title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of the Netherlandsand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of the Netherlands 2011-2015

text:
           EURÓPAI BIZOTTSÁG
                                           Brüsszel, 2011.6.7.
                                           SEC(2011) 813 végleges
                                  Ajánlás
                        A TANÁCS AJÁNLÁSA
             Hollandia 2011. évi nemzeti reformprogramjáról
és a Hollandia 2011–2015 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási
                  programjáról szóló tanácsi véleményről
                        {SEC(2011) 727 végleges}
 ---pagebreak---                                                       Ajánlás
                                             A TANÁCS AJÁNLÁSA
                               Hollandia 2011. évi nemzeti reformprogramjáról
          és a Hollandia 2011–2015 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási
                                       programjáról szóló tanácsi véleményről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
   bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
   felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre1 és
   különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására2,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:
   (1)     Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa
           2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló
           javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a
           kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak
           érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség
           területén rejlő lehetőségeit.
   (2)     A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira
           vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én
           pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
           szóló határozatot3, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A
           tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban
           vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.
   1
           HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
   2
           HL C [...]., [...], [...]. o.
   3
           A 2011. évre érvényben tartotta a Tanács 2011. május 19-i 2011/308/EU határozata.
HU                                                       2                                          HU
 ---pagebreak---    (3) A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az első éves növekedési jelentést, amely az
       Európa 2020 stratégiára épülve az EU-ban követett gazdasági kormányzás új
       ciklusának kezdetét jelenti, és elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai
       koordináció első európai szemeszterét.
   (4) Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011. február 15-i és március 7-i
       következtetéseivel összhangban és a Bizottság éves növekedési jelentésének fényében)
       jóváhagyta a költségvetési konszolidáció és a strukturális reformok prioritásait.
       Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a
       költségvetési fenntarthatóság helyreállítása és a munkanélküliség munkaerő-piaci
       reformokkal való csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb erőfeszítéseket tegyen
       a növekedés felgyorsítása érdekében. Felszólította a tagállamokat, hogy ezeket a
       prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék majd be stabilitási vagy
       konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba.
   (5) Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt
       vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat
       stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba
       beépíthessék.
   (6) Hollandia 2011. április 29-én benyújtotta a 2011–2015 közötti időszakra vonatkozó,
       2011. évi aktualizált stabilitási programját, valamint 2011. évi nemzeti
       reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program
       értékelésére egyidejűleg került sor.
   (7) A korábbi erős teljesítmény ellenére a válság kibontakozásakor az igen nyitott holland
       gazdaság jelentős károkat szenvedett: a reál-GDP 2009-ben majdnem 4 %-kal szűkült.
       Az élénkülés 2009 második felében kezdődött a külső kereslet megindulásával, és
       2010 első felében jött lendületbe, ami 1,8 %-os GDP-növekedést eredményezett. A
       válság munkaerőpiacra gyakorolt hatása viszonylag visszafogott volt. A
       munkanélküliség várhatóan fokozatosan csökken a következő két évben, a 2010. évi
       4,5 %-ról 4 %-ra 2012-ben. A válság súlyosan érintette a holland államháztartást,
       aminek következtében az államháztartási hiány 2009-ben a GDP 5,5 %-ára, 2010-ben
       pedig 5,4 %-ára emelkedett. A pénzügyi intézmények támogatására és a pénzügyi
       piacok stabilizálására irányuló kormányzati műveletekből adódóan az államadósság
       mértéke GDP-arányosan 15 százalékponttal emelkedett, és 2009-ben elérte a GDP
       60,8 %-át.
   (8) Az 1466/97/EK tanácsi rendeletnek megfelelően az aktualizált stabilitási program
       értékelése alapján a Tanács véleménye szerint a stabilitási programban bemutatott
       költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott.
       A program 2011-re és 2012-re valamivel óvatosabb növekedési feltételezéseken
       alapul, mint a Bizottság szolgálatainak 2011. tavaszi előrejelzése. A stabilitási
       programban tervezettek szerint az államháztartási hiány 2012-ben – a túlzott hiány
       esetén követendő eljárásban meghatározott határidőnél egy évvel korábban – a 3 %-os
       referenciaérték alá csökken. A stabilitási programban szereplő adatok alapján a GDP
       0,5 %-át kitevő strukturális hiányban meghatározott középtávú célkitűzést majdnem
       elérik a programidőszak végére, mivel a Bizottság szolgálatai által számított
       strukturális egyenleg 2015-ben a GDP –0,8 %-a lesz. A költségvetési stratégiát 2015-
       ig teljes mértékben alátámasztják a kellően konkrét intézkedések, bár
       végrehajtásukhoz némi kockázat társul, főként az egészségügyi túlköltekezések
HU                                            3                                               HU
 ---pagebreak---         ellensúlyozására és a helyi önkormányzati kiadások ellenőrzésére irányuló képesség
        tekintetében. A 2011–2013 közötti időszakban az átlagos éves költségvetési kiigazítás
        a GDP 0,75 %-a, összhangban a túlzotthiány-eljárás keretében 2009. december 2-án
        tett tanácsi ajánlással. A túlzott hiány megszüntetésének határidejét követő években
        (2014 és 2015) az újraszámított strukturális egyenleg 2014-ben 0,25 %-kal, 2015-ben
        0,5 %-kal javul, ezáltal éppenhogy elmarad a strukturális egyenlegnek a középtávú
        célkitűzés eléréséhez szükséges 0,5 %-os javulásától.
   (9)  A holland hatóságok által tervezett és végrehajtott, az alaphelyzethez képest a
        programidőszak végére (2015) a GDP megközelítőleg 3 %-át kitevő költségvetési
        konszolidáció erőteljesen a nagyrészt strukturális kiadáscsökkentésekre hagyatkozik.
        Az ebből eredő kiigazítási pálya alapján az államháztartási hiány a 2011-ben a GDP
        3,8 %-át kitevő értékről 2012-ben a GDP 2,4 %-ára csökken, majd a 2013–2015
        közötti időszakban évente 0,5 %-os lépésekben tovább esik. Hollandia szilárdan
        elkötelezett a célok elérésére iránt. Ha a növekedést fokozó szakpolitikai területeket,
        például az oktatást megóvják a kiadáscsökkentésektől, azzal elkerülhető lenne a
        jövőbeli gazdasági növekedési potenciál akadályozása, és hozzájárulna a túlzott hiány
        fenntartható korrekciójához.
   (10) A rövid távú konszolidáció mellett az egyik fő kihívás az államháztartás hosszú távú
        fenntarthatóságának javítása, amelyet negatívan befolyásol az idősödő népességgel
        kapcsolatos kiadások erőteljes növekedése. Az idősödés hosszú távú költsége
        egyértelműen meghaladja az uniós átlagot, főként tartós ápolás-gondozás és a
        nyugdíjak terén. A tartós ápolás-gondozás kiadásainak várható növekedése a
        legmagasabb Európában, amint az a Bizottság idősödésről szóló 2009. évi jelentéséből
        kiderül. Ennek fő oka az, hogy létezik a hivatalos tartós ápolás-gondozás egy már
        átfogó rendszere (például a személyi gondozást, betegápolást, segítséget, intézményi
        kezelést és tartózkodást lefedő állami hosszú távú biztosítás), míg a nem hivatalos
        ápolás szerepe korlátozott Hollandiában.
   (11) A holland munkaerőpiacot a viszonylag magas részvételi arány, az egy ledolgozott
        órára jutó magas termelékenység és az alacsony munkanélküliség jellemzi.
        Mindazonáltal a munkaerőpiac számára az jelenti a fő kihívást, hogy fokozza az
        érintetlen munkaerő-potenciál kihasználását, különösen a munkaképes korú népesség
        idősödés következtében várható csökkenésének ellensúlyozása érdekében. Az egy
        évben átlagosan ledolgozott órák száma a legalacsonyabb az EU-ban, amit az elérhető
        legfrissebb adatok megerősítenek. A ledolgozott órák alacsony száma a
        részmunkaidőben dolgozó emberek, főként nők nagy arányából ered, és személyes
        preferenciákat tükröz, de a munkaerőpiacra való belépéstől vagy a ledolgozott órák
        számának növelésétől visszatartó pénzügyi tényezők is szerepet játszanak. Jelenleg a
        második keresőket a munkaerő-piaci belépéstől vagy több óra ledolgozásától
        visszatartó fő tényező Hollandiában a második jövedelemre alkalmazott magas
        határadókulcs, amely néhány esetben 80 % feletti is lehet, többek között az általános
        adókedvezmény és a jövedelemtől függő juttatások, például a családi pótlék
        csökkentése következtében.
   (12) Az aktív munkaerő-piaci intézkedések végrehajtása láthatóan nem hozott pozitív
        eredményt a részleges fogyatékkal élők és a tartósan munkanélküliek növekvő és
        heterogén csoportja számára, akik a strukturális munkanélküliség növekvő
        kockázatával szembesülnek. A nem uniós állampolgárok további nehézségekbe
        ütköznek, felnagyítva az állandó foglalkoztatási és munkanélküliségi problémákat.
HU                                              4                                               HU
 ---pagebreak---    (13) A holland kutatási és innovációs (K+I) rendszer fenn tudta tartani innovatív
        kapacitását, de a kutatás-fejlesztési (K+F) beruházásokban a magánszektor alacsony
        részvétele negatívan hathat a jövőbeli gazdasági növekedésre és a holland gazdaság
        versenyképességére. A kormány a költségvetési ösztönzők, a vállalkozói tér és a
        kutatási kiválóság tekintetében vonzó környezetet kíván teremteni a K+I terén aktív
        vállalatok számára, beleértve külföldi vállalatokat is. Az ebben az évben szükséges
        költségvetési konszolidáció miatt a vállalkozásoknak nyújtott néhány támogatás
        megszünhet, míg mások leapadhatnak, és a legfontosabb gazdasági területekre
        irányulhatnak, valamint eltolódhatnak általánosabb adózási eszközök irányába.
   (14) Az üzleti környezetre negatív hatással lehet a közúti és vasúti közlekedés
        zsúfoltságának mértéke. A zsúfoltság mértéke a legmagasabbak közt van az EU-ban.
        Ebben az összefüggésben a nem kielégítő közlekedési infrastruktúra negatívan hat a
        munkaerő mobilitására és ezáltal a termelékenység által elérhető potenciális
        növekedésre. A munkavállalók hosszú ingázással, bizonytalan utazási idővel és a
        zsúfoltság okozta magas költségekkel szembesülnek. Ez utóbbiak szakpolitikai
        változtatások hiányában 2020-ig várhatóan tovább emelkednek. Az infrastruktúra
        hatékony használatához vezető fejlesztés, például útdíjkivetés révén, hozzájárulna a
        munkaerő mobilitásának és a termelékenységnek fokozásához, és így a potenciális
        növekedéshez.
   (15) Hollandia 2011. április 4-én bejelentett az Euró Plusz Paktum keretében tett számos
        kötelezettségvállalást4. Ezen intézkedések közé tartozik a versenyképesség
        előmozdítása (az adózás és az adminisztratív terhek általánosabb csökkentésén alapuló
        új vállalkozási politika bevezetése) és a foglalkoztatás előmozdítása (a
        társadalombiztosítás mukavállalást ösztönző jellegének erősítése és a
        munkanélküliségi juttatásoktól való függés csökkentése), az államháztartás
        fenntarthatóságához való további hozzájárulás (a Stabilitási és Növekedési Paktum
        rögzítése a nemzeti jogban) és a pénzügyi stabilitás megerősítése (több hatáskör a
        felügyeleti intézményeknek). Ezek a kötelezettségvállalások a Paktum minden
        területét érintik. A stabilitási programban és a nemzeti reformprogramban szereplő
        átfogó reformmenetrend folytatását jelentik. Mindazonáltal nem részletezik az
        időzítést és a vállalások végrehajtásához szükséges intézkedéseket. A
        kötelezettségvállalásokat a Bizottság értékelte és figyelembe vette az ajánlásoknál.
   (16) A Bizottság értékelte Hollandia stabilitási programját és nemzeti reformprogramját,
        valamint az Euró Plusz Paktum keretében tett vállalásait5. Figyelembe vette nemcsak a
        programok Hollandia fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája
        szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós
        szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél
        uniós szempontok beépítésével kell megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági
        kormányzását. Úgy véli, hogy a teljes mértékben meghatározott holland költségvetési
        konszolidációs stratégiát a tervek szerint végre kell hajtani, megőrizve a hosszú távú
        növekedést leginkább serkentő területek kiadásait. További lépéseket kell tenni az
        államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítása érdekében, főként a nyugdíjak
   4
        Az Euró Plusz Paktum keretében tett vállalások további részleteit a SEC(2011) 727 dokumentum
        tartalmazza.
   5
        SEC(2011) 727.
HU                                                5                                                  HU
 ---pagebreak---           és a hosszú távú ápolás-gondozás terén, a munkaerő-piaci részvétel és integráció
          fokozása, és a közlekedés zsúfoltságából eredő problémák kezelése érdekében.
   (17)   Ezen értékelés fényében és figyelembe véve a 2009. december 2-i, az Európai Unió
          működéséről szóló szerződés 126. cikkének (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlást, a
          Tanács megvizsgálta Hollandia 2011. évi aktualizált stabilitási programját, és arról
          alkotott véleményét6 az alábbi ajánlás, és különösen annak (1) és (2) pontja tükrözi.
          Figyelembe véve az Európai Tanács 2011. március 25-i következtetéseit, a Tanács
          megvizsgálta Hollandia nemzeti reformprogramját,
   AJÁNLJA, HOGY Hollandia a 2011–2012 közötti időszakon belül tegyen intézkedéseket a
   következők érdekében:
   (1)      A tervek szerint hajtsa végre a 2012-re és az azt követő évekre vonatkozó
            költségvetési stratégiát. Biztosítsa, hogy a túlzott hiány megszüntetése fenntartható
            és a növekedést elősegítő legyen, azaz tartsa fenn a kiadások szintjét a növekedéshez
            közvetlenül kapcsolódó olyan területeken, mint a kutatás és innováció, az oktatás és
            képzés.
   (2)      Hozzon intézkedéseket a kötelező nyugdíjkorhatár megemelése érdekében azáltal,
            hogy a várható élettartamhoz kapcsolja, és támassza alá ezeket egyéb
            intézkedésekkel a tényleges nyugdíjkorhatár emelése és az államháztartás hosszú
            távú fenntarthatóságának javítása érdekében. A népesség elöregedésére tekintettel
            készítse el a tartós ápolás-gondozás reformjának tervezetét.
   (3)      Fokozza a munkaerő-piaci részvételt a második keresőket a munkától visszatartó
            költségvetési tényezők csökkentésével, és dolgozzon ki olyan intézkedéseket,
            amelyek támogatják a leginkább rászoruló csoportokat és segítenek nekik visszajutni
            a munkaerő-piacra.
   (4)      Az új vállalkozási politika („Naar de top”) keretében megfelelő ösztönzők
            biztosításával mozdítsa elő az innovációt, a K+F terén a magánberuházásokat és a
            szorosabb tudományos-üzleti kapcsolatokat.
   (5)      Folytassa a közlekedési hálózatok zsúfoltsága okozta költségek csökkentését
            rögzítettről változó közúti szállítási díjakra való áttéréssel, a vasúti hálózat célzott
            bővítésével és útdíjak bevezetésével.
   Kelt
                                                    a Tanács részéről
                                                    az elnök
   6
          Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésében előírtaknak megfelelően.
HU                                                     6                                             HU


title: A Tanács ajánlása ( 2011. február 15. ) az Európai Fejlesztési Alap (kilencedik EFA) 2009. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében a Bizottságnak adandó mentesítésről

text:
               11.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 265/28

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2011. február 15.)
   az Európai Fejlesztési Alap (kilencedik EFA) 2009. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében a Bizottságnak adandó mentesítésről
   (2011/668/EU)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a 2005. június 25-én Luxembourgban aláírt megállapodással (1) módosított, egyrészről az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok csoportjának tagjai, másrészről az Európai Közösség és tagjai által a 2000. június 23-án Cotonouban aláírt partnerségi megállapodásra (2),
   tekintettel a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői között az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok csoportjának tagjai és az Európai Közösség és tagjai által 2000. június 23-án Cotonouban (Benin) aláírt partnerségi megállapodás pénzügyi jegyzőkönyve alapján az EK-Szerződés negyedik részének hatálya alá tartozó tengerentúli országok és területek számára nyújtandó közösségi támogatás finanszírozásáról és kezeléséről szóló belső megállapodásra (3) (a továbbiakban: a belső megállapodás), amely létrehozta többek között a kilencedik Európai Fejlesztési Alapot (kilencedik EFA), és különösen annak 32. cikkének (3) bekezdésére,
   tekintettel a kilencedik Európai Fejlesztési Alapra alkalmazandó 2003. március 27-i pénzügyi szabályzatra (4) és különösen annak 96–103. cikkére,
   megvizsgálva a kilencedik EFA műveleteire vonatkozó 2009. december 31-i bevételi és kiadási kimutatást, illetve eredménykimutatást, valamint a Számvevőszéknek a 2009-es pénzügyi évről szóló éves jelentését a nyolcadik, kilencedik és tizedik Európai Fejlesztési Alap (EFA) által támogatott tevékenységekről, a Bizottságnak az éves jelentésben található válaszaival együtt (5),
   mivel:

               (1)

               A belső megállapodás 32. cikkének (3) bekezdése szerint a kilencedik EFA pénzgazdálkodása tekintetében az Európai Parlamentnek kell megadnia a Tanács ajánlása alapján a Bizottságnak a mentesítést.

               (2)

               A 2009. pénzügyi év során a Bizottság a kilencedik EFA műveleteit összességében kielégítően hajtotta végre,

         AJÁNLJA, hogy az Európai Parlament mentesítse a Bizottságot a kilencedik EFA 2009. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében.

      Kelt Brüsszelben, 2011. február 15-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         MATOLCSY Gy.

      (1)  HL L 287., 2005.10.28., 4. o.

      (2)  HL L 317., 2000.12.15., 3. o.

      (3)  HL L 317., 2000.12.15., 355. o.

      (4)  HL L 83., 2003.4.1., 1. o.

      (5)  HL C 303., 2010.11.9., 243. o.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52006SC0111

Ajánlás: a Tanács véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK Tanácsi rendelet 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Luxemburg aktualizált, 2005-2008-ra szóló stabilitási programjáról  /* SEC/2006/0111 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 1.2.2006SEC(2006) 111 véglegesAjánlás:A TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Luxemburg aktualizált, 2005–2008-ra szóló stabilitási programjáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSElőzményekA Stabilitási és Növekedési Paktum, amely 1998. július 1-én lépett életbe, a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze. A Paktumot 2005-ben módosították első alkalommal. A reform elismerte, hogy a Paktum hasznos a költségvetési fegyelem biztosítása során, de ugyanakkor arra törekedett, hogy erősítse a Paktum hatékonyságát és közgazdasági alátámasztottságát, és hogy védje az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát.A költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1], amely a Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat, valamint azok éves aktualizálásait kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még nem bevezető tagállamok esetében (aktualizált) konvergenciaprogramokat). Luxemburg első stabilitási programját 1999. február 16-án küldte meg. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően 1999. március 15-én a Tanács az említett rendelettel összhangban véleményt fogalmazott meg a Bizottság ajánlása alapján. Az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat ugyanezzel az eljárással összhangban a Bizottság értékeli és Gazdasági és Pénzügyi Bizottság vizsgálja, a Tanács pedig megvizsgálhatja őket.Ezekben a programokban a tagállamoknak meg kell határozniuk a költségvetési egyenleg helyzetére vonatkozó középtávú célkitűzéseiket, illetve az elérésükhöz és megőrzésükhöz szükséges politikai intézkedéseket, beleértve a gazdasági feltételezéseket is. A Paktum reformja óta a középtávú célkitűzést tagállamonként egyedileg kell meghatározni, az Unióban meglévő költségvetési és gazdasági különbözőségek – ideértve a fenntarthatóság költségvetési kockázatát is – figyelembe vételével. A reform többi elemei: a gazdasági ciklus alatti költségvetési politika szimmetrikusabb megközelítése konjunktúra idején szigorúbb költségvetési fegyelem betartásán keresztül, miközben a középtávú célkitűzéstől vagy az oda vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérés a hosszú távú fenntarthatóságot érezhetően befolyásoló „nagyobb horderejű szerkezeti reformok” esetén jöhet szóba.Figyelembe véve a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi gazdasági előrejelzéseit, a magatartási kódexet[2], a várható kibocsátás és a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant, és a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat, a Bizottság megvizsgálta Luxemburg nemrég megküldött aktualizált stabilitási programját, és az alábbi értékelés alapján a programról a Tanács részére ajánlást fogadott el.Értékelés(1) Luxemburg stabilitási programjának hetedik aktualizálását 2005. november 28-án küldte meg a Bizottságnak. A program a 2005–2008 közötti időszakot fogja át. A program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramoknak az új magatartási kódexben meghatározott modelljét és az adatszolgáltatásra irányuló követelményeket[3].(2) Az elmúlt húsz év alatt Luxemburg gazdasági teljesítménye figyelemre méltó volt, évente átlagosan a GDP 5½ %-os, valamint a hazai foglalkoztatási ráta 3¼ %-os növekedése mellett. 2001-ben a növekedés jelentősen lelassult, majd újból felgyorsult, 2004-ben 4,4 %-os növekedést elérve. Luxemburg költségvetése hagyományosan rendezett és az 1990-es évek óta visszatérő többleteket és nagyon alacsony szintű államadósságot mutat. Ugyanakkor, a jelentősen megnövekedett kiadások miatt ezek a többletek gyors ütemben csökkentek ezen évtized eleje óta, és 2004-ben hiánnyá alakultak.(3) A program makrogazdasági forgatókönyve szerint a reál-GDP növekedése a 2005-re becsült 4,0 %-ról 2006-ra 4,4 %-ra, valamint 2007-re és 2008-ra egyaránt 4,9 %-ra gyorsul. Ez a növekedési forgatókönyv valószínűnek tűnik, bár az időszakon kívüli években kissé előnyösebb a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseihez, valamint az ugyanezen előrejelzéseknek a potenciális kibocsátás növekedésére vonatkozó becsléseihez képest. A programban bemutatott inflációs előrejelzés valószínűnek tűnik. Az előrejelzés jóval alacsonyabb a Bizottság 2005. őszi előrejelzéseinek inflációs adataihoz képest, azonban eltérő – elsősorban alacsonyabb olajárakon – feltételezéseken alapul. Az olajtermékek a luxemburgi HICP-ben szokatlanul nagy súllyal szerepelnek a külföldiek nagymértékű üzemanyag vásárlásai miatt.(4) 2005. január 18-i véleményében a Tanács jóváhagyta a 2004–2007 közötti időszakot átfogó stabilitási program legutóbbi aktualizálásában bemutatott költségvetési stratégiát. A 2005. év költségvetésének végrehajtása tekintetében a költségvetési hiányt jelenleg a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzése a GDP -2,3 %-ára becsüli a stabilitási program megelőző aktualizálásában a GDP -1,0 %-ában meghatározott célértékkel szemben. Miközben a megelőző aktualizálásban a költségvetési bevételeknek a GDP 1,2 százalékpontjának megfelelő növekedését jelezték előre, az valójában csak a GDP 0,2 százalékpontjával emelkedett, a kormányzati kiadások – részben a nagymértékű és váratlan HÉA-visszatérítések miatt – a GDP 1,4 százalékpontjával (amelyből 0,8 százalékpontot állami beruházások tettek ki) emelkedtek, a GDP 0,8 százalékpontjának megfelelő tervvel szemben.(5) A program a költségvetési hiány csökkentését célozza, a 2005. év GDP-jének -2,3 %-áról 2008-ban a GDP -0,2 %-ára annak érdekében, hogy még ugyanabban az évben elérjék a GDP -0,8 %-ában meghatározott középtávú célkitűzést. Az elsődleges egyenleg időbeli alakulása és szintje hasonló a teljes egyenlegéhez, az elsődleges hiány a 2005. évi GDP -2,1 %-os szintjéről az időszak végére javul, és kiegyensúlyozott költségvetést eredményez. A költségvetési stratégián a megelőző program benyújtása óta módosítottak, amely kevésbé optimista, de továbbra is erős makrogazdasági feltételezésekre épült és a költségvetési hiány javulását jelezte előre, a 2004. évi GDP -1,4 %-áról 2005-re -1,0 %-ra, amely ezt követően nagyjából ugyanezen a szinten marad 2006-ban és 2007-ben. Noha 2005-ben a GDP növekedése a vártnál erőteljesebb volt, a hiány nem javult, ehelyett a 2004. évi, a GDP -1,2 %-os felülvizsgált szintjéről -2,3 %-ra emelkedett 2005-re. Emiatt az aktuális programban a költségvetési stratégiát módosították annak érdekében, hogy kezelhessék a helyzet váratlan romlását. A programban tervezett költségvetési kiigazítás a kiadási oldalra helyezi a hangsúlyt, az időszak alatt az előrejelzések szerint a teljes kormányzati kiadások a GDP 2,5 százalékpontjával csökkennek, miközben a bevételi hányad a GDP 0,4 százalékpontjával nő. A kiadási hányad csökkenése túlnyomó részt a folyó kiadásokban mutatkozik meg, különösen a teljes kormányzati fogyasztásban és a társadalmi transzferekben. A kiigazítási erőfeszítések a programidőszak végére esnek, mivel mind a nominális, mind a ciklikus hatásoktól megtisztított hiányok előrejelzett csökkenése a tervek szerint 2007-re jelentősen felgyorsul.(6) A ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (a Bizottság szolgálatainak a közösen megállapított módszertan szerint elvégzett, és a programban bemutatott információkon alapuló számításai szerint) az előrejelzések szerint a 2005. évi GDP 1½ %-ának megfelelő hiányról javulni fog, és 2008-ra nagyjából kiegyensúlyozott költségvetést eredményez. Az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül a strukturális egyenleg ugyanezt a pályát követi. A költségvetés javulása negatív, de (a 2005. évi GDP -1¾ %-áról 2008-ra a GDP -0,5 %-ára) szűkülő kibocsátási rés mellett zajlik a Luxemburg esetében becsült nagyon magas potenciális kibocsátás növekedése fényében. A program középtávú célkitűzése (vagyis ciklikus hatásoktól megtisztítva, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül) a GDP -0,8 %-át kitevő strukturális hiánynak felel meg, hasonlóan ahhoz a becsült minimális határértékhez, amely elégséges biztonsági sávot nyújt annak érdekében, hogy ne lépjék túl a költségvetési hiányra megszabott 3 %-os határértéket. Ennélfogva a célkitűzés elérése teljesíti az ezen biztonsági sáv nyújtására irányuló célt. Továbbá, a jelenlegi értékelés alapján a célkitűzés megfelelőnek tekinthető, mivel az a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euro-övezet és az ERM II-ben résztvevő tagállamok vonatkozásában javasolt értéktartományon belülre esik és hosszú távon megfelelően tükrözi az adóssághányadot és az átlagos potenciális kibocsátás növekedését.(7) A program költségvetési céljaihoz néhány negatív kockázat társul. Először, a programban bemutatott makrogazdasági előrejelzések a lefedett időszak utolsó éveire vonatkozóan enyhén optimistábbnak tűnnek. Másodszor, a 2007-re és 2008-ra bejelentett, kiadáscsökkentést célzó intézkedéseket még nem határozták meg pontosan. A program költségvetési előrejelzéseinek tiszteletben tartása ezért a 2007-re és 2008-ra előirányzott intézkedések pontos meghatározásától és azok megfelelő végrehajtásától függ.(8) A kockázatértékelést figyelembe véve, a programban bemutatott költségvetési stratégia elégségesnek tűnik ahhoz, hogy a programidőszak végére elérjék a program középtávú célkitűzéseit, feltéve, hogy a 2007-re és 2008-ra szóló intézkedéseket pontosan meghatározzák és azokat megfelelően végrehajtják. 2006-ban nem zárható ki teljes mértékben annak kockázata, hogy túllépik a GDP 3 %-ában megállapított hiány-határértéket, mivel a ciklikus hatásoktól megtisztított hiány (a Bizottság szolgálatainak a program alapján és a közösen megállapított módszertannak megfelelően elvégzett számításai szerint) továbbra is eléri a GDP 1¼ %-át, ami magasabb a minimálisan szükséges értéknél. Noha 2007-től a tervezett strukturális hiány alacsonyabb a minimálisan szükséges értéknél, lehet, hogy a biztonsági sáv nem lesz elégséges egészen addig, amíg az arra az évre bejelentett kiadáscsökkentő intézkedéseket pontosan meg nem határozzák, és azokat végre nem hajtják. Végezetül, a program középtávú célkitűzéséhez vezető kiigazítási pálya (strukturális értelemben) 2006 kivételével megfelelő, amikor is a ciklikus hatásoktól megtisztított hiány valószínűleg a GDP-nek csupán 0,3 %-át fogja kitenni. Ez kevesebb a strukturális egyenlegnek a Paktumban megkövetelt, a GDP 0,5 százalékpontjának megfelelő átlagos éves javulásánál, miközben a negatív, de záródó kibocsátási rés ellenére az általános gazdasági feltételek jónak tekinthetők.(9) 2005-re az államadósságot a GDP 6,4 %-ára becsülik. A programban 2008-ra ezen érték a GDP 10,2 %-ára való emelkedését jelzik előre, ezen emelkedés fő része 2006-ban következik be. Az ezen emelkedés hátterében meghúzódó főbb tényezők egyrészt a közút- és vasúthálózat kiadásainak finanszírozását célzó új kölcsönkibocsátás, valamint néhány, a magán- és közszféra közötti partnerségen (public-private partnership) alapuló nagyberuházási projekt, amelyek esetében a luxemburgi kormány a kivitelező számára pénzügyi garanciát nyújt.(10) Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Luxemburg közepes mértékű kockázattal szembesül a népességelöregedés előrejelzett költségvetési költségei folytán. Az adósság jelenlegi szintje minden bizonnyal nagyon alacsony és a tervezett középtávú konszolidáció hozzájárul az államháztartás kockázatainak részleges enyhítéséhez. Ugyanakkor, az utóbbi két évtized alatt Luxemburgban a foglalkoztatás kivételesen erős növekedést mutatott, ami fokozatosan a nyugdíjasok számának és a nyugdíjkiadások hasonló mértékű, jelentős növekedésében mutatkozik majd meg. Miközben jelentősen hozzájárul az államháztartás fenntarthatóságához, a nyugdíjalapok eszközeinek jelenlegi nagysága mégsem elégséges, és amint azt a programban is felismerték, szükség lesz néhány változtatásra a nyugdíjrendszerekben a közkiadások jövőbeni növekedésének visszaszorítása, és a hosszútávú fenntarthatóságot veszélyeztető kockázatok csökkentése érdekében.(11) Az államháztartás területén a program stratégiája nagyjából összhangban áll a 2005 és 2008 közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A stratégia különösen összhangban áll a gazdasági stabilitás biztosításáról szóló integrált iránymutatással, mivel a konjunktúraciklus egészében a középtávú költségvetési célkitűzés fenntartását, illetve ezen célkitűzés eléréséig valamennyi, a Stabilitási és Növekedési Paktumnak megfelelő szükséges, kiigazító intézkedések megtételét szolgálja. Továbbá, a népességelöregedés előrejelzett költségei tekintetében megfelel a gazdasági fenntarthatóság biztosításáról szóló integrált iránymutatásnak.(12) Luxemburg 2005. november 17-én a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégia keretében benyújtott Nemzeti Reformprogramja az államháztartást jelentősen befolyásoló kihívásként azonosítja a gazdasági stabilitás és a gazdasági fenntarthatóság biztosítását. A program emellett azonosítja az államháztartásra jelentős hatást gyakorló, más területeken jelentkező kihívásokat, különösen az állami K+F jelentős megnövelésének szükségességét. A Nemzeti Reformprogramban bemutatott intézkedések költségvetésre gyakorolt hatásait tartalmazzák a stabilitási program költségvetési előrejelzései, valamint a stabilitási programban az államháztartás területén előirányzott intézkedések összhangban állnak a Nemzeti Reformprogramban foglaltakkal. A stabilitási program ezeket az intézkedéseket kiegészíti az államháztartás intézményi részleteivel, különösen a költségvetés benyújtásának augusztusról októberre történő elhalasztásával a rendelkezésre álló adatok növelése és a költségvetési előrejelzések minőségének javítása érdekében. A program továbbá bejelenti a beruházási projektek részletesebb költségelemzésének bevezetését, beleértve az első tervezési fázistól számított működési költségeiket is.Ezen értékelés tekintetében, miközben a program kiadások visszaszorításán keresztüli hiánycsökkentésen alapuló globális stratégiája dicséretes, a luxemburgi hatóságoknak helyénvaló lenne-  erősíteni a 2006. évi költségvetési kiigazítást célzó erőfeszítéseket, valamint azonosítani és végrehajtani a 2007-re és 2008-ra előirányzott szükséges intézkedéseket, és-  kezelni a népességelöregedés költségvetésre gyakorolt hosszú távú hatásait.Ajánlás:A TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Luxemburg aktualizált, 2005–2008-ra szóló stabilitási programjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[4], és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:1.  Az elmúlt húsz év alatt Luxemburg gazdasági teljesítménye figyelemre méltó volt, évente átlagosan a GDP 5½ %-os, valamint a hazai foglalkoztatási ráta 3¼ %-os növekedése mellett. 2001-ben a növekedés jelentősen lelassult, majd újból felgyorsult, 2004-ben 4,4 %-os növekedést elérve. Luxemburg költségvetése hagyományosan rendezett és az 1990-es évek óta visszatérő többleteket és nagyon alacsony szintű államadósságot mutat. Ugyanakkor, a jelentősen megnövekedett kiadások miatt ezek a többletek ezen évtized eleje óta gyors ütemben csökkentek, és 2004-ben hiánnyá alakultak.2.  2005. január 18-i véleményében a Tanács jóváhagyta a 2004–2007 közötti időszakot átfogó stabilitási program legutóbbi aktualizálásában bemutatott költségvetési stratégiát.3.  A 2005. év költségvetésének végrehajtása tekintetében a költségvetési hiányt jelenleg a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzése a GDP -2,3 %-ára becsüli a stabilitási program megelőző aktualizálásában a GDP -1,0 %-ában meghatározott célértékkel szemben. Miközben a megelőző aktualizálásban a költségvetési bevételeknek a GDP 1,2 százalékpontjának megfelelő növekedését jelezték előre, az valójában csak a GDP 0,2 százalékpontjával emelkedett, a kormányzati kiadások – részben a nagymértékű és váratlan HÉA-visszatérítések miatt – a GDP 1,4 százalékpontjával (amelyből 0,8 százalékpontot állami beruházások tettek ki) emelkedtek, a GDP 0,8 százalékpontjának megfelelő tervvel szemben.4.  [2006. február 14-én] a Tanács megvizsgálta Luxemburg aktualizált stabilitási programját, amely a 2005–2008 közötti időszakot fedi le. A program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramoknak az új magatartási kódexben meghatározott modelljét és az adatszolgáltatásra irányuló követelményeket[5].5.  A program makrogazdasági forgatókönyve szerint a reál-GDP növekedése a 2005-re becsült 4,0 %-ról 2006-ra 4,4 %-ra, valamint 2007-re és 2008-ra egyaránt 4,9 %-ra gyorsul. Ez a forgatókönyv a jelenleg rendelkezésre álló információk alapján úgy tűnik, hogy nagyrészt valószínűsíthető növekedési feltételezésekre épül, bár a későbbi évekre vonatkozóan kissé kedvezőbbnek látszik. A program inflációra tett becslései szintén valószínűnek tűnnek.6.  A program a programidőszak végére a költségvetési hiány egyensúlyközeli helyzetbe hozását célozza, ezáltal ugyanebben az évben elérve a GDP -0,8 %-ában meghatározott középtávú célkitűzést. Az elsődleges egyenleg időbeli alakulása és szintje hasonló a teljes egyenlegéhez, az elsődleges hiány a 2005. évi GDP -2,1 %-os szintjéről az időszak végére javul, és 0,1 %-os elsődleges többletet eredményez. A hiánycsökkentés a kiadási oldalon alapul, az időszak alatt az előrejelzések szerint a teljes kormányzati kiadások a GDP 2,5 százalékpontjával csökkennek, miközben a bevételi hányad a GDP 0,4 százalékpontjával nő. Annak érdekében, hogy kezeljék a költségvetési egyenlegnek 2005-ben jelentkező váratlan romlását, a megelőző aktualizálás óta módosították a kevésbé optimista makrogazdasági forgatókönyvön alapuló költségvetési stratégiát, amely szerint a költségvetési hiány a 2004. évi GDP -1,4 %-áról 2005-re -1,0 %-ra javul, és a tervek szerint 2006-ban és 2007-ben nagyjából ugyanezen a szinten marad.7.  A közösen megállapított módszertan használatával számított strukturális egyenleg (vagyis a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül) a tervek szerint évente átlagosan a GDP 0,5 %-át enyhén meghaladó mértékben javul a programidőszak során. A kiigazítás az időszak végére esik, amelynek mértéke 2007-ben jelentősen növekedik mind nominális, mind strukturális értelemben. A program a költségvetési egyenleg helyzetére vonatkozó középtávú célkitűzést a GDP 0,8 %-ának megfelelő strukturális hiányban állapítja meg, amelyet 2008-re kívánnak megvalósítani. A program középtávú célkitűzése hasonló ahhoz a minimálisan szükséges értékhez, amely elég széles biztonsági sáv nyújtását célozza annak érdekében, hogy a költségvetési hiányra megszabott 3 %-os határértéket ne lépjék át. Ennélfogva a célkitűzés elérése teljesíti az ezen biztonsági sáv nyújtására irányuló célt. Továbbá, a jelenlegi értékelés alapján a középtávú célkitűzés megfelelőnek tekinthető, mivel az a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euro-övezet és az ERM II-ben résztvevő tagállamok vonatkozásában javasolt értéktartományon belülre esik és hosszú távon megfelelően tükrözi az adóssághányadot és az átlagos potenciális kibocsátás növekedését.8.  A költségvetés a programban előrejelzettnél rosszabbul alakulhat. Először, a programban bemutatott makrogazdasági előrejelzések enyhén optimistábbnak tűnnek a lefedett időszak utolsó éveiben. Továbbá, a programban bejelentett és a 2007. és 2008. évi kiigazítási erőfeszítések folytatását célzó intézkedéseket pontosan még nem határozták meg. A program költségvetési célkitűzéseinek elérése függ ezen intézkedések pontos meghatározásától és megfelelő végrehajtásától.9.  A kockázatértékelés tekintetében a program költségvetési irányvonala elégségesnek tűnik ahhoz, hogy legkésőbb 2008 végére a programban előirányzottak szerint elérjék a középtávú célkitűzést, feltéve, hogy a 2007-re és 2008-ra bejelentett intézkedéseket pontosan meghatározzák és azokat megfelelően végrehajtják. A Bizottság szolgálatainak számításai szerint 2006-ra nem zárható ki annak veszélye, hogy szokásos makrogazdasági ingadozások mellett ne lépjék túl a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-határértéket. Noha 2007-től a tervezett strukturális hiány alacsonyabb a minimálisan szükséges értéknél, lehet, hogy a biztonsági sáv 2007-ben sem lesz elégséges egészen addig, amíg az arra az évre bejelentett kiadáscsökkentő intézkedéseket pontosan meg nem határozzák és végre nem hajtják. A középtávú célkitűzést szolgáló kiigazítások üteme nagyjából összhangban áll a Stabilitási és Növekedési Paktummal, amely az euro-övezet és az ERM II tagállamok számára a strukturális egyenleg éves javulásának mértékét a GDP 0,5 %-ában határozza meg, minimálisan szükséges értékként. Ugyanakkor, a strukturális hiány javulása a programban tervezettek szerint a GDP csupán 0,3 százalékpontjának felel meg 2006-ban, amely évben a negatív, de záródó kibocsátási rés ellenére az általános gazdasági feltételek jónak tekinthetők.10.  2005-re az államadósságot a GDP 6,4 %-ára becsülik. A programban 2008-ra ezen érték a GDP 10,2 %-ára való emelkedését jelzik előre, ezen emelkedés fő része 2006-ban következik be.11.  Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Luxemburg közepes mértékű kockázattal szembesül a népességelöregedés előrejelzett költségvetési költségei folytán. Az adósság jelenlegi szintje minden bizonnyal nagyon alacsony és a tervezett középtávú konszolidáció hozzájárul az államháztartás kockázatainak részleges enyhítéséhez. Ugyanakkor, az utóbbi két évtized alatt Luxemburgban a foglalkoztatás kivételesen erős növekedést mutatott, ami fokozatosan a nyugdíjasok számának és a nyugdíjkiadások hasonló mértékű, jelentős növekedésében mutatkozik majd meg. Miközben jelentősen hozzájárul az államháztartás fenntarthatóságához, a nyugdíjalapok eszközeinek jelenlegi nagysága mégsem elégséges, és amint azt a programban is felismerték, szükség lesz néhány változtatásra a nyugdíjrendszerekben a közkiadások jövőbeni növekedésének visszaszorítása, és a hosszútávú fenntarthatóságot veszélyeztető kockázatok csökkentése érdekében.12.  A program államháztartási területre irányuló stratégiája nagyjából összhangban áll a 2005–2008 időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal, emellett különösen összhangban áll a gazdasági stabilitás biztosításáról szóló integrált iránymutatással, mivel a konjunktúraciklus egészében a középtávú költségvetési célkitűzés fenntartását, illetve ezen célkitűzés eléréséig valamennyi, a Stabilitási és Növekedési Paktumnak megfelelő szükséges, kiigazító intézkedések megtételét szolgálja, valamint a népességelöregedés előrejelzett költségei tekintetében a gazdasági fenntarthatóság biztosításáról szóló integrált iránymutatással.13.  Luxemburg 2005. november 17-én megküldött Nemzeti Reformprogramja az államháztartásra jelentős hatást gyakorló, következő kihívásokat azonosítja: i. a gazdasági stabilitás biztosítása és ii. a gazdasági fenntarthatóság megőrzése. A program emellett azonosítja az államháztartásra jelentős hatást gyakorló, más területeken jelentkező kihívásokat, különösen az állami K+F jelentős megnövelésének szükségességét. A Nemzeti Reformprogramban bemutatott intézkedések költségvetésre gyakorolt hatásait tartalmazzák a stabilitási program költségvetési előrejelzései, valamint a stabilitási programban az államháztartás területén előirányzott intézkedések összhangban állnak a Nemzeti Reformprogramban foglaltakkal.Miközben a program kiadások visszaszorításán keresztüli hiánycsökkentésen alapuló globális stratégiája dicséretes, a Tanács véleménye szerint a luxemburgi hatóságoknak helyénvaló lenne-  erősíteni a 2006. évi költségvetési kiigazítást célzó erőfeszítéseket, valamint azonosítani és végrehajtani a 2007-re és 2008-ra előirányzott szükséges intézkedéseket, és-  kezelni a népességelöregedés költségvetésre gyakorolt hosszú távú hatásait.A legfontosabb makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reál-GDP (változás %-ban) | SP 2005. dec. | 4,4 | 4,0 | 4,4 | 4,9 | 4,9 |COM 2005. nov. | 4,5 | 4,2 | 4,4 | 4,5 | nincs adat |SP 2004. dec. | 4,4 | 3,8 | 3,3 | 4,3 | nincs adat |HICP-infláció (%) | SP 2005. dec. | 3,2 | 3,7 | 2,6 | 2,0 | 1,8 |COM 2005. nov. | 3,2 | 4,1 | 4,4 | 2,2 | nincs adat |SP 2004. dec. | 2,6 | 3,2 | 1,5 | 1,7 | nincs adat |Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | SP 2005. dec.1 | -1,7 | -1,7 | -1,3 | -0,7 | -0,6 |COM 2005. nov.2 | -1,8 | -1,6 | -1,3 | -1,2 | nincs adat |SP 2004. dec.1 | -1,2 | -2,2 | -3,8 | -5,0 | nincs adat |Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2005. dec. | -1,2 | -2,3 | -1,8 | -1,0 | -0,2 |COM 2005. nov. | -1,2 | -2,3 | -2,0 | -2,2 | nincs adat |SP 2004. dec. | -1,4 | -1,0 | -0,9 | -1,0 | nincs adat |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2005. dec. | -0,9 | -2,1 | -1,7 | -0,7 | 0,1 |COM 2005. nov. | -0,9 | -2,1 | -1,8 | -2,0 | nincs adat |SP 2004. dec. | -1,2 | -0,9 | -0,8 | -0,9 | nincs adat |Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg = strukturális egyenleg3 (a GDP %-ában) | SP 2005. dec.1 | -0,3 | -1,5 | -1,2 | -0,6 | 0,1 |COM 2005. nov. | -0,4 | -1,5 | -1,4 | -1,6 | nincs adat |SP 2004. dec.1 | -0,7 | 0,3 | 1,4 | 2,0 | nincs adat |Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | SP 2005. dec. | 6,6 | 6,4 | 9,6 | 9,9 | 10,2 |COM 2005. nov. | 6,6 | 6,8 | 7,1 | 7,3 | nincs adat |SP 2004. dec. | 5,0 | 5,0 | 4,6 | 4,5 | nincs adat |Megjegyzések: 1 A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. 2 A 2004–2007 közötti időszakra vonatkozóan 4,1 %-os, 4,0 %-os, 4,1 %-os és 4,3 %-os becsült potenciális növekedés alapján. 3 Mivel a programban nem határoztak meg pontosan egyszeri vagy más átmeneti intézkedéseket, a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg és a strukturális egyenleg megegyeznek. Forrás: Stabilitási program (SP); a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi gazdasági előrejelzései (COM); a Bizottság szolgálatainak számításai. |[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben szövegben említett összes dokumentum megtalálható az alábbi weboldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Az ECOFIN Tanács által 2005. október 11-én elfogadott, következő dokumentuma: „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásával kapcsolatos pontosítások, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan”.[3] A programból részben hiányoznak a magatartási kódexben előírt kötelező és választható adatok.[4] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] A programból részben hiányoznak a kódexben előírt kötelező és választható adatok.


title: A Bizottság ajánlása (2005. április 6.) a villamosenergia-átviteli vezetékrendszereken történő szélessávú elektronikus hírközlésről (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               12.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 93/42

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2005. április 6.)
   a villamosenergia-átviteli vezetékrendszereken történő szélessávú elektronikus hírközlésről
   (EGT vonatkozású szöveg)
   (2005/292/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) („keretirányelv”) és különösen annak 19. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Jelen ajánlás célja biztosítani a villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő rendszerek kiépítésének feltételeit az átláthatóság, az arányosság és az egyenlő elbánás elve alapján, valamint felszámolni a nem megfelelő szabályozási akadályokat. A villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő rendszerek berendezésekből és hálózatokból állnak.

               (2)

               Az EU elektronikus hírközlésre vonatkozó keretszabályozásának célja létrehozni az elektronikus hírközlő hálózatok és hírközlési szolgáltatások versenyszerű biztosításának feltételeit, valamint biztosítani, hogy a felhasználók a lehető legnagyobb előnyökhöz jussanak a választás, az ár és a minőség vonatkozásában. A nemzeti hatóságok egyik célkitűzése a verseny ösztönzése az elektronikus hírközlő hálózatok – beleértve a villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő rendszereket is – biztosítása terén. A nemzeti hatóságoknak ezért fel kell számolniuk a szabályozásban rejlő, a villamosenergia-átviteli vezetékrendszeren megvalósuló elektronikus hírközlő hálózatok telepítését és működtetését gátló indokolatlan akadályokat, különösen az áramszolgáltatókat érintő ilyen akadályokat.

               (3)

               A villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő rendszerek telepítéséhez az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló, 2002. március 7-i 2002/20/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (2) („engedélyezési irányelv”) megfelelően csupán általános engedélyezés szükséges. Ez adott esetben magában foglalhatja az elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1989. május 3-i 89/336/EGK tanácsi irányelvben (3) („EMC irányelv”), a rádióberendezésekről és a távközlő végberendezésekről, valamint megfelelőségük kölcsönös elismeréséről szóló, 1999. március 9-i 1999/5/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (4) („végberendezés-irányelv”), a keretirányelvben, és az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (5) („egyetemes szolgáltatási irányelv”) foglalt kötelezettségeket, például a vészhelyzeti hírközlés vagy a hálózat integritása vonatkozásában. A hátrányos megkülönböztetés, a kereszttámogatás és a verseny torzulásának elkerülése céljából egyes vállalkozások esetében a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 96/92/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (6) megfelelően fennállhat továbbá az elkülönített összevont beszámoló készítésére vonatkozó kötelezettség a nem villamosenergia-ipari tevékenységek, például a villamosenergia-átviteli vezetékrendszereken keresztüli hírközlés tekintetében.

               (4)

               A villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő hálózatok vezetékhálózatok, és mint ilyenek, vezetékes rendszerek. Az átvitel nem az Európai Közösség rádióspektrum-politikájának keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 676/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (7) vagy az engedélyezési irányelv B. melléklete értelmében vett rádiófrekvenciákon keresztül történik.

               (5)

               A villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő rendszerek az EMC irányelv hatálya alá tartoznak. Az EMC irányelvben meghatározott „készülék” kifejezés magában foglal minden elektromos és elektronikai eszközt, ideértve az elektromos és/vagy elektronikai alkotóelemeket tartalmazó berendezéseket és létesítményeket is. A villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő rendszerek helyhez kötött létesítménynek minősülnek, és csak az irányelvnek való megfelelőség esetén helyezhetők üzembe.

               (6)

               A villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő rendszerek esetén előfordulhat, hogy az adott vezetékhálózatot már más szolgáltatásra használják, és a hálózatokat folyamatosan változtatják. E tulajdonságok, valamint a vezetékes rendszerek mentén fellépő nemkívánatos sugárzás sajátos jellege miatt gyakorlati szempontból nem célszerű a teljes rendszeren méréseket végezni, hanem a vezetékrendszerek és rádiós rendszerek közötti interferencia kezelésére használt utólagos (ex-post) modell alkalmazandó, az EMC irányelv szerint. Így az EMC irányelvnek megfelelő berendezésekből álló és rendeltetésszerűen használt, az EMC irányelv alapvető követelményeinek kielégítése céljából kialakított jó mérnöki gyakorlat alapján telepített és működtetett hálózat úgy tekintendő, mint amely megfelel az EMC irányelv követelményeinek. A dokumentált jó mérnöki gyakorlatnak tartalmaznia kell célzott helyszíni méréseket, amelyek révén kimutatható az EMC irányelv céljainak való megfelelőség a nemkívánatos sugárzások vonatkozásában, különösen olyan helyzetekben, ahol az interferencia előfordulásának nagyobb a valószínűsége.

               (7)

               Ez a megközelítés nem akadályozza meg, hogy bármely tagállam, összhangban az EMC irányelv 6. cikkével, biztonsági okokból berendezések üzembe helyezését vagy használatát érintő különleges intézkedéseket alkalmazzon a közcélú távközlési hálózatok, illetve a biztonsági célú adó- vagy vevőállomások védelme érdekében, amennyiben azokat pontosan meghatározott tartományokban használják.

               (8)

               Ha a villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő rendszer által okozott interferenciát az érintett felek nem tudják megszüntetni, az illetékes hatóságok kérhetik az érintett rendszer megfelelőségének igazolását, és szükség szerint további értékelési eljárást kezdeményezhetnek. Az értékelésnek ki kell terjednie a rendszer EMC irányelvnek való megfelelőségének ellenőrzésére. Amennyiben nem megfelelőséget állapítanak meg, az illetékes hatóságok olyan arányos, megkülönböztetéstől mentes és átlátható jogérvényesítési intézkedéseket foganatosíthatnak, amelyek alkalmasak a rendszer megfelelőségének biztosítására.

               (9)

               Amennyiben egy rendszer megfelelőnek minősül, de ennek ellenére káros interferenciát okoz, a tagállamok illetékes hatóságai az EMC irányelv 6. cikke szerint különös intézkedéseket hozhatnak az interferencia megszüntetésére. A meghozott intézkedéseknek arányosnak, megkülönböztetéstől mentesnek és átláthatónak kell lenniük. Az intézkedések arányosságának megítélésekor a tagállamoknak figyelembe kell venniük az érintett szolgáltatások gazdasági és társadalmi vonatkozásait. A tagállamok figyelembe vehetik továbbá a korszerű villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő hálózatok berendezéseinek technikai lehetőségeit az interferenciaproblémák időben történő megoldására úgy, hogy adott frekvenciákon és adott helyeken a sugárzást úgynevezett kioltással (notching) csökkentik.

               (10)

               A jogérvényesítő intézkedések és az EMC irányelv 6. cikke szerinti különös intézkedések következetes alkalmazásának biztosítása érdekében az illetékes hatóságoknak egymással és a Bizottsággal információcserét kell folytatniuk.

               (11)

               Az interferenciáról szóló rendszeres és részletes jelentésekkel együtt ez a megközelítés lehetővé teszi további vizsgálati eredmények és tapasztalatok összegyűjtését a villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő hálózatok elterjedéséről, különös tekintettel a rádiózási frekvenciatartomány használatának védelmére. Kezdetben félévente kell jelentéseket készíteni, de ez a gyakoriság a kapott eredményektől függően változhat.

               (12)

               2001-ben a Bizottság felkérte az európai szabványügyi szervezeteket vezetékes hálózatokra vonatkozó olyan harmonizált európai szabványok tervezetének (8) kidolgozására, amelyek tartalmazzák a digitális előfizetői vonalra (DSL), a koaxiális kábelre, az Ethernetre és a villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő hálózatokat is. A szabványügyi szervezetek munkája azonban még nem fejeződött be. A készülékekre és a vezetékes hálózatokra vonatkozó harmonizált európai szabvány kidolgozásának megkönnyítése érdekében kívánatos, hogy a nemzeti hatóságok a piaci szereplőkkel szorosan együttműködve folyamatosan kövessék a terület fejleményeit.

               (13)

               A keretirányelv 22. cikkének (2) bekezdésében foglalt eljárással összhangban megtörtént a Hírközlési Bizottsággal való konzultáció,

         AJÁNLJA:

               1.

               A tagállamok a következő feltételeket és alapelveket alkalmazzák a villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő, nyilvánosan hozzáférhető szélessávú hírközlő rendszerek biztosítása terén.

               2.

               A 3–5. pontokban foglalt rendelkezések sérelme nélkül a tagállamok felszámolják az indokolatlan – különösen az áramszolgáltatókat érintő – szabályozási akadályokat a villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő, szélessávú hírközlő rendszerek telepítése és az ilyen rendszereken történő elektronikus hírközlési szolgáltatások vonatkozásában.

               3.

               Amíg a villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő rendszerek megfelelőségének megállapítására szolgáló szabványokat nem harmonizálják a 89/336/EGK irányelvnek megfelelően, a tagállamok a villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő olyan hírközlő rendszert tekintik az irányelvnek megfelelőnek, amelyet:

                           —

                           az irányelvnek megfelelő, rendeltetésszerűen használt berendezésekből alakítanak ki,

                           —

                           az irányelv alapvető követelményeinek kielégítése céljából kialakított jó mérnöki gyakorlat alapján telepítenek és üzemeltetnek.

                     A rendszer üzemeltetésének teljes időtartama alatt lehetővé kell tenni, hogy az illetékes nemzeti hatóságok ellenőrzési célból betekinthessenek a jó mérnöki gyakorlat dokumentációjába.

               4.

               Ha megállapítják, hogy a villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő rendszer káros interferenciát okoz, és azt az érintett felek nem képesek megszüntetni, akkor a tagállam illetékes hatóságai kérhetik az érintett rendszer megfelelőségének igazolását, és szükség szerint értékelési eljárást kezdeményezhetnek.

               5.

               Amennyiben az értékelés során beigazolódik a villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő rendszer nem megfelelősége, az illetékes hatóságok meghatározhatják azokat az arányos, megkülönböztetéstől mentes és átlátható jogérvényesítő intézkedéseket, amelyek alkalmasak a rendszer megfelelőségének biztosítására.

               6.

               Amennyiben a megfelelőnek minősített villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő rendszerben továbbra is fennáll az interferencia, a tagállam illetékes hatóságai mérlegelhetik a 89/336/EGK irányelv 6. cikke szerinti, arányos, megkülönböztetéstől mentes és átlátható különös intézkedések meghozatalát.

               7.

               A tagállamok rendszeresen jelentést tesznek a Hírközlési Bizottságnak saját területüket illetően a villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő rendszerek telepítéséről és működéséről. A jelentések tartalmazzák a zavarszintekre vonatkozó adatokat (köztük a mérési adatokat, a hozzájuk tartozó beadottjel-szinteket és a harmonizált európai szabvány tervezetének kidolgozásához hasznos más adatokat), az interferenciaproblémákat, valamint a villamosenergia-átviteli vezetékrendszerre épülő hírközlő rendszerekre vonatkozó jogérvényesítő intézkedéseket. Az első ilyen jelentést 2005. december 31-én kell beadni.

               8.

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2005. április 6-án.

            a Bizottság részéről

         Viviane REDING

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 108., 2002.4.24., 33. o.

      (2)  HL L 108., 2002.4.24., 21. o.

      (3)  HL L 139., 1989.5.23., 19. o. A legutóbb a 93/68/EGK irányelvvel (HL L 220., 1993.8.30, 1. o.) módosított irányelv.

      (4)  HL L 91., 1999.4.7., 10. o. Az 1882/2003/EK rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított irányelv.

      (5)  HL L 108., 2002.4.24., 51. o.

      (6)  HL L 176., 2003.7.15., 37. o. A 2004/85/EK tanácsi irányelvvel (HL L 236., 2004.7.7., 10. o.) módosított irányelv.

      (7)  HL L 108., 2002.4.24., 1. o.

      (8)  A CEN, a CENELEC és az ETSI részére kiadott, a távközlési hálózatok elektromágneses összeférhetőségére (EMC) irányuló EMC harmonizált szabványok kidolgozására vonatkozó szabványosítási megbízás, M/313. megbízás, 2001. augusztus 7.


title: Az Európai Parlament és a Tanács ajánlása ( 2006. december 20. ) a kiskorúak és az emberi méltóság védelméről és a válaszadás jogáról az európai audiovizuális és on-line információs szolgáltatási ipar versenyképességével összefüggésben

text:
               27.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 378/72

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2006. december 20.)
   a kiskorúak és az emberi méltóság védelméről és a válaszadás jogáról az európai audiovizuális és on-line információs szolgáltatási ipar versenyképességével összefüggésben
   (2006/952/EK)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 157. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
   a Szerződés 251. cikkében említett eljárásnak megfelelően (2),
   mivel:

               (1)

               Az Európai Unió alapjogi chartájának (3) („a Charta”) 1. cikke kimondja az emberi méltóság sérthetetlenségét és előírja, hogy azt tiszteletben kell tartani és védelmezni kell. A Charta 24. cikke megállapítja, hogy a gyermekeknek joguk van a jólétükhöz szükséges védelemhez és gondoskodáshoz, valamint hogy a hatóságok és a magánintézmények gyermekekkel kapcsolatos tevékenységében a gyermek mindenek fölött álló érdekének kell az elsődleges szempontnak lennie.

               (2)

               Az Európai Unió politikai tevékenységének arra kell irányulnia, hogy megakadályozza az emberi méltóság tiszteletben tartása elvének bármilyen formában megvalósuló megsértését.

               (3)

               Az audiovizuális és információs szolgáltatások tartalmára vonatkozó jogi eszközöket kell elfogadni uniós szinten a kiskorúak testi, szellemi és erkölcsi fejlődése védelmében, valamint annak megakadályozására, hogy a kiskorúak a számukra nem megfelelő, felnőtteknek szóló műsorokhoz hozzáférjenek.

               (4)

               Az új információs és kommunikációs technológiák folyamatos fejlődésével sürgőssé válik, hogy a Közösség az állampolgárok érdekeinek teljes és megfelelő védelmét nyújtsa e téren egyrészről az információs szolgáltatások szabad közvetítésének és szabad rendelkezésre bocsátásának garantálásával, másrészről pedig annak biztosításával, hogy azok tartalma jogszerű, tiszteletben tartja az emberi méltóság elvét és nem hat károsan a kiskorúak általános fejlődésére.

               (5)

               A Közösség már fellépett az audiovizuális és információs szolgáltatások területén annak érdekében, hogy megteremtse a televíziós műsorok és más információs szolgáltatások szabad mozgásának szükséges feltételeit, tiszteletben tartva a szabad verseny és a véleménynyilvánítás, valamint a tájékoztatás szabadságának alapelveit, de határozottabban kell e területen cselekednie, hogy olyan intézkedéseket fogadjon el, amelyek védik a fogyasztókat a nemen, faji vagy etnikai származáson, valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, koron vagy szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetésre való izgatás ellen, illetve amelyek küzdenek az ilyen megkülönböztetés ellen. Az ilyen cselekvéseknek egyensúlyt kell teremteniük a személyhez fűződő jogok védelme és a véleménynyilvánítás szabadsága között, különös tekintettel a tagállamok felelősségére a gyűlöletkeltés vagy a megkülönböztetésre izgatás fogalmának nemzeti jogszabályaik és erkölcsi értékeik szerinti meghatározása során.

               (6)

               A kiskorúak és az emberi méltóság összehasonlítható, hatékony védelmének megvalósítását célzó nemzeti keretek ösztönzése által az európai audiovizuális és információs szolgáltatási ipar versenyképességének javításáról szóló, 1998. szeptember 24-i 98/560/EK tanácsi ajánlás (4) az első közösségi szintű jogi eszköz, amely az (5) preambulumbekezdésében szól a kiskorúak és az emberi méltóság védelmének kérdéseiről a nyilvánosság számára bármilyen hordozó eszközön közvetített audiovizuális és információs szolgáltatással összefüggésben. A tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított, televíziós műsorszolgáltató tevékenységre vonatkozó egyes rendelkezéseinek összehangolásáról szóló, 1989. október 3-i 89/552/EGK tanácsi irányelv (5) („a határok nélküli televíziózásról szóló irányelv”) 22. cikke a televíziós műsorszolgáltató tevékenységekkel kapcsolatosan kifejezetten rendelkezett a kiskorúak és az emberi méltóság védelmének kérdéséről.

               (7)

               Ajánlott, hogy a Tanács és a Bizottság a harmadik országokkal fennálló partnerségi megállapodások és együttműködési programok felülvizsgálatakor, illetve azok tárgyalásakor vagy megkötésekor különös figyelmet fordítson ezen ajánlás végrehajtására, tekintetbe véve az audiovizuális tartalmat előállítók és terjesztők, illetve az ilyen tartalmat és internet-hozzáférést szolgáltatók globális jellegét.

               (8)

               A 276/1999/EK határozatban (6) az Európai Parlament és a Tanács elfogadta az internet biztonságosabb használatát a világhálón található tiltott és káros tartalom ellen folytatott harccal elősegítő többéves közösségi cselekvési tervet (a „biztonságosabb internet cselekvési terv”).

               (9)

               Az 1151/2003/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (7) a „biztonságosabb internet cselekvési terv” időbeli hatályát két évvel meghosszabbította, és tárgyi hatályát úgy módosította, hogy abba belefoglalta az érintett nemzeti szintű szereplőkkel való információcserét és koordinációt elősegítő intézkedéseket, valamint a csatlakozó országok számára hozott különös rendelkezéseket.

               (10)

               A belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8-i 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) pontosít néhány jogi fogalmat és összehangol meghatározott szempontokat annak érdekében, hogy lehetővé tegye az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások számára a belső piac elveinek teljes körű hasznosítását. A 2000/31/EK irányelv számos rendelkezése ugyancsak kapcsolódik a kiskorúak és az emberi méltóság védelméhez, különösen a 16. cikk (1) bekezdésének e) pontja, amelynek értelmében a tagállamoknak és a Bizottságnak ösztönözniük kell a kiskorúak és az emberi méltóság védelmére vonatkozó magatartási kódexek kidolgozását.

               (11)

               Az új technológiák és a média területén bekövetkezett innováció révén változó médiapaletta szükségessé teszi, hogy ne csupán a gyermekek, de a szülők, a tanárok és a nevelők is megtanulják az audiovizuális és on-line információs szolgáltatások hatékony használatát.

               (12)

               Egészét tekintve az audiovizuális ágazat önszabályozása hatékony kiegészítő eszköznek bizonyul, de nem elégséges a kiskorúak védelmére a káros tartalmú üzenetekkel szemben. A véleménynyilvánítási szabadságon és az állampolgári jogok tiszteletén nyugvó európai audiovizuális térség kialakítása a nemzeti és európai jogalkotók, a szabályozó hatóságok, az iparágak, az egyesületek, az állampolgárok és a civil társadalom folyamatos párbeszédén kell, hogy alapuljon.

               (13)

               A tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított, televíziós műsorszolgáltató tevékenységre vonatkozó egyes rendelkezéseinek összehangolásáról szóló 89/552/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 1997. június 30-i 97/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) nyilvános konzultációja során javaslat született arra vonatkozólag, hogy a médiaismeretek szerepeljenek a 98/560/EK ajánlás által lefedett tárgykörök között.

               (14)

               A Bizottság ösztönzi az együttműködést, valamint a tapasztalatok és a bevált gyakorlatok cseréjét a jelenlegi ön- és együttszabályozó szervek között, amelyek – a közvetítés módjától függetlenül – az audiovizuális tartalom minősítésével vagy besorolásával foglalkoznak azzal a céllal, hogy lehetővé tegyék minden felhasználó, de különösen a szülők, a tanárok és a nevelők számára, hogy jelenthessék a tiltott tartalmat és értékelhessék az audiovizuális és on-line információs szolgáltatások tartalmát, illetve azt a jogszerű tartalmat is, amely káros lehet a kiskorúak testi, szellemi vagy erkölcsi fejlődésére.

               (15)

               Amint azt a 97/36/EK irányelvvel kapcsolatos nyilvános konzultáció alkalmával javasolták, helyénvaló a válaszadás jogát vagy az azzal egyenértékű jogorvoslatokhoz való jogot az on-line médiában alkalmazni, figyelembe véve a kérdéses médium és a szolgáltatás sajátos jellemzőit.

               (16)

               A nők és a férfiak médiában és reklámokban való ábrázolásáról szóló, 1995. október 5-i tanácsi állásfoglalás (10) felhívja a tagállamokat és a Bizottságot megfelelő intézkedések meghozatalára a férfiak és nők társadalombeli készségei és tehetsége sokrétű és valós ábrázolásának előmozdítása érdekében.

               (17)

               A nők és férfiak közötti egyenlő bánásmód elvének az árukhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférés, valamint azok értékesítése, illetve nyújtása tekintetében történő végrehajtásáról szóló irányelvre irányuló javaslata előterjesztésekor a Bizottság megjegyezte, hogy a nemek médiában, illetve reklámokban történő ábrázolása fontos kérdéseket vet fel a férfiak és nők méltóságának védelmével kapcsolatban, ugyanakkor a többi alapvető jog fényében, beleértve a média szabadságát és pluralizmusát, arra a következtetésre jutott, hogy e kérdéseket nem lenne helyénvaló az említett javaslatban megválaszolni, de további megfontolás tárgyává kell tenni azokat.

               (18)

               Az audiovizuális és on-line információs szolgáltatási ipart ösztönözni kell a tagállamok szintjén a nemen, faji vagy etnikai származáson, valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, koron vagy szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetés bármilyen formájának – a véleménynyilvánítási és sajtószabadság megsértése nélkül történő – elkerülésére és az az ellen folytatott küzdelemre ezekben a médiumokban és minden reklámban, beleértve a reklámozás új technikáit is.

               (19)

               Ezen ajánlás kiterjed az új technológiai fejlesztésekre, és kiegészíti a 98/560/EK ajánlást. Ezen ajánlás hatálya a technológiai haladás fényében kiterjed az audiovizuális és on-line információs szolgáltatásokra, amelyekhez a nyilvánosság helyhez kötött vagy mobil elektronikus hálózatokon fér hozzá.

               (20)

               Ezen ajánlás nem akadályozza a tagállamokat a véleménynyilvánítási szabadsággal kapcsolatos alkotmányos előírásaik és más jogszabályaik vagy jogi gyakorlataik alkalmazásában,

         AJÁNLJA
   I.   A tagállamoknak, hogy az audiovizuális és on-line információs szolgáltatási ipar fejlődésének előmozdítása érdekében tegyék meg a megfelelő intézkedéseket a kiskorúak és az emberi méltóság védelmének biztosítására valamennyi audiovizuális és on-line információs szolgáltatásban a következőképpen:

               1.

               Fontolják meg, hogy a hazai jogukba vagy gyakorlatukba az on-line médiával kapcsolatos válaszadás jogára vagy azzal egyenértékű jogorvoslathoz való jogra vonatkozó intézkedéseket vezetnek be, kellő tekintettel hazai és alkotmányos jogszabályi rendelkezéseikre, és azon lehetőség sérelme nélkül, hogy annak módját az egyes médiumtípusok sajátosságaihoz igazítsák.

               2.

               A technológiai fejlesztések megkezdésének ösztönzése érdekében a műsorszóró szolgáltatásokra vonatkozó meglévő jogi és egyéb intézkedések mellett és azokkal összhangban, az érintett felekkel szoros együttműködésben segítsék elő azokat az alábbi cselekvéseket:

                           a)

                           melynek segítségével a kiskorúak képessé válnak az audiovizuális és on-line információs szolgáltatások felelős használatára, elsősorban azáltal, hogy a szülőket, tanárokat és nevelőket fokozottabban ráébresztik az új szolgáltatásokban rejlő lehetőségekre, illetve megismertetik velük azokat az eszközöket, melyek segítségével e szolgáltatások biztonságosabbá tehetők a kiskorúak számára, különösen a médiaismeretek vagy médiaoktatási programok, valamint például az iskolai oktatás keretében zajló folyamatos képzés révén;

                           b)

                           melynek segítségével – adott esetben és szükség esetén – a kiskorúak számára nyújtott minőségi tartalom és szolgáltatások azonosítása és az azokhoz történő hozzáférés könnyebbé válik, beleértve a hozzáféréshez szükséges eszközök biztosítását az oktatási intézményekben és közterületen;

                           c)

                           melynek célja az állampolgároknak az internet által nyújtott lehetőségekről való szélesebb körű tájékoztatása.

                     A médiaismeretekkel kapcsolatos lehetséges cselekvésekre vonatkozó példákat a II. melléklet tartalmazza.

               3.

               A szakemberek, közvetítők és az internethez hasonló új kommunikációs médiumokat használók felelősségteljes magatartását mozdítsák elő a következő eszközökkel:

                           a)

                           az audiovizuális és on-line információs szolgáltatási ipar ösztönzése – a véleménynyilvánítási és sajtószabadság megsértése nélkül – a nemen, faji vagy etnikai származáson, valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, koron vagy szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetés bármilyen formájának elkerülésére valamennyi audiovizuális és on-line információs szolgáltatás terén, valamint az ilyen megkülönböztetés elleni küzdelemre;

                           b)

                           az elővigyázatosság és a jogellenesnek minősülő oldalak bejelentésének ösztönzése a 2000/31/EK irányelv sérelme nélkül;

                           c)

                           magatartási kódex kidolgozása nemzeti és európai szinten, a szakemberekkel és a szabályozó hatóságokkal együttműködésben.

               4.

               A kiskorúakra káros, jogellenes internetes tevékenységek elleni küzdelmet szolgáló, valamint az internetet sokkal biztonságosabb médiummá tevő intézkedések ösztönzése; megfontolhatók többek között a következő intézkedések:

                           a)

                           a szolgáltatókra vonatkozó minőségi védjegy elfogadása, hogy minden felhasználó könnyen megbizonyosodhasson afelől, hogy az adott szolgáltató kötelezőnek ismer-e el magára nézve egy magatartási kódexet;

                           b)

                           az interneten folytatott jogellenes és/vagy gyanús tevékenységek bejelentésére szolgáló megfelelő eszközök létrehozása.

         II.   Az audiovizuális és on-line információs szolgáltatási iparnak és más érintett feleknek, hogy:

               1.

               Dolgozzanak ki a kiskorúak érdekeit szolgáló pozitív intézkedéseket, beleértve az audiovizuális és on-line információs szolgáltatásokhoz való szélesebb körű hozzáférés megkönnyítését és az esetlegesen káros tartalom egyidejű kiszűrését, például szűrőrendszerek révén. Ilyen intézkedés lehet a harmonizáció a tagállamok szabályozó, önszabályozó és együttszabályozó szerveinek együttműködésén, valamint az olyan kérdésekkel kapcsolatos bevált gyakorlatok átadásán keresztül, mint a közös leíró jelzések vagy a korhatár-besorolási kategóriák, illetve korhatárra és/vagy a tartalomra vonatkozó, az adott besorolási kategória ajánlásához vezető szempontokat jelölő figyelmeztető üzenetek, amelyek segítenék a felhasználókat az audiovizuális és on-line információs szolgáltatások tartalmának megítélésében. Ez például a III. mellékletben bemutatott lehetséges cselekvések révén valósulhat meg.

               2.

               Vizsgálják meg olyan szűrők létrehozásának lehetőségét, amelyek megakadályozzák az emberi méltóságot sértő információk interneten történő terjesztését.

               3.

               Dolgozzanak ki olyan intézkedéseket, amelyek fokozzák az interneten terjesztett anyagok tartalomminősítő rendszerének használatát.

               4.

               Fontoljanak meg hatékony eszközöket az audiovizuális és on-line információs szolgáltatások terén a nemen, fajon vagy etnikai származáson, valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, koron vagy szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetés bármilyen formájának elkerülésére és az az elleni küzdelemre, valamint a férfiak és nők társadalombeli készségei és tehetsége sokrétű és valós ábrázolásának előmozdítására.

         TUDOMÁSUL VESZI, HOGY A BIZOTTSÁGNAK:

               1.

               Szándékában áll előmozdítani az internet és az on-line technológiák biztonságos használatára vonatkozó a 2005-2008-as többéves közösségi programmal kapcsolatosan az állampolgárokat Európa-szerte megcélzó, minden kommunikációs eszközt felhasználó tájékoztató cselekvéseket, amelyek célja a nyilvánosság tájékoztatása az internet előnyeiről és esetleges kockázatairól, felelősségteljes és biztonságos használatáról, a panasztétel módjáról, valamint a szülői felügyelet gyakorlásáról. Egyedi kampányok folytathatók egyes célcsoportok, így iskolák, szülői egyesületek és felhasználók tekintetében.

               2.

               Szándékában áll felmérni egy európai ingyenes telefonszám bevezetésének vagy egy létező szolgáltatás kiterjesztésének lehetőségét az internethasználóknak való segítségnyújtás céljából azáltal, hogy a rendelkezésre álló panasztételi mechanizmusokhoz és információforráshoz irányítja őket, illetve tájékoztatja a szülőket a szűrőszoftverek hatékonyságáról.

               3.

               Szándékában áll felmérni egy általános, a kiskorúakat és jogaikat tiszteletben tartó, felügyelt honlapoknak fenntartott második szintű domainnév (pl. .KID.eu) létrehozása támogatásának lehetőségét.

               4.

               Továbbra is építő jellegű és folyamatos párbeszédet tart fenn a tartalomszolgáltató szervezetekkel, a fogyasztói szervezetekkel és minden érintett féllel.

               5.

               Szándékában áll megkönnyíteni és támogatni az önszabályozó szervek hálózatba tömörülését és a közöttük megvalósuló tapasztalatcserét, valamint felmérni a magatartási kódexek és az önszabályozáson alapuló megközelítések hatékonyságát a kiskorúak lehető legmagasabb szintű védelmének biztosítása érdekében.

               6.

               Szándékában áll a tagállamok által nyújtott tájékoztatás alapján jelentést benyújtani az Európai Parlament és a Tanács részére az ezen ajánlásban foglalt intézkedések végrehajtásáról és hatékonyságáról, valamint szükség esetén felül kívánja vizsgálni ezt az ajánlást.

      Kelt Brüsszelben, 2006. december 20-án.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         J. BORRELL FONTELLES

            a Tanács részéről

            az elnök

         J. KORKEAOJA

      (1)  HL C 221., 2005.9.8., 87. o.

      (2)  Az Európai Parlament 2005. szeptember 7-i véleménye (HL C 193 E., 2006.8.17., 217. o.), a Tanács 2006. szeptember 21-i közös álláspontja (a Hivatalos lapban még nem tették közzé) és az Európai Parlament 2006. december 12-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (3)  HL C 364., 2000.12.18., 1. o.

      (4)  HL L 270., 1998.10.7., 48. o.

      (5)  HL L 298., 1989.10.17., 23. o. A 97/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 202., 1997.7.30., 60. o.) módosított irányelv.

      (6)  Az Internet biztonságosabb használatát a világhálón található tiltott és káros tartalom ellen folytatott harccal elősegítő többéves közösségi cselekvési terv elfogadásáról szóló, 1999. január 25-i 276/1999/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 33., 1999.2.6., 1. o.). A legutóbb a 787/2004/EK határozattal (HL L 138., 2004.4.30., 12. o.) módosított határozat.

      (7)  Az Internet biztonságosabb használatát a világhálón található tiltott és káros tartalom ellen folytatott harccal elősegítő többéves közösségi cselekvési terv elfogadásáról szóló 276/1999/EK határozat módosításáról szóló, 2003. június 16-i 1151/2003/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 162., 2003.7.1., 1. o.).

      (8)  HL L 178., 2000.7.17., 1. o.

      (9)  HL L 202., 1997.7.30., 60. o.

      (10)  HL C 296., 1995.11.10., 15. o.

      I. MELLÉKLET
      INDIKATÍV IRÁNYMUTATÁSOK AZ ON-LINE MÉDIÁVAL KAPCSOLATOSAN A VÁLASZADÁS JOGA VAGY AZZAL EGYENÉRTÉKŰ JOGORVOSLATOKHOZ VALÓ JOG BIZTOSÍTÁSÁRA HOZOTT INTÉZKEDÉSEK VÉGREHAJTÁSÁHOZ NEMZETI SZINTEN, A NEMZETI JOGBAN VAGY GYAKORLATBAN
      Cél: intézkedések bevezetése a tagállamok nemzeti jogába vagy gyakorlatába annak érdekében, hogy biztosított legyen az on-line médiával kapcsolatos válaszadás joga vagy az azzal egyenértékű jogorvoslatokhoz való jog, kellő tekintettel hazai vagy alkotmányos rendelkezéseikre, és azon lehetőség sérelme nélkül, hogy annak módját az egyes médiatípusok sajátosságaihoz igazítsák.
      A „médium” kifejezés bármely kommunikációs eszközre vonatkozik, amelynek az a rendeltetése, hogy a nyilvánosság számára szerkesztett információt on-line terjesszen, mint például újságok, folyóiratok, rádió, televízió és internetalapú hírszolgáltatások.
      A tagállamok által elfogadott polgári, közigazgatási vagy büntetőjogi rendelkezések sérelme nélkül, állampolgárságától függetlenül bármely természetes vagy jogi személynek, akinek jogos érdekeit – különösen, de nem kizárólag – hírnevét és becsületét egy kiadványban vagy adásban tények állításával megsértették, jogosultnak kell lennie a válaszadásra vagy az azzal egyenértékű jogorvoslatra. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a válaszadás vagy az azzal egyenértékű jogorvoslathoz való jog tényleges gyakorlását nem akadályozza indokolatlan feltételek kikötése.
      A válaszadás jogának vagy az azzal egyenértékű jogorvoslathoz való jognak a tagállam joghatósága alá tartozó on-line médiumok vonatkozásában kell fennállnia.
      A tagállamok meghozzák azon intézkedéseket, amelyek biztosítják a válaszadás joga vagy az azzal egyenértékű jogorvoslathoz való jog meglétét, és meghatározzák az ezek gyakorlása során követendő eljárást. A tagállamok biztosítják különösen, hogy megfelelő idő álljon rendelkezésre, és hogy az eljárások alkalmasak legyenek arra, hogy a válaszadás jogát vagy az azzal egyenértékű jogorvoslathoz való jogot a más tagállamokban lakóhellyel rendelkező vagy letelepedett természetes és jogi személyek megfelelően gyakorolhassák.
      A válaszadás joga nemcsak jogszabályok, hanem együttszabályozási és önszabályozási intézkedések révén is biztosítható.
      A válaszadás joga különösen megfelelő jogorvoslat az on-line környezetben, mivel lehetővé teszi a vitatott információra való azonnali reagálást, és technikailag könnyű csatolni az érintett személyek válaszait. A válaszadásra azonban a kérelem megalapozásától számított ésszerű időn belül, olyan időpontban és módon kell, hogy sor kerüljön, amely megfelel a kérelem tárgyát képező közzétételnek vagy adásnak.
      Rendelkezni kell olyan eljárásokról, amelyek révén biztosított a bíróságok vagy hasonló független testületek általi felülvizsgálat a válaszadás jogához vagy az azzal egyenértékű jogorvoslathoz fűződő jog gyakorlásához kapcsolódó viták esetén.
      A válaszadás joga vagy az azzal egyenértékű jogorvoslathoz való jog gyakorlására irányuló kérelem elutasítható, amennyiben a kérelmezőnek nem fűződik jogos érdeke e válasz közzétételéhez, vagy ha a válasz büntetendő cselekményt eredményezne, vagy amennyiben a tartalomszolgáltató polgári jogi eljárásban felelősségre vonható lenne, illetve az a közszemérem normáinak megsértésével járna.
      A válaszadás joga nem érinti az azon személyek rendelkezésére álló egyéb jogorvoslati lehetőségeket, akiknek a méltósághoz, a becsülethez, a jó hírnévhez vagy a magánélet tiszteletben tartásához való jogát a média megsértette.

      II. MELLÉKLET
      Példák a médiaismeretekre vonatkozó lehetséges cselekvésekre:

                  a)

                  a tanárok és nevelők további képzése – a gyermekvédelmi szervezetekkel együttműködésben – az internet iskolai oktatásban történő használatáról, az internet esetleges kockázatainak tudatosítása érdekében, különös tekintettel a chatszobákra és fórumokra;

                  b)

                  külön internetképzés gyermekek számára egészen fiatal kortól, a szülők számára látogatható órákkal;

                  c)

                  az iskolai tanterv részét képző integrált oktatási megközelítés és médiaismeretekkel kapcsolatos médiaismereti programok, az internet felelősségteljes használatára vonatkozó tájékoztatás céljából;

                  d)

                  állampolgárokat célzó nemzeti kampányok szervezése minden kommunikációs média bevonásával az internet felelősségteljes használatára vonatkozó tájékoztatás érdekében;

                  e)

                  az internet esetleges kockázatairól szóló („biztonságos szörfözés az interneten”, „nem kívánt üzenetek szűrése”) és a káros vagy tiltott tartalomról való jelentés- vagy panasztételre lehetőséget nyújtó forródrótok létrehozásával kapcsolatos információs csomagok terjesztése;

                  f)

                  a telefonos forródrótokat létrehozó vagy azok teljesítményét javító megfelelő intézkedések a panaszok megtételének megkönnyítése, valamint a káros vagy tiltott tartalomra tett bejelentések lehetővé tétele érdekében.

      III. MELLÉKLET
      Példák az ágazatok és az érintett felek kiskorúak javát szolgáló lehetséges cselekvéseire:

                  a)

                  a felhasználó részére hatékony, naprakésszé tehető és felhasználóbarát szűrési rendszer rendszeres biztosítása valamely internetszolgáltatónál történő előfizetéskor;

                  b)

                  kifejezetten gyermekeknek szánt, a hozzáférés- vagy a mobiltelefon-szolgáltató által automatikus szűrési rendszerrel felszerelt szolgáltatásokhoz való hozzáférés nyújtása;

                  c)

                  kezdeményezések a rendelkezésre álló honlapok rendszeresen frissített leírásának szolgáltatására, elősegítendő a honlapok besorolását és tartalmuk minősítését;

                  d)

                  bannerek elhelyezése a keresőprogramokon, amelyek felhívják a figyelmet az internet felelősségteljes használatával kapcsolatos információk, valamint a telefonos forródrótok elérhetőségére.