               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.12.1.
            COM(2021) 766 final

            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló nemzetközi megállapodás megkötésére, valamint a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok (2005) kiegészítő módosításaira irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.AZ AJÁNLÁS HÁTTERE

               •Az ajánlás indokai és céljai

                  A többoldalú együttműködés elengedhetetlen a világjárványok elleni küzdelemhez, amelyek természetüknél fogva nem ismernek határokat, és kollektív fellépést tesznek szükségessé. A Covid19-világjárvány azonban rávilágított a nemzetközi egészségügyi rendszer és a globális együttműködés tartós sebezhetőségére.

                  A Covid19-világjárványt megelőzően a súlyos akut légzőszervi szindrómát (SARS-CoV), a H1N1-influenzajárványokat és az ebola kitörését követően Nyugat-Afrikában végzett felülvizsgálatok és értékelések már felfedték a járványokra való felkészültség és reagálás globális kapacitásának hiányosságait, és számos konkrét ajánlást fogalmaztak meg e hiányosságok kezelésére. Ezek az ajánlások bizonyos mértékig jelentős javulást eredményeztek, például 2005-ben felülvizsgálták a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályokat (IHR) és 2016-ban, az ebola kitörését követően létrehozták az Egészségügyi Világszervezet (WHO) egészségügyi szükséghelyzeti programját, valamint a WHO egészségügyi szükséghelyzeti programjával foglalkozó független felügyelő és tanácsadó bizottságot (IOAC).

                  A Covid19-világjárvány jelentette hatalmas kihívások fényében azonban egyértelművé vált, hogy globális szinten jobban fel kell készülni a világjárványok előrejelzésére, megelőzésére, észlelésére, értékelésére és az azokra való hatékony reagálásra. Felhatalmazása alapján a WHO-nak központi szerepet kell játszania ebben a folyamatban, mivel vezető és koordináló hatóságként jár el a globális egészségügyi kihívások kezelésében, beleértve a járványokra való felkészültséget, azok megelőzését és észlelését, valamint az azokra való reagálást.

                  Az elmúlt hónapok során számos független felülvizsgálati bizottság és testület
                     1
                   rámutatott arra, hogy sürgősen szükség van egy erősebb nemzetközi rendszerre a világjárványok leküzdése érdekében, valamint a WHO függetlenségének, tekintélyének és finanszírozásának megerősítésére. Ez egyedülálló lendületet ad ahhoz, hogy a Covid19-világjárványból levont tanulságok fényében meg lehessen erősíteni a globális egészségbiztonságot.

                  A Covid19-világjárvány kitörése óta az Európai Unió jelentős mértékben hozzájárult a világjárványra való globális reagáláshoz. Az Unió hajtóerőt jelentett a WHO vezető szerepének támogatásában és a WHO reformfolyamatának előmozdításában. Az Uniónak a WHO megerősítésében játszott szerepét több dokumentum is tükrözi, többek között a 2020. novemberi tanácsi következtetések
                     2
                   és az Európai Tanács tagjainak 2021. februári nyilatkozata
                     3
                  .

                  Ennek szellemében az Unió és tagállamai – immár második éve – az Egészségügyi Világközgyűlés 2021. májusi, 74.ülésszakán a WHO egészségügyi szükséghelyzetekre való felkészültségének és reagálásának megerősítésére irányuló határozatot kezdeményeztek. Ennek eredményeként létrejött a WHO tagállamainak a WHO felkészültségének és reagálásának megerősítésével foglalkozó munkacsoportja (a továbbiakban: a WHO tagállami munkacsoportja), amely figyelembe veszi a független felülvizsgálati bizottságok és testületek megállapításait és ajánlásait, és 2022 májusában jelentést tesz az Egészségügyi Világközgyűlésnek.

                  Az Egészségügyi Világközgyűlés 74.ülésszakára készülve az Unió és a WHO valamennyi régióját képviselő országok széles körű csoportja is arra törekedett, hogy létrejöjjön a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló nemzetközi szerződés. 2021 márciusában a világ 25 állam- és kormányfője csatlakozott Charles Michelhez, az Európai Tanács elnökéhez és Dr. Tedros Adhanom Ghebreyesushoz, az Egészségügyi Világszervezet főigazgatójához, és a Covid19-világjárvány során levont tanulságokat felhasználva egy világjárványokról szóló nemzetközi szerződésre szólítottak fel
                     4
                  .

                  2021. május 20-án a Tanács elfogadta az Unió által az Egészségügyi Világközgyűlés 74. ülésszakán képviselendő álláspontot
                     5
                  . Ez a határozat egyértelműen meghatározza a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló új WHO-keretegyezmény folyamatának létrehozásához nyújtott uniós támogatást. Azt is jelzi, hogy az Unió számára lehetővé kell tenni, hogy részt vegyen a tárgyalási folyamatban, tekintettel az Uniónak egy ilyen szerződéshez való lehetséges csatlakozására. Az Európai Tanács tagjainak 2021. februári nyilatkozata és az Európai Tanács 2021. júniusi következtetései is tükrözték az Unió azon elkötelezettségét, hogy a WHO keretében egy világjárványokról szóló nemzetközi szerződés kialakításán munkálkodjon
                     6
                  .

                  2021. május 21-én az Európai Bizottság és Olaszország – a G20-ak elnökeként – a Globális Egészségügyi Csúcstalálkozó társszervezője volt, amelyen a G20-ak és más államok vezetői a nemzetközi és regionális szervezetek vezetőinek jelenlétében elfogadták a „Római Nyilatkozatot”
                     7
                  . Az e nyilatkozatban meghatározott elvek közös iránymutatást nyújtanak a jövőbeli világjárványok megelőzéséhez és az azokra való felkészüléshez, és különösen fontosak a világjárványokról szóló nemzetközi szerződésről folytatott megbeszélések szempontjából.

                  A 2021. májusi Egészségügyi Világközgyűlésen az Unió a barátok csoportjával (a továbbiakban: a megállapodás aláírói) együtt azon dolgozott, hogy tárgyalási megbízást alakítson ki a világjárványokról szóló nemzetközi szerződésre vonatkozóan. Ezt a konszenzus hiánya miatt nem sikerült elérni. További lépésként az Egészségügyi Világközgyűlés határozatot fogadott el, amelyben felkérte a WHO-tagállamok munkacsoportját, hogy vizsgálja meg a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló WHO-egyezmény, megállapodás vagy más nemzetközi eszköz kidolgozásának lehetséges előnyeit. Döntés született arról is, hogy 2021. november 29. és december 1. között összehívják az Egészségügyi Világközgyűlés rendkívüli ülését, amelynek témája e kérdés lesz, és célja, hogy azt követően azonnal megkezdődhessen a hivatalos tárgyalási folyamat.

                  A WHO tagállami munkacsoportja 2021 júliusa és novembere között öt ülést, valamint több ülésszakközi ülést tartott.

                  A megbeszélések során nőtt a nemzetközi szerződést támogató országok száma. A WHO tagállami munkacsoportjában folytatott megbeszélések alapján és a november 15-én elfogadott jelentésben
                     8
                   foglaltaknak megfelelően a világjárványokra való felkészültség és reagálás megerősítését szolgáló új eszköz számos potenciális előnyét azonosították, többek között a következőket:

               a)a magas szintű politikai kötelezettségvállalás és összkormányzati, társadalmi megközelítés előmozdítása, amely megerősítheti az ágazatközi koherenciát és mobilizációt;

               b)lehetőség biztosítása a WHO vezető és koordináló szerepének, valamint a nemzetközi egészségügyi munkát irányító és koordináló hatóságként betöltött szerepének fokozására, aktualizálására és megerősítésére;

               c)választócsoporti támogatás létrehozása az új eszköz és annak a világjárványokra való felkészültségre és reagálásra vonatkozó céljai számára;

               d)a részes államok bizalmának erősítése a világjárványokra való felkészültségre és reagálásra vonatkozó magas szintű kölcsönös kötelezettségvállalások iránt;

               e)a WHO alkotmányában (preambulumban) foglalt valamennyi elv rögzítése, beleértve a megkülönböztetésmentesség elvét és az elérhető legmagasabb szintű egészséghez való jogot;

               f)az olyan ellenintézkedésekhez való méltányos hozzáférés biztosítása, mint az oltóanyagok, a gyógyászat és a diagnosztika; egy új megállapodás lenne a legmegfelelőbb globális folyamat a méltányosság jövőbeli javításának mérlegelésére és elfogadására, és ez megvalósítható lenne az új ellenintézkedések kidolgozására, gyártására és bővítésére, valamint a meglévő ellenintézkedésekhez való méltányos hozzáférés javítására irányuló konkrét intézkedésekre és hosszú távú mechanizmusokra vonatkozó keret beillesztésével, többek között a helyi termelés növelésével és a szabályozási rendszerek megerősítésével;

               g)az adatok, a minták, a technológia és az előnyök megosztása; ezt bele kell foglalni a felügyeleti és ellenőrzési adatok, genetikai adatok és kórokozók megosztására vonatkozó többoldalú keretbe, és meg kell állapodni arról, hogy az azokból származó előnyöket hogyan kell megosztani; ez magában foglal olyan mechanizmusokat, amelyek megkönnyítik a kutatást és a technológia gyors megosztását az ellenintézkedésekkel kapcsolatos eszközök regionális előállításának és elosztásának fokozása érdekében, figyelembe véve a más fórumokon folyó vitákat és tárgyalásokat;

               h)a zoonótikus eredetű új betegségek jövőbeli kockázatainak csökkentése és az egységes egészségügyi megközelítés megerősítése, beleértve a kifejezetten a zoonótikus eredetű betegségek jelentette kockázatok jövőbeli csökkentését célzó elemeket, a meglévő platformok és felügyelet megerősítését, a több ágazatot érintő (emberi, állat- és környezet-egészségügyi) partnerségek előmozdítását, valamint az „Egy az egészség” koncepciónak megfelelő konkrét ellenintézkedések előmozdítását; valamint

               i)az egészségügyi rendszerek és ellenálló képességük megerősítése az egészségügyi alapellátás és az egészségügyi dolgozók megerősítése, valamint az egyetemes egészségügyi ellátás megvalósítása révén.

                  Emellett számos tagállam jelezte, hogy támogatja a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok megerősítését, többek között a végrehajtás, a megfelelés és az esetleges célzott módosítások révén, anélkül, hogy az egész eszközt újra megnyitnák a tárgyalások előtt.

                  Ennek alapján a WHO tagállami munkacsoportja az Egészségügyi Világközgyűlés rendkívüli ülésszakához készített jelentésében arra a következtetésre jutott, hogy „a további lépéseknek magukban kell foglalniuk a következőkre vonatkozó folyamatot vagy folyamatokat: i. a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló WHO-egyezmény, megállapodás vagy más nemzetközi eszköz kidolgozása, valamint ii. a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok (2005) megerősítése, beleértve a végrehajtást, a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok alapvető kapacitásainak megfelelési támogatását és a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok esetleges célzott módosításait”. A tárgyalási folyamat tehát magában foglalná mind a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló, jogilag kötelező erejű megállapodásra irányuló tárgyalásokat, mind a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok kiegészítő módosításait.

                  Ennek az ajánlásnak ezért a Tanács a címzettje az Egészségügyi Világközgyűlés 2021. november 29. és december 1. közötti rendkívüli ülésszakával összefüggésben.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  A javasolt ajánlás összhangban van a jelenleg az 1082/2013/EU határozatban
                     9
                   meghatározott, a határokon át terjedő súlyos egészségügyi veszélyekre vonatkozó hatályos uniós jogi kerettel.

                  Emellett az Unió a Covid19-világjárvány kezdetétől fogva számos intézkedést vezetett be és koordinációs feladatok vállalt annak érdekében, hogy támogassa az uniós tagállamokat a világjárvány kezelésében és egészségügyi rendszereik rezilienciájának megerősítésében. A javasolt ajánlás összhangban van a következő, uniós szinten hozott intézkedésekkel, és célja, hogy azokat a határokon átnyúló, pandémiás potenciállal rendelkező fenyegetésekre vonatkozó erős nemzetközi keret létrehozásával kiegészítse:

               ·2020 júniusában a Bizottság közös uniós oltóanyag-stratégiát
                  10
                terjesztett elő, amely lehetővé teszi a fejlesztés és a gyártás támogatását és felgyorsítását. Ez a megközelítés valamennyi uniós tagállam számára biztosította a Covid19-oltóanyagokhoz való hozzáférést, valamint a világszerte több mint százötven országba irányuló exportot.

               ·A Bizottság 2020. november 11-én a határokon át terjedő súlyos egészségügyi veszélyekről szóló rendeletjavaslat, az Európai Gyógyszerügynökség megbízatásának bővítésére irányuló javaslat, valamint az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ megbízatásának bővítésére irányuló javaslat elfogadásával lefektette az európai egészségügyi unió építőelemeit
                  11
               . A jelenlegi válság tanulságaira építve e javaslatok célja az Unió egészségügyi veszélyekkel szembeni rezilienciájának megerősítése, valamint a jelenlegi és jövőbeli egészségügyi válságra való fokozott felkészültség és reagálás biztosítása.

               ·A 2020. november 25-én elfogadott európai gyógyszerstratégia
                  12
                a Covid19-világjárvány által feltárt hiányosságokra is épít, és megfelelő intézkedéseket mutat be az uniós gyógyszerrendszernek az elkövetkező években történő kiigazítására. Célja, hogy időtálló szabályozási keretet hozzon létre, és támogassa az ipart az olyan kutatások és technológiák előmozdításában, amelyek a betegek terápiás szükségleteinek kielégítése érdekében a piaci hiányosságok kezelése mellett elérik a betegeket.

               ·A Bizottság 2021. május 6-án elfogadta a Covid19 elleni terápiás készítmények fejlesztésére és rendelkezésre állására vonatkozó uniós stratégiát
                  13
               , amely kiegészíti az uniós oltóanyag-stratégiát. A Covid19 elleni terápiás készítmények fejlesztésére és rendelkezésre állására vonatkozó uniós stratégia a gyógyszerek teljes életciklusára kiterjed, a kutatástól, fejlesztéstől és gyártástól a beszerzésig és a bevezetésig. Egyértelmű intézkedéseket és célokat tartalmaz, többek között 2021 végéig legalább három új terápiás készítmény engedélyezését.

               ·2021. szeptember 16-án a Bizottság elindította az új Európai Egészségügyi Szükséghelyzet-felkészültségi és -reagálási Hatóságot
                  14
               , hogy megerősítse Európa képességét a határokon átnyúló egészségügyi szükséghelyzetek megelőzésére, észlelésére és az azokra való gyors reagálásra azáltal, hogy biztosítja a kulcsfontosságú egészségügyi ellenintézkedések fejlesztését, gyártását, beszerzését és méltányos elosztását.

               Emellett a javasolt ajánlás összhangban van „az EU az egészségért” programnak, az (EU) 2021/522 európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikkének b) és c) pontjában meghatározott, a 2021–2027-es időszakra szóló, az egészségügyre vonatkozó új uniós cselekvési programnak az alábbi általános célkitűzéseivel
                  15
               :

               ·„az Unió lakosságának a határokon át terjedő súlyos egészségügyi veszélyekkel szembeni védelme, valamint az egészségügyi rendszerek reagálóképességének és a tagállamok közötti koordinációnak a megerősítése a határokon át terjedő súlyos egészségügyi veszélyek kezelése érdekében;

               ·a gyógyszerek és orvostechnikai eszközök és a válság szempontjából releváns termékek elérhetőségének, hozzáférhetőségének és megfizethetőségének javítása az Unióban, valamint az ilyen termékekkel kapcsolatos innováció támogatása.”

               E tekintetben elengedhetetlenek az „EU az egészségért” és a Szomszédsági, Fejlesztési és Nemzetközi Együttműködési Eszköz
                  16
               , valamint az uniós polgári védelmi mechanizmus
                  17
                közötti szoros szinergiák.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  A javasolt ajánlás a következő uniós szakpolitikákkal és intézkedésekkel is összhangban van:

               ·Éghajlat- és környezetvédelmi politikák a zoonózissal kapcsolatos kockázatok megelőzésére és kezelésére az „Egy az egészség” koncepció részeként.

                  ·Fejlesztési és együttműködési szakpolitikák:

               –Az Unió támogatást nyújt az Unióval szomszédos régióknak népegészségügyi rendszereik határokon átnyúló egészségügyi veszélyekre való felkészültségének és rezilienciájának megerősítéséhez.

               –Az Unió azon munkálkodott, hogy létrehozza és támogassa az oltóanyagoknak az alacsonyabb és közepes jövedelmű országokkal való megosztását szolgáló eszközöket, a Covid19 elleni küzdelmet szolgáló eszközökhöz való hozzáférést
                  18
                – az akcelerátorprogramot (ACT-A) és a COVAX-ot, az oltóanyagokkal kapcsolatos pillérét. Az Európai Uniót, annak tagállamait és pénzügyi intézményeit magában foglaló Team Europe továbbra is a COVAX egyik legnagyobb adományozója, és több mint 3 milliárd EUR-t vállalt.

               –Az Unió együttműködik ipari partnereivel annak érdekében, hogy 2021-ben és 2022-ben oltóanyagokat bocsásson rendelkezésre az alacsony és közepes jövedelmű országok számára, és a tagállamok a COVAX-on keresztül, valamint bilaterális alapon is megosztják oltóanyagaikat.

               –Az Unió helyszíni műveletek révén humanitárius segítséget
                  19
                nyújt az egészségügyi válságok – többek között járványkitörések – által érintett lakosságnak, valamint az uniós polgári védelmi mechanizmus keretében segítségre szoruló országoknak azáltal, hogy egészségügyi felszereléseket juttat el a nehezen elérhető területeken élő emberekhez. Az Unió támogatja a partnereket is azáltal, hogy hozzájárul az oltási stratégiákhoz, a beszerzéshez és a szállítmányok elosztásához.

               –Az Európai Bizottság több tagállammal együttműködve kezdeményezést indít afrikai partnereivel az oltóanyagok, gyógyszerek és egészségügyi technológiák afrikai gyártásának és az azokhoz való hozzáférésnek a fejlesztésére
                  20
               .

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  A javasolt határozat eljárási jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikkének (3) és (4) bekezdése.

                  Az EUMSZ 218. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Bizottság ajánlásokat nyújt be a Tanácsnak, amely a tárgyalások megkezdéséről határozatot fogad el, kijelölve az Unió főtárgyalóját. Az EUMSZ 218. cikkének (4) bekezdése szerint a Tanács a főtárgyaló számára irányelveket határozhat meg, és egy különbizottságot jelölhet ki, amellyel a tárgyalások folytatása során egyeztetni kell.

                  Az anyagi jogalapot egy későbbi szakaszban fogják megvizsgálni, amint további információk állnak rendelkezésre: i. a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló nemzetközi megállapodás hatályáról és tartalmáról, valamint ii. a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok kiegészítő módosításainak hatályáról és tartalmáról.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  Bár pontos hatálya még nem ismert, a tervezett nemzetközi megállapodás célja a határokon át terjedő súlyos, pandémiás egészségügyi veszélyek kezelése. Ezért hatással lesz az uniós hatáskörök gyakorlására, valamint az olyan területekre vonatkozó uniós jogszabályokra, mint az egészségügy, a környezetvédelem, a kereskedelem, a szabad mozgás, az adatvédelem, a belső piac, a fejlesztési együttműködés, amelyek mindegyike relevánssá válhat a tervezett megállapodás értelmében.

                  Bár még nem született határozat a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok esetlegesen módosítandó rendelkezéseiről, valószínű, hogy ezek a módosítások hatással lennének a határokon át terjedő egészségügyi veszélyekre vonatkozó, az 1082/2013/EU határozatban meghatározott uniós jogi keretre.

                  A fentiekre és az Unió fellépésének különböző területein meglévő uniós jogszabályok valószínű hatására tekintettel alapvető fontosságú, hogy az Unió részt vegyen a jövőbeli tárgyalásokon és az azok eredményeként létrejövő nemzetközi megállapodásban.

               •Arányosság

                  Az egészségügyi rendszerek, valamint a jövőbeli világjárványokra való nemzetközi felkészültség és reagálás megerősítése kiemelt prioritás az EU számára, és egyértelműen az Unió érdekét szolgálja.

                  Tanácsi határozatra van szükség ahhoz, hogy az Unió felhatalmazást kapjon a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló nemzetközi megállapodásra, valamint – amennyiben ilyen döntés születik – a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok kiegészítő módosításaira irányuló tárgyalások megkezdésére.

                  A javasolt ajánlás az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkének (4) bekezdésével összhangban nem lépi túl a kitűzött célok eléréséhez szükséges mértéket.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  Az eszköz kiválasztását az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése határozza meg.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése/célravezetőségi vizsgálata

                  Nem alkalmazandó.

               •Konzultációk az érdekelt felekkel

                  Nem alkalmazandó.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  Nem alkalmazandó.

               •Hatásvizsgálat

                  Nem alkalmazandó.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  Nem alkalmazandó.

               •Alapvető jogok

                  Az Európai Unió Alapjogi Chartája 35. cikke szerint valamennyi uniós politika és tevékenység meghatározása és végrehajtása során biztosítani kell az emberi egészség magas szintű védelmét.

                  A javasolt ajánlás felhatalmazást kíván adni az egészségügyi rendszerek, valamint a jövőbeli világjárványokra való nemzetközi felkészültség és reagálás megerősítése céljából folytatandó tárgyalások megkezdésére. Ez pozitív hatással lenne az emberi egészség magas szintű védelméhez való jogra, amelyet az Európai Unió Alapjogi Chartájának 35. cikke rögzít.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  A világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló nemzetközi megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdése és a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok esetleges kiegészítő módosításai nem járnak költségvetési hatással.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  Az előkészítő munka és a tárgyalások várhatóan nem sokkal az Egészségügyi Világközgyűlés 2021. november 29. és december 1. közötti rendkívüli ülését követően megkezdődnek. Előzetes szakasz is előirányozható.

               •Az ajánlás egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

                  A Bizottság a következőket ajánlja:

               ·a Tanács hatalmazza fel a Bizottságot arra, hogy tárgyalásokat kezdjen és folytasson a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról, valamint a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok kiegészítő módosításairól szóló új nemzetközi megállapodás megkötése céljából, amennyiben ilyen értelmű döntés születik;

               ·a Bizottságot jelöljék ki az Unió főtárgyalójának;

               ·a Bizottság a tárgyalásokat a különbizottsággal konzultálva folytassa le, amennyiben azt a Tanács az EUMSZ 218. cikkének (4) bekezdésével összhangban kijelöli;

               ·a Tanács hagyja jóvá az ezen ajánláshoz mellékelt tárgyalási irányelveket.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló nemzetközi megállapodás megkötésére, valamint a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok (2005) kiegészítő módosításaira irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az Egészségügyi Világszervezet (WHO) 2021. május 31-i WHA74(16) határozata felhívta az Egészségügyi Világközgyűlés 2021. november 29. és december 1. közötti rendkívüli ülésszakát, hogy mérlegelje a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló WHO-egyezmény, megállapodás vagy más nemzetközi jogi eszköz kidolgozásának előnyeit annak érdekében, hogy létrejöjjön a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló ilyen egyezmény, megállapodás vagy más nemzetközi jogi eszköz kidolgozására és megtárgyalására irányuló kormányközi folyamat,

               (2)Az Uniónak részt kell vennie az ilyen egyezményekkel, megállapodásokkal vagy egyéb nemzetközi jogi eszközökkel, valamint a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok (2005) (IHR) kiegészítő módosításaival kapcsolatos tárgyalásokon,

               (3)A tárgyalásokra a WHO keretében kerül sor,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Tanács felhatalmazza a Bizottságot, hogy az Egészségügyi Világközgyűlés 2021. november 29. és december 1. közötti rendkívüli ülésszakán hozott határozatok keretében az Unió nevében tárgyalásokat folytasson a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló nemzetközi megállapodásról, valamint a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok kiegészítő módosításairól.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalásokat a [a különbizottság neve a Tanács által beszúrandó]-val/-vel konzultálva kell lefolytatni.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        Különösen a világjárványokra való felkészültséggel és reagálással foglalkozó független testület, a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályoknak a Covid19-re adott válasz során történő működésével foglalkozó felülvizsgálati bizottság (2005), valamint a WHO egészségügyi szükséghelyzeti programjával foglalkozó független felügyeleti és tanácsadó bizottság.

                     (2)

                  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12276-2020-INIT/hu/pdf

                     (3)

                  Az Európai Tanács tagjainak nyilatkozata, 2021. február 25–26. – Consilium (europa.eu)

                     (4)

                  https://www.who.int/news-room/commentaries/detail/op-ed---covid-19-shows-why-united-action-is-needed-for-more-robust-international-health-architecture
                   A jegyzőkönyvet az alábbi országok állam-, illetve kormányfői írták alá: Fidzsi, Thaiföld, Portugália, Olaszország, Románia, Egyesült Királyság, Ruanda, Kenya, Franciaország, Németország, Görögország, Koreai Köztársaság, Chile, Costa Rica, Albánia, Dél-afrikai Köztársaság, Trinidad és Tobago, Hollandia, Tunézia, Szenegál, Spanyolország, Norvégia, Szerbia, Indonézia és Ukrajna.

                     (5)

                        HL L 238., 2021.7.6., 79. o.

                     (6)

                     Európai Tanács következtetései, 2021. június 24–25. – Consilium (europa.eu)

                     (7)

                        https://global-health-summit.europa.eu/rome-declaration_en

                     (8)

                  A WHO egészségügyi szükséghelyzetekre való felkészültségének és reagálásának megerősítésével foglalkozó tagállami munkacsoport jelentése az Egészségügyi Világközgyűlés rendkívüli ülésére

                     (9)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1082/2013/EU határozata (2013. október 22.) a határokon átterjedő súlyos egészségügyi veszélyekről és a 2119/98/EK határozat hatályon kívül helyezéséről, HL L 293., 2013.11.5., 1. o.

                     (10)

                        COM(2020) 245 final, 2020. június 17.

                     (11)

                        COM(2020) 727 final, COM(2020) 726 final, COM(2020) 725 final, 2020. november 11.

                     (12)

                        COM(2020) 761 final, 2020. november 25.

                     (13)

                        COM(2021) 355 final/2, 2021. május 6.

                     (14)

                        HL C 393I., 2021.9.29., 3. o.

                     (15)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2021/522 rendelete (2021. március 24.) a 2021–2027-es időszakra szóló uniós egészségügyi cselekvési program (az „EU az egészségért program”) létrehozásáról és a 282/2014/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről, HL L 107., 2021.3.26., 1. o.

                     (16)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2021/947 rendelete (2021. június 9.) a Szomszédsági, Fejlesztési és Nemzetközi Együttműködési Eszköz (Globális Európa) létrehozásáról, a 466/2014/EU határozat módosításáról és hatályon kívül helyezéséről, valamint az (EU) 2017/1601 rendelet és a 480/2009/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről, HL L 209., 2021.6.14., 1. o.

                     (17)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1313/2013/EU határozata (2013. december 17.) az uniós polgári védelmi mechanizmusról, HL L 347., 2013.12.20., 924. o.

                     (18)

                        https://www.who.int/initiatives/act-accelerator

                     (19)

                        A humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos európai konszenzus (2008/C 25/01) és a humanitárius segítségnyújtásról szóló 1257/96/EK tanácsi rendelet, HL L 163., 1996.7.2., 1. o.

                     (20)

                        2021. május 21-i sajtóközlemény, „

                     1 milliárd euró összegű Team Europe kezdeményezés Afrikában (europa.eu)

                  ”.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.12.1.
            COM(2021) 766 final

            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA Tanács határozata
            a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló nemzetközi megállapodás megkötésére, valamint a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok (2005) kiegészítő módosításaira irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére való felhatalmazásról

               MELLÉKLET

               Tárgyalási irányelvek a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló nemzetközi megállapodáshoz, valamint a Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályok (2005) kiegészítő módosításaihoz

               Az Egészségügyi Világközgyűlésnek (WHA) a globálisan inkluzív tárgyalási fórumot biztosító, 2021. november 29. és 2021. december 1. közötti rendkívüli ülésszakán elfogadott SSA2/CONF./1Rev.1 határozatában lefektetett kormányközi folyamat keretében a Bizottság törekedni fog a világjárványokra való felkészültségről és reagálásról szóló nemzetközi megállapodás
                  1
                (a továbbiakban: világjárvány-megállapodás) megkötésére. A Bizottság az Európai Unió nevében arra törekszik, hogy átfogó tárgyalásos eredmény szülessen, amely – a Covid19-világjárvány során levont tanulságokra építve, valamint tekintettel az esetleges jövőbeli népegészségügyi szükséghelyzetekre való felkészültségre – magában foglalja az alábbiakban vázolt célkitűzéseket és elveket.

               A Nemzetközi Egészségügyi Rendszabályokat (2005) (a továbbiakban: IHR) kiegészítő világjárvány-megállapodás anyagi jogi, kötelező erejű kötelezettségeket állapít meg a felek számára, amelyek elsősorban a következőkre irányulnak:

               –megelőzés és ellenőrzés,

               –felderítés és jelentéstétel, valamint

               –a pandémiás fenyegetésekre való felkészülés és reagálás.

               Az anyagi jogi kötelezettségeket – többek között a világjárvány-megállapodás preambulumában is – egy sor általános célkitűzésnek és elvnek kell meghatároznia, mint például az elérhető legmagasabb szintű egészséghez való jog, a nemzetközi szolidaritás, a pandémiás ellenintézkedésekhez (pl. egyéni védőeszközök, oltások, gyógyászat és diagnosztika, orvosi és szociális ellátási szolgáltatások) való méltányos hozzáférés, az egységes egészségügyi megközelítés, az emberi, állat- és környezet-egészségügy közötti szoros kapcsolatok kezelésének szükségessége, valamint a többoldalú együttműködés és a WHO globális egészségügyi kormányzásban betöltött központi szerepe.

               A világjárvány-megállapodásnak olyan rendelkezéseket is tartalmaznia kell, amelyek meghatározzák a következőket:

               –az intézményi keret,

               –a további szabályalkotásra vonatkozó szabályok,

               –nyomonkövetési és elszámoltathatósági mechanizmusok,

               –„összkormányzati”/ágazatközi felkészültségi megközelítések, amelyek a hatáskörök és erőforrások jobb mozgósítását és koherens világjárvány-megelőzési és válaszintézkedéseket eredményeznek, valamint

               –technikai segítségnyújtás és kapacitásépítés a végrehajtáshoz.

               A hatékony világjárvány-megállapodáshoz különösen jelentős beruházásokra lesz szükség a végrehajtás támogatása terén. Ennek ki kell terjednie a következőkre:

               –A WHO azon képességének megerősítése, hogy támogassa a nemzeti és regionális alapvető egészségügyi rendszerek világjárványok megelőzésére, a velük szembeni felkészültségre, azok észlelésére és az azokra való reagálásra irányuló kapacitásait,

               –Fokozott technikai segítségnyújtás és kapacitásépítés az alacsony jövedelmű, illetve a közepes jövedelmű országok alsó sávjába tartozó országok számára, a következők érdekében:

               ·a világjárvány-megállapodás és a kapcsolódó IHR-kötelezettségvállalások hatékony végrehajtása;

               ·a világjárvány megelőzésére, felderítésére, az arra való felkészültségre és reagálásra irányuló nemzeti és regionális mechanizmusok fejlesztése (beleértve az ügynökségközi és ágazatközi koordinációs mechanizmusokat); valamint

               ·az egészségügyi rendszerek képességeinek javítása a világjárványokra való felkészültség és reagálás terén, többek között a pandémiás potenciállal rendelkező népegészségügyi szükséghelyzetek megelőzése, felderítése és az azokra való reagálás érdekében az egészségügyi és szociális ellátásban dolgozók képességeinek növelése, valamint a digitális egészségügyi és szociális ellátási eszközök fejlesztése és alkalmazása révén.

               A világjárvány-megállapodásnak arra kell irányulnia, hogy elsősorban a fent említett kulcsfontosságú területeken anyagi jogi rendelkezéseket és kötelezettségvállalásokat állapítson meg, ugyanakkor kijelölje a jövőbeli tárgyalások irányát is, többek között kiegészítő jegyzőkönyvek révén. A jogilag kötelező erejű rendelkezéseket nem kötelező erejű rendelkezések (például iránymutatások, szabványok és nyilatkozatok) egészíthetik ki.

               Valamennyi ENSZ-tagállam és regionális (gazdasági) integrációs szervezet számára lehetővé kell tenni, hogy a világjárvány-megállapodás vagy annak bármely jegyzőkönyve részes felévé váljon. Az érintett nemzetközi szervezetekkel és nem kormányzati érdekelt felekkel való együttműködésre vonatkozó egyedi szabályokat is meg kell határozni.

               A világjárvány-megállapodás tárgyának sürgősségére tekintettel fontolóra kell venni a megállapodás ideiglenes alkalmazásának lehetőségét a megerősítésig annak érdekében, hogy a világjárvány-megállapodás rendelkezéseinek végrehajtása a lehető leghamarabb megkezdődhessen.

               Átmeneti időszakokat kell biztosítani az alacsony jövedelmű, illetve a közepes jövedelmű országok alsó sávjába tartozó országok általi végrehajtásra és a kapcsolódó végrehajtási támogatásra.

               A világjárvány-megállapodás által követett, a világjárványokra való felkészültségre és reagálásra irányuló célkitűzések szükségessé tehetik az IHR kiegészítő módosításait. E módosításoknak a meglévő IHR-rendelkezések tisztázására és megerősítésére, valamint hatékony végrehajtásuk fokozására kell irányulniuk, ugyanakkor biztosítaniuk kell az ilyen módosítások és a világjárvány-megállapodás rendelkezései közötti kiegészítő jelleget és kompatibilitást.

               A Bizottság képviseli az Uniót az SSA2/CONF./1Rev.1 WHA-határozatban meghatározott világjárvány-megállapodás kidolgozásáért felelős kormányközi tárgyaló testületben, valamint bármely előkészítő vagy kapcsolódó szervben, továbbá a WHO egészségügyi szükséghelyzetekre való felkészültségének és reagálásának megerősítésével foglalkozó tagállami munkacsoport munkájában, amely az IHR megerősítését célzó kiegészítő módosítások kidolgozásával és az azokat követő tárgyalásokkal kapcsolatos.

               A Bizottságnak törekednie kell annak biztosítására, hogy a világjárvány-megállapodás és az IHR esetleges kiegészítő módosításai összhangban legyenek a vonatkozó uniós jogszabályokkal és szakpolitikákkal, valamint az egyéb vonatkozó többoldalú megállapodások szerinti uniós kötelezettségvállalásokkal.

               A Bizottságnak a vonatkozó hatályos uniós jogszabályokkal összhangban kell lefolytatnia a tárgyalásokat.

                     (1)

                        Ez a megnevezés a szerződések jogáról szóló bécsi egyezmény 2. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett megállapodást jelöl, és nem érinti azt a nevet, amelyet a megállapodás aláírói végül választanak, pl. egyezmény, szerződés vagy megállapodás.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2022.5.23.
            COM(2022) 606 final

            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Németország 2022. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Németország 2022. évi stabilitási programját
            {SWD(2022) 606 final} - {SWD(2022) 640 final}

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Németország 2022. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Németország 2022. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlament és tanácsi rendeletre
                  2
               , és különösen annak 6. cikkének (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt létrehozó (EU) 2021/241 európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  3
                2021. február 19-én hatályba lépett. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz reformok és beruházások végrehajtásához nyújt pénzügyi támogatást, és az Unió által finanszírozott jelentős fiskális impulzust biztosít. Hozzájárul a gazdaság helyreállításához, valamint a fenntartható és növekedésösztönző reformok és beruházások megvalósításához, különösen a zöld és digitális átállás előmozdítása céljából, egyúttal fokozza a tagállamok gazdaságainak rezilienciáját és potenciális növekedését. Támogatja továbbá a fenntartható államháztartás megerősítését, valamint közép- és hosszú távon ösztönzi a növekedést és a munkahelyteremtést. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz keretében nyújtott, tagállamonkénti maximális pénzügyi hozzájárulást 2022. június [XX-án/-én] aktualizálták az (EU) 2021/241 rendelet 11. cikkének (2) bekezdésével összhangban.

               (2)A Bizottság 2021. november 24-én elfogadta az éves fenntartható növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2022. évi európai szemeszterét. A jelentés kellően figyelembe vette a szociális jogok európai pillérének további végrehajtására vonatkozó közös kötelezettségvállalást, amelyet az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság 2017. november 17-én hirdetett ki, majd a 2021. májusi portói szociális csúcstalálkozón újból megerősített. Az Európai Tanács 2022. március 25-én jóváhagyta a 2022. évi éves fenntartható növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság 2021. november 24-én az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Németországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra
                  4
                van szükség. Ugyanezen a napon a Bizottság elfogadta az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is, amelyet a Tanács 2022. április 5-én elfogadott, valamint a foglalkoztatási iránymutatások és a szociális jogok európai pillérében foglalt elvek végrehajtását elemző 2022. évi együttes foglalkoztatási jelentésre vonatkozó javaslatot, amelyet a Tanács 2022. március 14-én elfogadott.

               (3)A világjárványból való kilábalás időszakában Ukrajna ellen indított orosz invázió jelentősen megváltoztatta a geopolitikai és gazdasági környezetet. Az inváziónak a tagállamok gazdaságára gyakorolt hatása például az energia- és élelmiszerárak emelkedésében, valamint a növekedési kilátások romlásában tükröződik. A magasabb energiaárak különösen az energiaszegénységben élő vagy az energiaszegénység kockázatának kitett legkiszolgáltatottabb háztartásokat sújtják. Az Unió emellett az Ukrajnából menekülő emberek példátlan mértékű beáramlásával is szembesül. Erre való tekintettel 2022. március 4-én első ízben aktiválták
                  5
                az átmeneti védelemről szóló irányelvet, amely biztosítja a lakóhelyüket elhagyni kényszerült, Ukrajnából érkező személyek számára az EU-ban való jogszerű tartózkodás jogát, valamint az oktatáshoz és képzéshez, a munkaerőpiachoz, az egészségügyi ellátáshoz, a lakhatáshoz és a szociális ellátásokhoz való hozzáférést.

               (4)Az európai szemeszter a gyorsan változó gazdasági és geopolitikai helyzetet figyelembe véve 2022-ben újraindítja az átfogó gazdaság- és foglalkoztatáspolitikai koordinációt, ugyanakkor a 2022. évi éves fenntartható növekedési jelentésben foglaltaknak megfelelően a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz végrehajtási követelményeihez is igazodik. Az elfogadott helyreállítási és rezilienciaépítési tervek végrehajtása elengedhetetlen az európai szemeszter szerinti szakpolitikai prioritások teljesítéséhez, mivel a tervek a 2019. és 2020. évi országspecifikus szemeszter ciklusában kiadott releváns országspecifikus ajánlások összességét vagy egy jelentős részét érintik. A 2019. és 2020. évi országspecifikus ajánlások – a módosított terv benyújtásának időpontjáig kiadott országspecifikus ajánlások mellett – ugyanúgy relevánsak maradnak az (EU) 2021/241 rendelet 14., 18. és 21. cikkével összhangban felülvizsgált, aktualizált vagy módosított helyreállítási és rezilienciaépítési tervek tekintetében is.

               (5)Az általános mentesítési rendelkezést 2020 márciusa óta alkalmazzák
                  6
               . 2021. március 3-i közleményében
                  7
                a Bizottság kifejtette azon álláspontját, hogy az általános mentesítési rendelkezés deaktiválására vagy további alkalmazására vonatkozó döntést a gazdaság állapotának átfogó értékelése alapján kell meghozni, és ehhez fő mennyiségi kritériumként az uniós vagy az euróövezeti gazdasági aktivitásnak a válság előtti (azaz a 2019. végi) állapothoz viszonyított szintjét kell figyelembe venni. Az Európában zajló háborúval összefüggésben a megnövekedett bizonytalanság és a gazdasági kilátásokat fenyegető erős lefelé mutató kockázatok, az energiaárak példátlan emelkedése és az ellátási láncok tartósan fennálló zavarai indokolttá teszik a Stabilitási és Növekedési Paktum általános mentesítési rendelkezése alkalmazásának 2023-ig történő meghosszabbítását.

               (6)A 2021. évi stabilitási programról szóló, 2021. június 18-i tanácsi véleményben alkalmazott megközelítés alapján a költségvetési irányvonal jelenleg a Covid19-válsággal kapcsolatos ideiglenes szükséghelyzeti intézkedéseket figyelmen kívül hagyva, de a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből és más uniós alapokból származó vissza nem térítendő támogatásokból finanszírozott kiadások figyelembevételével számított elsődleges kiadások (diszkrecionális bevételi intézkedések nélküli) változásának a középtávú potenciális növekedéshez viszonyított arányával mérhető a legjobban
                  8
               . Az általános költségvetési irányvonalon túl – annak értékelése érdekében, hogy a nemzeti költségvetési politika prudens-e, és összetétele elősegíti-e a zöld és digitális átállással összhangban lévő fenntartható helyreállítást – figyelmet kell fordítani a (diszkrecionális bevételi intézkedések nélkül és a Covid19-válsággal kapcsolatos ideiglenes szükséghelyzeti intézkedések nélkül számított) nemzeti finanszírozású
                  9
                elsődleges folyó kiadások és a beruházások alakulására is.

               (7)A Bizottság 2022. március 2-án közleményt fogadott el, amelyben átfogó költségvetés-politikai iránymutatást nyújt 2023-ra, ezáltal támogatva a tagállamok stabilitási és konvergenciaprogramjainak előkészítését, egyúttal erősítve a szakpolitikai koordinációt
                  10
               . A Bizottság megjegyezte, hogy a 2022. évi téli előrejelzésben felvázolt makrogazdasági kilátások alapján a 2020–2022-ben követett, támogató jellegű aggregált költségvetési irányvonalról 2023-ban célszerűnek tűnik áttérni egy lényegében semleges aggregált költségvetési irányvonalra, ugyanakkor készen kell állni a változó gazdasági helyzetre való reagálásra. A Bizottság véleménye szerint a 2023-ra vonatkozó költségvetési ajánlásokban továbbra is differenciáltan kell kezelni a tagállamokat, és figyelembe kell venni az országok közötti esetleges átgyűrűző hatásokat. A Bizottság felkérte a tagállamokat, hogy stabilitási és konvergenciaprogramjukban is juttassák érvényre az iránymutatást. A Bizottság kötelezettséget vállalt arra, hogy szorosan nyomon követi a gazdasági fejleményeket, és szükség szerint – de legkésőbb a szemeszter tavaszi fordulójában, 2022 májusának végén – kiigazítja szakpolitikai iránymutatását.

               (8)A 2022. március 2-án közzétett költségvetési iránymutatásnak megfelelően a 2023-ra vonatkozó költségvetési ajánlások figyelembe veszik a gazdasági kilátások romlását, a fokozott bizonytalanságot és más lefelé mutató kockázatokat, valamint a téli előrejelzéshez képest magasabb inflációt. E megfontolások fényében a költségvetési válaszintézkedések részeként bővíteni kell a zöld és digitális átállásra, valamint az energiabiztonságra irányuló közberuházásokat, továbbá meg kell őrizni a legkiszolgáltatottabb háztartások vásárlóerejét, ezáltal célzott és átmeneti intézkedésekkel enyhítve az energiaárak megugrásának hatását, és mérsékelve a másodlagos hatásokból eredő inflációs nyomást. Változatlanul dinamikus költségvetési politikát kell folytatni, hogy az lépést tudjon tartani a gyorsan változó körülményekkel, és az egyes országok költségvetési és gazdasági helyzetének függvényében differenciált megközelítést kell alkalmazni, többek között azzal összefüggésben, hogy mennyire érinti az adott országot a válság és a lakóhelyüket elhagyni kényszerült, Ukrajnából érkező személyek beáramlása.

               (9)2021. április 28-án Németország az (EU) 2021/241 rendelet 18. cikkének (1) bekezdésével összhangban benyújtotta nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervét a Bizottságnak. Az (EU) 2021/241 rendelet 19. cikkének megfelelően a Bizottság az említett rendelet V. mellékletében foglalt értékelési iránymutatásokkal összhangban értékelte a helyreállítási és rezilienciaépítési terv relevanciáját, eredményességét, hatékonyságát és következetességét. A Tanács 2021. július 13-án elfogadta Németország helyreállítási és rezilienciaépítési terve értékelésének jóváhagyásáról szóló határozatát
                  11
               . A részletek folyósításának feltétele, hogy a Bizottság az (EU) 2021/241 rendelet 24. cikkének (5) bekezdésével összhangban határozatot hozzon arról, hogy Németország kielégítően teljesítette a tanácsi végrehajtási határozatban foglalt releváns mérföldköveket és célokat. A kielégítő teljesítés előfeltétele, hogy a korábbi mérföldköveket és célokat továbbra is teljesítettnek lehessen tekinteni.

               (10)Németország 2022. május 2-án benyújtotta 2022. évi nemzeti reformprogramját, és 2022. április 27-én 2022. évi stabilitási programját, összhangban az 1466/97/EK rendelet 4. cikkében megállapított határidővel. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. Az (EU) 2021/241 rendelet 27. cikkével összhangban a 2022. évi nemzeti reformprogram a Németország által a helyreállítási és rezilienciaépítési terv végrehajtása terén elért eredményekről készített féléves jelentést is tükrözi.

               (11)A Bizottság 2022. május 23-án közzétette a Németországra vonatkozó 2022. évi országjelentést
                  12
               . Az országjelentés értékelte a Tanács által 2019-ben, 2020-ban és 2021-ben elfogadott releváns országspecifikus ajánlások végrehajtása terén Németország által elért eredményeket, és a helyreállítási és rezilienciaépítési eredménytábla alapján számba vette a helyreállítási és rezilienciaépítési terv Németország általi végrehajtását. Ezen elemzés alapján az országjelentés hiányosságokat tárt fel a helyreállítási és rezilienciaépítési terv által nem vagy csak részben kezelt kihívásokkal kapcsolatban, valamint új és kialakulóban lévő – többek között az Ukrajna elleni orosz invázióból eredő – kihívásokat azonosított. A jelentés értékelte továbbá a Németország által a szociális jogok európai pillérének végrehajtása, a foglalkoztatásra, a készségekre és a szegénység csökkentésére vonatkozó kiemelt uniós célok elérése, valamint az ENSZ fenntartható fejlődési céljainak megvalósítása terén elért eredményeket.

               (12)A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke alapján Németország vonatkozásában részletes vizsgálatot végzett, amelynek eredményeit 2022. május 23-án közzétette
                  13
               . A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Németország esetében makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. A sebezhetőségek elsősorban a folyó fizetési mérleg tartósan magas többletéhez kapcsolódnak, ami a megtakarításokhoz képest visszafogott beruházási szintet tükröz, és határon átnyúló jelentőséggel bír.

               (13)Németország 2022. április 27-én benyújtotta 2022-re vonatkozó új költségvetésiterv-javaslatát. A Bizottság a 473/2013/EU rendelet 7. cikkének megfelelően véleményt fogadott el.

               (14)A Bizottság 2022. május 23-án az EUMSZ 126. cikkének (3) bekezdése szerinti jelentést adott ki. A jelentés megvizsgálta Németország költségvetési helyzetét, mivel a költségvetési hiány 2021-ben meghaladta a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket. A jelentés megállapította, hogy a hiányra vonatkozó kritérium nem teljesült. A Bizottság – a 2022. március 2-i közleménynek megfelelően – nem javasolta új túlzotthiány-eljárás megindítását 2022 tavaszán, és 2022 őszén felül fogja vizsgálni, hogy helyénvaló-e túlzotthiány-eljárás megindítását kezdeményeznie.

               (15)A Tanács 2020. július 20-i ajánlásában felkérte Németországot, hogy az általános mentesítési rendelkezéssel összhangban 2020 és 2021 folyamán hozzon meg minden szükséges intézkedést a világjárvány hatékony kezelése, a gazdaság működőképességének fenntartása és a későbbi helyreállítás támogatása érdekében. Az ajánlásban szerepelt továbbá, hogy Németország – amint a gazdasági feltételek lehetővé teszik – folytasson a prudens középtávú költségvetési pozíció elérésére és az adósság fenntarthatóságának biztosítására irányuló költségvetési politikát, egyúttal fokozza a beruházásokat. Az Eurostat által hitelesített adatok alapján Németország GDP-arányos költségvetési hiánya a 2020. évi 4,3 %-ról 2021-ben 3,7 %-ra csökkent. Németország költségvetés-politikai válasza 2021 során támogatta a gazdasági helyreállítást, míg az ideiglenes szükséghelyzeti intézkedések GDP-hez viszonyított aránya a 2020. évi 2,7 %-ról 2021-ben 4,2 %-ra nőttek. A Németország által 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással. A kormány által 2020-ban és 2021-ben elfogadott diszkrecionális költségvetési intézkedések többnyire ideiglenesek voltak, illetve azokat más intézkedésekkel ellensúlyozták. Ugyanakkor a kormány által a 2020 és 2021 közötti időszakban elfogadott egyes diszkrecionális intézkedések nem voltak ideiglenesek, vagy azokat nem kísérték ellensúlyozó intézkedések, és elsősorban a családi támogatások – a gyermekek után járó ellátás és a gyermekek után járó adókedvezmény – emeléséből és az értékcsökkenési leírás lehetőségeinek bővítéséből álltak. Az Eurostat által hitelesített adatok alapján az államadósság 2021-ben a GDP 69,3 %-át tette ki.

               (16)A 2022. évi stabilitási programban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2022-ben optimista, azt követően pedig realisztikus. A kormány előrejelzése szerint a reál-GDP 2022-ben 3,6 %-kal, 2023-ban pedig 2,3 %-kal nő. Ehhez képest a Bizottság 2022. tavaszi előrejelzése 2022-ben alacsonyabb, 1,6 %-os, 2023-ban pedig hasonló, 2,4 %-os reál-GDP-növekedést vetít előre. Ez az eltérés főként annak tudható be, hogy az előrejelzések eltérő zárónappal készültek, a stabilitási program esetében ez Oroszország Ukrajna elleni agresszív háborújának megindítása előtt történt, amikor a 2022-re vonatkozó növekedési kilátások még optimistábbak voltak. A 2022. évi stabilitási program szerint a kormány arra számít, hogy a GDP-arányos költségvetési hiány 2022-ben 3,75 % marad, majd 2023-ban 2 %-ra csökken. A 2022. évi hasonló szint főként a világjárvány miatti szükséghelyzeti intézkedések folytatását, a védelmi kiadások növekedését és az Ukrajnában zajló háború következtében megugrott energiaárak kapcsán hozott intézkedéseket, továbbá a zöld átállással kapcsolatos addicionális kiadásokat és beruházásokat tükrözi. A program szerint a GDP-arányos államadósság várhatóan 2022-ben 66,75 %-ra, majd 2023-ban 65,75 %-ra mérséklődik. Az előrejelzés zárónapján ismert gazdaságpolitikai intézkedések alapján a Bizottság 2022. tavaszi előrejelzése 2022-ben és 2023-ban a GDP 2,5 %-ának, illetve 1,0 %-ának megfelelő költségvetési hiánnyal számol. Ez alacsonyabb a 2022. évi stabilitási programban 2022-re és 2023-ra előre jelzett hiánynál, ami elsősorban az enyhén alacsonyabb adóbevétel-előrejelzéseknek tudható be, amelyek a 2021. novemberi óvatos számításokon, valamint a támogatások és az állami beruházások végrehajtására vonatkozóan a programban szereplő optimistább várakozásokon alapulnak. A Bizottság 2022. tavaszi előrejelzése hasonló GDP-arányos államadóssággal számol, 2022-ben 66,4 %-kal, 2023-ban pedig alacsonyabb értékkel, 64,5 %-kal. Ez az eltérés a hiány-előrejelzésben szereplő hasonló eltérésnek tudható be.

               A Bizottság 2022. tavaszi előrejelzése alapján a középtávú (10 éves átlagos) potenciáliskibocsátás-növekedés 1,1 %-ra tehető. Ez a becslés azonban nem tartalmazza a helyreállítási és rezilienciaépítési terv részét képező reformok hatását, amelyek élénkíthetik Németország potenciális növekedését.

               (17)2022-ben a kormány fokozatosan megszüntette a Covid19-válságra válaszul hozott intézkedések többségét, így az ideiglenes szükséghelyzeti támogatási intézkedések GDP-hez viszonyított aránya az előrejelzések szerint a 2021. évi 4,2 %-ról 2022-ben 1,2 %-ra csökken. A költségvetési hiányt befolyásolják az energiaárak növekedése gazdasági és társadalmi hatásainak ellensúlyozása érdekében hozott intézkedések, amelyek a Bizottság 2022. tavaszi előrejelzése szerint 2022-ben a GDP 0,7 %-át fogják kitenni, és amelyeket 2023-ban várhatóan fokozatosan megszüntetnek
                  14
               . Ezek az intézkedések főként a következőkből állnak: a fűtési költségekhez nyújtott célzott támogatás; a megújuló energiára vonatkozó adó (EEG-Umlage) megszüntetésének előrehozatala; az ingázási juttatás (Pendlerpauschale) emelésének előrehozatala; az üzemanyagokra kivetett energiaadó három hónapra szóló csökkentése; egyösszegű energiaár-átalány (Energiepreispauschale) egyszeri kifizetése gyermekenkénti pótlékkal együtt; egyösszegű átalány egyszeri kifizetése szociális ellátásban részesülők számára; a helyi tömegközlekedéshez nyújtott csökkentett árú havi bérlet három hónapon át. A bejelentés szerint ezek az intézkedések ideiglenesek. Amennyiben azonban az energiaárak 2023-ban is magasak maradnak, az intézkedések némelyike folytatódhat. Az említett intézkedések némelyike nem célzott, nevezetesen az ingázási juttatás növelése és az üzemanyagokra kivetett energiaadó csökkentése. A költségvetési hiányt emellett a lakóhelyüket elhagyni kényszerült, Ukrajnából érkező személyek ideiglenes védelmének költségei is befolyásolják, amelyek a Bizottság 2022. évi tavaszi előrejelzése szerint 2022-ben a GDP 0,1 %-át, 2023-ban pedig a GDP 0,2 %-át teszik ki
                  15
               , valamint a védelmi kiadások növekedése, amely 2022-ben a GDP 0,4 %-a és 2023-ban a GDP 0,5 %-a.

               (18)A Tanács 2021. június 18-án azt az ajánlást
                  16
                fogalmazta meg Németország számára, hogy 2022-ben – többek között a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz által biztosított költségvetési impulzusra támaszkodva – tartson fenn támogató költségvetési irányvonalat, és tartsa fenn a nemzeti finanszírozású beruházások szintjét. Az ajánlásban szerepelt továbbá, hogy Németország – amint a gazdasági feltételek lehetővé teszik – folytasson a prudens középtávú költségvetési pozíció elérésére és az adósság középtávú fenntarthatóságának biztosítására irányuló költségvetési politikát, ugyanakkor a növekedési potenciál élénkítése céljából fokozza a beruházásokat.

               (19)A Bizottság 2022. évi tavaszi előrejelzése és a Németország 2022. évi stabilitási programjában foglalt információk alapján 2022-ben támogató, a GDP –1,6 %-ának megfelelő költségvetési irányvonal valószínűsíthető, a Tanács ajánlásának megfelelően.
                  17
                Németország azt tervezi, hogy a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt – a tanácsi ajánlással összhangban – addicionális beruházások finanszírozására fogja felhasználni, ezáltal folyamatos támogatást nyújtva a helyreállításhoz. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz vissza nem térítendő támogatásai és más uniós alapok által finanszírozott kiadásoknak a gazdasági aktivitáshoz való pozitív hozzájárulása az előrejelzések szerint 2021-hez képest stabil marad. A nemzeti finanszírozású beruházások az előrejelzések szerint 2022-ben 0,2 százalékpontnak megfelelő expanzív hatást gyakorolnak a költségvetési irányvonalra
                  18
               . Németország ezért a Tanács ajánlásával összhangban fenn kívánja tartani a nemzeti finanszírozású beruházásokat. Ugyanakkor a nemzeti finanszírozású (az új bevételi intézkedések nélkül számított) elsődleges folyó kiadások 2022-es növekedése előreláthatólag 1,5 százalékpontos expanzív hatást gyakorol az általános költségvetési irányvonalra. Ez a jelentős expanzív hatás magában foglalja egyrészt az energiaárak emelkedéséből adódó gazdasági és társadalmi hatások kezelésére irányuló intézkedések addicionális hatását (a GDP 0,7 %-a), valamint a lakóhelyüket elhagyni kényszerült, Ukrajnából érkező személyeknek nyújtott ideiglenes védelem költségeit (a GDP 0,1 %-a), míg a zöld átállásra fordított addicionális kiadások (a GDP 0,2 %-a) várhatóan szintén hozzájárulnak a nettó folyó kiadások növekedéséhez.

               (20)A Bizottság 2022. tavaszi előrejelzésében – változatlan szakpolitikát feltételezve – 2023-ban a GDP 0,6 %-ának megfelelő költségvetési irányvonalra számít
                  19
               . Németország az előrejelzés szerint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből származó vissza nem térítendő támogatásokat 2023-ban továbbra is a helyreállítást támogató addicionális beruházások finanszírozására használja fel. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz vissza nem térítendő támogatásai és az egyéb uniós alapok által finanszírozott kiadásoknak a gazdasági aktivitáshoz való pozitív hozzájárulása az előrejelzések szerint GDP-arányosan 0,1 százalékponttal nő 2022-höz képest. A nemzeti finanszírozású beruházások az előrejelzések szerint 2023-ban 0,1 százalékpontnak megfelelő expanzív hatást gyakorolnak a költségvetési irányvonalra
                  20
               . Ugyanakkor a nemzeti finanszírozású (az új bevételi intézkedések nélkül számított) elsődleges folyó kiadások 2023-as növekedése előreláthatólag 0,7 százalékpontos restriktív hatást gyakorol az általános költségvetési irányvonalra. 2022-höz képest ez magában foglalja a megnövekedett energiaárak kezelését célzó intézkedések kivezetésének hatását (a GDP 0,7 %-a), valamint a lakóhelyüket elhagyni kényszerült, Ukrajnából érkező személyeknek nyújtott ideiglenes védelem addicionális költségeit (a GDP 0,05 %-a).

               (21)A 2022. évi stabilitási program a költségvetési hiány fokozatos csökkenését valószínűsíti: 2024-ben a GDP 1,75 %-ára, 2025-ben pedig 1 %-ára. Ezek az előrejelzések a GDP-arányos államháztartási bevételek növekedésével, míg a GDP-arányos államháztartási kiadások relatív stabil szintjével számolnak. A program szerint a GDP-arányos államadósság 2025-ig várhatóan csökkenni fog: 2024-ben 65,75 %-ra, majd 2025-ben 65 %-ra mérséklődik. A Bizottság elemzése alapján az államadósság fenntarthatóságát övező kockázatok középtávon alacsonynak tűnnek.

               (22)Az idősödés és a munkaerőpiac szűkülése jelentős hatással lesz Németországra az elkövetkező években. 2031-ben a törvényes nyugdíjkorhatár eléri a 67 évet, de további kiigazításokra van szükség ahhoz, hogy biztosítani lehessen a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságát. Erősebb munkavállalási ösztönzőkre lenne szükség a munkaerő-piac szűkülése miatt is. A kormány azon kötelezettségvállalása, hogy fenntartja a nyugdíjjárulék felső határát és a minimális jövedelemhelyettesítési rátát (Doppelte Haltelinie), jelentős költségvetési átcsoportosításokat tesz szükségessé, ami tovább növeli a fiatalabb generációkra nehezedő terheket. Az államilag támogatott magánnyugdíjak (Riester Rente) nem játszottak jelentős szerepet a nyugdíjszerkezetben. A hozamok alacsonyak, az adminisztratív költségek pedig magasak. Különösen az alacsony jövedelműek nem tudnak elegendő nyugdíj-megtakarítást elérni.

               (23)Az adórendszer nagymértékben támaszkodik a munkát terhelő adókból származó bevételekre, míg az inkluzív növekedést kevésbé visszafogó adóalapokat továbbra sem veszik igénybe kellő mértékben. A munkát terhelő adóék Németországban az egyik legmagasabb az EU-ban. Ez csökkenti a nettó fizetéseket és bizonyos csoportok – pl. az alacsony és közepes jövedelműek és a második keresők – körében fékezi a munkával töltött idő növelésére való ösztönzöttséget; ez a munkaerő-potenciál jobb kihasználása ellen hat a fokozódó munkaerőhiány közepette. A környezetvédelmi adókból származó bevételek viszonylag alacsonyak, míg a környezetvédelmi szempontból káros támogatások (ideértve az adókedvezményeket és az adómentességeket) aláássák a környezeti fenntarthatósági célokat, és a dekarbonizáció, az energiahatékonyság és a megújuló energia alkalmazása ellen hatnak.

               (24)Az (EU) 2021/241 rendelet 19. cikke (3) bekezdésének b) pontjával és V. mellékletének 2.2. kritériumával összhangban a helyreállítási és rezilienciaépítési terv a 2026-ig végrehajtandó, egymást kölcsönösen erősítő reformok és beruházások széles körét tartalmazza. Ezek kezelik a Tanács által az európai szemeszter keretében 2019-ben és 2020-ban Németországnak címzett országspecifikus ajánlásokban felvázolt gazdasági és társadalmi kihívások összességét vagy jelentős részét, valamint a terv elfogadásának időpontjáig kiadott országspecifikus ajánlásokat. A terv hozzájárul a köz- és magánberuházások fellendítéséhez, elsősorban a zöld és digitális átállás, a fenntartható közlekedés, továbbá a tiszta, hatékony és integrált energiarendszerek, a közigazgatás és az egészségügyi szolgáltatások digitalizálása, az oktatás, valamint a kutatás és innováció terén.

               (25)Németország helyreállítási és rezilienciaépítési tervének végrehajtása várhatóan hozzájárul majd a zöld és digitális átállás terén való további előrelépéshez. A Németország éghajlat-politikai célkitűzéseit támogató intézkedések a terv teljes allokációjának 42 %-át, míg a digitális célkitűzéseket támogató intézkedések a terv teljes allokációjának 52 %-át teszik ki. A helyreállítási és rezilienciaépítési tervnek – a releváns mérföldkövekkel és célokkal összhangban történő – teljes körű végrehajtása segíteni fogja Németországot a Covid19-válság következményeiből való gyors kilábalásban, egyúttal megerősíti rezilienciáját. Az átfogó szakpolitikai stratégia iránti széles körű felelősségvállalás biztosítása érdekében a helyreállítási és rezilienciaépítési terv, valamint a terven túlmutató egyéb gazdaság- és foglalkoztatáspolitikák sikeres végrehajtása szempontjából változatlanul nagy jelentőséggel bír a szociális partnerek és más érdekelt felek szisztematikus bevonása.

               (26)Németország 2022. április 4-ig benyújtotta kohéziós politikai programozási dokumentumait
                  21
                az Európai Regionális Fejlesztési Alap mind a 15 programjára, az Európai Szociális Alap Plusz mind a 16 programjára, valamint az Európai Regionális Fejlesztési Alap és az Európai Szociális Alap Plusz vegyes programjára. A Bizottság 2022. április 19-én jóváhagyta a Németországgal kötött partnerségi megállapodást a kohéziós politikai alapok felhasználásáról. A 2021. június 24-i (EU) 2021/1060 európai parlamenti és tanácsi rendelettel összhangban Németország a 2021–2027-es kohéziós politikai alapok programozása során figyelembe vette a vonatkozó országspecifikus ajánlásokat. Ez előfeltétele annak, hogy a kohéziós politikai alapokból nyújtandó pénzügyi támogatás eredményesebbé váljon és a lehető legnagyobb hozzáadott értéket biztosítsa, és egyúttal előmozdítja az említett alapok és más uniós eszközök és alapok közötti koordinációt, kiegészítő jelleget és koherenciát. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz és a kohéziós politikai programok sikeres végrehajtása a zöld és digitális átállást, valamint a kiegyensúlyozott területfejlesztést támogató beruházások szűk keresztmetszeteinek felszámolásától is függ.

               (27)A helyreállítási és rezilienciaépítési terv által kezelt gazdasági és társadalmi kihívásokon túl Németország még mindig lemaradásban van a nagyon nagy kapacitású széles sávú szolgáltatások vidéki kiépítése terén. Az ebbe irányuló fokozottabb beruházások javíthatják a termelékenység növekedését, valamint a megtakarítások és a beruházások közötti egyensúlyhiányt. Összességében Németország az elmúlt évben jelentősen javította a nagyon nagy kapacitású széles sávú lefedettséget, és jelenleg az uniós átlag felett van. A vidéki térségekben a lefedettség 22,5 % volt, ami a 37,1 %-os uniós átlag alatt van. Ugyanakkor a háztartásoknak csupán 15,4 %-a rendelkezik üvegszálas kapcsolattal (az 50 %-os uniós átlaghoz képest), ami Németországot a legalacsonyabb üvegszál-lefedettséggel rendelkező tagállamok közé helyezi, míg az öt legjobban teljesítő uniós tagállamban az üvegszál-lefedettség aránya legalább 85 %. Az üvegszálas összeköttetések hiánya a vidéki területeken hangsúlyos (11,3 % a 33,8 %-os uniós átlaghoz képest). Ez visszafogja a termelékenység növekedését, különösen a kis- és középvállalkozások esetében, amelyek közül sok vidéki és városkörnyéki területen helyezkedik el. Németország helyreállítási és rezilienciaépítési terve nem terjed ki a széles sávú hálózatok bővítésére és az 5G-re. Szövetségi és regionális szintű programok irányulnak az összeköttetés javítására a szürke területeken és a mobil összeköttetés javítására a fehér területeken. A koalíciós megállapodás ambiciózus célokat tartalmaz arra vonatkozóan, hogy valamennyi német háztartás számára elérhetővé kell tenni az üvegszálas összeköttetést és az 5G-t, a megvalósítás határidejét azonban még meg kell határozni. Az időben történő megvalósítás szempontjából döntő fontosságú lesz a magánszektorban az építési munkákhoz fűződő tervezési és irányítási kapacitás, az állami szektorban pedig a tervezés és a megvalósítás irányításának kiépítése. A célok eléréséhez javítani kell a kérelmezési és engedélyezési eljárásokat, valamint standardizálni kell az alternatív, kevésbé időigényes telepítési technikákat.

               (28)Az EU állam-, illetve kormányfői által a versailles-i nyilatkozatban megfogalmazott megbízatás alapján kidolgozott REPowerEU terv célja, hogy a lehető leghamarabb megszüntesse az Európai Unió függőségét az Oroszországból importált fosszilis tüzelőanyagoktól. E célból a tagállamokkal folytatott párbeszéd során meghatározzák a legmegfelelőbb nemzeti, regionális és uniós szintű projekteket, beruházásokat és reformokat. Ezen intézkedések célja általában véve a fosszilis tüzelőanyagoktól való függés csökkentése és a fosszilis tüzelőanyagok Oroszországból történő behozatalának kiváltása.

               (29)Németország a fosszilis tüzelőanyagoktól és az Oroszországból származó energiaimporttól való függőségével, valamint a teljes mértékben integrált fenntartható energiarendszerbe való beruházásra vonatkozó keretfeltételekkel kapcsolatos kihívásokkal néz szembe. A 2020. évi adatok szerint az Oroszországból származó gázimporttól való függőség különösen magas (65 %
                  22
               ), és meghaladja az uniós átlagot (44 %). Az Oroszországból származó olajimporttól való függőség szintén magasabb az uniós átlagnál (Németországban 34 %, szemben a 26 %-os uniós átlaggal)
                  23
               . Németország energiaszerkezetének több mint felét a gáz (26 %) és az olaj (35 %) teszi ki. Ennek a függőségnek közvetlen hatása van Németország iparára, amely a földgáz tekintetében a végső energiafogyasztás 35 %-át teszi ki. Az átviteli és elosztó hálózatok bővítésének és a megújuló energiaforrások alkalmazásának felgyorsítása döntő fontosságú e kihívások kezeléséhez, az éghajlat- és energiapolitikai célok eléréséhez, valamint a beruházásoknak a megtakarításokhoz viszonyított fellendítéséhez. Nagyobb erőfeszítésekre van szükség az energiaellátás és az energiaellátási útvonalak diverzifikálása, valamint az összes rendelkezésre álló szén-dioxid-mentes energiaforrás alkalmazása érdekében, elsősorban a megújuló villamos energia és gázok, pl. a hidrogén, valamint a cseppfolyósított földgáz alkalmazása révén. Azonban a gázhoz kapcsolódó új infrastrukturális és hálózati beruházásoknak lehetőség szerint időtállónak kell lenniük olyan szempontból, hogy a fenntartható üzemanyagokra való későbbi átállításuk révén biztosítható legyen hosszú távú fenntarthatóságuk. Az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentésére irányuló törekvések további fokozására, valamint a megújuló energiaforrások és az energiahatékonyság növelésére lesz szükség ahhoz, hogy Németország megfeleljen az „Irány az 55%!” célkitűzéseinek. Erőfeszítések szükségesek az ipar dekarbonizációjának felgyorsításához, a rugalmassági lehetőségek és az energiafogyasztók áringadozásokra adott válaszának javításához, valamint az energiarendszer integrációjának megerősítéséhez
                  24
               . Intézkedéseket kell hozni az energiahatékonyság növelése és az energiafogyasztás csökkentése, továbbá a dekarbonizáció felgyorsítása érdekében is az épületállomány és a közlekedési ágazat terén, melyek 2021-ben nem teljesítették az ezen ágazatokra meghatározott éves nemzeti kibocsátási célértékeket. A megosztott mobilitás és a fenntartható tömegközlekedés nagyobb mértékű elterjedése csökkentheti a fosszilis tüzelőanyagok fogyasztását. Németország villamosenergia-hálózatainak bővítése jelentős késedelmet szenvedett. A legfőbb akadályok közé tartozik többek között a tervezési, az engedélyezési és fellebbezési eljárások összetettsége és hosszadalmassága. A villamosenergia-hálózatok bővítésének késedelme szükségessé tette bizonyos területeken a megújuló energiaforrások csökkentését. A villamosenergia-hálózatok bővítésének késedelme jelentős hatással van továbbá a szomszédos országok hálózataira is, mivel a Németországon belüli hálózati kapacitás nem elegendő az adott árzónán belül kereskedett villamosenergia-mennyiség szállításához. A kormány kötelezettséget vállalt arra, hogy 2030-ra 80 %-ra, 2035-re pedig csaknem 100 %-ra növeli a megújuló energiaforrások arányát a villamosenergia-termelésben. Azonban a megújuló energiaforrások – különösen a szárazföldi szélenergia – elterjedését az elmúlt években jelentősen lelassították a megvalósítás útjában álló, még mindig meglévő akadályok. A végrehajtás akadályainak felszámolása magában foglalja a földhasználattal kapcsolatos konfliktusok korai szakaszban történő megoldására irányuló lépéseket, a minimális távolságra vonatkozó szabályok enyhítését, a területrendezés használatának javítását a szélenergia-termelésre alkalmas zónák azonosítása céljából, valamint az engedélyek beszerzésének megkönnyítését. A helyi elfogadottság javítható, többek között a konzultációs folyamat egyszerűsítése, a polgárok fokozott részvétele és a projektbevételek megosztása révén. A megújuló energiaforrások fokozott terjedése és az energiahatékonyság növelése nemcsak az energiaimporttól való függőséget csökkenti, hanem az energiaárakat is jelentősen csökkenteni fogja. Végezetül tovább lehetne erősíteni az energiával kapcsolatos, határokon átnyúló együttműködésben való részvételt, és fokozni lehetne a rugalmasságot és a kétirányú szállításra alkalmas infrastruktúra kiépítését a meglévő összeköttetések esetében.

               (30)Míg a klímasemlegességre való átállás és a fosszilis tüzelőanyagok kivezetésének felgyorsítása számos ágazatban jelentős szerkezetátalakítási költségekkel fog járni, Németország a kohéziós politika keretében igénybe veheti az igazságos átmenet mechanizmust, hogy enyhítse az átállás társadalmi-gazdasági hatásait a leginkább érintett régiókban. Emellett a foglalkoztatási lehetőségek javítása és a társadalmi kohézió erősítése érdekében Németország igénybe veheti az Európai Szociális Alap Pluszt is.

               (31)A Bizottság értékelése fényében a Tanács megvizsgálta a 2022. évi stabilitási programot, és véleményét
                  25
                az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (32)Az euróövezeti tagállamok gazdaságai közötti szoros összefonódásokra és a gazdasági és monetáris unió működéséhez való együttes hozzájárulásukra tekintettel a Tanács azt ajánlotta, hogy az euróövezeti tagállamok tegyenek intézkedéseket – többek között helyreállítási és rezilienciaépítési terveik révén – az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlás végrehajtása érdekében. Németország esetében ezt különösen az alábbi 1., 2. és 3. ajánlás tükrözi.

               (33)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2022. évi nemzeti reformprogramot és a 2022. évi stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1., 2., 3. és 4. ajánlás tükrözi. Az 1., 2. és 3. ajánlás hozzájárul az euróövezetre vonatkozó ajánlások, különösen az első és a negyedik euróövezeti ajánlás végrehajtásához is. Az 1. ajánlásban említett költségvetési politikák, továbbá a 2., a 3. és a 4. ajánlásban említett szakpolitikák hozzájárulnak többek között a folyó fizetési mérleg többletéhez kapcsolódó egyensúlyhiányok kezeléséhez,

               AJÁNLJA, hogy Németország 2022-ben és 2023-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.2023-ban biztosítsa, hogy a nemzeti finanszírozású folyó kiadások növekedése összhangban legyen az általánosan semleges költségvetési irányvonallal, figyelembe véve az energiaár-emelkedésnek leginkább kitett háztartásoknak és vállalkozásoknak, valamint az Ukrajnából menekülőknek nyújtott ideiglenes és célzott támogatás fenntartását. Álljon készen arra, hogy a folyó kiadásokat a változó helyzethez igazítsa. Többek között a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz, a RePowerEU és más uniós alapok felhasználásával fokozza a zöld és digitális átállásra és az energiabiztonságra irányuló közberuházásokat. A 2023 utáni időszakban folytasson prudens középtávú költségvetési pozíció elérésére irányuló költségvetési politikát. Javítsa az adószerkezetet az inkluzívabb és fenntarthatóbb növekedés érdekében, elsősorban a munkával töltött idő növelését célzó adóösztönzők javítása révén. Biztosítsa a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságát.

               2.Folytassa helyreállítási és rezilienciaépítési tervének végrehajtását a 2021. július 13-i tanácsi végrehajtási határozatban foglalt mérföldkövekkel és célokkal összhangban. A 2021–2027 közötti időszakra vonatkozó kohéziós politikai programok végrehajtásának megkezdése céljából gyorsan zárja le a programozási dokumentumokról a Bizottsággal folytatott tárgyalásokat.

               3.Számolja fel a beruházási akadályokat és lendítse fel a nagyon nagy kapacitású digitális kommunikációs hálózatokba irányuló beruházásokat.

               4.Csökkentse a fosszilis tüzelőanyagoktól való általános függőségét és diverzifikálja importját az energiahatékonyság javítása, az energiatakarékosság ösztönzése, az energiaellátás és az ellátási útvonalak diverzifikálása, a beruházási szűk keresztmetszetek megszüntetése, az engedélyezési eljárások további egyszerűsítése, a villamosenergia-hálózatokba és a megújuló energiaforrásokba irányuló beruházások fellendítése és azok kiépítésének felgyorsítása, továbbá az energiával kapcsolatos, határokon átnyúló együttműködésben való részvétel fokozása révén.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2021/241 rendelete (2021. február 12.) a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz létrehozásáról (HL L 57., 2021.2.18., 17. o.).

                     (4)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1176/2011/EU rendelete (2011. november 16.) a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

                     (5)

                        A Tanács (EU) 2022/382 végrehajtási határozata (2022. március 4.) a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek Ukrajnából való tömeges beáramlása tényének a 2001/55/EK irányelv 5. cikke értelmében történő megállapításáról és átmeneti védelem bevezetéséről (HL L 71., 2022.3.4., 1. o.).

                     (6)

                        A Bizottság közleménye a Tanácsnak a Stabilitási és Növekedési Paktum általános mentesítési záradékának alkalmazásáról, Brüsszel, 2020. március 20., COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        A Bizottság közleménye a Tanácsnak – Egy évvel a Covid19-járvány kitörése után: a fiskális politikai válasz, Brüsszel, 2021.3.3., COM(2021) 105 final.

                     (8)

                        A költségvetési irányvonalra és annak összetételére vonatkozó, ebben az ajánlásban szereplő becslések a Bizottság 2022. tavaszi előrejelzésének alapjául szolgáló feltételezésekre épülő bizottsági becslések. A Bizottság középtávú potenciális növekedésre vonatkozó becslései nem tartalmazzák a helyreállítási és rezilienciaépítési terv részét képező, a potenciális növekedést adott esetben fokozó reformok kedvező hatását.

                     (9)

                        Nem a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből származó vissza nem térítendő támogatásokból és nem más uniós alapokból finanszírozott kiadások.

                     (10)

                        A Bizottság közleménye a Tanácsnak a 2023. évi költségvetés-politikai iránymutatásról, Brüsszel, 2022.3.2., COM(2022) 85 final.

                     (11)

                        A Tanács végrehajtási határozata (2021. július 13.) Németország helyreállítási és rezilienciaépítési terve értékelésének jóváhagyásáról (ST 10158/2021; ST 10158/2021 ADD)

                     (12)

                        COM(2022)607 final, 2022.5.23.

                     (13)

                        COM(2022)600 final és SWD(2022)629 final, 2022.5.23.

                     (14)

                        Az adatok a 2021 ősze óta hozott intézkedések éves költségvetési költségeinek szintjét mutatják, beleértve a folyó bevételeket és kiadásokat, valamint – adott esetben – a tőkekiadási intézkedéseket is.

                     (15)

                        A lakóhelyüket elhagyni kényszerült, Ukrajnából az EU-ba érkező személyek teljes száma 2022 végére várhatóan eléri a 6 milliót. A földrajzi eloszlásukra vonatkozó becslés a meglévő diaszpóra méretén, a befogadó tagállam relatív népességén, valamint a lakóhelyüket elhagyni kényszerült, Ukrajnából érkező személyek EU-n belüli tényleges eloszlásán alapul (a 2022. márciusi adatok szerint). Az egy főre jutó költségvetési költségek esetében a becslések a Bizottság Közös Kutatóközpontjának Euromod mikroszimulációs modelljén alapulnak, figyelembe véve mind a pénzbeli juttatásokat, amelyekre az érintettek jogosultak lehetnek, mind az olyan természetbeni juttatásokat, mint például az oktatás és az egészségügyi ellátás.

                     (16)

                        A Tanács ajánlása (2021. június 18.), amelyben véleményezi Németország 2021. évi stabilitási programját (HL C 304., 2021.7.29., 18. o.).

                     (17)

                        A mutató negatív (pozitív) előjele az elsődleges kiadások növekedésének a középtávú gazdasági növekedéshez viszonyított többlete (hiánya), ami expanzív (restriktív) költségvetési politikát jelez.

                     (18)

                        Az egyéb nemzeti finanszírozású tőkekiadások az előrejelzések szerint GDP-arányosan 0,1 százalékpontos restriktív hatást gyakorolnak.

                     (19)

                        A mutató negatív (pozitív) előjele az elsődleges kiadások növekedésének a középtávú gazdasági növekedéshez viszonyított többlete (hiánya), ami expanzív (restriktív) költségvetési politikát jelez.

                     (20)

                        Az egyéb nemzeti finanszírozású tőkekiadások az előrejelzések szerint semleges hatást gyakorolnak.

                     (21)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2021/1060 rendelete (2021. június 24.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alap Pluszra, a Kohéziós Alapra, az Igazságos Átmenet Alapra és az Európai Tengerügyi, Halászati és Akvakultúra-alapra vonatkozó közös rendelkezések, valamint az előbbiekre és a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alapra, a Belső Biztonsági Alapra és a határigazgatás és a vízumpolitika pénzügyi támogatására szolgáló eszközre vonatkozó pénzügyi szabályok megállapításáról. HL L 231., 2021.6.30., 159. o.

                     (22)

                        A Német Szövetségi Gazdasági és Éghajlat-politikai Minisztérium legfrissebb adatai szerint a teljes gázimportból való részesedés 35 %-ra csökkent.

                     (23)

                        Eurostat (2020), Az orosz import részesedése a földgáz és a nyersolaj teljes importjából. Az EU-27 átlagát tekintve a teljes behozatal az EU-27-en kívülről származó behozatalon alapul. Németország esetében a teljes behozatal magában foglalja az EU-n belüli kereskedelmet is. A nyersolaj nem foglalja magában a finomított olajtermékeket.

                     (24)

                        Az energiarendszer integrációja összekapcsolja a különböző energiahordozókat egymással és a végfelhasználói ágazatokkal.

                     (25)

                        Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése értelmében.