				|

		52013DC0355

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Németország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Németország 2012–2017-es időszakra vonatkozó stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2013/0355 final - 2013/ () */

Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Németország 2013. évi nemzeti
reformprogramjáról
és Németország 2012–2017-es időszakra vonatkozó stabilitási programjának
tanácsi véleményezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke
(2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[3],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács
2010. március 26-án elfogadta az Európai Bizottság „Európa 2020”
elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a
növekedést és foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló
javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít,
amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa
lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.
(2)       A Bizottság javaslatai
alapján a Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió
gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást
(2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot[4], melyek együtt alkotják az
„integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti
gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált
iránymutatásokat.
(3)       Az állam-, illetve
kormányfők 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és
Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges
ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és
euróövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó
intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az
Európa 2020 stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások
végrehajtása iránt.
(4)       A Tanács
2012. július 6-án ajánlást fogadott el Németország 2012. évi nemzeti
reformprogramjáról, valamint véleményezte Németország 2011–2016-os
időszakra vonatkozó, aktualizált stabilitási programját.
(5)       A Bizottság
2012. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést[5], amely elindítja a
gazdaságpolitikai koordináció 2013. évi európai szemeszterét. Ugyancsak
2012. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján
elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[6], amelyben Németországot nem
sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra
kerül sor.
(6)       Az Európai Tanács
2013. március 14-én elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési
konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló
prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedésbarát költségvetési
konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak
történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a
versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi
következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(7)       Németország
2013. április 17-én benyújtotta a 2012–2017-es időszakra
vonatkozó, 2013. évi stabilitási programját és 2013. április 12-én
2013. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele
érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.
(8)       A 2013. évi stabilitási
programnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács
úgy véli, hogy az államháztartás helyzete Németországban összességében
rendezett, és a középtávú költségvetési cél teljesült. A programban
szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági
forgatókönyv megalapozott. A stabilitási program makrogazdasági
előrejelzései a 2013–2014-es gazdasági növekedés üteme és szerkezete
tekintetében nagyjából összhangban vannak a Bizottság 2013. tavaszi
előrejelzésével, és megfelelnek a Németország középtávú potenciális
növekedési rátájára vonatkozó bizottsági becslésnek. A programban felvázolt
költségvetési stratégia célja annak biztosítása, hogy a középtávú költségvetési
cél továbbra is teljesüljön. A program megerősíti a GDP –0,5 %-ának
megfelelő korábbi középtávú költségvetési célt. A középtávú költségvetési
cél összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel.
Németország 2012-ben strukturális költségvetési többletet ért el, és így
teljesült a középtávú cél is. A stabilitási program szerint az (újraszámított)
strukturális egyenleg[7]
2013-ban és 2014-ben pozitív marad, ami nagyjából összhangban van a Bizottság
előrejelzésével és így mozgásteret teremt az automatikus stabilizátorok
szabad érvényesüléséhez. Emellett Németország 2012-ben megfelelt a kiadási
referenciaértéknek. A stabilitási programban szereplő adatok szerint az
államháztartási kiadások növekedésének mértéke – a diszkrecionális bevételi
intézkedések nélkül – 2013-ban meghaladja a kiadási referenciaértéket, 2014-ben
pedig megfelel annak. A program alapján a bruttó államadósság aránya 2013-ban a
GDP 80,5 %-ára esik vissza, majd ezután csökkenő pályán marad. A
túlzott hiány 2011. évi megszüntetését követően Németország átmeneti
időszakban van az adósságkritériumnak való megfelelés szempontjából, és
2012-ben elegendő előrelépést tett ahhoz, hogy elérje azt. A program
terv szerinti végrehajtása esetén 2013-ban is elegendő előrelépést
tesz majd az adósságkritériumnak való megfelelés felé, és az átmeneti
időszak végén, 2014-ben eléri az adósságra vonatkozó referenciaértéket.
Összességében a hiányra és az adósságra vonatkozó célok reálisnak tűnnek.
(9)       Németország csekély
erőfeszítést tett az állami egészségügyre és a tartós ápolás-gondozásra
fordított kiadások hatékonyságának növelése érdekében. Úgy tűnik, hogy az
egészségügyben végrehajtott korábbi reformok és a tartós ápolás-gondozás idei
reformja nem elegendő a jövőbeli várható költségnövekedés
visszafogásához. Németország jó úton halad az oktatási és kutatási kiadásokkal
összefüggő nemzeti cél teljesítése felé, de annak érdekében, hogy felzárkózzon
a leginnovatívabb gazdaságokhoz, még ambiciózusabb további célokat kell
előirányoznia.
(10)     Németország nem használja ki
kellő mértékben a növekedést elősegítő bevételi forrásokat. A
kedvezményes (jelenleg 7 %-os) héakulcsnak ma már az áruk és szolgáltatások
meglehetősen széles körére történő alkalmazása szűkíthető
lenne, és a hatékonyság fokozása, az adóbeszedés és a csalás elleni küzdelem
javítása érdekében felül kellene vizsgálni a héaigazgatást. A rendszeres
vagyonadókból származó bevétel Németországban különösen alacsony (2011-ben a
GDP 0,5 %-a, míg az EU egészét tekintve 1,3 %), ezért lehet
mozgástere a helyi ingatlanadóból (Grundsteuer) származó bevételek növelésének,
különösen az adóalap átértékelésével.
(12)     A múlt évi ajánlás óta volt
némi előrelépés a kiegyensúlyozott költségvetésre vonatkozó alkotmányos
szabály (adósságfék) végrehajtása terén, azonban úgy tűnik, hogy konkrét
végrehajtási szabályokra van szükség a legtöbb tartományban annak
biztosításához, hogy az adósságféket hatékonyan alkalmazzák az éves
költségvetési eljárásban.
(13)     A pénzügyi ágazatban
jelentős kiigazítás zajlott le és megerősítették a szabályozási és
felügyeleti keretet. A Bizottság állami támogatással kapcsolatos határozatai
továbbra is a tartományi bankok (Landesbanken) szerkezetátalakításának
irányába hatnak. Úgy tűnik azonban, hogy változatlanul vannak
kormányzati akadályai a bankszektor piac által irányított konszolidációjának,
ami az egész ágazat általános hatékonyságát befolyásolja.
(14)     Németország nem tett intézkedéseket
a második keresők munkavállalása ellen ható jelentős tényezők
megszüntetése, valamint az egész napos gyermekgondozási létesítmények és
iskolák rendelkezésre állásának javítása céljából. Németország tett némi
előrelépést a hátrányos helyzetű csoportok tanulmányi
teljesítményének fokozása érdekében, de valamennyi tartománynak folytatnia kell
az ambiciózus reformokat egy olyan iskolarendszer kialakításához, amely
mindenki számára egyenlő esélyeket biztosít. Eddig korlátozottak voltak az
alacsony jövedelműek magas adóterheinek csökkentésére és a tartósan
munkanélküliek munkaerő-piaci integrálásának javítására irányuló
intézkedések. Németországnak többet kell tennie az alacsony bérekre kivetett
magas adók és társadalombiztosítási járulékok csökkentése érdekében. További
erőfeszítésekre van szükség ahhoz, hogy könnyebbé váljon az átmenet az
egyes szerződéstípusok között, például a miniállások (minijob) más,
tartósabb szerződéssé való átalakítása tekintetében, hogy elkerülhető
legyen a munkaerő-piaci szegmentáció. Bár a reálbérek még mindig a 2000.
évi szint alatt vannak, ami hozzájárult a munkanélküliségi ráta 8 %-ról
5,5 %-ra történő strukturális jellegű csökkenéséhez,
időközben gyors emelkedésnek indultak, de ez nem befolyásolja hátrányosan
a versenyképességet. Ugyanakkor növekedtek a bérkülönbségek.
(15)     Németország arra törekszik,
hogy minimalizálja az energiarendszer átalakításának általános gazdasági
költségeit. Ennek még nincsenek kézzelfogható eredményei, és továbbra is
jelentős kockázatok, valamint esetleges hatékonysági hiányosságok
léphetnek fel. Németország jelentős erőfeszítéseket tesz az
energiahálózatok kiterjesztésének felgyorsítása céljából. A nemzeti
energiapolitika összehangolása a szomszédos országok politikájával nem kielégítő
mértékű.
(16)     Tavaly óta nem változott
lényegesen a helyzet a szolgáltatási ágazatokban, és változatlanul fennállnak
az egyes szakmai tevékenységek megkezdésére és gyakorlására vonatkozó
korlátozások. A belépést akadályozó indokolatlan korlátozások felszámolásával Németországnak
nagyobb mértékben meg kell nyitnia szolgáltatási ágazatát, ami alacsonyabb
árakhoz vezetne és a csekélyebb jövedelmű csoportok számára
megfizethetőbbé tenné a szolgáltatásokat. Számos kézműipari
ágazatban, többek között az építőiparban még mindig előírás, hogy
vállalkozás folytatásához ún. mesterlevéllel vagy azzal egyenértékű
képzettséggel kell rendelkezni. Az építőiparban a kereskedelmi
kommunikáció és az engedélyezési eljárások tekintetében is korlátozások vannak.
Számos szakmai szolgáltatás a jogi formára és részesedésre vonatkozó
követelmények hatálya alá tartozik. Németországnak meg kell vizsgálnia, hogy
ugyanazok a közérdekű célok nem érhetők-e el kevésbé szigorú
szabályozással. A tartományonként eltérő szabályozási rendszerek is arra utalnak,
hogy van még mozgástér ahhoz, hogy további erőfeszítéseket tegyenek a
kevésbé megterhelő szabályozási módszerek meghatározása és azoknak az
egész országra való kiterjesztése érdekében, így csökkentve a bürokráciát a
vállalkozói szektorban. A vasúti ágazatban nem erősödött a verseny. Ami a
közbeszerzéseket illeti, a német hatóságok által az uniós közbeszerzési
jogszabályoknak megfelelően közzétett közbeszerzési szerződések
értéke rendkívül alacsony. A versenykorlátozások elleni törvény módosítását magában
foglaló jogalkotási folyamat még nem zárult le. A kiskereskedelmi ágazatban a
tervezésre vonatkozó szabályok jelentős mértékben korlátozzák a piacra
lépést.
(17)     Az európai szemeszter
keretében a Bizottság elvégezte Németország gazdaságpolitikájának átfogó
elemzését, értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot.
Figyelembe vette nemcsak a programok Németország fenntartható költségvetési,
valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott
jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak
és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági
kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való
beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi a
Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait.
(18)     A Tanács ezen értékelés
fényében megvizsgálta Németország stabilitási programját, és arról alkotott
véleményét[8]
különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.
(19)     Az európai szemeszter
keretében a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára
vonatkozó elemzését is, amely alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon
országokhoz, amelyek pénzneme az euró. Németországnak ezen ajánlások teljes
körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is
gondoskodnia kell,
AJÁNLJA, hogy Németország 2013–2014-ben
tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           A terveknek megfelelően
tartson fenn rendezett költségvetési egyenleget, ami a programidőszakban
biztosítja a középtávú költségvetési célnak való megfelelést. Az egészségügyre
és a tartós ápolás-gondozásra fordított állami kiadások hatékonyságának
növelését célzó további erőfeszítések, többek között az ellátás jobb
integrációja, valamint a megelőzésre, a rehabilitációra és a független
életvitelre való nagyobb összpontosítás révén folytassa a növekedést
ösztönző konszolidációt. Javítsa az adórendszer hatékonyságát,
mindenekelőtt a héaalap szélesítésével és a helyi ingatlanadó alapjának
átértékelésével; használja ki a rendelkezésre álló mozgásteret annak érdekében,
hogy a közigazgatás minden szintjén az eddigieknél nagyobb mértékben és
hatékonyabb módon eszközöljön növekedést előmozdító kiadásokat az oktatás
és a kutatás területén. Következetes módon hajtsa végre az adósságféket
valamennyi tartományban, időben történő és releváns ellenőrzési
eljárások és korrekciós mechanizmusok biztosításával.
2.           Tartson fenn olyan
feltételeket, amelyek lehetővé teszik a belföldi keresletet
erősítő bérnövekedést. E célból csökkentse a magas adókat és
társadalombiztosítási járulékokat, különösen az alacsony jövedelműek
esetében, és fokozza a hátrányos helyzetű csoportok tanulmányi
teljesítményét. Tartson fenn megfelelő aktivizálási és integrációs
intézkedéseket, különösen a tartósan munkanélküli személyek tekintetében.
Könnyítse meg a nem szabványos foglalkoztatási formák (például a miniállások)
átalakítását tartósabb foglalkoztatási formává. Tegyen intézkedéseket a munkára
való ösztönzés és a munkavállalók foglalkoztathatóságának javítása céljából,
különösen a második keresők és az alacsony képzettségűek esetében,
szem előtt tartva jövedelmük növelését is; ennek érdekében szüntesse meg a
második keresők foglalkoztatását hátráltató tényezőket, és
bővítse az egész napos gyermekgondozási létesítmények és iskolák rendelkezésre
állását.
3.           Javítsa az energiapolitika
összehangolását a szomszédos országok politikájával és minimalizálja az
energiarendszer átalakításának általános költségeit, mindenekelőtt a
megújuló energiaforrásokkal összefüggő célok teljesítésére irányuló energiapolitikai
eszközök költséghatékonyságának felülvizsgálata révén, és folytassa a nemzeti
és több országot érintő villamosenergia- és gázhálózatok kiterjesztésének
felgyorsítására irányuló erőfeszítéseket.
4.           Tegyen intézkedéseket a
szolgáltatási ágazatokban a verseny további ösztönzése érdekében, többek között
az egyes kézműipari – különösen az építőipari – és szakmai
szolgáltatások terén, a növekedés belföldi forrásainak élénkítése céljából.
Sürgősen tegyen intézkedéseket a közbeszerzés keretében odaítélt állami
szerződések értékének jelentős mértékű növelése érdekében.
Fogadja el és hajtsa végre a versenyjog érvényesítésének javítására irányuló
jogalkotási reformokat a versenykorlátozások tekintetében. Szüntesse meg a
tervezésre vonatkozó azon korlátozásokat, amelyek indokolatlanul akadályozzák a
piacra lépést a kiskereskedelmi ágazatban. Tegyen további intézkedéseket a
vasúti piacokon még érvényesülő versenykorlátozás megszüntetése érdekében.
Folytassa a bankszektor konszolidációjára irányuló erőfeszítéseket, többek
között az irányítási keret javításával.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               COM(2013) 355 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 és P7_TA(2013)0053.
[4]               A Tanács 2013. április 22-i 2013/208/EU határozata.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               A Bizottság szolgálatai által a programban megadott
információk alapján, a közösen elfogadott módszertan alkalmazásával
újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan
kiigazított egyenleg.
[8]               Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése
értelmében.


title: A Tanács ajánlása (2017. július 11.) Portugália 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Portugália 2017. évi stabilitási programját

text:
               9.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/92

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2017. július 11.)
   Portugália 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Portugália 2017. évi stabilitási programját
   (2017/C 261/21)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács a 2017. március 9–10-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Portugáliát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács a 2017. március 9–10-i ülésén jóváhagyott. A Tanács 2017. március 21-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)

               mivel Portugália pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Portugáliának gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1–4. ajánlás tükröz.

               (3)

               A Portugáliára vonatkozó 2017. évi országjelentést 2017. február 22-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Portugália által elért eredményeket. Emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, amelynek eredményeit szintén 2017. február 22-én tették közzé. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Portugáliában túlzott makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Mindenekelőtt a jelentős nettó külső kötelezettségállomány, a magán- és az állami szektor adósságállománya és a nemteljesítő hitelek nagy aránya – a magas, bár csökkenő munkanélküliséggel és a lassú termelékenységnövekedéssel összefüggésben – sebezhetővé teszi az országot. A potenciális növekedés nem éri el a válság előtti szintet, ami a termék- és munkaerőpiac tartós szűk keresztmetszeteire és rugalmatlanságára, valamint a külső egyensúlyhiányokra vezethető vissza. A folyó fizetési mérleg egyenlege némi javulást mutat, de további erőfeszítésre van szükség a nettó külső kötelezettségállomány nagyobb mértékű kiigazításához. A közelmúltbeli jelentős kiigazítást követően a fajlagos munkaköltségek a lanyha termelékenységnövekedés és az emelkedő bérek miatt növekedni kezdtek. A magánszektor adóssága csökken, az államadósság pedig stabilizálódott, de a hitelállomány-leépítésnek folytatódnia kell. A nemteljesítő hitelek állománya változatlanul magas, és – az alacsony nyereségességgel és a viszonylag csekély tőkepufferekkel együtt – kockázatot jelent a bankok mérlegére nézve. A munkaerőpiaci feltételek javultak, de az ifjúsági és a tartós munkanélküliség, valamint az ideiglenes alkalmazottak aránya még mindig magas.

               (4)

               Portugália 2017. április 28-án benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. Portugália 2017. évi nemzeti reformprogramja rövid és középtávú kötelezettségvállalásokat egyaránt tartalmaz. Intézkedéseket határoz meg mindenekelőtt az államháztartási gazdálkodás és az üzleti környezet javítására, valamint a vállalati adósságállomány problémájának kezelésére vonatkozóan. Ambiciózus reformokra tesz vállalást a közigazgatás korszerűsítése, a szociális védelem fokozása, a munkaerő készségszintjének emelése és az állami vállalatok irányításának javítása terén. Foglalkozik továbbá a 2017. évi országjelentésben és az euroövezetre vonatkozó ajánlásban megállapított, többek között a beruházások fellendítésére és az államháztartás fenntarthatóságának biztosítására vonatkozó kihívásokkal. Amennyiben ezeket az intézkedéseket a jelzett határidőn belül teljes mértékben végrehajtják, azok hozzájárulhatnak Portugália makrogazdasági egyensúlyhiányának kezeléséhez és az országspecifikus ajánlások megvalósításához. Portugália szakpolitikai kötelezettségvállalásainak értékelése alapján a Bizottság megerősíti korábbi értékelését, amely szerint a jelenlegi szakaszban nincs szükség további intézkedésekre a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás keretében. A szakpolitikai reformmenetrend végrehajtását egyedi nyomon követés keretében fogják figyelemmel kísérni.

               (5)

               A 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodásának és releváns programjainak felülvizsgálatát és az azok módosítására vonatkozó javaslattételt. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

               (6)

               A túlzotthiány-eljárás megszüntetését követően Portugália jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és az átmeneti adósságszabály hatálya alatt van. 2017. évi stabilitási programjában a kormány azt vetíti előre, hogy a GDP-arányos államháztartási hiány 2017-ben és 2018-ban 1,5 %, illetve 1,0 % lesz, majd további javulás után 2020-ban a GDP 0,4 %-ának megfelelő többletbe fordul át. Ezek a tervek nem veszik figyelembe a banktámogatási intézkedések esetleges hiánynövelő hatását. A középtávú költségvetési cél – a GDP 0,25 %-ának megfelelő strukturális többlet – a tervek szerint 2021-ben fog megvalósulni. A 2017. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság 2017-ben várhatóan 127,9 %, 2018-ban pedig 124,2 % lesz, majd 2020-ban 117,6 %-ra csökken. Az ezeket a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2017-re megalapozott, a következő évek tekintetében viszont optimista. Ugyanakkor 2017-től kezdődően a kitűzött hiánycélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva.

               (7)

               A 2016. július 12-i tanácsi ajánlás szerint Portugáliának 2017-ben legalább a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves költségvetési kiigazítást kell végrehajtania a középtávú költségvetési cél elérése érdekében. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2017-ben jelentős lesz az eltérés az ajánlott kiigazítástól.

               (8)

               Költségvetési helyzetét és különösen adósságállományának szintjét figyelembe véve Portugáliának 2018-ban várhatóan további kiigazítást kell végrehajtania középtávú költségvetési célja, a GDP 0,25 %-ának megfelelő strukturális többlet elérése érdekében. A Stabilitási és Növekedési Paktum keretében közösen elfogadott kiigazítási mátrix alapján ez a kiigazítás a nettó elsődleges államháztartási kiadások (5) legfeljebb 0,1 %-os nominális növekedését jelenti 2018-ban. Ez a GDP legalább 0,6 %-át kitevő strukturális kiigazításnak felel meg. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a veszélye, hogy az ország 2018-ban jelentősen el fog térni ettől a követelménytől. Az előrejelzés szerint Portugália várhatóan 2017-ben és 2018-ban sem fog megfelelni az átmeneti adósságszabálynak. A Tanács összességében úgy véli, hogy 2017-től kezdődően további intézkedésekre lesz szükség a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében. Mindazonáltal az 1466/97/EK rendeletben foglaltak szerint a költségvetési tervek és a költségvetés alakulásának értékelése során a konjunkturális körülmények figyelembevételével kell megvizsgálni a tagállamok költségvetési egyenlegét. Amint azt a 2017. évi európai szemeszterről szóló, az országspecifikus ajánlásokat kísérő bizottsági közlemény is nyomatékosítja, a 2018-as költségvetésiterv-javaslat, majd azt követően a 2018-as költségvetési eredmények értékelése során megfelelően figyelembe kell venni azt a célt, amely egy olyan költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozik, amely hozzájárul mind a folyamatban lévő gazdaságélénkülés megerősítéséhez, mind pedig a portugál államháztartás fenntarthatóságának biztosításához. Ebben az összefüggésben a Tanács nyugtázza, hogy a Bizottság az 1466/97/EK rendeletben foglaltaknak megfelelő, átfogó értékelést kíván végezni, különös tekintettel Portugália konjunkturális helyzetére.

               (9)

               A stabil költségvetési konszolidáció az új költségvetési kerettörvény időben történő és szigorú végrehajtásától, a közkiadások felülvizsgálatától és racionalizálásától, valamint a bevételek beszedésének további javításától függ. Portugália elindította a kiadások felülvizsgálatára irányuló programot, amely főként az egészségügyi és oktatási minisztériumot, az állami vállalatokat és a (központosított) közbeszerzést, valamint az ingatlangazdálkodást érintő hatékonysági intézkedéseken alapul. Ez a felülvizsgálat azonban egyelőre nem kellően széles körű, mivel csak a központi kormányzatra terjed ki és a szolgáltatások észszerűsítéséből eredő hatékonyságjavulásra összpontosít. Az egészségügyi ágazatban a kormány a betegségmegelőzés és a közegészségügyi politikák előmozdítására irányuló intézkedéseket fogadott el. Emellett számos intézkedést hozott az egészségügyi szektor hatékonyságának és fenntarthatóságának fokozására, például a központosított közbeszerzés vagy a generikus készítmények szélesebb körű alkalmazása révén. A kórházak reformja folyamatban van, ugyanakkor továbbra is komoly problémát jelent a kórházakban a költségvetés tervezése és végrehajtása. Tovább nőtt a késedelmes fizetések (hátralékok) összege, ami a számviteli kontrollmechanizmusok és az igazgatási gyakorlatok hiányosságaira utal. A pontos és kiegyensúlyozott költségvetés, a jobb ellenőrzés és a kötelezettségvállalások ellenőrzéséről szóló törvény tényleges végrehajtása hozzájárulhat a hátralékok csökkentéséhez és az ágazat hatékonyságának és színvonalának fokozásához. Az elöregedéshez kapcsolódó költségek jelentős mértéke és emelkedése veszélyezteti a költségvetés fenntarthatóságát. Középtávon várhatóan főként a nyugdíjak finanszírozásának költségeihez fognak kapcsolódni nagyobb költségvetési kockázatok. Az értékelés szerint – változatlan politikát feltételezve – az országban a hosszú távú költségvetési kockázatok alacsonyak, ami nagyrészt a nyugdíjreformoknak, továbbá annak köszönhető, hogy a nyugdíjrendszer költségvetési átcsoportosításokra való ráutaltsága tovább csökken. Még nem valósult meg teljes mértékben az állami vállalatok – fiskális fenntarthatóságukat célzó – szerkezetátalakítása. A pénzügyminisztérium ellenőrzési részlege által felügyelt állami vállalatok teljes adósságállománya 2016 második negyedévében 32 milliárd euro volt. Az állami vállalatok pénzügyi fenntarthatóságát garantáló, konkrét célszámokat meghatározó keret kialakítása hozzájárulhatna az állami költségvetési átcsoportosításokra való ráutaltság csökkentéséhez és a nagy adósságállomány leépítéséhez.

               (10)

               2016-ban folytatódott a portugál munkaerőpiac élénkülése: a munkaerőpiaci mutatók folyamatosan javultak, mindenekelőtt csökkent a munkanélküliségi ráta. A létrejött új munkahelyek jelentős hányada határozatlan idejű foglalkoztatást jelent. Ugyanakkor változatlanul magas a határozott idejű szerződések száma is. A munkaerőpiac jelentős szegmentációja – különösen a fiatalok körében – hátrányosan befolyásolja a munkavállalók karrierlehetőségeit és jövedelmét. 2017 januárjában Portugália átalakította a foglalkoztatás támogatására irányuló programját, hogy előmozdítsa a határozatlan idejű szerződéssel való munkaerő-felvételt. Mindazonáltal úgy tűnik, az intézkedés által a szegmentáció csökkentésére gyakorolt várt hatás korlátozott, mivel a szóban forgó program viszonylag kevés emberre terjed ki. Bár a közelmúltbeli munkaerőpiaci reformok javították a munkahelyteremtésre irányuló ösztönzőket, a jogi keretnek még mindig vannak olyan elemei, amelyek visszatartják a vállalkozásokat a határozatlan idejű szerződéssel való munkaerő-felvételtől. Mindenekelőtt a munkaadóknak bizonytalan mértékű elbocsátási költségekkel kell számolniuk, amennyiben egy határozatlan időre alkalmazott munkavállaló elbocsátását a bíróság jogellenesnek minősíti. Ez részben annak a következménye, hogy a munkaadónak vissza kell állítania a munkavállaló munkaviszonyát, amennyiben az elbocsátást a bíróság jogellenesnek minősíti, részben pedig annak, hogy a jogi eljárások hatékonysága nem megfelelő.

               (11)

               A munkanélküliség 2014 óta csökken, és a tartósan munkanélküliek abszolút száma is csökkenőben van. Azonban a munkanélküliek több mint fele legalább egy éve állástalan, és ez az arány a fellendülés közepette sem csökken. A tartós és az ifjúsági munkanélküliség magas szintje növeli annak a kockázatát, hogy a munkanélküliek elszakadnak a munkaerőpiactól és fokozatosan elveszítik megszerzett készségeiket és foglalkoztathatóságukat, ami negatívan hat a potenciális növekedésre is. Az ifjúsági munkanélküliség, bár még mindig jelentős, az elmúlt évek intézkedéseinek, többek között az ifjúsági garancia (6) összefüggésében végrehajtott tájékoztatási intézkedéseknek köszönhetően visszaesőben van. Ez részben magyarázatot adhat arra, hogy miért alacsonyabb a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalok (NEET-fiatalok) aránya az uniós átlagnál. Emellett Portugália intézkedéseket tesz az aktív munkaerőpiaci szakpolitikák észszerűsítése és az ifjúsági munkanélküliség problémájának kezelése érdekében. Idetartozik a foglalkoztatási ösztönzők 2017. áprilisi bevezetése (társadalombiztosítási engedmények révén), amelynek célja a fiatalok és tartósan munkanélküliek határozatlan idejű szerződéssel történő felvétele. Mindazonáltal a tartósan munkanélküliek tényleges aktivizálásához alapvető, hogy az állami foglalkoztatási szolgálatok a szóban forgó csoport igényeinek jobb azonosítása és kezelése érdekében hatékonyan együttműködjenek a szociális szolgálatokkal. A bejelentett egyablakos foglalkoztatási ügyintézés létrehozása fontos lépést jelentene ebbe az irányba.

               (12)

               A bejelentett ütemtervnek megfelelően a kormány az előző két évhez hasonlóan 2017-ben is emelte a minimálbért. A várt inflációt és a termelékenység átlagos növekedését meghaladó utolsó emelés eredményeként várhatóan egyre szélesebb körben lesz érvényes a minimálbér, mivel 2016-ban a minimálbér hatálya alá tartozó munkavállalók aránya már a teljes munkavállalói létszám egyötöde volt. A minimálbér emelése hozzájárul az aktív keresők szegénységi rátájának csökkentéséhez, és kedvezően befolyásolhatja az összesített keresletet. Mindazonáltal foglalkoztatási kockázatokat is eredményezhet, elsősorban az alacsony képzettségűek esetében. A jelenlegi fellendüléssel összefüggésben ezek a kockázatok nem materializálódtak, de továbbra is kihívást jelentenek. A kormány a minimálbér alakulásának hatását negyedéves jelentésekkel követi nyomon, amelyeket közzétesznek és megvitatnak a szociális partnerekkel.

               (13)

               Az OECD nemzetközi tanulói teljesítménymérése (PISA) legfrissebb eredményeinek tanúsága szerint Portugália jelentős javulást ért el az iskolai oktatás eredményei terén. Azonban az ország továbbra is azon OECD-országok közé tartozik, ahol a legmagasabb az osztályismétlők aránya, ami bizonyítottan növeli a korai iskolaelhagyás kockázatát és jelentősen megterheli az oktatási költségvetést. A munkaerő általános készségszintje Európában a legalacsonyabbak között van, és az ország innovációs potenciáljának, valamint versenyképességének gátját jelenti. Emellett a hiányzó digitális kompetencia továbbra is akadályozza a munkaerő továbbképzését. A portugál munkavállalók mintegy 22 %-a nem rendelkezik digitális készségekkel (alapvetően azért, mert nem használják rendszeresen az internetet), ami hozzávetőleg az uniós átlag kétszerese. A kormány intézkedéseket hozott a felnőttképzés és a digitális készségek megszerzésének előmozdítása érdekében, nevezetesen a „Qualifica” program és a digitális készségekre vonatkozó nemzeti kezdeményezés (INCoDe2030) létrehozásával. Annak biztosításához, hogy ezek az intézkedések hatékonyak legyenek, nagyon fontos, hogy a munkaerőpiaci keresletnek megfelelő, színvonalas lehetőséget kínáljanak a munkavállalók továbbképzésére és átképzésére. A kormány számos intézkedést hozott a felsőoktatás és a vállalkozói szféra közötti együttműködés támogatása érdekében, különös tekintettel kutatási eredményeikre és tevékenységeikre. Mindazonáltal a felsőoktatási struktúrákat át kell alakítani az említett együttműködés lehetővé tétele érdekében.

               (14)

               Annak ellenére, hogy a bankszektorban javul a helyzet, a nemteljesítő vállalati hitelek nagy aránya, az alacsony nyereségesség, az állampapírokkal szembeni kitettséggel összefüggő kockázatok és a gyenge tőkepufferek továbbra is kihívást jelentenek. Az eszközminőség – különösen a vállalati szektorban megnyilvánuló – romlása megterheli a bankok nyereségességét. Az alacsony tőkepufferekkel együtt ez az egyik olyan tényező, amely megakadályozza a hitelek és a befektetések produktív elosztását. Jóllehet a nemteljesítő hitelek aránya csökken, ez az arány továbbra is magas (a 2015. végi 19,6 %-hoz képest 19,5 %) és a gazdaság egyes szektoraiban – különösen az építőiparban és az ingatlanszektorban tevékenykedő vállalatok körében – tovább emelkedik. Sor került néhány intézkedésre a nemteljesítő hitelek nagy arányának kezelése érdekében, mindazonáltal átfogó stratégiára lenne szükség az értékvesztett adósságállomány jelentős mértékű csökkentéséhez, többek között a másodlagos piacok fejlesztésének ösztönzésével, hogy lehetővé váljon a bankok számára problémás portfólióik egy részének eladása.

               (15)

               A keresleti és kínálati oldalon fokozatosan javultak a hitelfeltételek, de a kkv-k forráshoz jutása területén további javulásra van még szükség. Azon portugál cégek aránya, amelyek nem kapták meg a kért teljes hitelösszeget, 34 %-ról 42 %-ra nőtt, miközben az uniós átlag csökkent és 2016-ban 30 % volt. A forráshoz jutás javítása kedvező lenne a komoly növekedési potenciállal rendelkező innovatív és versenyképes vállalatok számára. Ez csökkentené az idegen tőkével történő finanszírozástól való függőségüket és javítaná a finanszírozási lehetőségeiket, továbbá segítené a cégek növekedését és nemzetközivé válását. A hitelből, illetve saját tőkéből finanszírozott beruházások tőkeköltségének különbsége 2016-ban az ötödik legmagasabb volt az Unióban, és jóval meghaladta az uniós átlagot. Bár az adórendszer változásai visszafogták a hitelből való finanszírozás ösztönzőit, még nem állapítható meg, hogy ez milyen hatást gyakorol a vállalati adózás viszonylag jelentős, eladósodást ösztönző elemeire. 2016 júliusában a hatóságok bevezették a Capitalizar programot, amelynek fő célja a magánbefektetések ösztönzése. A program új hitelkereteket állapít meg a kkv-k számára és specializált alapokat hoz létre, amelyek részt vesznek a magánbefektetésekben és a befektetéseket támogató változásokat vezet be az adószabályokban. Ezzel párhuzamosan a kormány elindított egy másik programot is (Programa Semente), amely korai szakaszban biztosít finanszírozást induló innovatív vállalkozások és kisvállalkozások számára (magvető tőke). A program hozzájárul a sajáttőke-finanszírozáshoz azáltal, hogy legfeljebb három évre adókedvezményt biztosít azon egyéni befektetők számára, akik új részvényeket vásárolnak az ilyen vállalkozásokban. A tervek szerint – gyors és teljes körű végrehajtás esetén – mindkét program javítani fogja Portugáliában a vállalatok finanszírozását.

               (16)

               A szolgáltatáspiaci akadályok kezelését célzó intézkedéscsomag részeként a Bizottság 2017 januárjában iránymutatást adott a tagállamoknak a nagy növekedési és munkahelyteremtési potenciállal bíró szakmai szolgáltatások szabályozásához szükséges nemzeti reformokról. A reformajánlások a tagállamok közreműködésével az elmúlt 3 évben végrehajtott kölcsönös értékelés elveire és az annak keretében végzett munkára épülő összehasonlító elemzés alapján követelmények széles körével foglalkoznak. Portugália aktívan részt vett ebben az értékelésben. Portugália nemzeti cselekvési tervében ismerteti, hogy mivel 2011 óta folyik a szabályozott szakmák nagyszabású reformja és felülvizsgálata, a következő években nem várható jelentősebb változás. A Bizottság iránymutatása – azáltal, hogy kitér a kimondottan a fenti szakmákra vonatkozó követelményekre – kiegészíti a 2017. évi európai szemeszter keretében végzett értékeléseket. A szolgáltatásnyújtáshoz való hozzáférést számos ágazatban jelentős szabályozási akadályok és adminisztratív terhek nehezítik. A pénzügyi támogatási program keretében megállapodás született néhány, az építőipart és a legszigorúbban szabályozott üzleti szolgáltatásokat – többek között a szabályozott szakmákat – célzó reformról, de ezeket azóta felfüggesztették vagy elvetették. Egyes szakmák esetében a végrehajtási szabályok kevésbé ambiciózusak e szakmák verseny előtti megnyitása tekintetében, mint a kerettörvény. Problémákat vetnek fel azzal összefüggésben is, hogy milyen közvetlen és közvetett hatással vannak a verseny korlátozására a szakmai szolgáltatások piacán.

               (17)

               A portugál közigazgatásra tartósan alacsony szintű hatékonyság és átláthatóság jellemző. A közbeszerzés terén továbbra is korlátozott a verseny. Az eredmények ellenére a közbeszerzési adatok és eljárások átláthatósága és megbízhatósága tekintetében még mindig hiányosságok tapasztalhatók. A koncessziós szerződések, valamint a köz- és magánszférabeli partnerségek átláthatóságát változatlanul akadályozza, hogy az ajánlatkérő szervek nem rendelkeznek az összetett szerződések kezeléséhez szükséges szakértelemmel. Továbbra is jelentős mértékű a közbeszerzés terén a közvetlen odaítélési eljárások alkalmazása. Nemrég sor került a közbeszerzési törvénykönyv módosítására, és a Bizottság szorosan figyelemmel fogja kísérni annak végrehajtását. Az adminisztratív terhek és az országos szinten nem homogén végrehajtási gyakorlat hátráltatja az eljárási reformot. Az előrelépés ellenére késedelmet szenvedett a helyi és központi közigazgatási eljárások egyszerűsítése, és a közigazgatás különböző szintjei között nem megfelelő a koordináció. A portugál hatóságok új egyszerűsítési programot hagytak jóvá (SIMPLEX+). A program a polgárokra és a vállalkozásokra irányuló, meglehetősen ambiciózus intézkedéscsomagot tartalmaz. Ezek az intézkedések ígéretesek, de biztosítani kell a SIMPLEX+ csomag időben történő végrehajtását, hogy a program ténylegesen kifejthesse hatását. A csomag vállalkozásokat érintő intézkedéseinek legtöbbjét most kezdik végrehajtani. A portugál igazságszolgáltatási rendszer teljesítménye még mindig elmarad az uniós átlagtól. A polgári, kereskedelmi és adóügyi perekre vonatkozó hatékonysági mutatók gyengék, ami gátolja a vállalkozási dinamikát és a külföldi közvetlen befektetések beáramlását. Az adóügyi és a közigazgatási bíróságok hatékonysága továbbra is kívánnivalókat hagy maga után, ami a megoldott ügyek arányát illeti, és az eljárások még mindig túlságosan hosszadalmasak. Még mindig akár 40 hónapig is tarthat egy fizetésképtelenségi bírósági eljárás lezárása, ami kételyeket vet fel a SIREVE keret hatékonyságával kapcsolatban.

               (18)

               Portugália eredményeket ért el a közigazgatás átláthatóságának fokozása és a korrupció elleni fellépés terén, de hiányzik az átfogó stratégia. Úgy tűnik, a korrupció elleni küzdelem valódi prioritássá vált a nemzeti ügyészségi hivatalok számára, és hatékonyabb eljárásokat vezettek be az ügykezelésben és a forrásgazdálkodásban. Egyelőre azonban nem lehet megjósolni, hogy mindez a magas szinten elkövetett korrupciós esetekben hozott jogerős elmarasztaló ítéletek arányának és a komolyabb visszatartó erővel járó szankciók alkalmazásának javulásához vezet-e. Ami a megelőzést illeti, a közintézményekben létrehozott korrupciómegelőzési tervek eddig nagyrészt csak formálisak voltak. A terveket nem igazították minden esetben teljes mértékben az adott szervezethez, és nem kapcsolódik hozzájuk megfelelő ellenőrzés.

               (19)

               A 2017. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a portugál gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2017. évi stabilitási programot és a 2017. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Portugáliának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Portugália fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (20)

               Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi stabilitási programot, és véleményét (7) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (21)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi nemzeti reformprogramot és a 2017. évi stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Portugália 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Biztosítsa a túlzott hiány kiigazításának tartósságát. A Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel összhangban 2018-ban hajtson végre jelentős költségvetési kiigazítást, figyelembe véve, hogy erősíteni kell a folyamatban lévő gazdaságélénkülést és biztosítani kell Portugália államháztartásának fenntarthatóságát. A rendkívüli bevételeket használja fel az államadósság-ráta csökkentésének felgyorsítására. Fokozza erőfeszítéseit a felülvizsgálat alá vont kiadások körének kiszélesítése érdekében, hogy a felülvizsgálat kiterjedjen az államháztartás kiadásainak jelentős részére, minél több szakpolitikai területet érintve. Mindenekelőtt az egészségügyi ágazatban erősítse meg a kiadások ellenőrzését, a költséghatékonyságot és a megfelelő költségvetés-tervezést, a kórházakban fennálló hátralékok csökkentésére összpontosítva, valamint biztosítsa a nyugdíjrendszer fenntarthatóságát. Az állami vállalatok költségvetési fenntarthatóságának fokozásához időben tűzzön ki ágazatspecifikus hatékonysági célokat a 2018. évi költségvetéssel összefüggésben, hogy javuljon az állami vállalatok nettó összjövedelme és csökkenjen az állami költségvetésre nehezedő teher.

               2.

               Mozdítsa elő a határozatlan idejű szerződéssel való munkaerő-felvételt, többek között a jogi keret felülvizsgálatával. Biztosítsa a tartósan munkanélküli személyek eredményes aktivizálását. A szociális partnerekkel együtt biztosítsa, hogy a minimálbérek alakulása ne akadályozza az alacsony képzettségűek foglalkoztatását.

               3.

               Fokozza az erőfeszítéseket a hitelintézetek mérlegének megtisztítása érdekében a nemteljesítő hiteleket kezelő átfogó stratégia végrehajtásával, többek között az értékvesztett eszközök másodlagos piacának megerősítésével. Különösen az induló innovatív vállalkozások, valamint a kis- és középvállalkozások esetében javítsa a tőkéhez jutást.

               4.

               2017 végéig hajtsa végre az adminisztratív terhek és a szabályozási akadályok további csökkentését célzó ütemtervet az építőipari és az üzleti szolgáltatások ágazatában. Javítsa a fizetésképtelenségi és adóügyi eljárások hatékonyságát.

      Kelt Brüsszelben, 2017. július 11-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         T. TÕNISTE

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  HL C 92., 2017.3.24., 1. o.

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (5)  A nettó államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A törvényben előírt diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve bevételnövelést figyelembe veszik. A bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket nettósítják.

      (6)  A Tanács ajánlása (2013. április 22.) az ifjúsági garancia létrehozásáról (HL C 120., 2013.4.26., 1. o.).

      (7)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2017. július 11.) Szlovénia 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Szlovénia 2017. évi stabilitási programját

text:
               9.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/105

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2017. július 11.)
   Szlovénia 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Szlovénia 2017. évi stabilitási programját
   (2017/C 261/23)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Szlovéniát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2017. március 9–10-i ülésén jóváhagyott. A Tanács 2017. március 21-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)

               mivel Szlovénia pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Szlovéniának gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1–3. ajánlás tükröz.

               (3)

               2017. február 22-én közzétették a Szlovéniára vonatkozó 2017. évi országjelentést. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Szlovéniának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Szlovénia által elért eredményeket. Emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, amelynek eredményeit 2017. február 22-én szintén közzétették. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Szlovéniában makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Különösen a bankszektorban tapasztalható hiányosságok, a vállalatok eladósodottsága és a költségvetési kockázatok jelentenek gyenge pontokat. Az állományi mutatókat érintő egyensúlyhiány az élénkülő növekedés következtében fokozatosan mérséklődik. A vállalati szektorban nagyszabású adósságcsökkentés valósult meg, a magánberuházás pedig – a közvetlen külföldi befektetést is beleértve – ismét növekedésnek indult, bár a nem rezidensek belföldi befektetésállománya a regionális partnerekhez képest változatlanul alacsony. Az államadóság 2015. évi tetőzése után a következő években lefelé történő kiigazítás várható. A bankszektor szerkezetátalakítása terén előrelépések történtek, ezzel egyidejűleg pedig gyors ütemben csökkent a nemteljesítő hitelek aránya, és a jövőben e csökkenő tendencia folytatódására lehet számítani. A kormány érdemi lépéseket hajtott végre a bankszektor szerkezeti átalakítása, valamint az állami tulajdonban lévő vállalatok irányításának javítása céljából. Mindazonáltal a vállalati adósság kezelése és a pénzügyi ágazat fennmaradó hiányosságainak kiküszöbölése érdekében további szakpolitikai intézkedésekre van szükség, hogy biztosított legyen az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága és javuljon az vállalkozási környezet.

               (4)

               Szlovénia 2017. április 28-án benyújtotta 2017. évi stabilitási programját, majd 2017. május 3-án 2017. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)

               A 2014–2020-as időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodásának és releváns programjainak felülvizsgálatát és az azok módosítására vonatkozó javaslattételt. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

               (6)

               Szlovénia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és az átmeneti adósságszabály hatálya alatt van. A 2017. évi stabilitási program szerint a kormány 2017-ben a GDP-arányos államháztartási hiány 0,8 %-ra történő javulásával, majd 2020-ra a GDP 0,4 %-ának megfelelő többlet elérésével számol. A középtávú költségvetési célt – a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit nem teljesítő, strukturális költségvetési egyensúlyt – a tervek szerint 2020-ban sikerül elérni. Ezzel szemben az újraszámított (5) strukturális egyenleg alapján a középtávú költségvetési cél a programidőszakban nem fog teljesülni. A 2017-es stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság 2017-ben várhatóan 77,0 %-ra esik vissza, majd 2020-ban tovább csökken 67,5 %-ra. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor 2017-től kezdődően a kitűzött hiánycélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva.

               (7)

               A 2017. évi stabilitási program szerint 2016-ban és 2017-ben a menekültek rendkívüli beáramlása és a biztonsági intézkedések jelentős költségvetési hatással jártak, és a program megfelelő adatokkal igazolja e költségvetési többletterhek mértékét és jellegét. A Bizottság szerint a rendkívüli menekültbeáramlással kapcsolatban figyelembe vehető többletkiadások 2016-ban a GDP 0,07 %-át tették ki. Ez az összeg változatlan a 2017. évi költségvetésiterv-javaslathoz képest, amely megerősítette a 2016. évi stabilitási programban előre jelzett adatokat. 2017 tekintetében a stabilitási program a GDP 0,07 %-ának megfelelő többletkiadások figyelembevételére vonatkozó kérelmet tartalmaz, amelynek az egyenleget érintő járulékos hatása a Bizottság szerint a GDP 0,01 %-ára becsülhető. Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében és 6. cikkének (3) bekezdésében foglalt rendelkezések lehetőséget adnak e többletkiadások figyelembevételére, mivel a menekültek beáramlása és a biztonsági intézkedések szokatlan eseményhez kapcsolódnak, jelentős hatással vannak a szlovén államháztartásra, és a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérés engedélyezése nem veszélyezteti a pénzügyi fenntarthatóságot. Ennek megfelelően, e költségvetési többletkiadások figyelembevétele érdekében, a középtávú költségvetési cél eléréséhez 2016-ban szükséges kiigazítás mértékét csökkentette a Bizottság. 2017 tekintetében a figyelembe vehető összegeket is magában foglaló végleges értékelés a szlovén hatóságok által benyújtott tényleges adatok alapján, 2018 tavaszán készül el.

               (8)

               A 2016. július 12-i tanácsi ajánlás szerint Szlovéniának 2017-ben a GDP legalább 0,6 %-ának megfelelő mértékű éves költségvetési kiigazítást kell végrehajtania a középtávú költségvetési cél elérése érdekében. A Bizottság 2017. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy Szlovénia 2017-ben némileg el fog térni ettől a követelménytől.

               (9)

               Költségvetési helyzetére és mindenekelőtt adósságszintjére való tekintettel Szlovéniával szemben elvárás, hogy 2018-ban további kiigazítást hajtson végre egy megfelelő középtávú költségvetési cél elérése érdekében. A Stabilitási és Növekedési Paktum keretében közösen elfogadott kiigazítási mátrix alapján ez a kiigazítás a nettó elsődleges államháztartási kiadások (6) legfeljebb 0,6 %-os nominális növekedését jelenti. Ez a GDP 1 %-át kitevő strukturális kiigazításnak felel meg. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a veszélye, hogy az ország 2018-ban jelentősen el fog térni az előírt kiigazítástól. Szlovénia az előrejelzés szerint 2017-ben és 2018-ban egyaránt megfelel majd az adósságszabálynak. A Tanács összességében úgy véli, hogy 2017-ben Szlovéniának készen kell állnia további intézkedések megtételére, 2018-ban pedig további intézkedésekre lesz szükség a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében. Mindazonáltal az 1466/97/EK rendeletben foglaltak szerint a költségvetési tervek és a költségvetés alakulásának értékelése során a konjunkturális körülmények figyelembevételével kell megvizsgálni a tagállamok költségvetési egyenlegét. Amint azt a 2017. évi európai szemeszterről szóló, az országspecifikus ajánlásokat kísérő bizottsági közlemény is nyomatékosítja, a 2018. évi költségvetésiterv-javaslat értékelése, majd a 2018. évi költségvetés alakulásának értékelése során megfelelően figyelembe kell venni azt a célt, amely egy olyan költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozik, amely hozzájárul mind a folyamatban lévő gazdaságélénkülés megerősítéséhez, mind pedig a szlovén államháztartás fenntarthatóságának biztosításához. Ebben az összefüggésben a Tanács nyugtázza, hogy a Bizottság az 1466/97/EK rendeletben foglaltaknak megfelelő átfogó értékelést kíván végezni, különös tekintettel Szlovénia konjunkturális helyzetére. Ugyanakkor a 2008–2013 közötti rendkívüli gazdasági recesszió és a folyamatban lévő nagyszabású strukturális és pénzügyi ágazati reformok miatt Szlovénia konkrét esetében meglehetősen bizonytalan a konjunkturális helyzet.

               (10)

               A 2015 júliusában elfogadott költségvetési szabályozási törvény bevezette az államháztartás középtávú költségvetési keretét. Ennek gyakorlati megvalósításához az államháztartási törvény módosítására van szükség. A kormány eredeti vállalása szerint a felülvizsgált államháztartási törvényt a költségvetési szabályozási törvény elfogadásától számított hat hónapon belül kellett volna elfogadni. Ezt a határidőt azonban több ízben is elhalasztották, és a felülvizsgált törvénytervezetet még mindig nem terjesztették a parlament elé, hogy az tanácskozhasson róla. A felülvizsgált államháztartási törvény képezi a 2011/85/EU tanácsi irányelv (7) nemzeti jogba történő átültetésének egyik jogi eszközét – az átültetést a tagállamoknak 2013 végéig kellett végrehajtaniuk. 2017. március 21-én kinevezték a költségvetési tanács tagjait.

               (11)

               2016-ban az államadósság elérte a GDP 79,7 %-át; ez a magas érték a szlovéniai államháztartás gyenge pontját jelenti. Az ország népességének öregedése a tagállamok többségéhez képest gyorsabb ütemű. Szlovéniának jelentős kockázatokkal kell szembenéznie az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát illetően, mivel a nyugdíjakkal kapcsolatos közkiadások, valamint az egészségügyi és a tartós ápolási-gondozási költségek előre jelzett növekedéséből eredően a tagállamok közül itt a legnagyobb a hosszú távú fenntarthatósági rés.

               (12)

               A kormány már ismertette az egészségügyi rendszer átalakítására irányuló javaslatait. A reform központi eleme az egészségügyi ellátásról és az egészségbiztosításról szóló törvény tervezete, amelyet 2017 februárjában nyilvános konzultációra bocsátottak, és a tervek szerint 2017 nyaráig a nemzetgyűlés elé terjesztenek. Az előirányzott ütemezés betartása nagy jelentőséggel bír, és elvileg lehetővé teszi, hogy a javaslat még 2017 folyamán törvényerőre emelkedjen. 2016 decemberében bemutatták az egészségügyi szolgáltatásokról, valamint a betegek jogairól szóló törvény módosítási javaslatait, továbbá elfogadták a gyógyszertárakra vonatkozó új törvényt. A fennmaradó kihívások a kórházak irányításához és teljesítményéhez, a fekvőbeteg-ellátás „kapuőrének” szerepét ellátó alapellátáshoz, a kórházi fizetési rendszerekhez, az egészségügyi technológiaértékeléshez és az információs rendszerekhez kapcsolódnak. Emellett az egészségügyi termékek és szolgáltatások központi közbeszerzésével járó előnyöket mindeddig csekély mértékben sikerült kiaknázni, bár folyamatban van a gyógyszerekre vonatkozó olyan új központi közbeszerzési eljárás kidolgozása, amely elő fogja mozdítani a közbeszerzés átláthatóságát és a költséghatékonyságát. A tartós ápolás-gondozás reformjának előmozdítása ugyancsak jelentős kihívás. Szlovénia mindeddig nem hozott létre integrált tartós ápolási-gondozási rendszert. Jelenleg készítik elő a tartós ápolási-gondozási igények felmérésére irányuló kísérleti projektet.

               (13)

               2016 áprilisában a kormány fehér könyvet fogadott el a nyugdíjakról, és nyilvános konzultációt indított a nyugdíjrendszer jövőjéről. Konkrét jogalkotási javaslatok azonban még nem kerültek előterjesztésre. Az ország előtt álló kihívások közé tartozik a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságának és megfelelőségének biztosítása azáltal, hogy a kötelező nyugdíjkorhatárt a várható élettartam növekedéséhez igazítják és ösztönzik a későbbi nyugdíjba vonulást, a kiegészítő nyugdíjrendszerekbe tartozók körének kiterjesztése, a legkülönfélébb szakmai életpályák megfelelő kezelése, valamint az időskori szegénység kockázatának csökkentése.

               (14)

               A munkaerőpiaci és a társadalmi tendenciák tovább javultak. A munkahelyteremtés fellendült, a munkanélküliség pedig csökkenőben van. A szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben élők aránya csökkent, ám ez a mutató az idősek tekintetében változatlanul meghaladja az uniós átlagot. A javuló munkaerőpiaci helyzet lehetőséget kínál az idősebb munkavállalók foglalkoztatására, de e csoport részvételi aránya továbbra is alacsony. Az elmúlt években egyre általánosabb gyakorlattá vált a munkanélküli-ellátási rendszer igénybevételével való nyugdíjba vonulás. A tartós munkanélküliség még mindig meghaladja a válság előtti szintet, és a munkanélküliek több mint felét érinti. Az összes tartósan munkanélküli személy több mint 40 %-a 50 év feletti, és csaknem fele legalább két éve nincs munkaviszonyban. Az idősebb munkavállalók foglalkoztatási rátájának növelése céljából elemzés és cselekvési terv készült, amelyről a szociális partnerekkel is egyeztettek. A cselekvési terv időben történő végrehajtása elősegítheti az idősebb munkavállalók aktivizálását. Az alacsony szakképzettségű dolgozók foglalkoztatási rátája változatlanul alacsony, és mind a válság előtti szinttől, mind az uniós átlagtól jócskán elmarad. Az aktív munkaerőpiaci intézkedések 2016 januárjában elfogadott végrehajtási terve a jelenlegi megközelítést viszi tovább, ugyanakkor az e területre fordított kiadások továbbra is alacsonyak. Az idősebb és az alacsony szakképzettségű munkavállalók még mindig alulreprezentáltak az aktív munkaerőpiaci intézkedések célcsoportjai között. A munkaerőpiac szegmentációja a 2013-as reform dacára változatlanul kihívást jelent.

               (15)

               A nemteljesítő hitelek aránya ugyan továbbra is magas, ám stabil csökkenő tendenciát mutat. A Szlovén Nemzeti Bank számos intézkedést hajtott végre annak érdekében, hogy a bankokat a nemteljesítő hiteleik állományának fenntartható csökkentésére ösztönözze. Az adósságcsökkentésre irányuló nyomás enyhülni kezdett, viszont a vállalkozásoknak történő hitelezés továbbra is szűkül. Az egyes vállalkozások változó eredményeket értek el az adósságcsökkentés terén. A bankszektor konszolidációja és szerkezeti átalakítása tovább folytatódik: 2016-ban három bank egyesült. Szlovénia vállalta, hogy a legnagyobb állami tulajdonú bankban meglévő részesedésének legalább 50 %-át értékesíti 2017. december 31-ig, és további 25 % mínusz egy részvényt 2018. december 31-ig. A jogi keret többszöri módosításával tovább erősödött a banki eszközkezelő társaság vállalati szerkezetátalakítási kapacitása. A kkv-k körében változatlanul magas a nemteljesítő hitelek aránya. E probléma orvoslása érdekében a Világbank segítségével szisztematikus megközelítést dolgoztak ki a kkv-knek nyújtott nemteljesítő hitelek rendezésére vonatkozóan. Emellett a kormány törvényjavaslatot fogadott el egy központi hitelnyilvántartás létrehozásáról, ami lehetővé tenné a hatékonyabb kockázatkezelést és csökkentené az eladósodás kockázatát.

               (16)

               A hitelképes vállalkozások igen nehezen jutnak alternatív finanszírozási forrásokhoz. A Szlovén Vállalkozói Alap és a Slovenska izvozna in razvojna banka (SID bank) főleg a kkv-knek szóló új, hitelviszonyt megtestesítő instrumentumokat vezetett be, köztük olyan eszközöket is, mint például a mikrohitelek. 2016-ban a Szlovén Vállalkozói Alap magvetőtőke-programot indított, amelynek kedvezményezettjei között majdnem 50 kkv szerepelt. Az egyéb alternatív finanszírozási eszközök – köztük a kockázati tőke és a saját tőke az európai strukturális és beruházási alapok felhasználásával – a további finanszírozás lényeges forrásaivá válhatnának, ám ez a lehetőség még nagyrészt kiaknázatlan.

               (17)

               A 2015–2020-re szóló közigazgatási fejlesztési stratégia végrehajtása folyamatban van, és már történtek bizonyos előrelépések. Mindazonáltal egyes konkrét intézkedések – így például a közszolgálati törvény elfogadása – tovább késnek. Az adminisztratív teher csökkentését célzó kormányzati program 2009 és 2015 között a becslések szerint összesen 365 millió EUR megtakarítást eredményezett, és az adminisztratív teher enyhítésére irányuló 318 intézkedés csaknem 60 %-a megvalósult. A magánberuházást mindennek ellenére továbbra is gátolják az összetett és hosszadalmas adminisztratív eljárások, ami különösen az építőipart és a területfejlesztést érinti érzékenyen. Bár az igazságszolgáltatás hatékonysága és minősége tovább javult, a kereskedelmi ügyekben változatlanul hosszú az első tárgyalást megelőző várakozási idő, és nincs lehetőség a keresetek elektronikus úton történő benyújtására. Egyes kulcsfontosságú korrupcióellenes reformok – például a korrupcióval szembeni zéró tolerancia program – elfogadása ellenére a korrupció mértékének megítélése továbbra is kedvezőtlen, és ez a vállalati döntésekre is hatást gyakorol. A szakmák szabályozásának korszerűsítésével kapcsolatos kezdeti előrelépéseket követően a reformfolyamat lelassult. A szakmák szabályozása terén a restriktív akadályok megszüntetésével élénkíteni lehetne a versenyt az érintett szakmák piacán.

               (18)

               A 2013-ban kezdeményezett privatizációs program ellenére továbbra is nagymértékű az állam gazdasági szerepvállalása. Az állam a legnagyobb munkaadó, eszközkezelő és vállalati hitelező Szlovéniában. A nagyarányú állami tulajdon a gyenge vállalatirányítással párosulva jelentős fiskális és gazdasági következményekkel jár. Ez a hatás 2007 és 2014 között 13 milliárd EUR-ra, vagyis a GDP mintegy harmadára becsülhető, és elsősorban a pénzügyi szektor stabilizálására irányuló intézkedéseknek, valamint az állami tulajdonban lévő vállalkozások elmaradt (azaz a hasonló magáncégekhez képest alacsonyabb) nyereségének tudható be. Az állami tulajdonú vállalkozások teljesítménye élénkülni kezdett, amit az új vállalatirányítási rendszer is támogat, ám vannak még fennmaradó kockázatok. 2015 végére az eredmények tanúsága szerint javult a szlovén állami vagyonkezelő szerv kezelésében álló vállalkozások nyereségessége, bár még így is elmarad az eszközkezelési stratégiában kitűzött közbenső céltól. A kormány 2017 januárjában hagyta jóvá a 2017. évre szóló eszközkezelési tervet, amely minden egyes állami tulajdonban lévő vállalkozás tekintetében számszerűsíti a teljesítménymutatókat, valamint tartalmazza az értékesítendő eszközök frissített jegyzékét. A parlament által eredetileg 2015-ben jóváhagyott, felülvizsgált vagyonkezelési stratégia elfogadása viszont még mindig függőben van, miután a kormány 2017 második felére halasztotta az ezzel kapcsolatos döntéshozatalt. 2017. február végén kinevezték az igazgatótanács új elnökét, ám a teljes felügyelőbizottság továbbra sem alakult meg.

               (19)

               A 2017. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a szlovén gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2017. évi stabilitási programot és a 2017. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Szlovéniának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Szlovénia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (20)

               Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét (8) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (21)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi nemzeti reformprogramot és a 2017. évi stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1. és 3. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Szlovénia 2017-ban és 2018-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel összhangban 2018-ban hajtson végre jelentős költségvetési kiigazítást, figyelembe véve, hogy erősíteni kell a folyamatban lévő gazdaságélénkülést és biztosítani kell Szlovénia államháztartásának fenntarthatóságát. Fogadja el és hajtsa végre az egészségügyi rendszer javasolt reformját, valamint fogadja el a tartós ápolás-gondozás tervezett reformját a költséghatékonyság, az ellátáshoz jutás és a színvonalas ellátás javítása érdekében. Maradéktalanul aknázza ki a központi közbeszerzés kínálta lehetőségeket az egészségügyi ágazatban. Fogadja el a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságának és megfelelőségének biztosításához szükséges intézkedéseket.

               2.

               Fokozza az alacsony szakképzettségű és idősebb munkavállalók foglalkoztathatóságának javítására irányuló erőfeszítéseket, különösen az egész életen át tartó tanulásra és az aktivizálásra irányuló, célzott intézkedéseken keresztül.

               3.

               Javítsa a finanszírozási feltételeket, egyebek mellett a nemteljesítő hitelek tartós rendezésének elősegítése és az alternatív finanszírozási források elérhetőségének javítása révén. Gondoskodjon a banki eszközkezelő társaságra vonatkozó stratégia teljes körű végrehajtásáról. Enyhítse a területfejlesztésre és az építkezési engedélyekre vonatkozó szabályokból fakadó, vállalkozásokra háruló adminisztratív terheket, és biztosítsa az állami tulajdonban lévő vállalatok jó kormányzását.

      Kelt Brüsszelben, 2017. július 11-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         T. TÕNISTE

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  HL C 92., 2017.3.24., 1. o.

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (5)  A Bizottság által a közösen elfogadott módszertan alapján, egyszeri és átmeneti intézkedésektől nélkül újraszámított, ciklikusan kiigazított egyenleg.

      (6)  A nettó államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás meghatározása négyéves időszakra való simítással történt, a diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe vették, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósították.

      (7)  A Tanács 2011. november 8-i 2011/85/EU rendelete a tagállamok költségvetési keretrendszerére vonatkozó követelményekről (HL L 306., 2011.11.23., 41. o.).

      (8)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2016. július 12.) Magyarország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Magyarország 2016. évi konvergenciaprogramját

text:
               18.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 299/49

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2016. július 12.)
   Magyarország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Magyarország 2016. évi konvergenciaprogramját
   (2016/C 299/12)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést, és ezzel elindult a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemesztere. Az Európai Tanács 2016. március 17–18-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. 2015. november 26-án a Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Magyarországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)

               A Magyarországra vonatkozó 2016. évi országjelentést 2016. február 26-án tették közzé. Az országjelentésben értékelték a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Magyarország által elért eredményeket. Az országjelentés magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is. A Bizottság 2016. március 8-án bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit. Elemzése alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Magyarországon nem áll fenn makrogazdasági egyensúlyhiány. Bár a külső adósságból adódó számottevő refinanszírozási igény és a nemteljesítő hitelek aránya továbbra is problémát jelent, a külső és belső kötelezettségekhez kapcsolódó kockázatok csökkentek.

               (3)

               Magyarország 2016. április 29-én benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi konvergenciaprogramját. A kettő közötti kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)

               A 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná ezt a rendelkezést.

               (5)

               A konvergenciaprogram szerint a menekültek rendkívüli beáramlása jelentős költségvetési vonzattal jár, és egy május 6-i kiegészítés megfelelő módon igazolja ezen költségvetési többletterhek mértékét és jellegét. A bizottsági értékelés szerint a figyelembe vehető többletkiadás 2015-ben a GDP 0,04 %-ának felelt meg, míg 2016-ra további többletköltség egyelőre nem várható. E többletkiadások figyelembevételét az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében és 6. cikkének (3) bekezdésében meghatározott rendelkezések lehetővé teszik, tekintettel arra, hogy a menekültek beáramlása kivételes esemény, amelynek hatása a magyar államháztartásra jelentős, a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való ideiglenes eltérés engedélyezése pedig nem veszélyezteti a fenntarthatóságot. A középtávú költségvetési célhoz vezető előírt 2015. évi kiigazítás tehát e költségek figyelembevétele érdekében csökkent. 2016 tekintetében a figyelembe vehető összegekre is kiterjedő végleges értékelés a magyar hatóságok által benyújtott tényleges adatok alapján 2017 tavaszán készül el.

               (6)

               Magyarország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik. 2016. évi konvergenciaprogramja alapján a kormány azt tervezi, hogy az államháztartási hiány 2017-re a GDP 2,4 %-ára emelkedik, majd 2020-ig fokozatosan 1,2 %-ra csökken. A kormány a strukturális egyenleg fokozatos javítását tervezi a felülvizsgált középtávú költségvetési cél – a GDP 1,5 %-ának megfelelő strukturális hiány – 2019-re történő elérése érdekében. Az újraszámított (4) strukturális hiány azonban továbbra is meghaladná a középtávú költségvetési célt. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság a 2015. évi 75,3 %-ról várhatóan fokozatosan csökkenni fog, és 2020-ra 65 % alá süllyed. Az ezen költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2017-ig jórészt megalapozott, később fokozottan optimistává válik. A 2017-től tervezett hiánycélok eléréséhez szükséges intézkedések nem kellőképpen meghatározottak, különösen a 2017 utáni időszak tekintetében. A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése alapján nagy a kockázata annak, hogy az előírt kiigazítástól jelentős eltérés mutatkozik 2016-ban, valamint változatlan politikát feltételezve 2016–17-ben, e két évet együttesen tekintve. Magyarország ugyanakkor az előrejelzések szerint 2016-ban és 2017-ben megfelel az adósságcsökkentési referenciaértéknek. A konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Magyarország nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Ezért mindkét évben további intézkedésekre lesz szükség a megfelelés biztosítására.

               (7)

               Az ország belső pénzügyi egyensúlyhiánya és a bankrendszer sérülékenysége csökkent, azonban továbbra is állnak fenn kihívások. Jelentős előrelépés történt a magánszektor – korábban többnyire devizában denominált – adósságállományának csökkentése terén. A háztartási hitelezés a fellendülés jeleit mutatta, de a vállalati hitelezés terén még nincs fordulat. A bankszektor jövedelmezősége fellendülésnek indult, amit a javuló gazdasági környezet és a bankokra kivetett adókkal kapcsolatos korábbi politika enyhülése is elősegít. A banki hitelezés ennek ellenére továbbra is visszafogott, noha a bankok tőkeerősek és likviditásuk magas. A legfőbb kihívás a bankok számára továbbra is a nemteljesítő hitelek magas arányának csökkentése, mivel ezek gátolják az új hitelkihelyezést, és rontják a nyereséget. Továbbra is jelentősek azok a függő kötelezettségekből eredő kockázatok, amelyek a bankszektorban az állami tulajdon növeléséből fakadnak.

               (8)

               Az adópolitika és az adóigazgatás terén bekövetkezett közelmúltbeli jelentős javulás ellenére az ágazatspecifikus adók magyarországi alkalmazása továbbra is akadályozhatja a beruházásokat. Ezen adók szelektív jellege versenytorzulást okoz az ágazatok között. Bár sok más ágazatspecifikus adó változatlan maradt, a hitelintézetekre kivetett adó jelentősen csökkent, és az élelmiszerlánc-felügyeleti díj progresszivitása megszűnt. A munkát terhelő adóék az alacsony jövedelműek – különösen a gyermektelenek – esetében továbbra is nagy. Ez hátrányosan befolyásolhatja e személyek foglalkoztathatóságát, és akadályozhatja a beruházásokat. Az adóék csökkentésére történtek egyes intézkedések (beleértve a személyi jövedelemadó egységes adókulcsának egy százalékpontos csökkentését és a kétgyermekes keresők családi adókedvezményének megemelését). Az intézkedések ugyanakkor nem eléggé célzottak ahhoz, hogy jelentős hatással legyenek az alacsony jövedelműekre. Az adóztatás súlypontját a munkát terhelő adók helyett a növekedésre nézve kevésbé torzító területekre lehetne áthelyezni. Számos intézkedés történt az adószabályok betartásának javítására és a betartás költségeinek csökkentésére, bár ezek továbbra is magasak. Az elmúlt években tapasztalható javulás ellenére Magyarország még mindig kihívásokkal néz szembe az adóbehajtás hatékonysága tekintetében. A kormány bejelentette, hogy 2016-ban nagyobb intézményi reformot indít az adóigazgatás hatékonyságának fokozására.

               (9)

               A közbeszerzések terén fennálló verseny és átláthatóság előmozdítása tekintetében korlátozott előrelépés történt (elfogadták például az új közbeszerzési törvényt, amelynek uniós jogi megfelelőségének értékelésére még nem került sor), ugyanakkor a magánvállalkozásokat és a beruházásokat kiszámíthatatlan jogszabályi változások és adminisztratív terhek akadályozzák. A hirdetmény közzététele nélküli tárgyalásos eljárások és az egyetlen pályázó részvételével lebonyolított eljárások magas száma azt mutatja, hogy a közbeszerzések terén még mindig alacsony a verseny szintje. 2016 májusában a kormány e-közbeszerzési stratégiát terjesztett elő. A stratégia végrehajtását, valamint a hatékonyság és az átláthatóság javítására gyakorolt hatását figyelemmel kell kísérni, és a korrupció kockázata továbbra is fennáll. Változtatásokra van szükség ahhoz, hogy a 2015–2018 közötti időszakra vonatkozó új Nemzeti Korrupcióellenes Program keretében hatékonyabban elejét lehessen venni a közintézményeken belüli korrupciónak és visszatartó erejű szankciókat lehessen alkalmazni. A kormány nem újította meg a 2013. évi bejelentővédelmi törvény felülvizsgálatára tett korábbi ígéretét, holott a törvényből hiányoznak a bejelentők megtorlással szembeni megfelelő védelmét szolgáló rendelkezések. A vagyonnyilatkozati rendszer felülvizsgálatára vonatkozóan a Nemzeti Korrupcióellenes Programban megfogalmazott tervek nem eléggé ambiciózusak, és egyes 2015-ben elfogadott új jogszabály-módosítások tovább korlátozták az információkhoz való nyilvános hozzáférést. Az adminisztratív terhek csökkentésére ugyan tett a kormány lépéseket, de a szolgáltatási ágazatokra vonatkozó szigorú magyar szabályozás és a volatilis szabályozási környezet továbbra is problémát jelent a vállalkozások számára, és így bizonytalanságot teremt a befektetők körében. A kiskereskedelmi ágazatban fennálló telephely-létesítési és működési korlátozások jelentősen akadályozzák a piacra lépést és a terjeszkedést. A magyar kiskereskedelmi árrés a harmadik legnagyobb az Unióban, és az elmúlt évtizedben folyamatosan nőtt, míg az allokációs hatékonysági mutató a legalacsonyabbak között van az Unióban.

               (10)

               A legfrissebb magyarországi munkaerő-piaci folyamatok kedvezőek, és a munkanélküliség a válság előtti szintre esett vissza. A magánszektoron belül növekszik a munkahelyteremtés, de a munkanélküliség csökkentéséhez a közmunkaprogram is hozzájárul. Magyarországon ez a program a legfontosabb aktív munkaerő-piaci intézkedés. Költségvetési terhei az elmúlt öt évben több mint megnégyszereződtek. Ugyanakkor úgy tűnik, hogy a program nem javítja kellő mértékben a résztvevők nyílt munkaerőpiacra történő visszailleszkedését. 2015 első felében a közfoglalkoztatásból sikeresen rendes munkába állók aránya 13,1 % volt, de a közfoglalkoztatást elhagyók mintegy 60 %-a 180 napon belül ismét visszatért a programba. Jelentős tehát annak a kockázata, hogy a résztvevők – különösen az alacsony képzettségűek és a hátrányos helyzetű régiókban élők – tartósan bentragadnak a rendszerben. Jóllehet a program a tartósan munkanélküliekre, az alacsony képzettségűekre és a hátrányos helyzetű térségekben élő munkanélküliekre irányul, 2015-ban a résztvevők 47 %-a közép- vagy felsőfokú végzettséggel rendelkezett. A közfoglalkoztatott munkanélküliek aránya a jól teljesítő munkaerőpiaccal rendelkező megyékben is jelentős. A nemzeti foglalkoztatási szolgálat közelmúltban végbement reformja valószínűleg csökkenti a szolgálat hatékonyságát. Mivel a szolgálat igazgatása adminisztratív szempontból rendkívül összetett – a szolgálattal összefüggő különböző ügyekben jelenleg négy minisztérium között oszlik meg a hatáskör –, ez jelentősen akadályozhatja a hatékony irányítást és a eredményorientáltság fokozását. Az álláskeresési járadék maximális időtartama (három hónap) a legrövidebb az EU-ban, és jóval rövidebb, mint amennyi idő az álláskeresők elhelyezkedéséhez átlagosan szükséges. A szegénységi mutatók javulnak, de még mindig magasak, főként a leginkább hátrányos helyzetűek – különösen a romák és a gyerekek – körében. A szociális segélyek megfelelősége és a támogatottak köre továbbra is kihívást jelent, és a közelmúltbeli reformok tovább szigoríthatják egyes ellátások igénybevételének feltételeit.

               (11)

               Az OECD 2012. évi nemzetközi tanulói teljesítménymérésén (PISA-felmérés) a magyar diákok átlagos teljesítménye az alapvető készségek terén nem érte el az uniós átlagot, és a gyengén teljesítők aránya 2009 és 2012 között növekedett. A társadalmi-gazdasági háttérnek és az iskola földrajzi elhelyezkedésének az oktatási teljesítményre gyakorolt hatása a legerősebbek között van az Unióban. Az oktatási rendszer szelektivitása mélyíti a különböző iskolatípusokba járó diákok közötti teljesítménykülönbségeket, és ezek a különbségek idővel egyre nőnek. A jó minőségű többségi oktatásban való részvétel esélyegyenlőségének hiánya különösen akut probléma a romák esetében. A koragyermekkori nevelés kivételével – ahol az elmúlt években jelentős előrelépést sikerült elérni – a romák és nem romák közötti különbség a tanulmányok befejezése terén valamennyi oktatási szinten, azaz az alap-, a közép- és a felsőfokú oktatásban is nőtt. A korai iskolaelhagyás mértéke a romák körében továbbra is magas. Magyarország több intézkedést is bevezetett a gyenge teljesítmény hatékonyabb kezelése érdekében. Mindazonáltal ezeknek a végrehajtásáról nem áll rendelkezésre minden fontos részlet, így lehetséges hatásaikat nehéz megítélni. A befogadó többségi oktatást előmozdító rendszerszintű megközelítést még ki kell fejleszteni. A korai iskolaelhagyási stratégiára vonatkozóan bejelentett végrehajtási tervet még nem tették közzé. Az oktatás különböző formái és szakaszai közötti átmenet továbbra is nehéz, ezért a szakképzés közelmúltbeli reformjait úgy kell végrehajtani, hogy az az átmenet elősegítésére irányuljon.

               (12)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság átfogó elemzést készített Magyarország gazdaságpolitikájáról, és azt a 2016. évi országjelentésben közzétette. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Magyarországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Mivel az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzásának erősítése érdekében a jövőbeli nemzeti döntések során az uniós szempontokra is tekintettel kell lenni, a Bizottság nemcsak azt vette figyelembe, hogy az intézkedések milyen jelentőséggel bírnak a fenntartható magyarországi költségvetési és társadalmi-gazdasági politika szempontjából, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi. A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a konvergenciaprogramot.

               (13)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a konvergenciaprogramot; véleményét (5) mindenekelőtt az 1. ajánlásban foglaltak tükrözik,

         AZT AJÁNLJA, hogy Magyarország 2016–2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A középtávú költségvetési cél elérése érdekében – a jelentős eltérés nagy kockázatára tekintettel – a szükséges strukturális intézkedések meghozatalával hajtson végre 2016-ban a GDP 0,3 %-ának, 2017-ben pedig 0,6 %-ának megfelelő éves költségvetési kiigazítást, kivéve, ha a középtávú költségvetési cél ennél kisebb kiigazítással is teljesül.

               2.

               Folytassa az ágazatspecifikus adók csökkentését, és csökkentse az alacsony jövedelműeket terhelő adóéket. A közbeszerzések terén e-közbeszerzéssel, a felhívások nagyobb mértékű közzétételével és a korrupció elleni keret további javításával erősítse az átláthatóságot és a versenyt. A korlátozó szabályozás korrigálásával és a kiszámíthatóság biztosításával javítsa a szolgáltatási és a kiskereskedelmi ágazatra vonatkozó szabályozási keretet.

               3.

               Könnyítse meg a közmunkaprogramból az elsődleges munkaerőpiacra való áttérést, és erősítse meg az egyéb aktív munkaerő-piaci intézkedéseket. Javítsa a szociális segélyek és a munkanélküli ellátás megfelelőségét és a támogatottak körét. Hozzon intézkedéseket az oktatás eredményeinek javítására és a hátrányos helyzetű csoportok, különösen a romák inkluzív többségi oktatásban való részvételének növelésére.

      Kelt Brüsszelben, 2016. július 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. KAŽIMÍR

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (4)  A Bizottság által a konvergenciaprogramban szereplő információk alapján, a közös módszertan szerint újraszámított strukturális egyenleg.

      (5)  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.