               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.6.5.
            COM(2019) 507 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Írország 2019. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Írország 2019. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Írország 2019. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Írország 2019. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2018. november 21-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2019. évi európai szemeszterét. Kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2019. március 21-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2018. november 21-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Írországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2019. március 21-én jóváhagyott. A Tanács 2019. április 9-én elfogadta az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (a továbbiakban: az euróövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)Mivel Írország pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Írországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1. és 3. ajánlás tükröz. Mindenekelőtt a beruházásokkal kapcsolatos gazdaságpolitikának a meghatározott területekre történő összpontosítása, valamint adóintézkedések bevezetése fogja elősegíteni a beruházások támogatására, az államháztartás javítására és az agresszív adótervezés elleni küzdelemre irányuló második euróövezeti ajánlás teljesítését.

               (3)Az Írországra vonatkozó 2019. évi országjelentést
                  3
                2019. február 27-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2018. július 13-án elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Írországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek megvalósítása terén Írország által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, amelynek eredményeit szintén 2019. február 27-én tették közzé
                  4
               . Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Írországban makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Különösen az állami és a magánszektor nagy adósságállománya és a nettó külső kötelezettségállomány teszi Írországot kiszolgáltatottá a kedvezőtlen sokkhatásokkal szemben, ugyanakkor a folyamatváltozók tovább javultak. Jóllehet a magánszektor adósságállománya még mindig magas, a gazdasági növekedés elősegíti a magánszektor hitelállomány-csökkentését. A multinacionális vállalatok tevékenysége továbbra is befolyásolja a vállalati adósságot. A háztartások adósságállománya nagy vonalakban összhangban áll az alapvető gazdasági tényezőkkel, bár az a rendelkezésre álló jövedelemmel összehasonlítva magas. Az államadósság az előrejelzések szerint csökkenő pályán marad, miközben a hiány közelít a kiegyensúlyozott pozícióhoz. A lakásárak évek óta gyors ütemben nőnek, de a közelmúltban ez a tendencia lelassult. A lakásárak alakulását nagy mértékben befolyásolja a kínálat szűkössége, és nincs egyértelmű bizonyíték a túlértékeltségre. A nemteljesítő hitelek állománya – bár továbbra is magas – tovább csökkent, jóllehet a hosszú távú hátralékok üteme lassabb ütemben mérséklődik.

               (4)Írország 2019. április 17-én benyújtotta 2019. évi nemzeti reformprogramját, 2019. április 29-én pedig 2019. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  5
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  6
               .

               (6)Írország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik. A kormány a 2019. évi stabilitási programjában azt vetíti előre, hogy 2019-ben az államháztartási egyenleg a GDP 0,2 %-ra javul, majd ezt követően fokozatosan tovább javulva 2023-ban eléri a GDP 1,3 %-át. Az újraszámított strukturális egyenleg
                  7
                alapján a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiányként meghatározott középtávú költségvetési cél a tervek szerint 2020-ban megvalósul. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság 2019-ben várhatóan 61,1 %-ra esik vissza, majd további csökkenést követően 2023-ban 51,6 % lesz. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor 2020-tól kezdődően a tervezett hiánycélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva.

               (7)A 2018. július 13-i tanácsi ajánlás szerint Írországnak 2019-ben el kell érnie a középtávú költségvetési célt. Ez alapján a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  8
                nominális növekedési rátája 2019-ben legfeljebb 7,0 % lehet, ami a strukturális egyenleg a GDP 0,3 %-ának megfelelő mértékű megengedett romlásának felel meg. A Bizottság 2019. tavaszi előrejelzése alapján Írország 2019-ben várhatóan eleget tesz a javasolt költségvetési kiigazításnak.

               (8)2020-ban Írországnak el kell érnie középtávú költségvetési célját. A Bizottság 2019. tavaszi előrejelzése alapján ez a nettó elsődleges államháztartási kiadások legfeljebb 3,7 %-os nominális növekedésével van összhangban
                  9
               , ami GDP-arányosan 0,7 %-os éves strukturális kiigazításnak felel meg. Írország az előrejelzés szerint eléri a középtávú költségvetési célt. Az államadósság az előrejelzés szerint stabil csökkenő pályán marad, biztosítva az adósságnak az adósságszabály előírásait meghaladó mértékű csökkenését. Összességében a Tanács véleménye az, hogy Írország várhatóan 2019-ben és 2020-ban meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Tekintettel a GDP és a belföldi kibocsátás írországi mérésének különbségére és a GDP-arányos államadósság-rátára ezzel összefüggésben gyakorolt hatásra, az ír gazdasági ciklus jelenlegi feltételeire és a megnövekedett külső kockázatokra, fontos lenne a többletbevételeket az államadósság arányának további csökkentésére használni.

               (9)A kibocsátás erőteljes növekedése nyomán tovább javult az államháztartás helyzete, bár továbbra is fennállnak a bevételek ingadozásával kapcsolatos kockázatok, és maradt még tennivaló annak érdekében, hogy a bevételek ellenállóbbak legyenek a gazdasági ingadozásokkal és sokkhatásokkal szemben. Az adókiadások körének és számának korlátozása, illetve az adóbázis kiszélesítése javítaná a bevételek stabilitását a gazdaság ingadozásaival szemben. Míg Írország növelte az idegenforgalmi tevékenységekre vonatkozó alacsonyabb hozzáadottértékadó-kulcsot, néhány közelmúltbeli adóügyi intézkedés a csökkentésekre és a mentességekre összpontosított. Ezen túlmenően Írország további lépéseket tehet annak érdekében, hogy az adórendszert a környezetvédelmi célkitűzések támogatásának szolgálatába állítsa. Ezen erőfeszítések közé tartozhat a fosszilis tüzelőanyagok támogatásának csökkentése, valamint erősebb árjelzés a befektetők számára a szén-dioxid-adó következő évtizedre vonatkozó emelésének ütemezésére irányuló kötelezettségvállalás révén.

               (10)Ahogy azt a 2019. évi euróövezeti ajánlás is elismeri, az agresszív adótervezés elleni küzdelem elengedhetetlen a hatékonyabb és méltányosabb adórendszer kialakításához. Az adózók agresszív adótervezési stratégiáinak a tagállamok között átgyűrűző hatásai az uniós jogszabályokat kiegészítő, koordinált fellépést kívánnak meg a nemzeti szakpolitikák részéről. Írország intézkedéseket hozott az agresszív adótervezés ellen, de az osztalék- és jogdíjfizetések magas (GDP-arányos) szintje azt jelzi, hogy egyes vállalatok agresszív adótervezést alkalmazva kihasználják az írországi adószabályokat. Az Írországban működő vállalkozások által külföldre (azaz az Unióban rezidens adóalanyok által harmadik országban rezidens adóalanyok számára) utalt osztalék- és jogdíjfizetésekre vonatkozó forrásadó korlátozott alkalmazása miatt e kifizetések teljes mértékben adózatlanok maradhatnak, amennyiben a kedvezményezett joghatóságában nem adókötelesek.

               (11)Nem szűntek meg a költségvetés hosszú távú fenntarthatóságával kapcsolatos, az elöregedés költségeivel összefüggő kockázatok. Az egészségügyre fordított kiadások az előrejelzések szerint a 2016. évi, a GDP 4,1 %-át kitevő szintről 2070-re 5,1 %-ra emelkednek, míg a csúcsot (5,2 %) 2063-ban érik el. Annak ellenére, hogy Írországban az egészségügyi rendszer egyes területei jól működnek vagy javultak, a rendszer nem hatékony, nehezen tudja kielégíteni a keresletet, és nem biztosít összehangolt, integrált ellátást. Az egyre fokozódó kereslet okozta nyomás csillapítása érdekében az ír kormány jóváhagyta a Sláintecare végrehajtási stratégiát, és létrehozta a Sláintecare program végrehajtási hivatalát, amelynek feladata az ír egészségügyi és szociális ellátási szolgáltatások átfogó reformja és korszerűsítése a következő 10 évben. A tervezett reform hiteles jövőképet képvisel ahhoz, hogy az egészségügyi rendszert egyetemesen hozzáférhetővé és fenntarthatóvá tegye, megfeleljen a népesség elöregedése és a közösségi ellátás felé történő elmozdulás követelményeinek, nagyobb hangsúlyt fektetve a megelőzésre. Ez valószínűleg kedvező hatást gyakorol majd a sürgősségi ellátás igénybevételének csökkentésére és ezáltal az egészségügyi ellátás költséghatékonyabbá tételére. A végrehajtást azonban hátráltatja az, hogy az egészségügyi rendszer nehezen tud megbirkózni a kettős egészségbiztosítási piaccal, és nehézséget okoz saját költségvetésének, teljesítményének és munkaerejének hatékony kezelése rövid távon. A rövid távú költségeket is vissza kell szorítani ahhoz, hogy hosszú távon megvalósuljon a Sláintecare képviselte elképzelés.

               (12)Az állami nyugdíjakra fordított kiadások visszafogására irányuló korábbi kormányzati erőfeszítések ellenére a nyugdíjrendszer általános hiánya hosszú távon várhatóan jelentősen nőni fog, mivel a nyugdíjkiadások a 2016. évi, a GDP 5 %-ának megfelelő szintről 2070-re 6,6 %-ra nőnek, és 2053-ban érik el a csúcsot (7,5 %). A nyugdíjreformra vonatkozóan előterjesztett ütemterv teljes körű és kellő időben történő végrehajtása kulcsfontosságú az ír nyugdíjrendszer költségvetési fenntarthatóságának javításához.

               (13)A készségekbe, az oktatásba és a képzésbe, valamint a társadalmi befogadásba történő beruházások növelése elengedhetetlen Írország termelékenységének és hosszú távú inkluzív növekedésének javításához. A szűkülő munkaerőpiac és a kialakuló készséghiány, valamint egyes ágazatokban a kereslet és a kínálat közötti eltérés miatt erőfeszítéseket kell tenni a potenciális munkavállalók inaktív csoportjainak megszólítása, valamint az elégtelen humán erőforrásba való beruházás érdekében. További erőfeszítések szükségesek a továbbképzés ösztönzése és az oktatási tantervek és a szakképzés munkaerőpiaci igényekhez való jobb hozzáigazítása érdekében. Az alapszintű digitális készségekkel rendelkező munkaerő alacsony aránya további beruházásokat tesz szükségessé a felnőtt munkaerő munkahelyi képzése és továbbképzése terén. A színvonalas és megfizethető gyermekgondozáshoz való hozzáférésbe és a nemzeti gyermekgondozási rendszer megvalósításába történő beruházás hozzá fog járulni a nők meglehetősen alacsony foglalkoztatási arányának növeléséhez. A fogyatékkal élők munkaerőpiaci részvételi aránya Európában a legalacsonyabbak közé tartozik. Az alacsony munkaintenzitású háztartásokban élő személyek száma továbbra is az egyik legmagasabb az EU-ban, ami azt jelzi, hogy további tennivalók szükségesek az e csoport támogatását célzó integráltabb és célzottabb aktiválási stratégiák kialakításához.

               (14)A gazdasági visszaesést követő években lecsökkent a beruházások szintje, ami máig érezteti hatását abban, hogy nem áll kellő mennyiségben rendelkezésre megfizethető és szociális lakhatás, megfelelő infrastruktúra a tiszta közlekedés, a tiszta energia, a vízszolgáltatás és szupergyors széles sávú hálózat területén, ami akadályokat gördít az üzleti beruházások elé. Ezenkívül az elmúlt 5 évben jelentősen nőtt a közúti közlekedésből származó üvegházhatásúgáz-kibocsátás. A jobb infrastruktúra – a területrendezéssel együtt – döntő szerepet játszhat a lakáskínálat javításában, a magánberuházások növelésében, a termelékenység növekedésének fellendítésében és a kiegyensúlyozott regionális gazdasági fejlődés biztosításában. Az időtálló összekapcsolhatóság és a megfelelő digitális készségek továbbra is elengedhetetlenek ahhoz, hogy a belföldi vállalkozások hatékonyan hasznosíthassák a digitális technológiát, és virágzó belföldi információs és kommunikációs technológiai ágazat jöjjön létre. Továbbra is jelentős kihívásokkal kell szembenézni a szupergyors széles sávú hálózathoz való hozzáférés terén, különösen a vidéki területeken. A tiszta energiákat, a tiszta tömegközlekedést és a vízszolgáltatásokat támogató infrastrukturális beruházások arányának növelése, valamint a dekarbonizációval, az energiahatékonysággal, a megújuló energiával és a körforgásos gazdasággal kapcsolatos fokozott erőfeszítések elősegítenék Írország átmenetét az alacsony szén-dioxid-kibocsátású és környezeti szempontból ellenálló gazdaság felé.

               (15)Bár a nemzeti fejlesztési terv elindítása végső soron további alapvető infrastruktúra biztosítását eredményezheti, az építőipari ágazat gyenge kapacitása akadályt jelenthet a terv megfelelő időben történő teljesítése szempontjából. Ezen túlmenően az Írországot a kontinentális Európával összekötő tengeri közlekedési útvonalak és energiahálózatok diverzifikálása növelheti a gazdaság külső sokkhatásokkal szembeni ellenálló képességét. Írország mindeddig nem függetlenítette gazdasági növekedését az üvegházhatást okozó gázok és légszennyező anyagok kibocsátásától. Az üvegházhatásúgáz-kibocsátás folyamatosan nőtt, különösen a közlekedés, a mezőgazdaság, az energia és az épített környezet tekintetében. Ezen a területen nem történt előrelépés, ami megnehezíti majd, hogy Írország teljesítse uniós kötelezettségeit, és a jövőbeli fellépések költségeit is növeli.

               (16)A növekvő kereslettel párosuló tartósan szűkös kínálat következtében az ingatlanárak továbbra is nőnek. Bár az árak 2017-ben nem tűntek túlértékeltnek, az ingatlanok megfizethetősége kezd problematikussá válni. A szűkös kínálat a szociális lakásokat is érinti, mivel az elmúlt évtizedben a beruházások mértéke elégtelen volt, és túl kevés lakás épült. Bár az éves kereslet a becslések szerint mintegy 72 000 lakásra tehető, 2019-ben a tervek szerint csak 10 000 lakás készül el. A tervek szerint további 17 000 személy részesül a „Housing Assistance Payment” vagy a „Rental Accommodation Scheme” elnevezésű írországi lakhatási támogatási programban, ez azonban annak kockázatát vonja maga után, hogy a magánbérleti piacon – ahol a kínálat már most is korlátozott – a bérleti díjak tovább nőnek. A szociális lakások nagy része – különösen a dublini térségben – nincs kihasználva, részben az elavult hagyatéki gyakorlatok miatt. A helyzetet tovább súlyosbítja a szociális lakhatás típusainak nem megfelelő összetétele, valamint a megfizethető árú és költséghatékonyan bérelhető lakások rendkívül korlátozott száma. Ennek hatására folyamatosan emelkedett a sürgősségi szálláshelyeken élő emberek és családok száma, és a hajléktalanság szintje 2019 februárjában új csúcsot ért el.

               (17)A belföldi vállalkozások innovációvezérelt termelékenységének előmozdítása kulcsfontosságú az ország erőteljesebb és ellenálló termelékenység-növekedésének támogatása érdekében. Az üzleti kutatási és fejlesztési kiadások folyamatosan növekednek, de továbbra is az uniós átlag alatt maradnak, és nagyrészt a külföldi tulajdonú vállalkozásokra koncentrálódnak. Az ír kis- és középvállalkozások hatékonyabb támogatása érdekében további erőfeszítés szükséges az innovációs politikák megfelelőbb alkalmazására. Az írországi kutatás-fejlesztéshez nyújtott állami támogatás fő eszköze továbbra is a közvetett támogatás (azaz adójóváírás) (a teljes állami támogatás 80 %-a). A multinacionális vállalatok és a belföldi cégek közötti szorosabb kapcsolatok elősegíthetik, hogy az innováció a gazdaság egészére kiterjedjen. Emellett a vállalkozások és az állami kutatóközpontok közötti szorosabb együttműködés az innovációs potenciált is növelné.

               (18)Bár az állami kutatás-fejlesztés alacsony szintje továbbra is aggodalomra ad okot (a GDP 1,05 %-a a 2 %-os uniós átlaghoz képest), a nemrégiben elfogadott, „Future Jobs Ireland 2019” című foglalkoztatáspolitikai program ígéretes keretet biztosít az innováció és a technológiai változások ösztönzéséhez és a kis- és középvállalkozások termelékenységének javításához. Teljes körű végrehajtása azonban a kutatásra és innovációra fordított közkiadások jelentős növelésétől és a közelmúltban elfogadott program konkrét szakpolitikai intézkedésekké történő átalakításától függ. Jelenlegi formájában az intézkedések ezen ambiciózus listája még mindig nem tartalmaz fontos részleteket és pontos végrehajtási határidőket. Például a 2019-ben megvalósítandó fellépések esetében nem határoztak meg olyan intézkedéseket, amelyek a hosszú távú tőkebefektetések rendelkezésre állását hivatottak növelni annak érdekében, hogy támogassák a belföldi vállalatokat üzleti tevékenységük fellendítésében; a kis- és középvállalkozások új technológiákba történő beruházásait ösztönző szakpolitikai intézkedéscsomag az adójóváírást és a nem adójellegű ösztönzőket egyaránt magában foglalja, de az intézkedések relatív nagyságrendje egyelőre ismeretlen. Bár a stratégia elismeri a széles sávú infrastruktúra jelentőségét a termelékenység szempontjából, a tervek között nem szerepelnek olyan konkrét fellépések és célkitűzések, amelyek az Írország és a többi uniós ország közötti jelentős különbségek áthidalására irányulnának az „Európa 2025” gigabitalapú társadalomra vonatkozó célkitűzéseinek megfelelő, időtálló széles sávú hálózatok kiépítése során.

               (19)Az írországi regionális különbségek jelentősek, és az elmúlt évtizedben nőttek. Írországban az egy főre jutó GDP tekintetében a regionális gazdasági egyenlőtlenség aránya más uniós országokhoz képest meglehetősen magas. 2000 és 2016 között az egy főre jutó GDP a déli és keleti régióban 74 %-kal nőtt, ez 63 százalékponttal nagyobb volt, mint a határ menti, közép-írországi és nyugati régióban, és e növekedés 2012 után felgyorsult. 2016-ra a déli és keleti régióban az egy főre jutó GDP 2,6-szor magasabb volt, mint a határ menti, közép-írországi és nyugati régióban. A dublini térség, ahol Írország népességének 40 %-a él, 2000–2016 között 62 százalékponttal járult hozzá a GDP növekedéséhez.

               (20)A vállalkozások előtt álló szabályozási akadályok (különösen egyes, a kereskedelmi ingatlanokkal és a jogi szolgáltatásokkal kapcsolatos szabályozások) kedvezőtlenül érintik a cégek piacra való belépését és piacról való kilépését, és ezáltal a belföldi cégek termelékenységét. A kiskereskedelmi piacokra való belépés akadályai kihívást jelentenek. Írország azon öt ország közé tartozik, amely a legtöbb eljárási követelményt írja elő a kiskereskedelmi egységek létrehozására vonatkozóan. A kiskereskedők olyan eljárási akadályokkal szembesülnek, amelyek késleltetik új üzletek megnyitását és növelik annak költségeit, ami negatív hatással lehet a piac szerkezetére és dinamikájára.

               (21)A jogi szolgáltatások szabályozásáról szóló új törvény végrehajtása még nem valósult meg, mivel a szabályok bevezetése továbbra is jelentős késedelmeket szenved, jóllehet az előkészítő konzultációk folyamatban vannak. Továbbra is bizonytalanok a lehetőségek annak tekintetében, hogy vitás ügyekben legyen-e engedélyezhető közvetlen szakmai hozzáférés biztosítása az ügyvédek számára, valamint azzal kapcsolatban, hogy a jogi személyek a jogi gyakorlatok valamennyi típusában partnerekké válhassanak. Ugyanakkor a multidiszciplináris gyakorlatokra vonatkozó, túlságosan összetett működési és irányítási szabályok kerülendők. A konkrét céldátumhoz nem köthető reformok ambiciózus végrehajtása kiemelt fontosságú. A „Future Jobs Ireland 2019” foglalkoztatáspolitikai program 2.3. célkitűzése a jogi szolgáltatások költségeivel kapcsolatos problémák megoldását célozza, de a 2019-re vonatkozó egyetlen teljesítendő cél feltételes jellegű, és a megvalósítás céldátuma nincs egyértelműen meghatározva. E reform végrehajtásának késedelme hozzájárul a jogi szolgáltatások magas költségeihez Írországban, ami a vállalkozások – különösen a kis- és középvállalkozások – és a magánszemélyek számára egyaránt kedvezőtlen. Mivel a jogi szolgáltatások fontos hozzájárulást biztosítanak az egyéb üzleti szolgáltatások számára, az ágazatra érvényes korlátozások magasan tartják egyéb szolgáltatások (pl. a biztosítások) költségeit.

               (22)A nemteljesítő hitelek aránya tovább csökkent, és 2018 harmadik negyedévéig az év során 3,4 százalékponttal, 7,8 %-ra esett vissza. A bankok jó úton haladnak csökkentési céljaik teljesítése felé; e folyamatot portfólióértékesítések, szerkezetátalakítási erőfeszítések és az emelkedő ingatlanárak támogatják. A jelzáloghitelek hosszú távú (az esedékességet több mint 2 évvel meghaladó) hátralékai továbbra is viszonylag magasak; ez hozzájárul ahhoz, hogy a nemteljesítő hitelek aránya továbbra is meghaladja az euróövezeti átlagot. A nemteljesítő hitelek társadalmi és gazdasági hatásának kezelése érdekében – többek között a kiszolgáltatott háztartások tekintetében – számos kezdeményezést és törvényjavaslatot terjesztettek elő, mint például azt a törvényt, amely csak hozzájárulás esetén teszi lehetővé az értékesítést. A hitelnyilvántartás 2018-ban vált teljes mértékben működőképessé a fogyasztói hitelek tekintetében, és döntő fontosságú lesz annak értékelése során, hogy a hitelfelvevők képesek-e az adósságszolgálatra. A hátralékok rendezésére szolgáló lehetőségek tekintetében továbbra is korlátozott a fizetésképtelenségi eljárások, valamint a peres vagy peren kívüli opciók igénybevételének lehetősége. Továbbra is kihívást jelent és folyamatos nyomon követést igényel a jelzáloghitelek hosszú távú hátralékainak további, oly módon megvalósítandó csökkentése, amely épít a kiszolgáltatott háztartások számára indított kezdeményezésekre, ugyanakkor nem gördít indokolatlan akadályokat a nemteljesítő hitelek kezelése elé.

               (23)A 2021–2027 közötti időszakra vonatkozó uniós alapok programozása hozzájárulhat az ajánlásokban azonosított egyes hiányosságok kezeléséhez, különösen az országjelentés
                  10
                D. mellékletében ismertetett területeken. Ez lehetővé tenné Írország számára, hogy az azonosított ágazatok tekintetében a lehető legoptimálisabban használja fel az említett alapokat, a regionális különbségeket is figyelembe véve.

               (24)A 2019. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte Írország gazdaságpolitikáját, és az elemzést közzétette a 2019. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2019. évi stabilitási programot és a 2019. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Írországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak azoknak Írország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (25)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2019. évi konvergenciaprogramot, és azt a véleményt fogalmazta meg, hogy Írország várhatóan megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (26)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2019. évi nemzeti reformprogramot és a 2019. évi stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Írország 2019-ben és 2020-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.2020-ban teljesítse középtávú költségvetési célját. A többletbevételeket használja fel az államadósság-ráta csökkentésére. Korlátozza az adókiadások körét és számát, és szélesítse ki az adóbázist. Továbbra is foglalkozzon az adórendszer azon jellemzőivel, amelyek elősegíthetik az agresszív adótervezést, és fordítson különös figyelmet a külföldre irányuló kifizetésekre. Kezelje az elöregedéssel kapcsolatos kiadások várható növekedését azáltal, hogy költséghatékonyabbá teszi az egészségügyi rendszert, és teljes mértékben végrehajtja a nyugdíjreformra vonatkozó terveket.

               2.Biztosítson személyre szabott, aktív integrációs támogatást és segítse elő a továbbképzést, különösen a kiszolgáltatott helyzetben lévő csoportok és az alacsony munkaintenzitású háztartásokban élő személyek számára. Növelje a megfizethető és minőségi gyermekgondozáshoz való hozzáférést.

               3.Állítsa a beruházásokkal kapcsolatos gazdaságpolitika középpontjába az alacsony szén-dioxid-kibocsátást és az energetikai átmenetet, az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentését, a fenntartható közlekedést, a vízkezelést, a digitális infrastruktúrát, valamint a megfizethető és szociális lakhatást, a regionális különbségeket is figyelembe véve. Hajtson végre intézkedéseket – többek között a „Future Jobs” foglalkoztatáspolitikai stratégia keretében – a gazdaság diverzifikálása és az ír vállalkozások – különösen a kis- és középvállalkozások – termelékenységének javítása érdekében, a kutatás és az innováció ösztönzését szolgáló közvetlenebb finanszírozási eszközök alkalmazásával és a vállalkozások előtt álló szabályozási akadályok csökkentésével.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)

                        SWD(2019) 1006 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

                     (8)

                        A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják. A kiadási referenciaérték Írország esetében egy, a potenciális növekedés 10 éves referenciarátájának torzulását kijavító kiigazítást tükröz, amely torzulás oka a reál-GDP kivételesen magas 2015. évi növekedése volt. Az ír hatóságok által a 2017. évi költségvetési számítások során alkalmazott módszert követve a Bizottság a 2014-es és 2016-os potenciális növekedési ráták átlagával számolt.

                     (9)

                        2019-hez hasonlóan a kiadási referenciaérték egy, a potenciális növekedés 10 éves referenciarátájának torzulását kijavító kiigazítást tükröz, amely torzulás oka a reál-GDP kivételesen magas 2015. évi növekedése volt.

                     (10)

                        SWD(2019) 1006 final.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.6.5.
            COM(2019) 506 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Észtország 2019. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Észtország 2019. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Észtország 2019. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Észtország 2019. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2018. november 21-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2019. évi európai szemeszterét. Kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács a 2019. március 21-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2018. november 21-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Észtországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács a 2019. március 21-i ülésén jóváhagyott. A Tanács 2019. április 9-én elfogadta az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (a továbbiakban: az euróövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)Mivel Észtország pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Észtországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 3. ajánlás tükröz. Mindenekelőtt a beruházásokkal kapcsolatos gazdaságpolitikának a meghatározott területekre történő összpontosítását célzó intézkedések fognak hozzájárulni a beruházások támogatására irányuló második euróövezeti ajánlás megvalósításához.

               (3)Az Észtországra vonatkozó 2019. évi országjelentést
                  2
                2019. február 27-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2018. július 13-án elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Észtországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek megvalósítása terén Észtország által elért eredményeket.

               (4)Észtország 2019. május 30-án benyújtotta 2019. évi nemzeti reformprogramját, 2019. április 30-án pedig 2019. évi stabilitási programját.

               (5)A 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  3
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.
                  4

               (6)Észtország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A 2019. évi stabilitási programot változatlan szakpolitikát feltételezve nyújtották be. A kormány azt vetíti előre, hogy az államháztartási egyenleg a GDP 0,6 %-ának megfelelő 2018. évi költségvetési hiányhoz képest 2019-ben a GDP 0,2 %-ának, 2020-ban pedig a GDP 0,3 %-ának megfelelő hiányt fog elérni, míg 2022-re az egyenleg a GDP 0,7 %-ának megfelelő hiányt mutat majd. Az újraszámított strukturális egyenleg
                  5
                alapján a középtávú költségvetési cél – a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány – várhatóan nem valósul meg a 2019. évi stabilitási program időszakában. A GDP-arányos államadósság-ráta az előrejelzés szerint 2022-re a GDP 5,3 %-ára csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv optimista. A tervezett hiánycélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek meghatározva, ami kockázatot jelent a bevételbecslés tekintetében.

               (7)A Tanács 2018. július 13-i ajánlása szerint Észtországnak biztosítania kell, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  6
                nominális növekedési rátája 2019-ben ne haladja meg a 4,1 %-ot, ami a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Tekintettel a Bizottság 2018. őszi előrejelzésére, amely szerint 2019-ben közelebb kerülnek a középtávú költségvetési célhoz, illetve az előírt kiigazítás befagyasztására vonatkozó szabályokkal összhangban, a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája nem haladhatja meg a 4,9 %-ot, ami a 2019. évi 0,3 %-os éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Bizottság 2019. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2019-ben jelentős lesz az eltérés ettől a követelménytől.

               (8)2020-ban, tekintettel Észtországnak a GDP 2,7 %-ának megfelelő előrevetített kibocsátási résére és a becsült potenciális növekedési ráta alatti előrevetített GDP-növekedésre, a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája nem haladhatja meg a 4,1 %-ot, összhangban a Stabilitási és Növekedési Paktum keretében közösen elfogadott kiigazítási követelménymátrix által előírt, a GDP 0,6 %-ának megfelelő strukturális kiigazítással. Változatlan szakpolitikát feltételezve a Bizottság 2019. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2020-ban Észtország jelentősen eltér ettől a követelménytől. A Tanács összességében úgy véli, hogy 2019-től meg kell tenni a szükséges intézkedéseket a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés biztosítása érdekében.

               (9)A pénzmosás megelőzése elsődleges prioritássá vált Észtország számára a nagy pénzmosási botrányok miatt. Észtország megerősítette a pénzmosás elleni keretrendszerét, és az észt bankszektorban jelentősen csökkent a külföldi betétek aránya. A kihívások azonban nem szűntek meg. Míg az észt kormány további intézkedéseket és iránymutatásokat vezetett be azzal kapcsolatban, hogy miként lehet tovább erősíteni a megelőzést ezen a területen, az észt parlament még nem fogadta el a pénzmosás elleni felügyelet kapacitásainak növelését célzó jogalkotási kezdeményezést. Az elfogadásukat követően figyelmet kell fordítani ezen intézkedések hatékony végrehajtására.

               (10)A szakemberhiány és a strukturális munkaerőhiány az üzleti beruházások fő akadályai közé tartoznak, és korlátozzák a termelékenység növekedését. Észtország az elmúlt években átfogó reformokat hajtott végre, de a munkaerőpiaci tendenciák és a munkaképes korú népesség csökkenése hosszú távon kihívások elé állította az oktatási és képzési rendszert. E kihívások közé tartozik a korai iskolaelhagyók még mindig magas aránya, az iskolarendszer nem teljes körű átszervezése; a felsőoktatás, illetve a szakképzés elégtelen munkaerőpiaci relevanciája; valamint a tanárok elöregedéséhez és a szakma alacsony vonzerejéhez kapcsolódó kihívások. Bár a felnőttképzésben való részvétel javul, a munkaerő továbbképzése és átképzése nem elég gyors ahhoz, hogy lépést tartson a munkaerőpiaci trendekkel. Az azonosított készségigények közül az elégtelen innovációs kapacitás terén mutatkozik az egyik legnagyobb hiányosság. Az információs és kommunikációs technológiai szakemberek magas aránya ellenére a vállalkozások korlátozott mértékben biztosítanak digitális készségekkel kapcsolatos képzéseket. Az oktatási és képzési rendszer munkaerőpiaci relevanciájának javítása — többek között a pályaorientációban való befektetés, a korai iskolaelhagyás elleni küzdelem és a készségigények jobb előrejelzése révén – hozzájárulna ahhoz, hogy az emberek a megfelelő készségekkel rendelkezzenek. Emellett a tanárok munkakörülményeinek, a tanítás minőségének, valamint a demográfiai és gazdasági tendenciákkal kapcsolatos oktatási politikáknak a javítása növelné az oktatási és képzési rendszer kapacitását.

               (11)A javulás ellenére a szegénység, a társadalmi kirekesztettség és a jövedelmi egyenlőtlenség továbbra is magas, különösen az idősebbek körében. 2017-ben a 65 év felettiek mintegy 42 %-a volt kitéve a szegénység és a társadalmi kirekesztettség kockázatának az Európai Unió 15 %-os átlagához képest. A szociális juttatások még mindig nem képesek hatékonyan csökkenteni a szegénységet, és a szociális védőháló is gyenge. A jó minőségű és megfizethető szociális szolgáltatások biztosítását akadályozza az egészségügyi és a szociális ellátási szolgáltatások közötti gyenge koordináció, valamint az, hogy az önkormányzatok nem mindig képesek felmérni a szociális szolgáltatások iránti igényeket és megfelelni azoknak. Ezenkívül az egyéneknek önállóan kell fedezniük a hatóságok által nyújtott szolgáltatások költségeinek nagy részét. Észtországban a tartós ápolásra-gondozásra fordított kiadások nem érték el az uniós átlag felét (a GDP 0,6 %-a, a 2016. évi 1,6 %-hoz képest). Nincsenek megelőző intézkedések vagy támogatási rendszer a házi gondozók terheinek enyhítésére. A kielégítetlen egészségügyi szükségletek aránya továbbra is az egyik legmagasabb az EU-ban (11,7 %), ami az egészségügyi rendszer hozzáférhetőségével és hatékonyságával kapcsolatos problémákat jelzi. Ezek a kihívások rámutatnak arra, hogy megfizethető és jó minőségű szociális és egészségügyi szolgáltatásokat kell integrált módon biztosítani, és ki kell dolgozni egy átfogó, tartós ápolás-gondozási keretrendszert. A társadalmi befogadást – többek között a szociális infrastruktúrát – támogató beruházások előmozdítanák az inkluzív növekedést.

               (12)A nemek közötti bérszakadék 2017-ben 25,6 % volt, amely továbbra is a legmagasabbak között van az Unióban, és ez az érték kicsit nagyobb a tavalyinál. Ezenkívül a gyermekvállalás itt az uniós átlagnál jóval nagyobb hatást fejt ki a nők foglalkoztatására (25,2 % és 9,0 %). A hosszú szülői szabadság a nők esetében gyakran lassabb szakmai előmenetelt eredményez. A nők általában rosszabbul fizetett gazdasági ágazatokban és szakmákban dolgoznak, bár a végzettségük magasabb, mint a férfiaké. A közelmúltbeli intézkedések rugalmasabbá tették a szülői szabadságot és a juttatási rendszert azzal a céllal, hogy megkönnyítsék a szülők munkaerőpiacra való visszatérését. Javult a gyermekgondozás igénybevétele. Ugyanakkor az olyan tényezők, mint a gazdasági tevékenység, a foglalkozás, az életkor, a munkatapasztalat vagy a munkaidő, csak részben magyarázzák a nemek közötti bérszakadékot; a 11,5 %-os uniós átlaghoz képest a 20 %-os bérszakadék nem indokolt. A fizetések átláthatósága segíthet a nemek közötti magas bérkülönbség okainak jobb megértésében. A gyermekgondozásba és az aktív munkaerőpiaci intézkedésekbe történő folyamatos beruházás elősegítené a nők foglalkoztatását. Emellett a szociális partnerekkel való együttműködés és a kapacitásuk erősítése továbbra is fontos szerepet játszik a tágabb kontextusban.

               (13)Mivel Észtország alacsony népsűrűségű, peremterületen lévő ország, a jól működő és összekapcsolt közlekedési rendszer kulcsfontosságú a gazdasági tevékenységek és az export szempontjából. Észtország közlekedési infrastruktúrája esetében hiányosságok tapasztalhatók az összekapcsoltság és a fenntarthatóság tekintetében. A vasút és az intermodális szállítás továbbra sem elég fejlett. Ezenkívül az elmúlt 5 évben nőtt a közúti közlekedésből származó üvegházhatásúgáz-kibocsátás. További innovatív és fenntartható megoldások segíthetnek a közlekedési torlódások és a közúti közlekedéssel kapcsolatos problémák kezelésében. Észtország villamosenergia-rendszerének a kontinentális európai hálózattal való összehangolása kulcsfontosságú a villamosenergia-ellátás biztonságának garantálásához az egész balti-tengeri régióban. Az infrastrukturális beruházások hozzájárulnának az észt vállalatok versenyképességének javításához.

               (14)A kutatási és fejlesztési beruházások alacsony szintje miatt – különösen a magánszektor esetében – Észtország termelékenysége elmarad az átlagtól. Míg 2017-ben a kutatásra és fejlesztésre fordított közkiadások valamivel az uniós átlag alatt maradtak, az üzleti beruházások csupán a GDP 0,61 %-át, azaz körülbelül az uniós átlag felét tették ki. A vállalatok, különösen a kis- és középvállalkozások, alacsony arányban tesznek jelentést kutatási és innovációs tevékenységekről. A nem kutatási és fejlesztési innovációs kiadások csökkennek, és a tudomány és a vállalkozások közötti együttműködés gyenge. E tényezők némelyike negatívan befolyásolja az ország innovációs teljesítményét és termelékenységét. A kutatásba, fejlesztésbe és innovációba – többek között a vállalkozások digitalizálásába és automatizálásába – történő célzottabb beruházások növelnék Észtország termelékenységét és versenyképességét. Hasonló eredménnyel járna a gazdasági szempontból releváns kutatási témák fontossági sorrendjének hatékonyabb megállapítása is. Az észt hatóságok számos intézkedést dolgoztak ki és hajtottak végre a kutatási és innovációs rendszer hiányosságainak orvoslására, ám ezek hatása továbbra is korlátozott.

               (15)Az erőforrás- és energiahatékonyság terén továbbra is maradtak kihívások. Észtország ökoinnovációs teljesítménye nem tükrözi teljes mértékben az ország potenciálját, és a 60-as ökoinnovációs összesített pontszáma 40 %-kal az uniós átlag alatt van. Bár az utóbbi években megfigyelhető volt némi javulás, Észtország erőforrás-termelékenysége az uniós átlagnál körülbelül háromszor rosszabb, és az EU többi országához képest egyre nagyobb a különbség. Az észt kis- és középvállalkozásoknak csak egy kis része tesz lépéseket erőforrás-hatékonyságának javítása és környezetbarátabbá válása érdekében. Emellett a gazdaságnak nagy az energiaintenzitása, és az energiafogyasztás szintje jóval meghaladja az uniós átlagot. Minden észt régió le van maradva az erőforrás- és energiahatékonyság javítása terén. A közlekedési ágazatban Észtország a 0,4 %-os értékkel jóval elmarad a megújuló energia 10 %-os arányára vonatkozó nemzeti célkitűzéseitől. Az erőforrás- és energiahatékonyság előmozdítása – különösen az építőipari ágazatban –, valamint a körforgásos gazdaság támogatása – többek között a beruházások növelése révén – szintén hozzájárulna a versenyképesebb és fenntarthatóbb gazdaság megteremtéséhez.

               (16)Észtországban a fizetésképtelenségi eljárások körülbelül három évet vesznek igénybe, a visszafizetési ráta pedig valamivel 40 % fölött van. Ez a munkaerő- és pénzügyi forrásokat kevésbé termelékeny vállalatok felé irányítja. Mindez akadályozza a beruházások ösztönzését és a vállalkozások finanszírozását. Ezenkívül fontos lenne a fizetésképtelenségi keret reformja annak érdekében, hogy lerövidüljön a fizetésképtelenségi eljárások időtartama, és növekedjen a hitelezők visszafizetési rátája. Ez főként a fizetésképtelenséget megelőző és azt követő szerkezetátalakítási eljárások alkalmazásának ösztönzését, valamint a vállalatok feldarabolásának megakadályozását foglalhatja magában.

               (17)A 2021–2027 közötti időszakra vonatkozó uniós alapok programozása hozzájárulhat az ajánlásokban azonosított egyes hiányosságok kezeléséhez, különösen az országjelentés
                  7
                D. mellékletében ismertetett területeken. Ez lehetővé tenné Észtország számára, hogy az azonosított ágazatok tekintetében a lehető legoptimálisabban használja fel az említett alapokat, a regionális különbségeket is figyelembe véve.

               (18)A 2019. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte az észt gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2019. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2019. évi stabilitási programot és a 2019. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Észtországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak ezek Észtország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája vonatkozásában képviselt jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintettel arra az igényre, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szintű szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (19)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2019. évi stabilitási programot, és véleményét
                  8
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Észtország 2019-ben és 2020-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Biztosítsa, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2020-ban ne haladja meg a 4,1 %-ot, ami a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Biztosítsa a hatékony felügyeletet és a pénzmosás elleni keretrendszer végrehajtását.

               2.Kezelje a szakemberhiányt és ösztönözze az innovációt az oktatási és képzési rendszer kapacitásának és munkaerőpiaci relevanciájának javításával. Javítsa a szociális biztonsági háló megfelelőségét, valamint a megfizethető és integrált szociális szolgáltatásokhoz való hozzáférést. Tegyen intézkedéseket a nemek közötti bérszakadék csökkentésére, többek között a bérek átláthatóságának javítása révén.

               3.Állítsa a beruházásokkal kapcsolatos gazdaságpolitika középpontjába a fenntartható közlekedést és az energetikai infrastruktúrát – beleértve az összeköttetéseket –, a kutatás és az innováció előmozdítását, illetve az erőforrás- és energiahatékonyság javítását, a regionális különbségeket is figyelembe véve.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        SWD(2019) 1005 final.

                     (3)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

                     (6)

                        A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (7)

                        SWD(2019) 1005 final.

                     (8)

                        Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.6.5.
            COM(2019) 508 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Görögország 2019. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Görögország 2019. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Görögország 2019. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Görögország 2019. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2018. november 21-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2019. évi európai szemeszterét. Kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács a 2019. március 21-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2018. november 21-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Görögországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács a 2019. március 21-i ülésén jóváhagyott. A Tanács 2019. április 9-én elfogadta az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (a továbbiakban: az euróövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)Mivel Görögország pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Görögországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1. és 2. ajánlás tükröz. Mindenekelőtt a programot követő kötelezettségvállalásoknak megfelelő reformok, valamint a beruházásorientált gazdaságpolitika konkrét területekre való összpontosítása elősegítik majd az euróövezeti ajánlás kezelését.

               (3)A Görögországra vonatkozó 2019. évi országjelentést
                  3
                2019. február 27-én tették közzé. Az országjelentés értékelte Görögország előrehaladását az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célértékeinek elérése terén. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, amelynek eredményeit szintén 2019. február 27-én tették közzé
                  4
               . Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Görögországban túlzott mértékű makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. A megállapított egyensúlyhiány különösen a magas államadóssághoz, a negatív nettó nemzetközi befektetési pozícióhoz, a bankok mérlegében szereplő nemteljesítő hitelek magas szintjéhez, valamint a továbbra is magas munkanélküliségi rátához kapcsolódik. Ezenfelül a gazdaság és az állam korszerűsítésére irányuló, az elmúlt években elindított mélyreható intézményi és strukturális reformok sok évig elhúzódó tartós végrehajtást tesznek szükségessé ahhoz, hogy maradéktalanul éreztessék hatásukat.

               (4)Görögország 2019. április 26-án benyújtotta 2019. évi nemzeti reformprogramját, 2019. április 30-án pedig 2019. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  5
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.
                  6

               (6)Görögország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az átmeneti adósságszabály hatálya alá tartozik. Továbbá meg kell őriznie szilárd költségvetési pozícióját, amely biztosítja a 2017. június 30-i (EU) 2017/1226 határozatban 2018-ra és középtávra a GDP 3,5 %-ában meghatározott, elsődleges többletre vonatkozó cél teljesülését
                  7
               . A Tanács 2018 tavaszán nem adott ki országspecifikus ajánlást Görögországnak az európai szemeszter keretében, mivel a 472/2013/EU rendelet
                  8
                12. cikkének megfelelően Görögország a makrogazdasági kiigazítási program időtartamára mentesült az európai szemeszterre vonatkozóan meghatározott monitoring és értékelés alól. A Görögországra a programlezárást követően alkalmazandó felügyeleti keret kiterjed a megerősített felügyeletre és ezzel párhuzamosan az országnak a gazdaság- és szociálpolitikai koordináció európai szemeszterébe való integrálására, a megerősített felügyelet és az európai szemeszter közötti szinergia maximalizálása mellett.

               (7)2019. évi stabilitási programjában a kormány a 2019 és 2022 közötti időszakra a GDP 1,1 %-a és 1,7 % közötti mértékűnek megfelelő államháztartási többletet tervez. A kormány meghatározta középtávú költségvetési célját – 2020-tól GDP 0,25 %-ának megfelelő strukturális többletet. Az újraszámított strukturális egyenlegnek alapján
                  9
                a programidőszak egésze során a középtávú költségvetési cél túlteljesítését tervezik, és a GDP-arányos államadósság mértéke 2022-ig várhatóan fokozatosan 153,3 %-ra csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó optimista makrogazdasági forgatókönyvet egy független szerv fogadta el. A Bizottság 2019. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg várhatóan 2019-ban a GDP 1,9 %-ának, 2020-ben pedig a GDP 0,8 %-ának megfelelő többletet mutat majd, vagyis meghaladja a középtávú költségvetési célt. Az előrejelzés szerint az államadósság továbbra is csökkenő pályán marad, és 2019-ben összhangban lesz az átmeneti adósságszabállyal, 2020-ban pedig az adósságszabállyal. Összességében véve a Bizottság 2019. tavaszi előrejelzése alapján – tehát a határidő után elfogadott új intézkedések figyelembevétele nélkül – Görögország 2019-ben és 2020-ban előreláthatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. A fentiek alapján megállapítható továbbá, hogy Görögország teljesítette az elsődleges többletre vonatkozóan a GDP 3,5 %-ában meghatározott célt, amelynek monitoringja a megerősített felügyelet keretében történik.

               (8)A stabilitási program és a Bizottság 2019. tavaszi előrejelzése nem veszi figyelembe a röviddel a benyújtás és a határidő időpontja után bejelentett és elfogadott új, állandó intézkedéseket. A Bizottság becslése szerint ezen intézkedések költségvetési hatása 2019-ben és az azt követő években meghaladja a GDP 1,0 %-át. Kijelenthető továbbá, hogy ezen új intézkedések elfogadása veszélyezteti az elsődleges többletre vonatkozó elfogadott célt, amelynek monitoringja a megerősített felügyelet keretében történik, és amelyet a 2017. június 30-i (EU) 2017/1226 határozat állapított meg. Ezenfelül az új intézkedések várhatóan csökkentik a strukturális egyenleget, és aggályokat támasztanak a 2020-as középtávú költségvetési cél megvalósítása tekintetében. 2019 őszén azonban újbóli értékelésre kerül sor, amely kiterjed a 2020-as nettó kiadások növekedési ütemére vonatkozó referenciaérték felülvizsgálatára is. Bár az előrejelzés szerint az államadósság továbbra is csökkenő pályán marad, kockázatok merülhetnek fel az adósságcsökkentési referenciaértéknek való megfelelés tekintetében. Az említett, újonnan elfogadott intézkedések eredményeként ezt ősszel újra értékelni kell. Az Európai Stabilitási Mechanizmus keretén belüli pénzügyi támogatási program sikeres lezárását követően Görögország az európai szemeszterbe integrált programzárást követő felügyeleti keret, valamint a 472/2013/EU rendelet szerinti megerősített felügyelet hatálya alá tartozik. A Görögországra vonatkozó megerősített felügyelet aktiválása
                  10
                annak elismerését jelenti, hogy középtávon Görögországnak folytatnia kell a makrogazdasági egyensúlyhiányok forrásainak vagy lehetséges forrásainak kezelésére irányuló intézkedések elfogadását, és egyúttal az erőteljes és fenntartható gazdasági növekedést támogató strukturális reformok végrehajtását. Görögország 2018. június 22-án kötelezettséget vállalt az eurócsoportnak arra, hogy folytatja a program alapján elfogadott valamennyi alapvető fontosságú reform végrehajtását azok teljes körű végrehajtásáig. Görögország kötelezettséget vállalt továbbá a költségvetési és fiskális-strukturális politikákkal, a szociális jóléttel, a pénzügyi stabilitással, a munkaerő- és termékpiacokkal, a privatizációval és a közigazgatással kapcsolatos konkrét intézkedések végrehajtására. Görögország köteles negyedévente beszámolni a megerősített felügyelet keretében tett kötelezettségvállalások végrehajtása terén elért előrehaladásról. A kedvező jelentés hathavonta lehetővé teszi a GDP 0,7 %-ának megfelelő éves adósságenyhítő intézkedések megkezdését. Az Eurócsoport 2019 áprilisában elfogadta az első, 970 millió EUR összegű, szakpolitikai feltételekhez kötött adósságenyhítő intézkedések megkezdését. 2019. június 5-én közzétették a Görögország kötelezettségvállalásainak végrehajtása terén tett előrehaladását értékelő harmadik megerősített felügyeleti jelentést.

               (9)Az üzleti környezet és az intézmények minőségének, különösen az igazságügyi rendszer hatékonyságának javítására irányuló reformok előmozdítanák Görögország gazdasági ellenálló képességét, javítanák a fizetési fegyelmet, és minden bizonnyal komoly hatással lennének a befektetési döntésekre és a vállalkozások vonzására. A közelmúltbeli javítások ellenére a görög igazságszolgáltatási rendszer továbbra is kihívásokkal és hatékonysági problémákkal küzd, mivel gyakran túl sok idő szükséges a döntések meghozatalához, és az ügyhátralék visszaveti a bíróságok termelékenységét. Ezért döntő fontosságú, hogy további célzott intézkedések szülessenek ezen a területen, a pénzügyi rendszer zavartalan működésének elősegítése, valamint a kihasználatlan befektetési potenciál kiaknázása céljából is.

               (10)Az évek óta elmaradt beruházások komoly beruházási hiányhoz vezettek Görögországban. A növekedést ösztönző beruházások fokozása alapvető szerepet játszik a hosszabb távú növekedés fenntartásában és a regionális egyenlőtlenségek csökkentésében. Az országjelentés meghatározta a köz- és magánberuházások prioritási területeit.

               (11)Az oktatási és képzési beruházások növelése elengedhetetlen Görögország termelékenységének és hosszú távú inkluzív növekedésének javításához, valamint az innovatív ágazatok növekedése előtt álló akadályok kezeléséhez. A görög oktatási rendszer számos nehézséggel küzd amiatt, hogy nem elegendőek az erőforrások, az önállóság alacsony szintű, az alapvető készségek (így a digitális készségek) terén alulteljesítés mutatkozik, és folyamatos az eltérés a készségkereslet és -kínálat között. Minden szinten nagymértékben hiányzik az elszámoltathatóság és nyomon követhetőség, ami szükséges volna az oktatási rendszer minőségének javításához. A fenntartható gazdasági növekedés megőrzése szempontjából fontos a minőségi és inkluzív oktatás és képzés előmozdítása, az oktatás és a munkaerőpiaci igények közötti szorosabb kapcsolatok megteremtése, a szakoktatás és -képzés vonzerejének erősítése, valamint az egész életen át tartó tanulásban való részvétel fokozása.

               (12)Rendkívül magas a tartósan munkanélküli személyek aránya (akik 2018-ban a görögországi munkanélküliek 70 %-át tették ki), ugyanakkor a jelentős mértékű ifjúsági munkanélküliség és a nők alacsony munkaerőpiaci részvétele szintén aggodalomra ad okot. Az intézkedéseknek a foglalkoztatási kilátások javítására, a munkaerőpiaci részvétel elősegítésére, valamint a munkahelyteremtés feltételeinek előmozdítására kell összpontosítaniuk. A hatékony társadalmi párbeszéd és a felelős szociális partnerség elősegítheti a tartós reformokért való felelősségvállalásoz és azok végrehajtásához szükséges környezet megteremtését Görögországban, és ennek nyomán javulni fog a munkaerőpiac működése.

               (13)Görögországot jelentős jövedelmi egyenlőtlenség jellemzi, és a szociális transzferek az EU-n belül itt járulnak hozzá a legkisebb mértékben a szegénység kockázatának csökkentéséhez (2017-ben 15,83 %-kal, szemben a 33,98 %-os uniós átlaggal). A beruházásoknak az inkluzív, megfizethető és magas színvonalú szociális szolgáltatásokhoz való hozzáférés bővítésére, valamint a nappali ellátást nyújtó központok fejlesztésére kell összpontosítaniuk. Ha a földrajzi különbségek szem előtt tartása mellett támogatást nyújtanak a leginkább elesetteknek, valamint elősegítik a szegénység által fenyegetett gyermekek, a fogyatékossággal élő személyek, a migránsok és menekültek társadalmi integrációját, akkor javulhat a társadalmi befogadás Görögországban.

               (14)Görögország 2017-ben megkezdte az elsődleges egészségügyi rendszer mélyreható reformját, ami alapvető fontosságú a hozzáférés biztosításához, és folyamatos végrehajtást tesz szükségessé a helyi egészségügyi ellátási egységek (az úgynevezett TOMY-k) kialakítása révén.

               (15)A görög közlekedési rendszer komoly kihívásokkal küzd. A rendszer nagyrészt a közutakra épül és nagymértékben olajfüggő, továbbá valamennyi fő összekötetés az Athén–Szaloniki útvonal köré csoportosul. A szállítási költségek továbbra is magasak, miközben a szolgáltatásminőség, a biztonsági normák és az intelligens közlekedési rendszerek elterjedtsége változatlanul alacsony. Új beruházásokra van szükség a multimodális szállítás fejlesztéséhez, valamint a regionális integráció és a városfejlesztés elősegítéséhez.

               (16)A szilárd hulladék feldolgozása és a városi és ipari szennyvízkezelés az a legfontosabb terület, ahol további beruházások szükségesek ahhoz, hogy az ország környezetvédelmi normái összhangba kerüljenek az EU többi részével. A szilárd hulladék kezelése továbbra is komoly strukturális kihívást jelent, mivel Görögország még mindig nagyrészt hulladéklerakást és mechanikus–biológiai szennyvíztisztítást alkalmaz a korszerűbb technikák helyett. Ezenfelül az újrafeldolgozott települési hulladék aránya csupán harmada az uniós átlagnak. Beruházásokra van szükség a szennyvízkezelés javítása, a szikesedés elleni küzdelem, valamint az áradások megelőzésére és a folyók természetes áramlásának helyreállítására szolgáló intézkedések támogatása céljából.

               (17)Az alulfejlett infrastruktúrák növelik a vállalkozások és a háztartások energiaköltségeit, és akadályozzák a megújuló energia felhasználását. Görögország számára súlyos problémát jelent a szigeteknek az elektromos hálózatra való csatlakozása és a szomszédos országokkal való összeköttetés kialakítása. A kereskedelmi gázinfrastruktúra továbbfejlesztése elősegítené a piac növekedését. A gáz- és villamosenergia-piacok reformja minden bizonnyal ösztönözné ezen új infrastruktúra lehetőségeinek kihasználását.

               (18)A gazdaság és a társadalom digitális átalakulása továbbra is nehezen halad, mivel kevesen férnek hozzá a nagysebességű hálózatokhoz és a digitális kompetenciák szintje jelentősen elmarad az uniós átlagtól. Görögországnak mindenekelőtt az információs és kommunikációs technológiák fejlesztésébe kell beruháznia, részben azért, hogy bepótolja a beruházások válság során bekövetkezett visszaesését. A nem kellő széles sávú hálózati összekapcsoltság jelentős szűk keresztmetszeteket képez a dinamikus, exportorientált vállalkozások előtt. Az innovációba és az emberek készségeibe irányuló beruházások nem elégségesek ahhoz, hogy elősegítsék a termelékenység növekedését, és a digitális kompetenciák általános fejletlensége akadályozza a lakosság munkavállalását, valamint hátráltatja az innovatív vállalkozások fejlődését.

               (19)A továbbra is alacsony szintű, és így Görögország növekedési potenciálját csökkentő piacorientált kutatás-fejlesztési beruházások ösztönzéséhez nemzeti és regionális szintű, megújított intelligens szakosodási stratégiákra és olyan kiegészítő intézkedésekre van szükség, amelyek a kutatás-fejlesztési rendszer legsürgetőbb gyengeségeinek kezelésére irányulnak. Az állami kutatás-fejlesztés alacsony intenzitása, a teljesítményalapú finanszírozási rendszer hiánya, valamint a tudomány és a vállalkozások közötti kapcsolatok gyengesége hátráltatja a tudományos kiválóság fejlődését. Ugyancsak több beruházásra van szükség ahhoz, hogy fellendítsék a technológiafejlesztést, amelynek alacsony szintje a más tagállamokhoz képest rendkívül kevés szabadalomban is megmutatkozik, továbbá hogy teljes mértékben kihasználják az induló vállalkozásokban és a felfutóban lévő innovatív vállalkozásokban rejlő lehetőségeket.

               (20)Általánosan elmondható, hogy a hátrányos helyzetű városi térségek, szigetek és hegyvidéki területek rehabilitációjába irányuló beruházásokra van szükség a gazdasági válság során elveszett vagy leromlott minőségű görögországi fizikai és emberi tőke helyreállításához. Konkrét rövid és középtávú prioritást jelent az Athén–Pireusz és a Szaloniki konurbáció, valamint a főbb periferikus városi központok (Pátra, Iráklió, Larissza, Joánina, Agrinion és Kalkísz) hátrányos helyzetű és/vagy megszűnt iparú területeinek fenntartható rehabilitációja. A hosszabb távú prioritások közé tartozik a fenntartható termelői tevékenységek fejlesztése, a mobilitási és biztonsági rendszerek korszerűsítése, az energiahatékonyság és a megújuló energia, a környezetvédelem és a természeti kockázatokkal és társadalmi-gazdasági válságokkal szembeni ellenálló képesség javítása. Az intézkedéseknek emellett a társadalmi befogadásra, a migránsok integrációjára, a munkanélküliség csökkentését célzó készségszerzésre, valamint a hátrányos helyzetű térségek vonzerejét növelő kulturális tevékenységekre kell irányulniuk. Ha integrált városrehabilitációs stratégiák keretében kezelnék az említett kihívásokat, az maximalizálná a legmegfelelőbb gazdasági, társadalmi és környezeti eredmények elérésének esélyét.

               (21)A 2021–2027 közötti időszakra vonatkozó uniós alapok programozása hozzájárulhat az ajánlásokban azonosított egyes hiányosságok kezeléséhez, különösen az országjelentés
                  11
                D. mellékletében ismertetett területeken. Ez lehetővé tenné Görögország számára, hogy az azonosított ágazatok tekintetében a lehető legoptimálisabban használja fel az említett alapokat, a regionális különbségeket is figyelembe véve. E beruházások sikerének egyik fontos tényezője az alapok kezelését biztosító igazgatási kapacitás megerősítése.

               (22)A 2019. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a görög gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2019. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2019. évi stabilitási programot és a 2019. évi nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak ezek Görögország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája vonatkozásában képviselt jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak. Ez tükrözi azon igényt, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szintű szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (23)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2019. évi stabilitási programot, és azt a véleményt fogalmazta meg, hogy Görögország várhatóan megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (24)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi nemzeti reformprogramot és a 2018. évi stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1. és 2. ajánlás tükrözi, amelyek hozzájárulnak az euróövezetre vonatkozó első négy ajánlás végrehajtásához is,

               AJÁNLJA, hogy Görögország 2019-ben és 2020-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Valósítson meg fenntartható gazdaságélénkítést, és kezelje a túlzott makrogazdasági egyensúlyhiányt az eurócsoportnak 2018. június 22-én tett programlezárást követő kötelezettségvállalásoknak megfelelő reformok folytatása és befejezése révén.

               2.Állítsa a beruházásokkal kapcsolatos gazdaságpolitika középpontjába a fenntartható közlekedést és logisztikát, a környezetvédelmet, az energiahatékonyságot, a megújuló energiát és az energiahálózatok összekapcsolására irányuló projekteket, a digitális technológiákat, a kutatás-fejlesztést, az oktatást, a készségeket, a foglalkoztathatóságot, az egészségügyet, valamint a városi térségek rehabilitációját, szem előtt tartva a regionális különbségeket és a társadalmi befogadás biztosításának szükségességét.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)

                        SWD(2019) 1007 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        A Tanács (EU) 2017/1226 végrehajtási határozata (2017. június 30.) a Görögország makrogazdasági kiigazítási programjának elfogadásáról szóló (EU) 2016/544 végrehajtási határozat módosításáról (2015/1411) (HL L 174., 2017.7.7., 22. o.).

                     (8)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 472/2013/EU rendelete (2013. május 21.) a pénzügyi stabilitásuk tekintetében súlyos nehézségekkel küzdő vagy súlyos nehézségek által fenyegetett euróövezeti tagállamok gazdasági és költségvetési felügyeletének megerősítéséről (HL L 140., 2013.5.27., 1. o.).

                     (9)

                        A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

                     (10)

                        A Bizottság (EU) 2018/1192 végrehajtási határozata (2018. július 11.) Görögország megerősített felügyelet alá vonásáról (HL L 211., 2018.8.22., 1. o.), valamint a Bizottság (EU) 2019/338 végrehajtási határozata (2019. február 20.) Görögország megerősített felügyelet alá vonásának meghosszabbításáról (HL L 60., 2019.2.28., 17. o.).

                     (11)

                        SWD(2019) 1007 final.