               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.22.
            COM(2017) 518 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Hollandia 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Hollandia 2017. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Hollandia 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Hollandia 2017. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  5
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  6
               , amelyben Hollandiát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott. Az ajánlást az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta, majd a Tanács március 21-én elfogadta
                  7
               .

               (2)Olyan országként, amelynek pénzneme az euró, valamint a gazdasági és monetáris unión belüli gazdaságok közötti szoros kölcsönös kapcsolatra való tekintettel Hollandiának gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezetre vonatkozó ajánlást, amelyet az alábbi 1–3. ajánlás is tükröz.

               (3)2017. február 22-én közzétették a Hollandiára vonatkozó 2017. évi országjelentést
                  8
               . Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Hollandiának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Hollandia által elért eredményeket. Emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, amelynek eredményeit szintén 2017. február 22-én tették közzé
                  9
               . Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Hollandiában makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Az euróövezeti országok közül Hollandiában a legnagyobb a GDP-arányos folyófizetésimérleg-többlet hároméves átlaga. A többlet az optimálistól elmaradó forráselosztásra, valamint a növekedés és jólét fokozásának kiaknázatlan lehetőségeire utal. A háztartások rendelkezésre álló jövedelmét korlátozza a magas kötelező befizetések terhe. A magánadósság magas, különös tekintettel a háztartások jelzálogtartozásának állományára. A háztartások hosszú lejáratú adóssággal terhelt mérlege megnöveli a pénzügyi sokkokkal szembeni sebezhetőséget. Különösen nagy szükség van olyan intézkedések meghozatalára, amelyek csökkentik annak kockázatát, hogy negatív hatások érik a holland gazdaságot, illetve az ország méretéből és határokon átnyúló jelentőségéből adódóan a gazdasági és monetáris uniót.

               (4)Hollandia 2017. április 26-án benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) 2014–2020 közötti időszakra szóló tagállami programozása során. Az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó jogszabálynak
                  10
                megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól az esb-alapokból finanszírozott releváns programjainak felülvizsgálatát és módosítását, amennyiben ez szükséges a vonatkozó országspecifikus ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. A Bizottság részletes iránymutatást adott e szabályok alkalmazásáról
                  11
               .

               (6)Hollandia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik. A 2017. évi stabilitási program szerint a kormány a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékű 2017-es államháztartási többletet 2020-ra a GDP 1,3 %-ának megfelelő mértékűre tervezi növelni. A középtávú költségvetési cél – a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány – a programidőszak egésze során biztonsággal teljesül. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság mértéke 2017-ben előreláthatóan 58,5 %-ra esik vissza, és így a Szerződésben a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték alatt marad. A kormány az államadósság-ráta további csökkenését tervezi, hogy 2020-ra a GDP 49,3 %-ának megfelelő mértékűre mérséklődjön. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg a GDP 0,2 %-ának megfelelő 2017. évi többletről 2018-ban várhatóan a GDP 0,4 %-át kitevő mértékre emelkedik, vagyis meghaladja a középtávú költségvetési célt. Az államadósság az előrejelzés szerint stabil csökkenő pályán marad, biztosítva az adósságszabály előírásait meghaladó mértékű adósságcsökkenést. Összességében a Tanács véleménye szerint Hollandia 2017-ben és 2018-ban várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Ugyanakkor a tartós külső egyensúlyhiányra való tekintettel tovább lehetne élénkíteni a belső keresletet egyrészt a költségvetési politikai eszközök felhasználása – elsősorban a kutatási és fejlesztési beruházások ösztönzése –, másrészt a magasabb reálbér-növekedés feltételeinek megteremtése révén.

               (7)A foglalkoztatás terén a közelmúltban tapasztalt növekedés nagymértékben annak tulajdonítható, hogy nőtt a határozott idejű szerződéssel foglalkoztatottak, valamint az önfoglalkoztatók száma. A határozott idejű szerződések nagy és növekvő arányának, valamint az alkalmazottak nélküli önfoglalkoztatás gyors bővülésének hátterében az állhat, hogy nagy különbségek vannak az alkalmazandó munkaügyi és munkavédelmi szabályok terén, valamint az adózás és a társadalombiztosítás jogi szabályozása is eltéréseket mutat. Jóllehet hoztak néhány intézkedést, egyes ilyen tényezők pénzügyi szempontból továbbra is az önfoglalkoztatóként való munkavégzésre ösztönzik az alkalmazottakat, vagy a határozott idejű szerződéssel való foglalkoztatásuknak kedvez. Ez különösen torzító hatást gyakorolhat a munkaerőpiac peremén, és hozzájárulhatott az aggregált reálbér-növekedés megfigyelt mérséklődéséhez. Az önfoglalkoztató vállalkozók körében gyakoribb, hogy nem rendelkeznek megfelelő rokkantsági, munkanélküliségi és öregségi biztosítással. Ez hosszú távon hatással lehet a szociális biztonsági rendszer fenntarthatóságára. A színlelt önfoglalkoztatás kezelésére irányuló intézkedések végrehajtását 2018-ig felfüggesztették. A migráns háttérrel rendelkező személyek foglalkoztatási helyzete továbbra is fontos kihívást jelent. Az Unión kívül született migránsok foglalkoztatási rátája 20 százalékponttal alacsonyabb a Hollandiában születettekénél, és ezt csak kis részben magyarázza az életkorbeli és az iskolai teljesítménybeli különbség.

               (8)A háztartások megtakarítási rátájának az utóbbi évekbeli emelkedése részben a nyugdíjrendszer második pillérében elért nagyobb megtakarításnak köszönhető (kötelező kiegészítő magánnyugdíjrendszerek), amelyhez hozzájárult a szabályozási környezet. Az indexálásra és a pénzügyi pufferekre vonatkozóan elfogadott szabályokon (pénzügyi értékelési keret) túlmutató, generáción belüli és generációk közötti megfelelő költség- és kockázatelosztás hozzájárulna ahhoz, hogy a háztartások pénzügyi eszközeiket a növekedést fokozottan ösztönző módon használják fel. A kormány bejelentette, hogy alapjaiban meg kívánja reformálni a második nyugdíjpillért, hogy javuljon a lefedettség, és a rendszer átláthatóbbá, rugalmasabbá és biztosításmatematikai szempontból méltányosabbá váljon.

               (9)Az évtizedek során kialakult merev rendszer és a torzító ösztönzők formálják az ingatlanfinanszírozási és ágazati megtakarítási mintákat. A háztartások az ingatlantulajdont további bruttó jelzálogtartozások felhalmozására használták fel, és ez a tendencia nagymértékben tükrözi a régóta fennálló adóügyi ösztönzőket, például a jelzáloghitel-kamatok adóból való teljes levonhatóságát. A gazdasági fellendülés erősödése ellenére 2012 óta nem hoztak további intézkedéseket ennek a kezelésére.

               (10)A válság alatt erősen visszaestek a beruházások, és a korábbi szint azóta csak részben állt helyre. A beruházások egész gazdaságra jellemző csökkenése erős ciklikus jelleget mutat, amit a lakáspiaci visszaesés és a költségvetési konszolidációra irányuló döntések váltottak ki. A beruházások előtt álló akadályok ugyan nem tűnnek jelentősnek, az építési engedélyek megszerzésének eljárásai viszonylag hosszadalmasak. A megújuló energia területén eszközölt beruházások alacsony szintje a jelek szerint a múltbeli piaci dinamikához, a piaci bizonytalansághoz és szabályozási tényezőkhöz kapcsolódik. A K+F-re irányuló állami és magánkiadások szintje alacsony, tekintve az iskolai végzettség, a tudományos eredmények és a gazdasági fejlődés szintjét a legjobban teljesítő tagállamokkal összehasonlítva. Az erre a területre fordított állami kiadások 2014 óta stagnálnak, és a K+F-re irányuló magánkiadások is alacsonyak maradtak. Nem történt előrehaladás az ehhez kapcsolódó ajánlás terén.

               (11)Az európai szemeszter keretében a Bizottság átfogó elemzést készített Hollandia gazdaságpolitikájáról, és azt a 2017. évi országjelentésben közzétette. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Hollandiának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Hollandia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (12)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a stabilitási programot, és azt a véleményt
                  12
                fogalmazta meg, hogy Hollandia várhatóan megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (13)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1. és 3. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Hollandia 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Használja a költségvetési politikát a belső kereslet támogatására, a kutatási és fejlesztési beruházások támogatását is beleértve. Hozzon intézkedéseket a lakáspiac fennmaradó torzulásainak és a háztartások túlzott eladósodásának csökkentésére, különösen annak révén, hogy csökkenti a jelzáloghitel-kamatok adóból való leírhatóságát.

               2.Szüntesse meg a munkavállalók határozatlan idejű szerződés keretében való foglalkoztatása előtt továbbra is fennálló akadályokat. Kezelje az alkalmazottakkal nem rendelkező önfoglalkoztatók számának erőteljes növekedését, ideértve az önfoglalkoztatásnak kedvező adózási torzulások – vállalkozói létet nem veszélyeztető – csökkentését, valamint segítse elő az önfoglalkoztatók megfizethető szociális védelemhez való hozzáférését. A már elindított átfogó előkészítő folyamat alapján tegye a nyugdíjrendszer második pillérét átláthatóbbá, a különböző generációk számára méltányosabbá és a sokkokkal szemben ellenállóbbá. Teremtsen a magasabb reálbér-növekedést előmozdító feltételeket, tiszteletben tartva a szociális partnerek szerepét.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2017) 518 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 és P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  2017/C92/01.

                     (8)
                  SWD(2017) 84 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke, (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (11)

                        COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.22.
            COM(2017) 520 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Lengyelország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Lengyelország 2017. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Lengyelország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Lengyelország 2017. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben Lengyelországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)2017. február 22-én közzétették a Lengyelországra vonatkozó 2017. évi országjelentést
                  6
               . Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Lengyelországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Lengyelország által elért eredményeket.

               (3)Lengyelország 2017. április 28-án benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) 2014–2020 közötti időszakra szóló tagállami programozása során. Az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó jogszabálynak
                  7
                megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól az esb-alapokból finanszírozott releváns programjainak felülvizsgálatát és módosítását, amennyiben ez szükséges a vonatkozó országspecifikus ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. A Bizottság részletes iránymutatást adott e szabályok alkalmazásáról
                  8
               .

               (5)Lengyelország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2017. évi konvergenciaprogramja szerint a kormány az államháztartási egyenleget fokozatosan, a 2016-ban a GDP 2,4 %-át kitevő hiányról 2020-ra a GDP 1,2 %-ának megfelelő hiányra tervezi javítani. A középtávú költségvetési cél – a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiány – 2020-ig, vagyis a programidőszak során várhatóan nem fog teljesülni. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság a 2016. évi 54,4 %-ról 2017-ben várhatóan 55,3 %-ra nő, majd 2020-ra 52,1 %-ra csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv optimista.

               (6)A Tanács 2016. július 12-i ajánlása szerint Lengyelországnak 2017-ben a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékű éves költségvetési kiigazítást kell végrehajtania a középtávú költségvetési cél elérése érdekében. A Bizottság 2017. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy Lengyelország 2017-ben némileg el fog térni ettől a követelménytől.

               (7)Költségvetési helyzete fényében Lengyelországnak 2018-ban várhatóan további kiigazítást kell végrehajtania középtávú költségvetési célja, a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiány elérése érdekében. A Stabilitási és Növekedési Paktum keretében közösen elfogadott kiigazítási mátrix alapján ez a kiigazítás a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  9
                legfeljebb 3,7 %-os nominális növekedését jelenti 2018-ban. Ez a GDP 0,5 %-át kitevő strukturális kiigazításnak felel meg. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a veszélye, hogy az ország 2018-ban jelentősen el fog térni az előírt kiigazítástól. A Tanács összességében úgy véli, hogy Lengyelországnak készen kell állnia további intézkedések megtételére 2017-ben, 2018-tól kezdődően pedig további intézkedésekre lesz szükség a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében. Mindazonáltal az 1466/97/EK rendeletben foglaltak szerint a költségvetési tervek és a költségvetés alakulásának értékelése során a konjunkturális körülmények figyelembevételével kell megvizsgálni a tagállamok költségvetési egyenlegét. Amint azt az országspecifikus ajánlásokat kísérő bizottsági közlemény is nyomatékosítja, a 2018-as költségvetés alakulásának értékelése során megfelelően figyelembe kell venni a folyamatban lévő fellendülés megerősítéséhez és a lengyel államháztartás fenntarthatóságának biztosításához egyaránt hozzájáruló költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozó célt. Ebben az összefüggésben a Bizottság – Lengyelország konjunkturális helyzetét figyelembe véve – élni kíván releváns mérlegelési jogkörével.

               (8)A 2017. évi országjelentés szerint némi előrelépés történt az adóbehajtás javítása terén, mivel Lengyelország számos reformot hajtott végre az adórendszer szigorítása céljából. Ezeknek az adóbehajtásra gyakorolt teljes körű hatását és az adózási fegyelem költségeit szorosan figyelemmel kell kísérni. Lengyelország ezzel szemben nem lépett előre a kedvezményes héamérték kiterjedt alkalmazásának korlátozása terén, amely kedvezőtlen hatással van a héabevételekre, és nem hatásos szociálpolitikai eszköz.

               (9)Lengyelország számos területen szembesül kiadási nyomással, különösen a népesség elöregedése kapcsán. Ez szükségessé teszi a közkiadások hatékonyságára és eredményességére vonatkozó értékelési mechanizmusok létrehozását, hogy lehetővé váljon a források újraelosztása. Mindezt szem előtt tartva a kormány a költségvetési folyamat megerősítésére irányuló terveket jelentett be, különösen a középtávú költségvetési keretrendszer és a kiadási felülvizsgálatok költségvetési folyamatba való beépítése tekintetében. Az államháztartás keretrendszeréből hiányzik a független költségvetési tanács.

               (10)Lengyelországban a munkaképes korú népesség csökkenése várhatóan korlátozni fogja a növekedési potenciált az eljövendő évtizedekben. A lengyel munkaerőpiac teljesítménye az elmúlt években erős volt. A foglalkoztatási ráták tovább növekedtek, de több közelmúltbeli szakpolitikai intézkedés csökkentheti a munkaerőpiaci részvételt, különösen a nőkét, az alacsony képzettségűekét és az idősebb munkavállalókét. A nyugdíjkorhatár 2017 végi csökkentése várhatóan arra ösztönöz néhány idősebb munkavállalót, hogy lépjen ki a munkaerőpiacról. A lengyel szociális védelmi rendszer csak korlátozottan ösztönöz a munkavállalásra. A gyermekek után járó új ellátás várhatóan csökkenti a szegénységet és az egyenlőtlenséget, de negatív hatással is lehet a szülők, főként a nők munkaerőpiaci részvételére. A gyermekek után járó ellátás mértéke és a rászorultság korlátozott ellenőrzése ellensúlyozza a más szociális ellátásokba beépített munkavállalási ösztönzőket. 2016 szeptemberében megszűnt az ötévesek óvodalátogatási kötelezettsége, és az EU-ban továbbra is Lengyelországban az egyik legalacsonyabb a formális gyermekgondozásban részt vevő, háromévesnél fiatalabb gyermekek száma. A munkaerőpiac szegmentációja a végrehajtott intézkedések ellenére továbbra is nagymértékű, és negatívan befolyásolja a termelékenységet és a humán tőke felhalmozódását. A határozatlan idejű szerződések szélesebb körű alkalmazása továbbra is akadályokba ütközik. A kodifikációs bizottság jelenleg dolgozik az egyéni és kollektív munkaügyi törvénykönyv új tervezetén. Ez lehetőséget ad az említett akadályok megszüntetésére.

               (11)Az átlagos tényleges nyugdíjbavonulási életkor az elmúlt években nőtt, de továbbra is jelentősen elmarad a kötelező nyugdíjkorhatártól. A magasabb tényleges nyugdíjbavonulási életkor elengedhetetlen a gazdasági növekedés, a jövőbeli nyugdíjak megfelelősége és a nyugdíjrendszer költségvetési fenntarthatósága szempontjából. Az a közelmúltbeli döntés azonban, hogy a nyugdíjkorhatárt a nők esetében 60 évre, a férfiak esetében pedig 65 évre csökkentik, az ellenkező irányba tett lépés. A mezőgazdasági termelők költséges társadalombiztosítási rendszere (KRUS) szintén közrejátszik a mezőgazdaságban a munkaerő alacsony mobilitásában, és rejtett munkanélküliséget okoz.

               (12)Az oktatási rendszer jelentős mértében javult az elmúlt két évtizedben, ennek következtében a 15 évesek alapkészségei jóval meghaladják az uniós átlagot, és itt az egyik legalacsonyabb a korai iskolaelhagyók aránya az EU-ban. Ennek ellenére még tovább javítható, hogy a tanulók miként sajátítják el a gyorsan változó munkaerőpiachoz igazodó készségeket. Az alapfokú és középfokú oktatást érintő közelgő változások jelentős szervezeti kihívásokat teremtenek, és lerövidítik az általános oktatás időtartamát, ami negatív hatással lehet az oktatási egyenlőségre. Sor került a szakképzés munkaerőpiaci igényekhez való hozzáigazítását célzó további változások bejelentésére is, ám az még nem látható, hogy ezek alkalmasak-e a meglévő hiányosságok kezelésére. A kormány konzultációkat indított a felsőoktatás reformjáról, amelynek célja az ágazat teljesítményének és munkaerőpiaci relevanciájának javítása. Lengyelországra jellemző a felnőttoktatásban való elégtelen részvétel, és alacsony az idősebb felnőttek alapkészségeinek átlagos szintje, ami gátolja foglalkoztathatóságukat.

               (13)A területfejlesztés gyengeségei növelik az építési engedélyek szükségességéhez kapcsolódó adminisztratív terheket. Lengyelország területének csak korlátozott részét fedik le a földhasználati tervek, és ezek gyakran rossz minőségűek. Az ilyen tervekkel nem rendelkező területeken az építési engedélyeket a területfejlesztésre vonatkozó egyszeri adminisztratív határozatok alapján adják meg, ami kockázatot és bizonytalanságot teremt a befektetők számára. Az építésügyi törvénytervezet célja a területfejlesztési eljárások konszolidálása és a befektetők adminisztratív terheinek csökkentése. A reform lehetőséget kínál a problémák kezelésére, a törvény végleges változatának és végrehajtásának függvényében.

               (14)2016-ban jelentősen csökkent a beruházási tevékenység az uniós strukturális alapok kisebb mértékű felhasználása miatt, ami a programozási időszakok közötti átmenet és a magánbefektetők körében megnövekedett bizonytalanság eredménye. Az üzleti környezet általánosságban kedvező. A vállalkozói bizalomra azonban rossz hatással volt a szabályozási változások számának növekedése és az, hogy számos kulcsfontosságú törvény esetében csak korlátozott nyilvános konzultáció zajlott. A jogbiztonság, a szabályozási, adóügyi és egyéb szakpolitikák minőségébe és kiszámíthatóságába, valamint az intézményekbe vetett bizalom fontos tényezők, amelyek növelhetik a beruházások mértékét. E tekintetben szintén alapvető a jogállamiság és a független igazságszolgáltatás. A jogállamiság jelenlegi rendszerszintű fenyegetettsége jogbizonytalanságot teremt. Amennyiben a kormány erősíteni kívánja gazdasági szerepét, fontos lesz a beruházási döntések gazdasági életképességének biztosítása. Számos területen továbbra is jelentős a szabályozási teher.

               (15)A közúthálózat az uniós finanszírozásnak köszönhetően gyorsan fejlődött, de a halálos közúti balesetek aránya továbbra is a legmagasabbak között van az EU-ban, magas szociális költségeket eredményezve. Annak ellenére, hogy számottevő uniós források állnak rendelkezésre, a vasúti ágazat továbbra is jelentős szűk keresztmetszetekkel szembesül a projektvégrehajtás terén. Emellett további kihívást jelent a vasúti eszközök hosszú élettartamának biztosítása, mivel nem létezik a vasúti infrastruktúra karbantartására irányuló többéves program.

               (16)Lengyelország meglévő fosszilistüzelőanyag-kapacitásának körülbelül 60 %-a 30 évnél régebbi. Ezért e téren a következő években jelentős beruházásokra lesz szükség. 2016-ban a villamosenergia-hálózatok összekapcsolásának szintje a legalacsonyabbak között volt az EU-ban. A jelentős mennyiségű leszerelendő kapacitás és a növekvő villamosenergia-kereslet mellett ez rontja a megfelelő villamosenergia-termelés biztosítására vonatkozó kilátásokat. A megújuló energiára vonatkozó 2020-as kötelező nemzeti cél megvalósulását kockázatok övezik. Az LNG-terminál elindítását követően Lengyelország jelentős mértékben javította gázellátásának biztonságát. Továbbfejlesztette emellett a nemzeti gázátviteli és -elosztó hálózatát. A regionális jelentőséggel bíró gázhálózati-rendszerösszekötők építése azonban nem haladt a tervek szerint.

               (17)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Lengyelország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Lengyelországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Lengyelország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (18)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a konvergenciaprogramot, és arról alkotott véleményét
                  10
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Lengyelország 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Folytasson olyan költségvetési politikát, amely összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel; ez 2018 vonatkozásában jelentős költségvetési kiigazítást tesz szükségessé. Szakpolitikai fellépései során igyekezzen olyan költségvetési irányvonalat kialakítani, amely hozzájárul a folyamatban lévő élénkülés megerősítéséhez, és biztosítja Lengyelország államháztartásának fenntarthatóságát. Tegyen lépéseket a közkiadások hatékonyságának javítása és a kedvezményes héamérték alkalmazásának korlátozása érdekében.

               2.Hozzon intézkedéseket a munkaerőpiaci részvétel növelésére, különösen a nők, az alacsony képzettségűek és az idősebb munkavállalók esetében, többek között a megfelelő készségek előmozdítása és a tartósabb jellegű munkaszerződésekre épülő foglalkoztatási formák akadályainak eltávolítása révén. Biztosítsa a nyugdíjrendszer fenntarthatóságát és megfelelőségét a tényleges nyugdíjbavonulási életkor megemelésére irányuló intézkedésekkel és a kedvezményes nyugdíjrendszerek reformjának megkezdésével.

               3.Hozzon intézkedéseket a beruházások akadályainak eltávolítására, különösen a közlekedési ágazatban.

               Kelt Brüsszelben,

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2017) 520 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 és P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  SWD(2017) 86 final.

                     (7)
                  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke, (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  A nettó államháztartási kiadások nem tartalmazzák a kamatkiadásokat, az uniós programokra fordított azon kiadásokat, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, sem pedig az álláskeresési ellátásokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásait. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve, a diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (10)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.11.26.
            COM(2015) 692 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            az euróövezet gazdaságpolitikájáról
            {SWD(2015) 700 final}

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               az euróövezet gazdaságpolitikájáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésével együttesen értelmezett 136. cikkére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az euróövezetben továbbra is mérsékelt ütemű a gazdasági élénkülés
                  3
               . Az euróövezet növekedésének fenntartása és erősítése folyamatos politikai erőfeszítést igényel a köz- és magánszektorbeli kiegyensúlyozott kiigazítás elősegítése, a gazdaság alkalmazkodóképességének javítása és a gazdaság közép- és hosszú távú növekedési potenciáljának növelése érdekében. A növekedés ütemét akadályozza a közelmúltbeli gazdasági és pénzügyi válság hagyatéka, többek között a folyamatban lévő külső egyensúly-helyreállítás, a magas állam- és magánadósság, a magas munkanélküliség, valamint a tartós strukturális merevségek a nemzeti munkaerő- és termékpiacokon. A beruházások gyengék maradnak egyrészt ezen tényezők, másrészt más szűk keresztmetszetek, például a kedvezőtlen üzleti környezet, a nem hatékony közigazgatás, valamint a finanszírozáshoz való hozzáférés elé gördülő akadályok miatt.

               (2)A 2016. évi éves növekedési jelentésben valamennyi uniós tagállam számára megfogalmazott szakpolitikai prioritásokkal összhangban meg kell erősíteni az olyan ambiciózus strukturális reformok végrehajtását, amelyek fokozzák a termelékenységet és a növekedési potenciált
                  4
               . A strukturális reformok, ha a tagállamok közösen hajtják végre őket, a kereskedelmi és pénzügyi csatornákon keresztül megjelenő pozitív tovagyűrűző hatások révén az euróövezet egésze számára előnyöket nyújtanak. A munkaerőpiacok ellenálló képességének javítására irányuló reformok terén elért némi haladás ellenére az euróövezetben továbbra is jelentős eltérések mutatkoznak, különösen a tartós és az ifjúsági munkanélküliségi ráta tekintetében. Azok a tagállamok, amelyek a válságot megelőzően a hajtották végre az átfogó munkaerő-piaci és szociális védelmi reformjaikat, a gazdasági visszaesés során jobban tudták támogatni a foglalkoztatást és megőrizni a méltányosságot. Az ilyen reformok rugalmas és kiszámítható szerződéses megállapodásokat, átfogó, egész életen át tartó tanulási stratégiákat, hatékony aktív munkaerő-piaci politikákat, valamint modern szociális védelmi rendszert foglalnak magukban. A munkát terhelő adóék csökkentése – különösen a kis jövedelmű munkavállalók esetében – és a méltányos adórendszer javíthatja az eredményeket.

               (3)A reformok megfelelő kidolgozása és gyors végrehajtása segíthet az euróövezetben meglévő egyensúlyhiányok leküzdésében és az újak kialakulásának megelőzésében. Az eurócsoport tematikus párbeszédei – amelyek kiemelt figyelmet fordítanak a referenciaértékeken alapuló teljesítményértékelésre, a bevált gyakorlatokra és az egymásra gyakorolt nyomásra – hozzájárulhatnak a legjobb teljesítményhez való konvergencia elősegítéséhez. Az eurócsoportnak tehát még inkább erősítenie kell az azokon a területeken zajló reformokra irányuló tematikus párbeszédeket, amelyek létfontosságúak a GMU működéséhez, és rendszeresen nyomon kell követnie az euróövezeti tagállamok reformjainak végrehajtását és a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás keretében történő egyensúlyhiány-kiigazítások terén tett előrelépést.

               (4)A költségvetési politikák alapvető közös érdeket jelentenek a gazdasági és monetáris unió tekintetében. Azon tagállami költségvetési politikák, amelyek tiszteletben tartják a közös költségvetési szabályokat, nélkülözhetetlenek az adósság fenntarthatóságához és annak lehetővé tételéhez, hogy a fiskális stabilizátorok működhessenek és tompíthassák az országspecifikus sokkokat. Ezen felül az euróövezeti tagállamok közötti átgyűrűző hatások fényében elengedhetetlen a megfelelő költségvetési irányvonal elérése az euróövezet egészének szintjén, valamint a prociklikus költségvetési politikák elkerülése. Mindez megkívánja a költségvetési politikák euróövezeten belüli koordinációjának megerősítését a Stabilitási és Növekedési Paktum teljes mértékű tiszteletben tartása mellett. Ezzel összefüggésben az általános makrogazdasági feltételek és a növekedést visszavető kockázatok fényében az euróövezet várható 2016. évi, nagy vonalakban semleges összesített költségvetési irányvonala megfelelőnek tűnik. 2017 vonatkozásában a fokozatosan záródó kibocsátási résre vonatkozó előrejelzésre alapozva a költségvetési politikáknak ki kell egyensúlyozniuk a prociklikusság elkerülésének szükségességét és az államadósság csökkentését a költségvetési tartalékok helyreállítása érdekében. Ennek türköződnie kell a 2016 tavaszára elkészítendő aktualizált stabilitási programokban, figyelembe véve a legutóbbi gazdasági és költségvetési fejleményeket. A költségvetési stratégiák összetétele még nem segíti elő kellőképpen a növekedést. Az euróövezeti tagállamoknak szóló, 2015 nyarán tett ajánlásokkal
                  5
                összhangban a tagállamoknak tematikus megbeszéléseket kell tartaniuk az államháztartások minőségének és fenntarthatóságának javításáról.

               (5)A bankuniót teljes mértékben meg kell valósítani. Először, a bankok helyreállításáról és szanálásáról szóló irányelvet 2015. november 30-ig teljes mértékben át kell ültetni; ez a 28 tagállam mindegyikének kötelessége. Másodszor, a bankszanálás tekintetében késedelem nélkül meg kell hozni a megfelelő áthidaló finanszírozási intézkedéseket annak érdekében, hogy az Egységes Szanálási Alap 2016. január 1-jétől képes legyen kielégíteni bármely lehetséges finanszírozási igényt. Ezen felül az átmeneti időszak során a lehető leghamarabb megállapodásra kell jutni az Egységes Szanálási Alap költségvetési szempontból semleges védőhálójáról. Végezetül, a bankunió továbbfejlesztésének részeként a Bizottság 2015. november 24-én javasolta az euróövezeti tagállamok számára létrehozandó európai betétbiztosítási rendszer kialakítását
                  6
               .

               (6)Az euróövezetben a pénzügyi piaci feltételek a laza monetáris politikai irányvonal fényében továbbra is általában kedvezőek. A még mindig gyenge alapvető gazdasági tényezők és a magas eladósodottság a magánszektorban azonban továbbra is érezteti hatását a banki kölcsönzés és ezért a gazdasági növekedés vonatkozásában. A bankok mérlegére továbbra is nyomás nehezedik a nagy számú nemteljesítő hitelek miatt, ami hátráltatja a hitelezési tevékenységet. A fizetésképtelenségre vonatkozó eltérő és néha nem megfelelő szabályozás az EU-ban hozzájárul a magánszektor adósságállománya csökkentésének késleltetéséhez, visszatartva a beruházásokat.

               (7)A gazdasági és monetáris unió felépítésének megerősítésében nemrég elért eredmények ellenére a munkát folytatni kell a GMU megvalósítása érdekében. Az öt elnök 2015 júniusi jelentése mutatja az utat a GMU legkésőbb 2025-ig történő megvalósításához
                  7
               . 2015. október 21-én az Európai Bizottság elfogadta a jelentést nyomon követő első javaslatcsomagot
                  8
               . Az euróövezet tagállamainak közösen kell szerepet vállalniuk és kellő időben előrelépniük azon rövid és közép távú kezdeményezések végrehajtása terén, amelyek a gazdasági és monetáris unió megvalósítására irányulnak. Az euróövezeten belüli konvergencia további elősegítése céljából a javaslatok olyan intézkedéseket tartalmaznak, amelyek az európai szemeszter euróövezeti dimenziójának megerősítésére irányulnak, többek között az euróövezeti ajánlás korábbi közzététele révén, azzal a céllal, hogy a folyamat elején azonosíthatók legyenek a közös kihívások és tájékoztatást nyújtson az euróövezeti tagállamoknak szóló – az európai szemeszter során későbbiekben elfogadandó – országspecifikus ajánlások kialakításával kapcsolatban.

               AJÁNLJA, hogy az euróövezeti tagállamok a 2016–2017. közötti időszakban – egyénileg és kollektíven – tegyenek intézkedéseket az eurócsoporton belül a következők érdekében:

               1.Olyan politikák megvalósítása, amelyek támogatják a fellendülést, elősegítik a konvergenciát, a makrogazdasági egyensúlyhiányok kiigazítását, valamint javítják az alkalmazkodóképességet. Ennek érdekében a tagállamoknak – különösképpen azoknak, amelyekben nagy a magánszektor adósságállománya és a külső adósság – olyan reformokat kell végrehajtaniuk, amelyek növelik a termelékenységet, támogatják a munkahelyteremtést, fokozzák a versenyképességet és javítják az üzleti környezetet. A nagy folyófizetésimérleg-többlettel rendelkező tagállamoknak prioritási intézkedéseket kell végrehajtaniuk, amelyek segítenek a többletmegtakarításokat átcsatornázni a belföldi gazdaságba, fellendítve ezzel a belföldi beruházásokat.

               2.Olyan reformok végrehajtása, amelyek ötvözik i. a munkaerő-piaci átmenetet elősegítő és a kétszintű munkaerőpiac kialakulását elkerülő, rugalmas és megbízható szerződéses megállapodásokat; ii. az átfogó, egész életen át tartó tanulási stratégiákat; iii. a munkanélküliek munkaerőpiacra való újbóli belépését célzó hatékony szakpolitikákat; iv. a korszerű szociális védelmi rendszereket, amelyek támogatják a rászorulókat és ösztönzik a munkaerő-piaci integrációt, valamint v. a nyitott és versenyképes termék- és szolgáltatási piacokat. A munkát terhelő adóék költségvetési szempontból semlegesen történő csökkentése – különösen az alacsony keresetűek esetében – a munkahelyteremtés érdekében.

               3.A tervezett, nagy vonalakban semleges költségvetési irányvonal fenntartása 2016-ban. 2017. tekintetében az államadósság csökkentését a költségvetési tartalékok helyreállítása érdekében a prociklikusság elkerülésével, a Stabilitási és Növekedési Paktum teljes mértékű tiszteletben tartása mellett. Az egyes tagállamok költségvetési kiigazításai közötti differenciálás, figyelembe véve egyedi helyzetüket a Stabilitási és Növekedési Paktum szerint rájuk vonatkozó követelmények és a saját stabilizációs igényeik szempontjából, valamint az euróövezeti országokat érintő átgyűrűző hatásokat. Ennek érdekében az euróövezet költségvetési irányvonalát a stabilitási programok és a költségvetésiterv-javaslatok kidolgozása és előterjesztése előtt időben meg kell vitatni.

               4.A bankok nemteljesítő hitelei fokozatos leépítésének elősegítése, valamint a vállalkozásokra és háztartásokra vonatkozó fizetésképtelenségi eljárások javítása. Azon tagállamok esetében, ahol nagy a magánszektor adósságállománya, a hitelállomány rendezett leépítésének elősegítése, ideértve az magánszektor fenntarthatatlan adósságának szanálását is.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  A Bizottság 2015. évi őszi gazdasági előrejelzése

                     (4)
                  2016. évi éves növekedési jelentés

                     (5)
                  HL C 272., 2015.8.18., 98. o

                     (6)
                  COM(2015) 586 final, 2015.11.24.

                     (7)
                  Az európai gazdasági és monetáris unió megvalósítása; a jelentést Jean-Claude Juncker készítette, akivel ebben szorosan együttműködött Donald Tusk, Jeroen Dijsselbloem, Mario Draghi és Martin Schulz

                     (8)
                  http://ec.europa.eu/priorities/economic-monetary-union/docs/single-market-strategy/communication-emu-steps_en.pdf


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.5.18.
            COM(2016) 347 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Svédország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Svédország 2016. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Svédország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Svédország 2016. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2016. március 17–18-án jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2015. november 26-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Svédországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)2016. február 26-án közzétették a Svédországra vonatkozó 2016. évi országjelentést
                  5
               , amely értékelte a Svédország által tett előrelépéseket a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások kezelése, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek teljesítése terén. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is. 2016. március 8-án a Bizottság bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit
                  6
               . Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Svédországban makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. A magas és egyre növekvő lakásárakból adódóan a háztartások adósságállománya is magas és növekszik – ez a pozitív hiteláramlások összefüggésében a rendezetlen korrekció kockázatával jár, ami a reálgazdaságot és a bankszektort is érinti. Makroprudenciális szakpolitikai intézkedéseket hajtottak végre, amelyek azonban elégtelennek bizonyulhatnak. Továbbra is szakpolitikai hiányosságok figyelhetők meg a lakhatással kapcsolatos adózás, a jelzáloghitel-törlesztés, a lakáskínálat alakulása és a lakásbérleti piac terén.

               (3)Svédország 2016. április 28-án benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU rendelet 23. cikkének megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. Az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban
                  7
                a Bizottság részletesen kifejtette e rendelkezés esetleges alkalmazását.

               (5)Svédország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2016. évi konvergenciaprogramja értelmében a kormány a programidőszak egésze során a –0,4 %-os GDP-arányos államháztartási egyenleg elérésére, valamint a középtávú költségvetési cél – vagyis a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiány – változatlan teljesítésére törekszik. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság 2016-ban várhatóan 42,5 %-ra mérséklődik, és a további csökkenés eredményeként 2019-ben 39,1 % lesz. A költségvetési előrejelzés alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv 2016-ig megalapozott, azt követően pedig óvatos. A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2016-ban a GDP –0,5 %-ának, 2017-ben pedig a GDP –0,9 %-ának fog megfelelni, ami a középtávú költségvetési célt meghaladó mértéket jelent. Az esetleges jövőbeli eltérések értékelésekor azt a követelményt fogják alapul venni, hogy sikerült-e a strukturális egyenleget a középtávú költségvetési célnak megfelelő szinten tartani. A konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint Svédország várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (6)Svédországban igen nagy a háztartások adósságállománya, és az elmúlt évtized során a leggyorsabban növekvők közé tartozott az uniós tagállamok viszonylatában. A Riksbank (Svédország központi bankja) becslése szerint 2015-ben a háztartások adósságállománya az éves rendelkezésre álló jövedelemhez viszonyítva 175 %, a GDP-hez képest pedig 87 % volt. Svédországban viszonylag alacsony az ingatlanadó és a jelzáloghitel-kamatok nagymértékben leírhatók, így a lakástulajdon megszerzéséhez biztosított adóösztönzők Unió-szerte a legerősebbek közé tartoznak. A háztartások nagymértékű eladósodottsága veszélyezteti a makrogazdasági stabilitást. A kormány lépéseket tett a háztartások eladósodottságának visszaszorítása érdekében, többek között kidolgozta az új jelzáloghitelek törlesztésére vonatkozó kötelező erejű előírások bevezetéséről szóló jogszabályt, amelyet a parlament 2016. március 23-án elfogadott. E kulcsfontosságú intézkedés elfogadására jelentős késedelemmel került sor, mivel aggályok merültek fel a makroprudenciális hatóság ilyen előírás bevezetésére vonatkozó mandátuma kapcsán. Fennáll annak a kockázata, hogy a fokozódó svédországi egyensúlyhiány kezeléséhez adott esetben szükséges további intézkedések is hasonló késedelmet fognak szenvedni, hacsak felül nem vizsgálják a makroprudenciális hatóság hatáskörét szabályozó jogi keretet. Végül, a kormány nem lépett fel annak érdekében, hogy kiigazítsa a fiskális ösztönzőket, például a jelzáloghitel-kamatok adóból való leírhatóságának mérséklése vagy az ingatlanadó-rendszer felülvizsgálata útján.

               (7)A svédországi lakáspiac változatlanul az instabilitás lehetséges forrása. Az utóbbi 20 évben csaknem folyamatosan emelkedtek a lakásárak, különösen ami Stockholm és Göteborg nagyvárosi területeit illeti. A folyamatos lakásár-emelkedés nem csupán az erős fundamentumokra – például a rendelkezésre álló jövedelem növekedésére – vezethető vissza, hanem a lakáspiac strukturális hatékonysági problémáit is tükrözi. A lakáskínálatra káros hatást gyakorolt a meglévő lakásállomány nem hatékony kihasználása, a bérleti díjak magas fokú ellenőrzése, a gyenge építőipari verseny, az új építkezések céljából rendelkezésre álló területek szűkössége, továbbá a hosszadalmas és összetett tervezési eljárások. Az ingatlaneladásból származó tőkenyereség tranzakciós adójának jelenlegi felépítése visszaveti a meglévő lakásállomány hatékonyabb felhasználásának potenciálját. A strukturális hatékonysági problémák túl kevés lakásberuházást és széles körű lakáshiányt eredményeznek, és hozzájárulnak a lakásárak tartós emelkedéséhez. A rendelkezésre álló megfizethető lakások hiánya egyúttal a munkaerő-piaci mobilitást is korlátozza, és hátráltatja a migránsok hatékony munkaerő-piaci integrációját. A kormány végrehajtott bizonyos intézkedéseket, többek között fokozta a lakásszektorbeli beruházásokhoz nyújtott állami finanszírozást és egyszerűsített egyes tervezési eljárásokat. 2015 decemberében egy építőipari ágazati versenyvizsgálat több lehetséges intézkedést vázolt fel, például a szociális lakásokkal kapcsolatos szerződések átláthatóságának javítása céljából. A kormány mindazonáltal nem lépett előre a bérletidíj-megállapítási rendszer reformja terén.

               (8)A viszonylag jó beruházási teljesítmény ellenére Svédország olyan kihívásokkal néz szembe, amelyek hosszú távon károsan érinthetik az ország versenyképességét. Különösen a lakáspiacon tapasztalható strukturális hatékonysági problémák fogják vissza az e területre irányuló beruházásokat. A városi területeken belüli, illetve azok közötti összekapcsoltság javítását célzó infrastrukturális beruházások – a lakáshiányból adódó korlátokra tekintettel – nem kielégítők.

               (9)A PISA-felmérés szerint az OECD-országok közül Svédországban esett vissza legnagyobb mértékben a 15 évesek iskolai teljesítménye az elmúlt évtizedben, így a svéd eredmények jelenleg az uniós és az OECD-átlagtól is elmaradnak. A romló iskolai oktatási eredmények magukban hordozzák annak kockázatát, hogy hosszú távon kedvezőtlenül alakulhat Svédország versenyképessége és innovációs kapacitása. Az oktatás terén jelentkező kihívást súlyosbítja, hogy a migráns háttérrel rendelkező és nem rendelkező tanulók teljesítménye lényeges különbséget mutat. Ezt az eltérést kiemelt figyelemmel kell kezelni a nagyszámú újonnan érkezett fiatal migránsra való tekintettel, akiket integrálni kell az oktatási rendszerbe. Az oktatási intézmények zavaros finanszírozási mechanizmusai és az oktatási rendszer különböző szintjein történő forrásfelhasználás következetlen nyomon követése gátolja az erőforrások hatékony felhasználását. A kormány további forrásokat mozgósított az oktatási eredmények javítása és a méltányosság fokozása érdekében, és lépéseket tesz az újonnan érkezett migránsok oktatásba való integrációja céljából.

               (10)A menekültek elmúlt évben tapasztalt nagymértékű beáramlása számos társadalmi és gazdasági következménnyel jár Svédországban. Míg a menekültek beáramlása rövid távon minden bizonnyal megemeli a közkiadásokat és további belső keresletet hoz létre – ezáltal növelve a GDP-t –, addig a foglalkoztatásra és növekedésre gyakorolt középtávú hatás a menekültek sikeres munkaerő-piaci és társadalmi beilleszkedésén múlik, aminek az oktatási támogatás is részét képezi. Ez a téma uniós és tagállami szinten egyaránt a politikai napirend élén szerepel, és szoros nyomon követés és részletes elemzés tárgya lesz, többek között a 2017. évi országjelentés keretében.

               (11)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Svédország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2016. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Svédországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Svédország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1. ajánlás tükrözi az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat.

               (12)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a konvergenciaprogramot, és azt a véleményt fogalmazta meg
                  8
               , hogy Svédország várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (13)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a konvergenciaprogramot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Svédország 2016–2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Az adóügyi ösztönzők kiigazítása – különösen a jelzáloghitel-kamatok adóból történő leírhatóságának fokozatos korlátozása vagy a rendszeres ingatlanadók növelése – révén fogja vissza a háztartások adósságállományának növekedését. Biztosítsa, hogy a makroprudenciális hatóság megfelelő jogi mandátummal rendelkezzen a pénzügyi stabilitást garantáló intézkedések késedelem nélküli végrehajtásához. Ösztönözze a lakásberuházásokat és javítsa a lakáspiac hatékonyságát, többek között a lakásbérleti díjak rugalmasabb megállapításának bevezetése, valamint a tőkenyereség-adó kialakításának az ingatlanpiaci tranzakciók előmozdítását célzó felülvizsgálata révén.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2016) 347 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 és P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  SWD(2016) 95 final.

                     (6)
                  COM(2016) 95 final.

                     (7)
                  COM(2014) 494 final.

                     (8)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.5.13.
            COM(2015) 259 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Spanyolország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Spanyolország 2015. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Spanyolország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Spanyolország 2015. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot. Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Spanyolország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Spanyolország 2014. évi aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2014. november 28-án a 473/2013/EU rendeletnek
                  5
                megfelelően kiadta Spanyolország 2015-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét
                  6
               .

               (4)A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  7
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  8
               , amelyben Spanyolországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához, a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Spanyolországra vonatkozó 2015. évi országjelentését
                  9
               . Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Spanyolország által elért eredményeket. Az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Spanyolországban makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek határozott szakpolitikai intézkedéseket és egyedi nyomon követést tesznek szükségessé. Mindenekelőtt – a folyó fizetési mérleg egyensúlyának helyreállítása terén elért eredmények ellenére – az állami és magánszektor magas adósságállományával és az erőteljesen negatív nettó nemzetközi pozícióval összefüggő kockázatokra kell a továbbiakban is figyelmet fordítani, tekintetbe véve az igen magas munkanélküliséget. Különösen nagy szükség van a spanyol gazdaságra gyakorolt káros hatások, valamint – a spanyol gazdaság méretéből adódóan – a gazdasági és monetáris uniót érintő negatív továbbgyűrűző hatások kockázatát csökkentő intézkedésekre.

               (7)Spanyolország 2015. április 30-án benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és 2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)Spanyolország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A 2015. évi stabilitási programja szerint a kormány úgy tervezi, hogy a GDP-arányos államháztartási hiány 2015-ben 4,2 %-ra, majd 2016-ra fokozatosan a GDP 2,8 %-áig süllyed. A kormány tervei szerint a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési pozícióként meghatározott középtávú cél 2019-ben valósul meg. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság várhatóan a GDP 98,9 %-ának megfelelő mértéken tetőzik 2015-ben, és fokozatos csökkenést követően 2018-ra 93,2 %-ra esik vissza. A fenti költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2015-re megalapozott, az azt követő időszakra vonatkozóan pedig optimista. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján a GDP-arányos hiány 2015-ben 4,5 %-ot, 2016-ban pedig 3,5 %-ot tesz majd ki. Így fennáll annak a kockázata, hogy a 2015-re és a 2016-ra meghatározott államháztartási hiánycélokat nem sikerül megvalósítani. Emellett a Spanyolország által a 2013–2016-os időszakra tervezett költségvetési kiigazítás mértéke várhatóan elmarad az ajánlottól, és 2015–2016-ban további strukturális intézkedésekre lesz szükség. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Spanyolország nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Spanyolország tett némi előrehaladást a közszektor lejárt kereskedelmi tartozásainak felszámolása terén. 2014-ben Spanyolország előrelépést tett az egészségügyi, az oktatási és a szociális kiadások regionális szintű racionalizálására irányuló javaslatok meghatározása tekintetében is, ám ezeket végül nem fogadták el. A regionális szintű gyógyszer- és egészségügyi kiadásokra vonatkozó kiadási szabály bevezetéséről szóló jogszabálytervezetet azonban jelenleg tárgyalja a parlament.

               (9)A költségvetési stabilitásról és a pénzügyi fenntarthatóságról szóló törvény preventív, korrekciós és végrehajtási intézkedéseinek végrehajtása lassan halad előre. Az egészségügyi ágazat költséghatékonysága javult, de továbbra is alapvetően fontos a gyógyszerkiadások növekedésének féken tartása, és különösen a kórházak gyógyszerkiadásainak nyomon követése. A villamosenergia-rendszer tekintetében a hiányt 2014-ben eredményesen felszámolták, és a fizetésképtelenné vált útdíjas autópályák problémájára megoldást találtak, így csökkentek az államra háruló költségek. Ugyanakkor Spanyolország nem alakította ki a jövőben megvalósuló nagy infrastrukturális projektek vizsgálatának rendszerét.

               (10)Némi előrelépés történt az adóügy területén, mivel átfogó adóreformot vezetnek be az adórendszer egyszerűsítése, továbbá a növekedést és a munkahelyteremtést ösztönző jellegének megerősítése érdekében. 2014. november 20-án adóreformot fogadtak el, amely 2015 januárjától hatályos, és a személyi jövedelemadókra és a társasági adókra terjed ki. Szintén történt előrelépés az adócsalás elleni küzdelemben, a környezetvédelmi adók terén azonban nem. A spanyol bankszektor, különösen az állami támogatásban részesült bankok szerkezetátalakítása jól halad előre. Ezzel egyidejűleg a nem banki finanszírozáshoz való hozzáférést javító közelmúltbeli intézkedések – legalábbis bizonyos mértékben – javították a vállalatok finanszírozáshoz jutási lehetőségeit, különös tekintettel arra, hogy a spanyol vállalatok jelentős mértékben függenek a banki hitelektől. E reformok teljes körű végrehajtása alapvetően fontos az erőforrások újraelosztásának elősegítéséhez és a folyamatban lévő kiigazítás támogatásához. Az eddig bevezetett reformok keretében még nem kezelt fennmaradó problémákkal szintén foglalkozni kell. Történt bizonyos mértékű előrehaladás a vállalatok fizetésképtelenségének kezelésére szolgáló rendszer hiányosságainak megszüntetése terén, és 2015. február 27-én elfogadták a magáncsődről szóló királyi törvényerejű rendeletet. A fizetésképtelenségi ügyek kezeléséhez rendelkezésre álló adminisztratív és igazságügyi kapacitás azonban további fejlesztésre szorul.

               (11)A hosszú távú munkanélküliség magas szintje és a munkaerő-piaci szegmentáció továbbra is visszafogja a termelékenység növekedését és rontja a spanyolországi munkafeltételeket. A szociális partnerek jelenleg tárgyalják a 2015–2017-es időszakra vonatkozó átfogó szakmaközi megállapodást. Ezzel kapcsolatban – figyelembe véve az igen magas munkanélküliségi rátát – szükség lehet arra, hogy rövid távon egyes ágazatokban és vállalatoknál a bérek a termelékenységi szintnél kisebb mértékben növekedjenek, a munkahelyteremtés és a versenyképesség további javítása érdekében. Várhatóan ez felhívná a figyelmet arra, hogy ágazati és vállalati tárgyalások révén fontos érvényre juttatni azt az elvet, hogy a béreket a vállalaton belüli termelékenységbeli eltérésekkel összhangban célszerű emelni. A szabályozási reform ellenére az ideiglenesen foglalkoztatott munkavállalók aránya 2014-ben ismét emelkedett és meghaladta a 24 %-ot, különösen a fiatalokat és az alacsony képzettségű munkavállalókat érintve. Ráadásul a bevezetett új típusú munkaszerződések és a munkaadók körében a határozatlan idejű foglalkoztatást ösztönző intézkedések által biztosított lehetőségeket a jelek szerint még nem használják ki teljes mértékben. A spanyol hatóságok bejelentették, hogy 2016 májusában értékelni fogják a munkaadók számára az új alkalmazottak felvételéhez kapcsolódóan nyújtott támogatásokat. Az állami foglalkoztatási szolgálat és a szolgáltatásokat kiszervezés alapján nyújtó szervek kapacitása alapvetően fontos az aktív munkaerő-piaci és aktivizálási politikák hatékonyságához és célirányos kialakításához, beleértve az eredményes átképzést is, amely lehetővé teszi a munkavállalók számára, hogy a több új munkahelyet kínáló ágazatokba lépjenek át. Spanyolország korlátozott előrelépést tett az állami foglalkoztatási szolgálat korszerűsítésének felgyorsításában és a regionális különbségek kezelésében.

               (12)Az ifjúsági munkanélküliség továbbra is igen magas Spanyolországban (meghaladja az 53 %-ot), és a korai iskolaelhagyás aránya az EU-n belül a legmagasabbak között van. Spanyolország jelenleg hajtja végre az oktatás minőségéről szóló 8/2013. sz. törvény által bevezetett új oktatási programokat, amelyek célja az alap- és középfokú oktatás színvonalának javítása. Korlátozottak az eredmények a szakoktatásnak és a szakképzésnek a munkaerő-piaci igényekkel való összehangolása terén, és lemaradás tapasztalható a felsőoktatási intézmények és a munkaadók közötti együttműködést javító intézkedések tekintetében. Vannak tervek a duális szakképzési program 2015-ig való meghosszabbítására, ám végrehajtásában továbbra is jelentős különbségek vannak a régiók között. Külön bizottság jött létre, hogy megvizsgálja az oktatási és képzési tantervek munkaerő-piaci igényeknek való megfelelését.

               (13)Spanyolország korlátozott előrelépést tett szociális védelmi rendszere hatékonyságának növelésében. Új aktivizálási programot hozott létre a tartósan munkanélküli személyek számára, amely jövedelemtámogatást és álláskereséshez való segítséget egyaránt biztosít. A foglalkoztatási és a szociális szolgálatok közötti korlátozott koordináció és a különböző minimáljövedelem-rendszerek inkompatibilitása azonban csökkentette a szociális támogatási programok hatékonyságát. A szegénység magas szintjével küzdve – amely az alacsony jövedelmű, gyermeket nevelő háztartásokat különösen sújtja –, Spanyolország mérsékelt előrelépést tett a családtámogatási programok és a gondozási szolgáltatások célzottságának javítása terén.

               (14)A strukturális reformoknak ki kell terjedniük a vállalkozások növekedését visszafogó akadályok felszámolására, a kkv-knak a piacbővítéshez és az innovációhoz nyújtott segítségre, az exportkapacitás javítására, a munkahelyteremtés ösztönzésére, a vállalatok versenyben való hatékonyabb részvételének előmozdítására – ideértve a belső piacokat is –, valamint általában a termelékenység javítására. Spanyolország megkezdte annak vizsgálatát, milyen okokra vezethető vissza a kis- és mikrovállalkozások jelentős aránya a gazdaságában. A kormány számára segítséget nyújthat a vállalkozások növekedését gátló szabályozási akadályok felszámolásához annak tanulmányozása, hogy miért nem nőtt a vállalkozások mérete. Bár történt némi előrelépés a piaci egységről szóló 20/2013. sz. törvény végrehajtása terén, a regionális kormányzati szinten még mindig vannak elmaradások. A környezetvédelmi engedélyek szabályozásáról szóló törvényt még nem hajtotta végre minden régió. A szakmai szolgáltatások és a szakmai szervezetek reformjának elfogadása tekintetében nem történt haladás. Spanyolország növekedési potenciálját továbbra is visszafogják kutatási és innovációs rendszerének strukturális gyengeségei. Ezért továbbra is alapvetően fontos az új finanszírozási források meghatározása, az erőforrások eredményes és hatékony felhasználásának garantálása, az új kutatási ügynökség felállítása, valamint az innovációt jobban támogató üzleti környezet kialakítását segítő intézkedések előmozdítása.

               (15)A vasúthálózat tekintetében történt némi előrelépés, olyan intézkedések révén, amelyek célja a hatékony verseny biztosítása a vasúti teher- és személyszállítás terén. 2014. július 4-én a Minisztertanács elfogadta a 8/2014. sz. királyi törvényerejű rendeletet, amely létrehoz egy alapot a tengeri kikötők szárazföldi megközelíthetőségének javítása céljából.

               (16)Spanyolország előrelépést tett a közigazgatás reformjával foglalkozó bizottság ajánlásainak a kormányzat valamennyi szintjén való végrehajtása terén. A reform hatásai azonban – a hatékonyság javítása és költségvetési megtakarítások elérése tekintetében – egyelőre főként nemzeti szinten érzékelhetők. A közigazgatási határozatok átláthatóságának fokozása érdekében fontos lépések valósultak meg, ugyanakkor nem történt előrehaladás a felügyeleti rendszerek megerősítése terén, különösen, ami a regionális és helyi szintű közbeszerzést illeti. Nem került sor intézkedésekre a közbeszerzésre és a várostervezésre vonatkozó felügyeleti hatáskörök megerősítése érdekében. Korlátozott előrehaladás történt az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának javítására irányuló reformok elfogadása terén: 2015. február 27-én benyújtották a parlamentnek az igazságszolgáltatásról és a polgári eljárásról szóló, bizonyos reformokat magukba foglaló jogszabálytervezeteket; a jogsegélyről és a peren kívüli eljárásról szóló jogszabálytervezetekre vonatkozóan folyamatban van a parlamenti eljárás. Némi előrehaladás történt a már elfogadott reformok végrehajtása terén, ideértve az igazságügyi digitalizálás bevezetéséről és a régiók elektronikus ügyviteli rendszerei interoperabilitásának javításáról szóló Oficina Judicial reform végrehajtását is. Folytatni kell az erőfeszítéseket e területen.

               (17)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Spanyolország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Spanyolországnak címzett ajánlások nyomán hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Spanyolország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat.

               (18)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Spanyolország stabilitási programját, és arról alkotott véleményét
                  10
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (19)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Spanyolország nemzeti reformprogramját és stabilitási programját. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi.

               (20)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat adott ki azon tagállamok számára, amelyek pénzneme az euró. Spanyolországnak ezen ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

               AJÁNLJA, hogy Spanyolország 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.biztosítsa a túlzott hiány 2016-ra történő tartós korrekcióját a szükséges strukturális intézkedések megtételével 2015 és 2016 folyamán, valamint azáltal, hogy a rendkívüli bevételeket a hiány és az adósság csökkentésére használja fel. Erősítse meg a regionális államháztartás átláthatóságát és fenntarthatóságát. Javítsa az egészségügyi ágazat költséghatékonyságát, és racionalizálja a kórházi gyógyszerkiadásokat.

               2.Hajtsa végre a takarékbanki ágazat reformját, többek között jogalkotási intézkedések révén, és hajtsa végre az állami tulajdonú takarékbankok szerkezetátalakítását és privatizációját.

               3.A szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatok alapján ösztönözze a béreknek a termelékenységhez való hozzáigazítását, figyelembe véve a készségek és a helyi munkaerő-piaci feltételek tekintetében fennálló különbségeket, valamint a különböző régiók, ágazatok és vállalatok gazdasági teljesítménye közötti eltéréseket. Tegyen lépéseket az álláskereséshez nyújtott segítség és tanácsadás minőségének és hatékonyságának javítása érdekében, többek között az ifjúsági munkanélküliség visszaszorítására tett erőfeszítések keretében. Egyszerűsítse a minimáljövedelem- és családtámogatási programokat és ösztönözze a regionális mobilitást.

               4.Számolja fel a vállalkozások növekedését gátló akadályokat, beleértve vállalatmérettel összefüggő szabályozást is, fogadja el a szakmai szolgáltatások tervezett reformját, továbbá gyorsítsa fel a piaci egységről szóló törvény végrehajtását.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2015) 259.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  HL L 140., 2013.5.27., 11. o.

                     (6)
                  C(2014) 8804 végleges

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904.

                     (9)
                  HL C(2014)8804 final.

                     (10)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.5.18.
            COM(2016) 334 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Lettország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Lettország 2016. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Lettország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Lettország 2016. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2016. március 17–18-án jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2015. november 26-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben Lettországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság szintén ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást fogadott el
                  6
               . Az ajánlást az Európai Tanács 2016. február 18–19-én jóváhagyta, majd a Tanács 2016. március 8-án elfogadta. Olyan országként, amelynek pénzneme az euró, valamint tekintettel a gazdasági és monetáris unión belüli gazdaságok közötti szoros kapcsolatra, Lettországnak gondoskodnia kell az ajánlás teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról.

               (2)2016. február 26-án közzétették a Lettországra vonatkozó 2016. évi országjelentést
                  7
               , amely értékelte a Lettország által tett előrelépéseket a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások kezelése, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek teljesítése terén.

               (3)Lettország 2016. április 14-én benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU rendelet 23. cikkének megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében Az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban
                  8
                a Bizottság részletesen kifejtette e rendelkezés esetleges alkalmazását.

               (5)2016. évi stabilitási programjában Lettország – az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára pozitív hatást gyakorló jelentős strukturális reformok, mindenekelőtt az egészségügyi ágazat 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó egészségügyi stratégiára alapozott, folyamatban lévő reformjának figyelembevétele céljából – 2017 tekintetében átmeneti, a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékű átmeneti eltérést kért a középtávú költségvetési célhoz vezető, előírt kiigazítási pályától. A reform részleteit a stabilitási program foglalja össze. A cél az egészségügyi szektornak nyújtott közfinanszírozás növelése a GDP 2015. évi 3 %-ához viszonyítva 2020-ra a GDP 4 %-ára. A becslések szerint a reform teljes körű végrehajtása 2023-ra 0,6 %-kal növeli a foglalkoztatást és 2,2 %-kal a GDP szintjét, ami hosszú távon pozitív hatást gyakorol az államháztartás fenntarthatóságára. Az értékelés szerint a növekedésre és az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára gyakorolt pozitív hatás megalapozott. A jelenlegi értékelés alapján Lettország megfelel a 2017-re kért átmeneti eltérés feltételeinek, amennyiben megfelelően végrehajtja a megállapodás szerinti reformokat, amit az európai szemeszter során fognak ellenőrizni. Mindazonáltal a megengedett átmeneti eltérés összege a minimális referenciaérték (vagyis a GDP 1,7 %-ának megfelelő mértékű strukturális hiány) betartásától függ. Ennek eredményeként a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése azt jelzi, hogy 2017-ben mozgástér áll rendelkezésre a GDP 0,1 %-ának megfelelő mértékű további átmeneti eltérésre.

               (6)Lettország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A 2016. évi stabilitási program alapján a kormány arra számít, hogy az államháztartás egyenlege fokozatosan javul, és 2019-ben eléri a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértéket. A középtávú költségvetési célhoz vezető, tervezett kiigazítási pálya – strukturális értelemben a GDP 1 %-ának megfelelő mértékű hiány – figyelembe veszi a 2017-ben és 2018-ban végrehajtandó rendszerszintű nyugdíjreformhoz, továbbá az egészségügyi ágazatban a 2017 és 2019 közötti időszakban végrehajtandó jelentős strukturális reformokhoz kapcsolódóan kért eltérést. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság 2016-ban várhatóan 40 %-ra emelkedik, majd 2018-ban 38 %-ra csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A kitűzött hiánycélok elérésének alátámasztásához 2017-től kezdődően szükséges intézkedések azonban nem kellőképpen kidolgozottak. A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése szerint az átfogó értékelés 2016 tekintetében, majd 2016 és 2017 tekintetében együttesen – változatlan politika mellett – némi eltérés kockázatára utal. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint Lettország várhatóan nagyrészt meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Mindazonáltal a megfelelés biztosításához 2016-ban további intézkedésekre lesz szükség.

               (7)A munkaképes korú lakosság számának csökkenése korlátozza a munkaerő-kínálatot és a bérek növekedése meghaladja a termelékenységet, ami veszélyezteti a költség-versenyképességet. Ezért a versenyképesség támogatásához a foglalkoztathatóság növelésére és a humántőke javítására van szükség.

               (8)A szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben élők aránya Lettországban uniós viszonylatban a legmagasabbak között van. Előkészületben van a minimumjövedelem bevezetése, de végrehajtása bizonytalan és a fiskális költségek miatt általános alkalmazása kérdéses. Emellett 2009 óta nem javult a szociális ellátások megfelelősége, ami megakadályozza a szegénység eredményes csökkentését. A minimumjövedelem-szintre irányuló reform várhatóan csökkenti a szociális ellátások jelenlegi széttagoltságát és ösztönzőt jelent a foglalkoztatásra nézve.

               (9)Az aktivizálási intézkedések hatóköre kicsi, különösen a tartósan munkanélküliek esetében. A gyenge egészségügyi és elégtelen szociális szolgáltatásokkal együtt mindez megakadályozza a munkaerőpiacra való eredményes visszailleszkedést. Az aktivizálási intézkedések igénybevételének fokozása élénkítené a foglalkoztatást.

               (10)Az egészségügy alacsony közfinanszírozása, a belülről fakadó strukturális hiányosságok, a hálapénzek nagy aránya és az optimálistól elmaradó költséghatékonyság következtében a lakosság jelentős része nem jut hozzá a szükséges egészségügyi ellátáshoz. Miközben a kritikus esetekben elsőbbséget élvez az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés, a pénzügyi korlátok általánosságban akadályozzák a szolgáltatásnyújtást.

               (11)Bár Lettország ért el eredményeket a felsőoktatási rendszer reformja terén, mindenekelőtt a minőséget jutalmazó ösztönzők biztosításával és független akkreditációs rendszer létrehozásával, szükség van a szakoktatás és -képzés javítására, különösen a tantervek reformja és a tanulószerződéses gyakorlati képzésnek megfelelő típusú programok szabályozási keretének felállítása révén, hogy javuljon minőségük és rendelkezésre állásuk. A szociális partnereknek szerepük lehet a tanulószerződéses gyakorlati képzésnek megfelelő típusú programok fejlesztésében, ahogy azt a szakképzésről szóló törvény körvonalazza.

               (12)A beruházásokat visszafogják az innovációval kapcsolatos problémák, a vállalkozói környezet hiányosságai és a csökkenő létszámú munkaerő. A gyenge innovációs ösztönzők és a széttagolt kutatási bázis akadályozza Lettország gyors és eredményes áttérését a magasabb hozzáadott értéket jelentő, és fokozottabban tudásintenzív tevékenységekre. A fizetésképtelenségi rendszer alkalmazása során a csekély befektetővédelem, összekapcsolódva a közigazgatás hatékonysági problémáival a beruházások további akadályát jelenti.

               (13)A kormány intézkedéseket tett az állami kutatási bázis jelenlegi széttagoltságának csökkentésére, minőségének javítására és a vállalkozói szektor innovációs kapacitásának megerősítésére. Az eredmények ellenére az uniós átlaggal összehasonlítva a kutatásra és innovációra fordított állami és vállalkozói szektorbeli beruházások továbbra is nagyon alacsonyak. Folytatni kell a kutatás alapjainak megszilárdítását, a kutatók számának növelése és a kutatás minőségének javítása mellett. Az intelligens szakosodási stratégián alapuló reformok teljes körű végrehajtása és a meglévő szakpolitikai eszközök teljes felhasználása ösztönözné az innovációra fordított magánberuházásokat.

               (14)A vállalkozások a beruházás akadályának tartják a fizetésképtelenségi keretet, mivel a követelések visszaszerzésének aránya alacsony, és a felszámolók felügyelete csekély mértékű.

               (15)Lettország számos sikeres kezdeményezést indított el az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának és minőségének javítása céljából. Mindazonáltal a köztisztviselők összeférhetetlenségét megelőző szabályozás – bár átfogó – bonyolult és rugalmatlan, és a formális megfelelést részesíti előnyben az egyéni esetek értékelése helyett. Emellett a korrupció elleni hivatalt belső feszültségek gyengítették, ezáltal destabilizálódott, és gyengült az intézkedéseibe, valamint azon hajlandóságába vetett általános bizalom, hogy kiemeltként kezeli a nagy horderejű ügyeket.

               (16)A közigazgatás általános hatékonysági problémái, amelyek nagyrészt a személyzet magas fluktuációjával és a közszolgálati reform késedelmeivel, valamint a gyenge projektmenedzsmenttel magyarázhatók, nem ösztönzik a kedvező befektetési környezet kialakulását. A közszférabeli javadalmazás nem kapcsolódik megfelelően a felelősségi körökhöz.

               (17)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Lettország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2016. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Lettországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Lettország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi.

               (18)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  9
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy Lettország 2016–2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Biztosítsa, hogy a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való eltérés 2016-ban és 2017-ben a rendszerszintű nyugdíjreformhoz és az egészségügyi ágazatban végrehajtandó jelentős strukturális reformokhoz kapcsolódó engedményre korlátozódjon. A növekedést ösztönző adóknak a környezetvédelmi és vagyonadók felé való elmozdításának kihasználásával csökkentse az alacsony keresetűek magas adóékét és javítsa az adózási fegyelmet.

               2.Javítsa a szociális ellátások megfelelőségét és gyorsítsa fel azokat az intézkedéseket, amelyek támogatják a kedvezményezettek elhelyezkedését és munkájuk megtartását, többek között az aktivizálási intézkedések hatókörének kiterjesztésével. Gyorsítsa fel a szakképzésben a tantervek reformját, a szociális partnerek bevonásával hozza létre a tanulószerződéses gyakorlati képzésnek megfelelő típusú programok szabályozási keretét és növelje e programok kínálatát. Javítsa az egészségügyi rendszer elérhetőségét, minőségét és, költség-hatékonyságát.

               3.Folytassa a kutatóintézetek konszolidációját és biztosítson ösztönzőket az innovációra irányuló magánberuházásokhoz. Erősítse meg az összeférhetetlenség megelőzésére irányuló szabályozást és állítson fel valamennyi közalkalmazottra vonatkozó egységes jogi keretet. Növelje a felszámolók elszámoltathatóságát és állami felügyeletét.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2016) 334 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 és P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  COM(2016) 82 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.