállalkozások számára történő
egyszerűsítésére irányuló, függőben lévő jogalkotási javaslatot
és foglalkozzon a hatályos jogszabályok hiányosságaival. Ösztönözze a piacok
megnyitását és szüntesse meg a szakmai szolgáltatások és a helyi
közszolgáltatások, a biztosítás, az üzemanyag-forgalmazás, a kiskereskedelem és
a postai szolgáltatások piacán folyó versenyt korlátozó akadályokat és
korlátozásokat. Fokozza a közbeszerzések hatékonyságát, különösképpen az
eljárások egyszerűsítésével, köztük az elektronikus közbeszerzés
alkalmazása, a központi beszerző szervek ésszerűsítése, valamint az
odaítélés előtt és után alkalmazandó szabályok megfelelő
alkalmazásának biztosítása révén. A helyi közszolgáltatások terén szigorúan hajtsa
végre a házon belüli ügyletekre vonatkozó kritériumoknak meg nem felelő
szerződések 2014. december 31-ig történő helyesbítéséről
rendelkező jogszabályokat.
8.           2014 szeptemberéig biztosítsa
a közlekedési hatóság gyors és teljes működőképessé tételét. Hagyja
jóvá az energiaágazatban a stratégiai infrastruktúra listáját, valamint javítsa
a kikötők üzemeltetését és a hátországgal fennálló összeköttetést.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
[3]               COM(2014) 413 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 és
P7_TA(2014)0129.
[5]               HL L 140., 2013.5.27., 11. o.
[6]               C(2013) 8005 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 83 final.
[10]             Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2017. július 11.) Dánia 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Dánia 2017. évi konvergenciaprogramját

text:
               9.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/16

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2017. július 11.)
   Dánia 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Dánia 2017. évi konvergenciaprogramját
   (2017/C 261/04)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Dániát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerülne sor.

               (2)

               A Dániára vonatkozó 2017. évi országjelentést 2017. február 22-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Dánia által elért eredményeket.

               (3)

               Dánia 2017. április 28-án benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)

               A 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodásának és releváns programjainak felülvizsgálatát és az azok módosítására vonatkozó javaslattételt. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok hatékonyságát és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

               (5)

               Dánia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2017. évi konvergenciaprogramja értelmében a kormány 2017-ben 1,9 %-os GDP-arányos államháztartási hiány elérésére, 2020-ig pedig, a programidőszak egésze során a középtávú költségvetési cél – vagyis a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány – változatlan teljesítésére törekszik. A 2017. évi konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság 2017-ben várhatóan 37,0 %-ra mérséklődik, és a további csökkenés eredményeként 2020-ban 33,9 % lesz. Az ezeket a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv a programidőszak alatt megalapozott. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése szerint a strukturális egyenleg 2017-ben várhatóan a GDP 0,4 %-ának, 2018-ban pedig a GDP 0,1 %-ának megfelelő hiányt mutat majd, vagyis nagyjából összhangban lesz a 2017. évi konvergenciaprogram célkitűzésével és meghaladja a középtávú költségvetési célt. Összességében a Tanács véleménye szerint Dánia 2017-ben és 2018-ban várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (6)

               Dánia fenntartható növekedésének előfeltétele a demográfiai kihívások idején a megfelelő munkaerő-kínálat biztosítása. Az elmúlt években végrehajtott számos jelentős munkaerőpiaci reform célja elsősorban a munkát vonzóvá tévő ösztönzők növelése és az aktív munkaerőpiaci intézkedések hatékonyságának javítása. E reformok hozzájárulhatnak ahhoz, hogy Dánia elérje az Európa 2020 stratégia foglalkoztatási célkitűzését, elősegíthetik a dán jóléti modell fenntarthatóságát, valamint kezelhetik a bizonyos képesítések terén kialakuló hiányt. A szakképzésben való részvétel fokozására és a tanulmányaikat befejezők arányának növelésére irányuló reformok, valamint a tanulószerződéses gyakorlati képzés létrehozásáról szóló háromoldalú megállapodás valószínűleg megnöveli majd a szakképzett munkavállalók számát. Ugyanakkor az Európa 2020 stratégia társadalmi befogadásra irányuló nemzeti célkitűzése, amelynek célja a nagyon alacsony munkaintenzitású háztartásokban élő emberek számának csökkentése, még messze nem valósult meg. A munkaerőpiaci integráció és a hátrányos helyzetű csoportok foglalkoztathatóságának javítása továbbra is kihívást jelent. Ez különösen a nem uniós migráns háttérrel rendelkező személyekre vonatkozik, beleértve azokat is, akik hosszabb ideje tartózkodnak Dániában, részben mivel átlagosan alacsonyabb iskolai végzettséggel rendelkeznek, mint a dán születésű személyek. Ez a különbség megmutatkozik a második generáció esetében is. A 2016-os háromoldalú tárgyalások során elfogadott, munkaerőpiaci integrációt célzó intézkedések javíthatnának az újonnan érkezett menekültek helyzetén, amelyet szorosan nyomon kell követni a jövőben. Ugyanakkor további intézkedéseket kell hozni az egyéb marginalizált csoportok, például az alacsony iskolai végzettséggel rendelkező fiatalok és a 60 év feletti munkavállalók hatékonyabb munkaerőpiaci bevonásához.

               (7)

               A termelékenység gyors növekedése alapvető fontosságú a gazdasági növekedés elősegítéséhez, a Dániát jellemző viszonylag magas szintű szociális ellátás fenntartásához és az ország hosszú távú versenyképességének biztosításához. Jóllehet Dánia termelékenységi szintje a többi tagállamhoz képest magas, a termelékenységnövekedés hosszabb ideje lassuló pályán mozog. Különösen a belföldre irányuló szolgáltatásokat jellemzi a termelékenység vontatott növekedése. Dánia az elmúlt években számos reformot hajtott végre, de a termelékenység növekedése változatlanul alacsony, mivel a verseny egyes szolgáltatási ágazatokban továbbra is gyenge. Az ágazatspecifikus korlátozások akadályozzák a versenyt, például a nagykereskedelemben és a szállítási szolgáltatások terén.

               (8)

               A 2017. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a dán gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2017. évi konvergenciaprogramot és a 2017. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Dániának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Dánia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (9)

               Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi konvergenciaprogramot, és azt a véleményt fogalmazta meg, hogy Dánia várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek,

         AJÁNLJA, hogy Dánia 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Fokozza a versenyt a belföldre irányuló szolgáltatási szektorban.

      Kelt Brüsszelben, 2017. július 11-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         T. TÕNISTE

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).


title: A Bizottság (EU) 2017/948 ajánlása (2017. május 31.) a vásárlói információknak az 1999/94/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alapján történő rendelkezésre bocsátásakor a könnyűgépjárművekre vonatkozó, világszinten harmonizált vizsgálati eljárás szerint jóváhagyott és mért tüzelőanyag-fogyasztási és CO2-kibocsátási értékek használatáról (az értesítés a C(2017) 3525. számú dokumentummal történt)

text:
               2.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 142/100

         A BIZOTTSÁG (EU) 2017/948 AJÁNLÁSA
   (2017. május 31.)
   a vásárlói információknak az 1999/94/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alapján történő rendelkezésre bocsátásakor a könnyűgépjárművekre vonatkozó, világszinten harmonizált vizsgálati eljárás szerint jóváhagyott és mért tüzelőanyag-fogyasztási és CO2-kibocsátási értékek használatáról

         (az értesítés a C(2017) 3525. számú dokumentummal történt)

   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel az új személygépkocsik forgalmazása alkalmával a tüzelőanyag-fogyasztásról és CO2-kibocsátásról szóló vásárlói információk rendelkezésre állásáról szóló, 1999. december 13-i 1999/94/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésének c) pontjára,
   mivel:

               (1)

               A C(2017) 3521 bizottsági rendeletben (2) meghatározott, a könnyűgépjárművekre vonatkozó, világszinten harmonizált vizsgálati eljárás (WLTP), amely a könnyű haszongépjárművek szén-dioxid-kibocsátásának és tüzelőanyag-fogyasztásának mérésére szolgáló új szabályozási vizsgálati eljárás, lép majd a 692/2008/EK bizottsági rendelet (3) alapján jelenleg alkalmazott új európai menetciklus (NEDC) helyébe, amely már nem felel meg a jelenlegi vezetési feltételeknek, illetve járműtechnológiáknak. A WLTP a vásárlók javát szolgáló, reálisabb tüzelőanyag-fogyasztási és CO2-kibocsátási értékeket és szigorúbb vizsgálati feltételeket biztosít. A vásárlói információkra vonatkozó követelményeknek ki kell terjedniük arra, hogy az információk szükséges összehasonlíthatósága érdekében milyen módon biztosítják ezekhez a pontosabb információkhoz való hozzáférést.

               (2)

               Az 1999/94/EK irányelv célja annak biztosítása, hogy a vásárlók információkat kapjanak az Unióban eladásra vagy lízingre kínált új személygépkocsik tüzelőanyag-fogyasztásáról és CO2-kibocsátásáról annak érdekében, hogy új autó vásárlása esetén megalapozott döntést hozhassanak. Az irányelv az új személygépkocsik tekintetében előírja, hogy a vásárlók rendelkezésére kell bocsátani az új személygépkocsiknak az irányelv 2. cikkének 5. és 6. pontjában meghatározott hivatalos tüzelőanyag-fogyasztását és hivatalos fajlagos CO2-kibocsátását. Az alkalmazandó értékek a típusjóváhagyó hatóság által a 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) és a 692/2008/EK rendelet, különösen annak XII. melléklete rendelkezéseinek megfelelően jóváhagyott és mért értékek, amelyek egyúttal a 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) VIII. mellékletében is szerepelnek. Ezeket az értékeket csatolni kell az EK-jármű-típusbizonyítványhoz, és szerepelniük kell a megfelelőségi nyilatkozatban.

               (3)

               A WLTP-t fokozatosan kell bevezetni, 2017. szeptember 1-jétől kezdve a 2007/46/EK irányelv II. mellékletének B. részében leírt új személygépkocsi-típusokra, 2018. szeptember 1-jétől pedig az új személygépkocsikra vonatkozóan. A 2007/46/EK irányelv 3. cikke 22. pontjában meghatározott, az új európai menetciklusnak megfelelően jóváhagyott és mért kifutó sorozatú járművek forgalomba hozhatók az EK-típusjóváhagyás érvényességének lejártától számított tizenkét hónapon keresztül, azaz 2019. augusztus 31-ig. Következésképpen 2019. szeptember 1-jétől az uniós piacon forgalomba hozott összes új személygépkocsit a WLTP-nek megfelelően kell vizsgálni.

               (4)

               A WLTP fokozatos bevezetése során az EK-jármű-típusbizonyítványnak és a megfelelőségi nyilatkozatnak meg kell neveznie azokat a tüzelőanyag-fogyasztási és CO2-kibocsátási értékeket, amelyeket az új európai menetciklus és/vagy a WLTP szerint hagytak jóvá és mértek. A WLTP szerint jóváhagyott személygépkocsik esetében a WLTP és az NEDC tüzelőanyag-fogyasztási, valamint CO2-kibocsátási értékeit a megfelelőségi nyilatkozat rögzíti.

               (5)

               A WLTP fokozatos bevezetésének átmeneti időszaka tekintetében ezért fontos annak tisztázása, hogy mely értékeket kell az 1999/94/EK irányelvnek megfelelően vásárlói információkként használni annak biztosítása érdekében, hogy a vásárlói információk az összes új személygépkocsi és az összes tagállam tekintetében összehasonlíthatók legyenek.

               (6)

               Nagyon valószínű, hogy a WLTP szerint mért tüzelőanyag-fogyasztási és CO2-kibocsátási értékek eltérnek az NEDC szerint mért értékektől. A WLTP-értékek sok esetben magasabbak lesznek az ugyanarra a személygépkocsira vonatkozó NEDC-értékeknél. Ezenkívül az NEDC-vel ellentétben a WLTP az egyes járművek fajlagos tüzelőanyag-fogyasztási és CO2-kibocsátási értékeit fogja tartalmazni, amelyek tükrözik az ezen értékeket befolyásoló nem kötelező berendezéseket és járműspecifikációkat. Ennek lehetővé kell tennie, hogy pontosabb és reálisabb információk álljanak a vásárlók rendelkezésére minden új személygépkocsiról, illetve egy adott személygépkocsi-modell esetében a lehetséges tüzelőanyag-fogyasztási és szén-dioxid-kibocsátási értékekről.

               (7)

               A tüzelőanyag-fogyasztási és szén-dioxid-kibocsátási értékekkel kapcsolatos vizsgálati eredmények különböző vizsgálati szakaszok vonatkozásában kerülnek rögzítésre Az NEDC szerint típusjóváhagyásban részesített járművek esetében a „városi” és a „városon kívüli” körülményeket, valamint a „vegyes” és a „súlyozott és vegyes” értékeket kell megadni. A WLTP szerint típusjóváhagyásban részesített járművek esetében az „alacsony”, „közepes”, „nagy” és „extranagy” sebességű, valamint a „vegyes” és „súlyozott és vegyes” értékeket kell megadni. Az összehasonlíthatóság biztosítása érdekében legalább az alkalmazandó vizsgálati módszer „vegyes” értékeit a vásárlók rendelkezésére kell bocsátani.

               (8)

               Amennyiben az 1999/94/EK irányelvben előírt címkéktől, útmutatóktól, plakátoktól, írott reklámanyagoktól eltérő módon, a gyártók önkéntes rendszereinek keretein belül, nem harmonizált vizsgálati eljárások alapján bocsátanak a vásárlók rendelkezésére a tüzelőanyag-fogyasztásra vagy a szén-dioxid-kibocsátásra vonatkozó információkat, a vásárlókat teljeskörűen tájékoztatni kell arról, hogy az ilyen értékek nem harmonizált vizsgálati eljárásokon alapulnak. A vásárlók figyelmét fel kell hívni arra, hogy az új személygépkocsik tüzelőanyag-fogyasztásának vagy CO2-kibocsátásának összehasonlításához harmonizált uniós vizsgálati eljárás szerint mért és jóváhagyott értékeket kell alkalmazni.

               (9)

               Az 1999/94/EK irányelv átültetése során néhány tagállam úgy döntött, hogy a tüzelőanyag-fogyasztásra és a fajlagos CO2-kibocsátásra vonatkozó információkon felül a légszennyező anyagokról is tájékoztatást nyújt a gépjárműcímkéken. A WLTP és a valós vezetési feltételek melletti kibocsátásra (RDE) vonatkozó vizsgálati eljárás bevezetésével, valamint az új autók megfelelőségi nyilatkozatán a valós vezetési feltételek melletti kibocsátás legmagasabb értékének megállapítására vonatkozó új követelményekkel (6) összhangban 2017. szeptember 1-jétől valamennyi új járműtípusra vonatkozóan, 2019. szeptember 1-jétől pedig valamennyi új járműre vonatkozóan rendelkezésre állnak a légszennyező anyagokra vonatkozó információk. Az európai parlamentnek a gépjárműiparban alkalmazott kibocsátásmérés vizsgálatát követő ajánlásával (7) összhangban a tagállamoknak mérlegelniük kell, hogy a vásárlók rendelkezésére bocsátják-e ezeket az információkat annak érdekében, hogy növeljék a vásárlók tájékozottságát, és lehetővé tegyék számukra, hogy gépjármű vásárlásakor megalapozott döntést hozhassanak.

               (10)

               Annak biztosítása érdekében, hogy a vásárlók teljes mértékben megértsék a WLTP-re való átállás következményeit, az összes érintett félnek olyan tájékoztató kampányokat kell indítania vagy támogatnia, amelyek ismertetik, hogy az új vizsgálati eljárás milyen hatást gyakorol a tüzelőanyag-fogyasztási és a CO2-kibocsátási értékekre. Ezekbe a tájékoztató kampányokba be kell vonni a hatóságokat, a fogyasztói szervezeteket, a környezetvédelmi és a nem kormányzati szervezeteket, a járművezetői szövetségeket és a gépjárműipart.

               (11)

               A Bizottság – miután konzultációt folytatott a közúti gépjárművek szén-dioxid-kibocsátására vonatkozó szakpolitika fejlesztésével és végrehajtásával foglalkozó szakértői csoporttal, ágazati szakértőkkel, fogyasztói szervezetekkel és egyéb nem kormányzati szervezetekkel, valamint a tagállamokkal – úgy véli, hogy ajánlásokat kell megfogalmazni arra vonatkozóan, hogy az új személygépkocsik hivatalos tüzelőanyag-fogyasztását és hivatalos fajlagos szén-dioxid-kibocsátását hogyan kell közölni a vásárlók tájékoztatása során.

               (12)

               Ajánlást kell elfogadni annak érdekében, hogy a vásárlók megalapozott döntést hozhassanak, valamint hogy ösztönözni lehessen az 1999/94/EK irányelv összehangolt alkalmazását az egész Unióban.

               (13)

               Az ezen ajánlásban előírt intézkedések összhangban vannak az 1999/94/EK irányelv 10. cikkével létrehozott bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a nyilvántartásba vett új gépjárművek megfelelőségi nyilatkozataiban rögzített NEDC-értékeket az 1999/94/EK irányelv 2. cikke 5. és 6. pontjában meghatározott hivatalos tüzelőanyag-fogyasztásnak és hivatalos fajlagos CO2-kibocsátásnak a vásárlók részére történő közlése céljából 2018. december 31-ig használják fel, amely időpontot követően az uniós piacon forgalomba hozott összes új járművet a WLTP szerint kell vizsgálni és jóváhagyni.

               2.

               A tagállamoknak 2019. január 1-jétől biztosítaniuk kell, hogy vásárlói információként csak a WLTP tüzelőanyag-fogyasztási és CO2-kibocsátási értékeit alkalmazzák.

               3.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy 2019. január 1. után, amikor előfordulhat, hogy a kifutó sorozatú járművek vonatkozásában még mindig csak az NEDC-értékek állnak rendelkezésre, ezeket az értékeket egy felelősségkizáró nyilatkozat kíséri, amely azt tartalmazza, hogy a jármű kifutó sorozatú jármű, és az értékek nem hasonlíthatók össze a WLTP-n alapuló értékekkel.

               4.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az értékesítés helyén az új személygépkocsin vagy annak közelében elhelyezett címke tartalmazza az adott jármű hivatalos tüzelőanyag-fogyasztási és hivatalos fajlagos CO2-kibocsátási értékeire vonatkozó információkat.

               5.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az értékesítési helyen elhelyezendő tüzelőanyag-fogyasztási és CO2-kibocsátási útmutató, valamint plakát vagy hirdetmény tartalmazza annak a járműnek a hivatalos tüzelőanyag-fogyasztási és hivatalos fajlagos CO2-kibocsátási értékeivel kapcsolatos információkat, amelyre vonatkozik. Amennyiben egy modell alatt több változatot és/vagy kivitelt vontak össze egy csoportba, akkor az adott csoporton belül a legmagasabb értékekkel rendelkező jármű értékeit kell megadni.

               6.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az olyan reklámanyagok, amelyekben hivatkozás található egy adott új személygépkocsi-modellre, -változatra vagy -kivitelre, tartalmazzák az adott jármű hivatalos tüzelőanyag-fogyasztási és hivatalos fajlagos CO2-kibocsátási értékeire vonatkozó információkat. Amennyiben egynél több modell kerül megnevezésre, a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az információ tartalmazza az összes olyan jármű hivatalos tüzelőanyag-fogyasztási és hivatalos fajlagos CO2-kibocsátási értékeit, amelyre vonatkozik, vagy az összes olyan jármű legrosszabb és legjobb értékei közötti tartományt, amelyekre vonatkozik. A WLTP szerint típusjóváhagyásban részesített járművek esetében a legrosszabb és legjobb értékeknek a forgalomban lévő új személygépkocsik megfelelőségi nyilatkozatában rögzített értékeket kell tükrözniük.

               7.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az olyan elektronikus úton terjesztett promóciós anyagok, amelyek lehetővé teszik a vásárlók számára, hogy egy adott járművet konfiguráljanak – így például az online gépkocsi-konfigurátorok –, világosan bemutassák a vásárlók számára, hogy a különböző egyedi berendezések és választható extrák miként befolyásolják a WLTP szerint jóváhagyott és mért tüzelőanyag-fogyasztási és CO2-kibocsátási értékeket.

               8.

               Amennyiben a tagállamok lehetővé teszik a WLTP tüzelőanyag-fogyasztási és CO2-kibocsátási értékeinek 2019. január 1. előtt kiegészítő információként történő közlését annak érdekében, hogy a vásárlók minél hamarabb hozzáférjenek a valós vezetési feltételeket jobban tükröző szén-dioxid-kibocsátási és tüzelőanyag-fogyasztási értékekhez, a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a kiegészítő információk feltüntetésére jól érthetően és az 1999/94/EK irányelvben előírt címkéktől, útmutatóktól, plakátoktól, írott reklámanyagoktól elkülöníthető módon kerüljön sor, és azok tartalmazzák a következő információkat:
               „2017. szeptember 1-jétől bizonyos új járművek típusjóváhagyása a könnyűgépjárművekre vonatkozó, világszinten harmonizált vizsgálati eljárás (WLTP) alapján történik, amely egy új, reálisabb vizsgálati eljárás a tüzelőanyag-fogyasztás és a CO2-kibocsátás mérésére. 2018. szeptember 1-jétől a WLTP teljes mértékben felváltja az új európai menetciklust (NEDC), amely a jelenlegi vizsgálati eljárás. A reálisabb vizsgálati körülmények miatt a WLTP keretében mért tüzelőanyag-fogyasztás és CO2-kibocsátás sok esetben magasabb az új európai menetciklusban mért értékeknél.”.

               9.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy egy gépjármű megvásárlására vonatkozó döntés meghozatala előtt a vásárlókat tájékoztassák a tüzelőanyag-fogyasztási és CO2-kibocsátási értékekben a WLTP bevezetése miatt bekövetkező változásokról, valamint arról, hogy e változások milyen következményekkel járhatnak a nyilvántartásba vétel időpontjában.

               10.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a hivatalos tüzelőanyag-fogyasztási és a hivatalos fajlagos CO2-kibocsátási értékek legalább a vonatkozó vizsgálati eljárásnak megfelelően mért „vegyes” értékeket tartalmazzák.

               11.

               Amennyiben az 1999/94/EK irányelvben előírt címkéktől, útmutatóktól, plakátoktól, írott reklámanyagoktól eltérő módon, a gyártók önkéntes rendszereinek keretein belül, nem harmonizált vizsgálati eljárások alapján bocsátanak a vásárlók rendelkezésére a tüzelőanyag-fogyasztásra vagy a szén-dioxid-kibocsátásra vonatkozó információkat, a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy ezek az információk tartalmazzák a következő információkat:
               „A megadott tüzelőanyag-fogyasztási vagy CO2-kibocsátási értékek nem harmonizált vizsgálati eljárásokon alapulnak. Ezek az értékek csupán tájékoztató jellegűek. Az új személygépkocsik harmonizált uniós vizsgálati eljáráson alapuló tüzelőanyag-fogyasztási vagy CO2-kibocsátási értékeinek összehasonlításához a hivatalos tüzelőanyag-fogyasztási vagy CO2-kibocsátási értékeket kell alkalmazni [illessze be az ezekhez az értékekhez vezető hiperlinket].”

               12.

               A tagállamoknak azt a lehetőséget is mérlegelniük kell, hogy az értékesítés helyén az új személygépkocsin vagy annak közelében elhelyezett címke tartalmazza a valós vezetési feltételek melletti kibocsátásnak az egyes járművek megfelelőségi nyilatkozatában feltüntetett legmagasabb értékét.

               13.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy megfelelő tájékoztató kampányokra kerüljön sor annak érdekében, hogy elmagyarázzák a vásárlók számára a WLTP bevezetését és annak a tüzelőanyag-fogyasztási és a CO2-kibocsátási értékekre gyakorolt hatásait, különösen ezen értékeknek az NEDC-értékekhez képest tapasztalható növekedését, valamint a különböző vizsgálati szakaszok eredményeként kapott értékek jelentését.

               14.

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2017. május 31-én.

            a Bizottság részéről

         Miguel ARIAS CAÑETE

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 12., 2000.1.18., 16. o.

      (2)  A Bizottság C(2017) 3521 rendelete (2017. június 1.) a könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet kiegészítéséről, a 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 692/2008/EK bizottsági rendelet és az 1230/2012/EU bizottsági rendelet módosításáról, valamint a 692/2008/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (a Hivatalos Lapban még nem jelet meg).

      (3)  A Bizottság 692/2008/EK rendelete (2008. július 18.) a könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról és végrehajtásáról (HL L 199., 2008.7.28., 1. o.).

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 715/2007/EK rendelete (2007. június 20.) a könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről (HL L 171., 2007.6.29., 1. o.).

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2007/46/EK irányelve (2007. szeptember 5.) a gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról („keretirányelv”) (HL L 263., 2007.10.9., 1. o.).

      (6)  A Bizottság (EU) 2016/646 rendelete (2016. április 20.) a 692/2008/EK rendeletnek a könnyű személy- és haszongépjárművek kibocsátásai (Euro 6) tekintetében történő módosításáról (HL L 109., 2016.4.26., 1. o.).

      (7)  P8_TA(2017)0100