				|

		52014DC0410

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Spanyolország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Spanyolország 2014. évi stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2014/0410 final */

Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Spanyolország 2014. évi nemzeti
reformprogramjáról
és Spanyolország 2014. évi stabilitási programjának tanácsi
véleményezéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke
(2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i
1466/97/EK tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok
megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i
1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 6.
cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[4],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság
véleményére,
tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó
bizottság véleményére,
tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság
véleményére,
mivel:
(1)
Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a
Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott
összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia
elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú
területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében,
hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a
versenyképesség terén.
(2)
A Tanács a Bizottság javaslatai alapján
2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió
gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást
(2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot,
amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést
kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék
figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)
Az állam-, illetve kormányfők 2012. június
29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens
keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai
eszközt felhasználó tagállami, uniós és euróövezeti tevékenységek számára.
Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és
kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia
céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.
(4)
A Tanács 2013. július 9-én ajánlást fogadott
el Spanyolország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint
véleményezte Spanyolország 2012–2016-os időszakra vonatkozó aktualizált
stabilitási programját. A Bizottság 2013. november 15-én a
473/2013/EU rendeletnek[5]
megfelelően kiadta Spanyolország 2014-re vonatkozó
költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét[6].
(5)
A Bizottság 2013. november 13-án
elfogadta az éves növekedési jelentést[7],
amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai
szemeszterét. Ugyanezen a napon a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján
elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[8], amelyben
Spanyolországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes
vizsgálatra kerül sor.
(6)
Az Európai Tanács 2013. december 20-án
elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést
ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta,
hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési
konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak
történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a
versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi
következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(7)
A Bizottság 2014. március 5-én az
1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette a
Spanyolországra vonatkozó részletes vizsgálat eredményeit[9]. Vizsgálata alapján a
Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Spanyolországban makrogazdasági
egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek külön nyomon követést és határozott
szakpolitikai intézkedéseket tesznek szükségessé. Az előző évben
feltárt túlzott egyensúlyhiányok kiigazítása tekintetében számos területen
egyértelmű előrelépés látható, és a pozitív növekedéshez való visszatérés
csökkentette a kockázatokat. Ugyanakkor az egyensúlyhiányok – különösen a
belső és a külső adósság magas szintje és a magas munkanélküliség –
nagyságrendje és egymással összefüggő jellege miatt a gazdaság
sérülékenységét okozó tényezők továbbra is jelen vannak.
(8)
Spanyolország 2014. április 30-án benyújtotta 2014.
évi nemzeti reformprogramját és 2014. évi stabilitási programját. A
kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére
egyidejűleg került sor.
(9)
A 2014. évi stabilitási programban felvázolt
költségvetési stratégia célkitűzése a túlzott hiány 2016-ra megvalósuló
korrekciója és a középtávú költségvetési cél 2017-re történő elérése. A
program megerősíti a strukturális értelemben egyensúlyban lévő
költségvetésként megjelölt középtávú célt, amely szigorúbb a Stabilitási és
Növekedési Paktum által előírtnál. A program szerint a hiányt a
2013. június 21-i tanácsi ajánlással összhangban 2016-ra a GDP
3 %-a alá tervezik levinni, de az (újraszámított) strukturális egyenleg
éves javulásának a programban tervezett mértéke 2014-től elmarad az
ajánlott kiigazítás mértékétől. 2017-re vonatkozóan a terv kellő
mértékben közelít a középtávú költségvetési célhoz, jóllehet nem biztos, hogy
ez elegendő lesz a célnak – a terv szerint – még abban az évben
történő eléréséhez. A program szerint az államadósság-ráta 2015-ben a GDP
101,7 %-ának megfelelő értéken tetőzik, majd ezt követően
csökken. Összességében elmondható, hogy a programban vázolt költségvetési
stratégia csak részben felel meg a Stabilitási és Növekedési Paktum
követelményeinek. A program költségvetési előrejelzéseit megalapozó
forgatókönyv – amelyet nem független szervezet készített, és ilyen szervezet
nem is hagyott jóvá – 2014 tekintetében jórészt megalapozott, 2015 tekintetében
azonban – a Bizottság 2014. tavaszi előrejelzésével összevetésben – lefelé
mutató kockázatoknak van kitéve. A potenciális növekedésre vonatkozó aktuális
becslések és a válságot követően még hátralevő gazdasági kiigazítási
szükségletek tükrében a GDP növekedésére vonatkozóan a program 2016–2017-re
vonatkozóan valamelyest optimistának tekinthető. Ebből kifolyólag a
hiány- és adósságkiigazítási pálya megvalósítását is lefelé mutató kockázatok
övezik. Mindemellett 2015-től kezdődően az államháztartási
hiányra vonatkozó célokat alátámasztó konkrét intézkedések nincsenek kellő
részletességgel kidolgozva, különösen ami az adószabályoknak a tervezett
adóreform keretében végrehajtandó módosításait illeti. További kockázatok
kapcsolódnak függő kötelezettségekhez és a helyi és regionális szinten
tervezett megtakarítások eredményességéhez. A Bizottság előrejelzései
alapján a 2013–2014-es időszak költségvetési kiigazítása
1,1 százalékponttal elmarad a strukturális egyenleg (korrigált) szükséges
javulásától (jóllehet ezt a számot felnagyítja a potenciális kibocsátás
számítási módszertanának nemrég történt módosítása), illetve
0,4 százalékponttal elmarad a túlzotthiány-eljárás keretében
megfogalmazott ajánlás kiadásakor szükségesnek mutatkozó összegtől. A
programnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése és a Bizottság
előrejelzése alapján a Tanács úgy véli, hogy a költségvetési stratégiát
alátámasztó intézkedéseket részletesebben ki kell dolgozni, továbbá a
túlzotthiány-eljárás keretében kiadott tanácsi ajánlásnak való teljes körű
megfelelés érdekében további kiigazításokra van szükség.
(10)
Ami a költségvetés strukturális kérdéseit illeti,
előrelépés történt a költségvetés végrehajtásáról készített jelentések és
a szabályokat megsértő közigazgatási szervekkel szemben alkalmazott
korrekciós intézkedések terén; ugyanakkor a jogszabályokat megsértő
régiókkal szemben indokolt lenne a Spanyolország költségvetési stabilitási
törvényében meghatározott további jogérvényesítési eszközök alkalmazása. Új
intézkedéseket hoztak annak érdekében, hogy a kereskedelmi beszállítók felé a
kormányzat minden szintjén átlagosan 30 napon belül teljesítsék a
kifizetéseket. 2013 novemberében törvényt hoztak egy független költségvetési
intézmény felállításáról, és 2014 februárjában kinevezték az intézmény elnökét.
Az intézmény azonban még nem vált elég korán működőképessé ahhoz,
hogy értékelni tudja a 2014. évi stabilitási programot. A 2014. évi nemzeti
reformprogram az egészségüggyel és a gyógyszerkiadásokkal kapcsolatban szintén
elismeri a költséghatékonyság javításának szükségességét, ami megvalósulhat
például a gyógyszerek központosított beszerzésén, a nyújtott szolgáltatások
körének felülvizsgálatán, a digitális klinikai nyilvántartások kidolgozásán,
illetve az egészségügyi létesítmények irányításának megerősítésén
keresztül. Tekintettel arra, hogy a tervezett költségvetési kiigazítások
legnagyobb része kiadási oldali megtakarításokból származna, a kiadásoknak a
kormányzat valamennyi szintjére kiterjedő szisztematikus felülvizsgálata
segítene azon területek meghatározásában, amelyeken megtakarítások
növekedésbarát módon eszközölhetők úgy, hogy közben a leginkább
kiszolgáltatott helyzetű csoportok szükségleteit is szem előtt
tartják.
(11)
2013-ban Spanyolország további intézkedéseket
hozott a társasági adózás eladósodást ösztönző elemeinek kezelésére.
2013-ban Spanyolországnak sikerült némi előrelépést elérnie az adómorál
javítása, valamint az adócsalás és be nem jelentett munka elleni küzdelem terén
is, de jelentős kihívások vannak még ezen a téren. 2013-ban és 2014-ben
Spanyolország csökkentette a fiatal és az új munkavállalók alkalmazása után
fizetendő társadalombiztosítási járulékokat. A kormány által megbízott
szakértői csoport által az adóreformra vonatkozóan kidolgozott átfogó
jelentés nyomán a hatóságok konkrét jogalkotási javaslatokat terveznek
előterjeszteni 2014 második negyedévében. A 2014. évi nemzeti
reformprogram értelmében a javaslatok a költségvetési konszolidációhoz való
hozzájárulás mellett az adórendszer korszerűsítésére, a foglalkoztatást
hátráltató tényezők csökkentésére, az adóbevételek beszedésének
elősegítésére, a gazdasági fejlődés ösztönzésére, a piac
egységességének és az adósemlegességnek a biztosítására, valamint a spanyol
gazdaság versenyképességének javítására fognak irányulni. A reform megtervezése
és végrehajtása fontos lesz a későbbi gazdasági kilátások és az
államháztartás jövője szempontjából.
(12)
A pénzügyi stabilitást segítette a bankszektor
feltőkésítése és szerkezetátalakítása, valamint a pénzügyi intézmények
feltőkésítésére irányulóan az Európai Stabilitási Mechanizmus keretében
2012 júliusában elfogadott program végrehajtása, amely
2014. január 22-én zárult le. Ugyanakkor a spanyol pénzügyi ágazat
továbbra is jelentős kihívásokkal szembesül, amelyek körültekintő
nyomon követést és kezelést igényelnek. Mindemellett a bankok finanszírozási
feltételeinek javulása csak fokozatosan érezteti hatását a kkv-k
finanszírozásában. Ami a jövőt illeti, fontos, hogy miközben folytatódik a
magánszektor hitelállományának leépítése, a gazdaság életképes ágazatai
továbbra is hozzájussanak a hitelekhez. A kormány számos intézkedést tett a
vállalkozások banki és nem banki finanszírozáshoz való hozzáférésének javítása
és a vállalati adósságrendezés elősegítése érdekében, de további intézkedések
szükségesek.
(13)
A munkaerőpiac némi jeleit mutatja a
stabilizációnak, és 2014-re a foglalkoztatás növekedése és a munkanélküliség
csökkenése jellemezte enyhe fellendülés várható. Mindazonáltal az éves átlagban
2013-ban 26,1 %-os értékével a munkanélküliségi ráta változatlanul nagyon
magas. Különösen aggasztó az ifjúsági munkanélküliség magas, 54,3 %-os
szintje és a tartós munkanélküliségnek a teljes munkanélküliségen belül
2013-ban mért kiugróan magas, 49,7 %-os aránya, amelyen belül is különösen
magas a ráta az idősebb és az alacsony képzettségű munkavállalók
körében. A 2012-es munkaerő-piaci reformmal kapcsolatban rendelkezésre
álló értékelések azt mutatják, hogy a reform – a szociális partnereknek a bérek
2012–2014 közötti visszafogására vonatkozó kötelezettségvállalásával együtt –
hozzájárult ahhoz, hogy a vállalkozások nagyobb belső rugalmassággal
rendelkezzenek, és korlátozni lehessen a létszámleépítéseket annak
köszönhetően, hogy nagyobb hangsúlyt helyeztek a vállalati szintű
kollektív megállapodásokra és bővítették a vállalkozások mozgásterét a
kollektív megállapodásoktól való eltérés tekintetében. A reform keretében
lecsökkentették a munkaviszony jogellenes megszüntetése esetén fizetendő
kártérítés költségeit is, a reform egyúttal hozzájárult a bíróság előtt
megtámadott elbocsátások számának csökkentéséhez, továbbá új
szerződéstípust vezetett be a kkv-k általi tartós foglalkoztatás
elősegítése érdekében. 2013-ban és 2014 elején további intézkedéseket
vezettek be az tartós részmunkaidős foglalkoztatás előmozdítása
érdekében, továbbá ideiglenesen csökkentették a határozatlan idejű, új
munkaszerződéssel foglalkoztatottak után fizetendő
társadalombiztosítási járulékokat. Ugyanakkor a spanyol munkaerőpiacon
továbbra is jelentős kihívást jelent a szegmentáció, változatlanul magas a
szerződéstípusok száma, a határozott idejű és a határozatlan
idejű szerződések esetén fizetendő végkielégítések költsége
közötti különbség pedig még a reformot követően is a legkirívóbbak között
van az Európai Unióban. Sikerült előrelépést elérni az aktív
munkaerő-piaci intézkedések megreformálása terén, többek között
jóváhagyták az éves foglalkoztatási tervet (PAPE). Ugyanakkor láthatóan
késedelmet szenvednek az állami foglalkoztatási szolgálat korszerűsítésére
és megerősítésére irányuló intézkedések, ami veszélyezteti az új keret
sikeres végrehajtását. Az egységes foglalkoztatási portál teljes körű
beüzemelése késedelmet szenvedett. Történt ugyan előrelépés a magánszektor
állásközvetítő irodáival folytatott együttműködés megerősítése terén,
de további erőfeszítésekre van szükség.
(14)
A munkaerő-piaci igényekkel nem összehangolt
oktatás és képzés, illetve a képesítés nélküli munkanélküliek magas
(35,2 %-os) aránya szerepet játszik az ifjúsági munkanélküliség és a
tartós munkanélküliség magas mértékében. A nem foglalkoztatott, oktatásban és
képzésben nem részesülő fiatalok aránya meghaladja az uniós átlagot és
meredek emelkedést mutat. Az oktatást és képzést idejekorán elhagyó tanulók és
diákok hányada – jóllehet csökken – ugyancsak változatlanul nagyon magas
(23,5 %). A felsőfokú végzettséggel rendelkezők aránya stabil, a
szakoktatás, a szakképzés és a tanulószerződéses gyakorlati képzés
rendszereinek kihasználtsága azonban továbbra is elmarad a kívánatostól, a felső
középfokú szakoktatásban és szakképzésben résztvevő végzősök
felkészültsége pedig elmarad az uniós átlagtól. Spanyolország a fiatalok
foglalkoztatását ösztönző intézkedéseken is dolgozik. Az ifjúsági
foglalkoztatásra és a fiatal vállalkozókra vonatkozó 2013–2016 közötti
időszakot lefedő, 2013 márciusában bemutatott nemzeti stratégia
végrehajtása jelenleg zajlik, jóllehet bizonyos intézkedések meghozatala még
hátra van. A stratégia alapján – az ifjúsági garancia célkitűzéseivel
összhangban – Spanyolország lépéseket tett az ifjúsági munkanélküliség
leküzdése érdekében. Némi előrelépés tapasztalható a korai iskolaelhagyás
elleni küzdelem és a duális szakoktatás és szakképzés előmozdítása terén,
de a teljes körű megvalósítás és a finanszírozási források eredményes
felhasználása továbbra is fontos kihívást jelent. Ami a duális szakképzést
illeti, az érdekelt felek mindegyikére, azaz döntéshozókra és képzést nyújtó
szolgáltatókra is kiterjedő folyamatos koordinációra van szükség a
rendszer egyszerűsítése, a képzési kínálatnak a munkaerő-piaci
kereslettel való jobb összehangolása, valamint a duális szakoktatási és
szakképzési modellek régiókon átívelő összehasonlíthatóságának biztosítása
érdekében.
(15)
Elsősorban a munkaerő-piaci helyzet
eredményeként, de a szociális védelemnek a szegénység csökkentésében játszott
korlátozott hatékonyságából adódóan is Spanyolország az uniós átlag alatt van a
szegénységet és társadalmi kirekesztést mérő fő mutatók terén, a
gyerekek és a fiatal felnőttek pedig különösen nagy mértékben ki vannak téve
e kockázatoknak. A válság hatására az egyik legnagyobb mértékben
Spanyolországban csökkent a háztartások rendelkezésre álló jövedelem, a
spanyolországi jövedelmi egyenlőtlenségek pedig uniós szinten a leginkább
szembeötlők között vannak. A legfontosabb kihívásokat a szociális
támogatások igénylésére szolgáló eljárások egyszerűsítése, valamint a
kormányzásnak és az intézményközi koordinációnak az országos, regionális és
helyi szinten történő javítása jelentik. A 2013–2016-os időszakra
vonatkozó, társadalmi befogadásról szóló nemzeti cselekvési terv megfelelő
szakpolitikai keretet biztosít a munkaerőpiactól távol lévőkre
irányuló aktív munkaerő-piaci intézkedések meghozatalához, a
gyermekszegénység kezeléséhez és a családtámogatási szolgáltatások hatékonyságának
javításához. Másrészről a szociális segélyeknek és juttatásoknak korlátozott
az újraelosztó hatása a különböző veszélyeztetett csoportok tekintetében,
ami e támogatások nem megfelelő célzottságra utal. Emellett a
foglalkoztatási és szociális szolgálatok (ideértve a regionális és helyi
szintű szolgálatokat is) közötti koordináció hiányosságai és a minimális
jövedelmet biztosító rendszerekhez való hozzáféréssel összefüggésben
felmerülő adminisztratív terhek hátráltatják a szociális segélyek
finanszírozta megélhetésből a munkaerő-piaci visszailleszkedésbe
történő átmenetet.
(16)
Nagyjából a 2013. évi nemzeti reformprogramban
vázolt tervekkel összhangban Spanyolországnak sikerült előrelépést elérnie
a növekedést és versenyképességet elősegítő strukturális reformok
terén. 2013 decemberében elfogadták az egységes piacról szóló törvényt és
folyamatban van a törvény meglehetősen összetett végrehajtása. A 2013
őszén elfogadott vállalkozási törvény javította a vállalkozások
fizetésképtelenségét szabályozó keretet, rugalmasabb társasági formákat
vezetett be, egyúttal ésszerűsítette a vállalkozások nemzetközivé válását
támogató programokat. Kiterjesztették az „expressz engedélyek” alkalmazását,
ily módon egyszerűsítve a kisforgalmú kiskereskedelmi egységek nyitását,
és egyéb intézkedéseket is hoztak a vállalkozások engedélyezésének megkönnyítése
érdekében. Továbbra is függőben van azon másodlagos jogszabályok
elfogadása, amelyek lehetővé tennék a korlátolt felelősségű
magánvállalkozások egyablakos ügyintézésen keresztüli, a vállalkozásokról szóló
2013. évi törvényben meghatározott rövidebb határidőkön belüli
létrehozását. Másrészről indokolt lenne a vállalkozások növekedését gátló
szabályozási akadályok állandó, az adószabályokra is kiterjedő vizsgálata,
mivel Spanyolország a vállalkozások méretét tekintve jócskán elmarad az euróövezet
többi országától. A szakmai szolgáltatások régóta várt reformját hosszú ideje
halogatják már, ezért a folyamatot fel kell gyorsítani. Nem hoztak
intézkedéseket a nagyméretű kiskereskedelmi üzlethelyiségek létesítését
akadályozó korlátozások megszüntetése érdekében. A spanyol kutatási és
innovációs rendszernek javítania kell a tudományos eredmények minőségén,
ösztönöznie kell a köz- és magánszféra együttműködését, és elő kell
segítenie a kutatási és innovációs eredmények üzleti hasznosítását. A spanyol
kormány 2013-ban elfogadta a tudományos, technológiai és innovációs
stratégiáját, amelyhez azonban még mindig nem biztosították a szükséges állami
forrásokat. Függőben van továbbá az új, a közszektor K+F beruházásainak
hatékony kezelésével megbízott állami kutatási ügynökség felállítása.
(17)
Jelentős lépések történtek a
villamosenergia-tarifákra visszavezethető hiány („árdeficit”) kezelése
érdekében, különösen ami a rendszer költségeinek csökkentését illeti,
ugyanakkor a reformintézkedések pontos hatása, mindenekelőtt a megújuló
energiaforrások tekintetében egyelőre még nem teljesen egyértelmű. A
kormányzat vizsgálja annak lehetőségeit, hogy miként minimalizálhatók a
fizetésképtelenné vált útdíjas autópályák miatt az államháztartásra
nehezedő negatív járulékos hatások. A hatóságok létrehoztak egy gazdasági,
környezeti, közlekedési és egyéb indikátorokat tartalmazó adatbázist, amely az
infrastruktúra-fejlesztési beruházások előzetes elemzését segíti,
ugyanakkor még nem hozták létre azt a független szervezetet, amely a jövőben
megvalósítandó nagy infrastrukturális projektek értékeléséhez nyújtana
segítséget. Technikai és jogi akadályok továbbra is gátolják a hatékony
versenyt a vasúti személy- és áruszállításban, ami hátráltatja a kiterjedt
infrastruktúra-állomány hatékony kihasználását.
(18)
Folyamatban van a közigazgatás megreformálása. 2013
decemberében reformot fogadtak el a helyi szintű közigazgatásra
vonatkozóan, és folyik a munka a közigazgatási reformmal foglalkozó
szakértői csoportban, amely 2014–2015 során végig tevékenykedni fog. Az
igazságügyi reform intézkedéseinek megvalósítása a végrehajtás és/vagy lezárás
különböző szakaszaiban jár, és ezeket az intézkedéseket mihamarabb meg
kell valósítani. A korrupció elleni küzdelem jegyében az elmúlt időszakban
hozott intézkedések közé tartozik az átláthatóságról, az adatokhoz való
nyilvános hozzáférésről és a jó kormányzásról szóló, 2013 decemberében
elfogadott törvény, valamint a pártfinanszírozás ellenőrzéséről és a
magas beosztású tisztviselők elszámoltathatóságáról szóló két törvényjavaslat.
Folyamatban van a fekete munka és a társadalombiztosítási csalások elleni, a
2012–2014-es időszakra vonatkozó nemzeti cselekvési terv végrehajtása.
Spanyolország továbbá kiterjesztette az adómegállapításhoz szükséges
információk cseréjéről szóló nemzetközi megállapodásainak rendszerét, és
magánvállalkozásokkal együttműködésben projektet indított annak
tanulmányozása céljából, hogy milyen lehetőségek kínálkoznak a
kedvezmények rendszerének javítása terén.
(19)
Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság
elvégezte Spanyolország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a
stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a
programok Spanyolország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és
gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy
azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy
az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a
jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az
alábbi 1–8. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett
ajánlásait.
(20)
A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta
Spanyolország stabilitási programját, és arról alkotott véleményét[10] különösen az alábbi 1.
ajánlás tükrözi.
(21)
A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és
ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a
stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti
ajánlásait az alábbi 1., 2., 3., 4., 6., 7. és 8. ajánlás tükrözi.
(22)
Az európai szemeszter keretében a Bizottság
elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését
is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon
tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euró. Spanyolországnak biztosítania kell
ezen ajánlások teljes körű és időben történő végrehajtását is,
AJÁNLJA, hogy Spanyolország a
2014–2015-ös időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           2014-től
kezdődően erősítse meg a költségvetési stratégiát, amihez többek
között teljes körűen pontosítsa a 2015-öt és az azt követő éveket
érintő intézkedéseket annak érdekében, hogy biztosítsa a túlzott hiány
2016-ra megvalósuló fenntartható korrekcióját a túlzotthiány-eljárás keretében
kiadott tanácsi ajánlásban meghatározott mértékű strukturális kiigazítás
elérése által. A költségvetési egyensúlyhiány tartós korrekciójához
elengedhetetlen a nagy ívű strukturális reformok hiteles végrehajtása,
amelyek növelik az alkalmazkodási képességet és lendületet adnak a növekedésnek
és a foglalkoztatásnak. A túlzott hiány korrekcióját követően a középtávú
költségvetés cél elérése érdekében hajtson végre évente a GDP legalább
0,5 %-ának megfelelő mértékű, illetve kedvező gazdasági
feltételek esetén vagy amennyiben szükséges, ennél is nagyobb mértékű
strukturális kiigazítást annak érdekében, hogy teljesüljön az adósságszabály,
ezáltal tartósan csökkenő pályára állítva az államháztartás magas
adósságrátáját. Gondoskodjon arról, hogy az új, független költségvetési hatóság
a lehető leggyorsabban teljesen működőképessé váljon, továbbá a
kormányzat valamennyi szintjén biztosítsa a költségvetési stabilitásról szóló
törvény preventív, korrekciós és végrehajtási intézkedéseinek teljes körű
végrehajtását, ideértve a közszektor lejárt kereskedelmi tartozásainak
felszámolására irányuló intézkedéseket is. A közkiadások hatékonyságának és
minőségének jövőbeni javítása érdekében 2015 februárjáig a kormányzat
valamennyi szintjére vonatkozóan végezze el a kiadások szisztematikus felülvizsgálatát.
A kiszolgáltatott helyzetű csoportok hozzáférésének fenntartatása mellett
folytassa az egészségügyi ágazat költséghatékonyságának javítását, különös
tekintettel a gyógyszerkiadások racionalizálására, ideértve a kórházak
gyógyszerkiadásait is, továbbá erősítse meg a különböző ellátási
típusok közötti koordinációt. Az adórendszer egyszerűsítése, továbbá a
növekedést és a munkahelyteremtést ösztönző jellegének megerősítése,
a környezet megóvása és a bevételek stabilitása érdekében 2014 végéig fogadjon
el átfogó adóreformot. Ennek érdekében az adóterheket helyezze át kevésbé
torzító hatású adókra, például fogyasztási adókra, környezetvédelmi adókra (pl.
üzemanyagokra kivetett adók) és rendszeres vagyonadókra; szüntesse meg személyi
jövedelemadóhoz és társasági adóhoz kapcsolódó nem hatékony adókiadásokat;
mérlegelje a munkáltatók által fizetett társadalombiztosítási járulékok
csökkentésének lehetőségét, különösen az alacsony bérezésű
munkahelyek tekintetében; folytassa a társasági adózás eladósodást
ösztönző elemeinek kezelését; tegyen intézkedéseket annak
megelőzésére, hogy az adózás hátráltassa Spanyolország belső piacának
zökkenőmentes működését. Fokozza az adócsalás elleni küzdelmet.
2.           A másodlagos jogszabályok
elfogadása és az állami tulajdonban lévő takarékbankok
szerkezetátalakítása útján hajtsa végre a takarékbankok reformját, felgyorsítva
ezáltal a szóban forgó bankok teljes körű helyreállítását, továbbá segítse
elő a magántulajdonba történő visszakerülésüket. Támogassa a
bankoknak az erős tőkemegfelelési mutatók fenntartására irányuló
erőfeszítéseit, az eszközök időben történő leírásának
biztosítása és az adófizetőket terhelő költségek minimalizálása
érdekében pedig kövesse nyomon a Sareb tevékenységét. Hajtsa végre a kkv-k finanszírozáshoz
jutási lehetőségeinek bővítése érdekében megkezdett intézkedéseket,
aminek érdekében többek között hajtsa végre a nem banki pénzügyi közvetítés
javítására irányuló intézkedéseket. Szüntesse meg a társaságok
fizetésképtelenségére vonatkozó szabályozási keret hiányosságait, aminek
érdekében mindenekelőtt javítsa a felszámolók felkészültségét és az
igazságügyi rendszernek a felszámolási ügyek kezelésére rendelkezésre álló
kapacitását, továbbá dolgozza ki a magáncsőd állandó kereteit.
3.           A fenntartható, minőségi
munkahelyek elősegítése érdekében hozzon új intézkedéseket a
munkaerő-piaci szegmentáció csökkentése céljából, mindenekelőtt
csökkentse a szerződéstípusok számát, és teremtse meg a végkielégítésre
való jogosultság kiegyensúlyozott rendszerét. Folytassa a munkaerő-piaci
reformok rendszeres nyomon követését. Segítse elő a reálbéreknek a
munkahelyteremtés célkitűzésével összehangolt alakulását. Szigorítsa az
álláskeresési járadékhoz kapcsolt álláskeresési követelményeket. Fokozza az
aktív munkaerő-piaci intézkedések, például a foglalkoztatási támogatások
hatékonyságát és célzottságát, különös tekintettel az elhelyezkedés terén több
nehézséggel is szembesülő munkavállalókra. Erősítse meg a
foglalkoztatáspolitika és az oktatás- és képzéspolitika közötti koordinációt. A
személyre szabott, eredményes tanácsadás, megfelelő képzés és
munkaközvetítés biztosítása érdekében gyorsítsa fel az állami foglalkoztatási
szolgálatok korszerűsítését, külön hangsúlyt helyezve a tartósan
munkanélküliekre. 2014 vége előtt valósítsa meg a köz- és magánszféra
hatékony együttműködését a munkaközvetítési szolgáltatások tekintetében,
és ellenőrizze a nyújtott szolgáltatások minőségét. Biztosítsa az
egységes foglalkoztatási portál hatékony működését, és kapcsoljon hozzá
további, a munkaerő mobilitását támogató intézkedéseket.
4.           Hajtsa végre az ifjúsági
vállalkozási és foglalkoztatási stratégiát (2013–2016), és vizsgálja meg annak
eredményességét. Az ifjúsági garancia célkitűzéseivel összhangban
biztosítsa minőségi álláslehetőségek, tanulószerződéses
gyakorlati képzések és szakmai gyakorlatok megfelelő kínálatát a fiatalok
számára, továbbá igyekezzen a nyilvántartásokban nem szereplő, nem
foglalkoztatott fiatalok szélesebb körét bevonni a különböző programokba.
Az alap- és középfokú oktatás színvonalának javítása érdekében eredményesen
hajtsa végre az új oktatási programokat. Fokozza a korai iskolaelhagyás
kockázatának kitett csoportok részére nyújtott segítséget és támogatást. A
szakképzést, szakoktatást és felsőoktatást hangolja össze szorosabban a
munkaerő-piaci igényekkel, aminek érdekében fokozza a munkáltatókkal
folytatott együttműködést és nyújtson támogatást az oktatók és mentorok
képzéséhez.
5.           Hajtsa végre a társadalmi
befogadásról szóló nemzeti cselekvési tervet (2013–2016), és valamennyi célkitűzésére
kiterjedően vizsgálja meg a terv eredményességét. Annak érdekében, hogy
integrált megoldásokat tudjanak kínálni a kockázatoknak kitett személyek
számára, erősítse meg a foglalkoztatási és szociális szolgálatok
igazgatási kapacitását és a szolgálatok közötti koordinációt, továbbá a
minimáljövedelmet biztosító programokból a munka világába való átmenet
elősegítése érdekében egységesítse az eljárásokat. A szociális transzferek
progresszív jellege és hatékonyságának biztosítása érdekében javítsa a
családtámogatási programok és a gyermekkel élő, alacsony jövedelmű
háztartásokat támogató szolgáltatások célzottságát.
6.           Biztosítsa az egységes
piacról szóló 20/2013. sz. törvény következetes és gyors végrehajtását a
közigazgatás valamennyi szintjén. 2014 végéig fogadja el a szakmai
szolgáltatások és a szakmai szervezetek nagy ívű reformjáról szóló
csomagot, amelynek keretében határozza meg a szakmai szervezeteknél való
regisztrációhoz kötött szakmák körét, a szakmai szervek átláthatóságára és elszámoltathatóságára
vonatkozó szabályokat, nyissa meg az indokolatlanul, korlátozott kör számára
fenntartott tevékenységeket, továbbá garantálja a piac egységességét a szakmai
szolgáltatások piacára való belépés és az érintett szakmák gyakorlása
tekintetében. Csökkentse tovább a működő vállalkozások létrehozásához
szükséges időt, költségeket és az eljárási lépések számát. Oldja fel a
nagyméretű kiskereskedelmi üzlethelyiségek létesítésének indokolatlan
korlátait, aminek érdekében mindenekelőtt vizsgálja felül a hatályos
regionális tervezési szabályokat. Határozza meg az újonnan elfogadott
tudományos, technológiai és innovációs nemzeti stratégia finanszírozásának
forrásait és tegye működőképessé az új állami kutatási ügynökséget.
7.           A 2013-as reform nyomán
biztosítsa a villamosenergia-rendszer hiányának tényleges megszüntetését
2014-től kezdődően, aminek érdekében tegyen további strukturális
intézkedéseket, amennyiben szükséges. Az államra háruló költségek
minimalizálására törekedve foglalkozzon a fizetésképtelenné vált útdíjas
autópályák problémájával. 2014 végéig hozzon létre egy független szervezetet a
jövőben megvalósuló nagy infrastrukturális projektek értékelésének
elősegítése érdekében. Tegyen intézkedéseket a hatékony verseny
biztosítása érdekében a vasúti teher- és személyszállítás terén.
8.           A közigazgatás reformjával
foglalkozó bizottság ajánlásait a kormányzat valamennyi szintjén hajtsa végre.
Fokozza a közigazgatási határozatok átláthatóságát és erősítse meg az
ellenőrzésükre szolgáló mechanizmusokat, különösen regionális és helyi
szinten. Hajtsa végre és szorosan kövesse nyomon az árnyékgazdaság és be nem
jelentett munka elleni küzdelem jegyében hozott intézkedéseket. Hozza meg az
igazságügyi térképpel és az igazságügy szerkezetével kapcsolatos, függőben
lévő reformintézkedéseket és biztosítsa ezek végrehajtását.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
[3]               COM(2014) 410 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 és P7_TA(2014)0129.
[5]               HL L 140., 2013.5.27., 11. o.
[6]               C(2013) 8003 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 80 final.
[10]             Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2017. július 11.) Spanyolország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Spanyolország 2017. évi stabilitási programját

text:
               9.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/31

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2017. július 11.)
   Spanyolország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Spanyolország 2017. évi stabilitási programját
   (2017/C 261/08)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács a 2017. március 9–10-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Spanyolországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács a 2017. március 9–10-i ülésén jóváhagyott. A Tanács 2017. március 21-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)

               mivel Spanyolország pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Spanyolországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1–3. ajánlás tükröz.

               (3)

               A Spanyolországra vonatkozó 2017. évi országjelentést 2017. február 22-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Spanyolországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Spanyolország által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, melynek eredményeit 2017. február 22-én szintén közzétették. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Spanyolországban határokon átnyúló jelentőségű makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. A jelenlegi folyófizetésimérleg-többlet különösen Spanyolország nettó külső kötelezettségállományának csökkenését eredményezi, amely azonban így is számottevő marad, és ezáltal az ország ki van téve a piaci hangulat változásaiból eredő kockázatoknak. A magánszektor – különösen a vállalkozások – adósságállománya jelentősen mérséklődött, a háztartások adósságállománya mindazonáltal továbbra is magas. A gazdasági növekedés lett az adósságcsökkentés legfőbb motorja, de továbbra is magasak a költségvetés középtávú fenntarthatóságával kapcsolatos kockázatok. Különösen fontos olyan intézkedéseket hozni, amelyek csökkentik annak kockázatát, hogy az egyensúlyhiányból fakadó kedvezőtlen hatások érintsék a spanyol gazdaságot, valamint – az ország méretéből és a határokon átnyúló jelentőségéből adódóan – a gazdasági és monetáris uniót. A pénzügyi szektor továbbra is nagy fokú stabilitást mutatott, amelyet a szektorban zajló szerkezetátalakítás, az alacsony finanszírozási költségek és a gazdasági fellendülés támogat. Az utóbbi években erősödött a munkahelyteremtés, és gyorsan csökkent a munkanélküliség, bár annak aránya továbbra is nagyon magas. A munkaerőpiaci reformok és a bércsökkentés nagyban segítették az elmúlt évek munkahelyteremtését és a versenyképesség javulását.

               (4)

               Spanyolország 2017. április 28-án benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját, 2017. április 29-én pedig 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)

               A 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodásának és releváns programjainak felülvizsgálatát és az azok módosítására vonatkozó javaslattételt. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

               (6)

               Spanyolország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ágához tartozik. Spanyolország a 2017. évi stabilitási programja alapján – a Spanyolországnak a túlzott hiány helyzetének orvoslásához szükségesnek ítélt mértékű hiánycsökkentésre irányuló intézkedések meghozatalára való felszólításáról szóló, 2016. augusztus 8-i tanácsi határozatnak (a továbbiakban: a 2016. augusztus 8-i tanácsi határozat) megfelelően – 2018-ra tervezi kiigazítani a túlzott hiányt. Az államháztartási hiány a tervek szerint 2020-ig tovább csökken, a GDP 0,5 %-ára. A 2017. évi stabilitási program kiadásokra vonatkozó előrejelzései magukba foglalják az autópályákhoz és a pénzügyi szektorhoz kapcsolódó, függő kötelezettségek megjelenését, amelyek 2017-ben a GDP közel 0,4 %-át, 2018-ban pedig a GDP közel 0,2 %-át teszik ki. A 2017. évi stabilitási program időtávjában előreláthatólag nem valósul meg a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési pozícióként meghatározott középtávú költségvetési cél. Az újraszámított strukturális egyenleg (5) a tervek szerint 2020-ban eléri a GDP -1,9 %-át. A 2017. évi stabilitási program előrejelzése szerint a GDP-arányos államadósság 2017-ben 98,8 %-ra, 2018-ban 97,6 %-ra, 2020-ban pedig 92,5 %-ra csökken. A 2017. évi stabilitási program makrogazdasági feltételezései 2018-ig megalapozottak, azt követően pedig némileg optimisták. Összességében a célok tervek szerinti elérése továbbra is a stabil gazdasági kilátások függvénye, amelyek azonban kockázatoknak vannak kitéve. A költségvetési célok elérését fenyegető egyéb kockázatok az utóbbi időben hozott adóügyi intézkedések hatását övező bizonytalansághoz kapcsolódnak. Figyelembe véve továbbá (a Bizottság 2017. tavaszi előrejelzésében nem szereplő) függő kötelezettségek feltételezett megjelenését, a 2017. évi stabilitási program a kiadások jelentősen magasabb visszafogásán alapul, mint amely a Bizottság 2017. és 2018. évi előrejelzésében szerepel. Végezetül a 2018-ra tervezett hiánycélok megalapozásához szükséges intézkedések még nincsenek pontosan meghatározva.

               (7)

               A Tanács 2016. augusztus 8-án arra kérte fel Spanyolországot, hogy 2018-ra szüntesse meg a túlzott hiányt és különösen arra, hogy 2016-ban a GDP 4,6 %-ára, 2017-ben a GDP 3,1 %-ára, 2018-ban pedig a GDP 2,2 %-ára csökkentse a költségvetési hiányt. A Tanács megítélése szerint a költségvetési hiány említett mérséklődése összhangban állt a Bizottság 2016. tavaszi aktualizált előrejelzésével, amely szerint a GDP-arányos strukturális egyenleg 2016-ban 0,4 %-kal romlik, 2017-ben és 2018-ban pedig egyaránt 0,5 %-kal javul. Spanyolország államháztartási hiánya 2016-ban a GDP 4,5 %-át tette ki, ami a 2016. augusztus 8-i tanácsi határozatban foglalt célérték alatt maradt. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése szerint – változatlan szakpolitikai irányvonalat feltételezve – a GDP-arányos államháztartási hiány 2017-ben 3,2 %-ra, 2018-ban pedig 2,6 %-ra csökken, 0,1 %-kal, illetve 0,4 %-kal meghaladva a 2017. évi stabilitási programban megállapított és a Tanács által meghatározott GDP-arányos államháztartási hiánycélt. A 2017. évi stabilitási programmal ellentétben az előrejelzés nem feltételezi a fent említett függő kötelezettségek megjelenését. Az összesített költségvetési kiigazítás a 2016–2017-es időszakban előreláthatólag szűken teljesül, 2018-ban azonban – változatlan szakpolitikai irányvonalat feltételezve – az előrejelzések szerint elmarad a 2016. augusztus 8-i tanácsi határozatban kért mértéktől. Ezenkívül a Tanács 2016 augusztusában felkérte Spanyolországot, hogy tegyen intézkedéseket költségvetési keretrendszerének javítása érdekében, a 2017. évi stabilitási program ugyanakkor nem tesz említést olyan tervekről, amelyek alapján jobban érvényesülnének a stabilitási törvény kiadási szabályai a költségvetési fenntarthatóság terén. A Tanács összességében úgy véli, hogy további intézkedésekre lesz szükség – különösen 2018-ban – a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek és különösen a 2016. augusztus 8-i tanácsi határozatban szereplő feltételeknek való megfelelés érdekében.

               (8)

               Spanyolország továbbra sem rendelkezik a közbeszerzésekre vonatkozó olyan egyértelmű és következetes szakpolitikai kerettel, amely – nevezetesen hatékony, előzetes és utólagos ellenőrzési mechanizmusok, valamint a kormányzat minden szintjén az ajánlatkérő szervek és a közszolgáltató ajánlatkérők közötti jobb átláthatóság és koordináció révén – biztosítja a jogszabályoknak való megfelelést, a magas szintű versenyt és a gazdasági hatékonyságot. A kormány 2017-ben javaslatot tett a közbeszerzési felügyeleti rendszer javítását célzó néhány intézkedésre, és jelenleg várja ezek parlamenti jóváhagyását.

               (9)

               Spanyolország haladást ért el a korrupció elleni küzdelem terén, különösen a közigazgatási döntéshozatal átláthatósága tekintetében, konkrétabban pedig a pártfinanszírozás átláthatóságáról, a vagyonnyilatkozatról és az összeférhetetlenségről szóló jogszabály törvényerőre emelésével kapcsolatban. A hangsúly most áthelyeződik ezen intézkedések végrehajtására. Mindazonáltal, annak ellenére, hogy megugrott a helyi és a regionális szintű ügyeket érintő korrupciós vizsgálatok száma, nem dolgoztak ki olyan célzott megelőző stratégiákat, amelyek az e kormányzati szinteken felmerülő korrupciós kockázatok csökkentésére irányulnak, és nem létezik a különböző kormányzati szinteket átfogó közös megelőző stratégia sem. Nem került sor célzott nyomon követésre többek között olyan egyéb hiányosságok tekintetében, mint például a visszaélést bejelentő személyeket védő jogszabályokban tapasztalható hiányosságok, a közelmúltban létrehozott összeférhetetlenségi iroda függetlenségének mértéke és a lobbitevékenységek szabályozásának hiánya. További problémát jelent, hogy a korrupciós ügyekben lassan halad a bírósági eljárás. A büntető eljárásjog 2015-ös módosítása korlátozza a vizsgálatokra rendelkezésre álló időt és csökkenti a büntető eljárások indokolatlan késedelmét. Ez azonban növelheti annak kockázatát, hogy az eljárási határidők nem elegendőek a bonyolult korrupciós ügyek kezeléséhez, ha a határidők meghosszabbítását lehetővé tevő rendelkezések restriktívnek bizonyulnak.

               (10)

               Annak ellenére, hogy Spanyolország az uniós átlaggal összhangban lévő általános héamértéket alkalmaz, továbbá kevés és csökkenő tendenciát mutat a héaszabályok megsértése, viszonylag alacsonyak az ország héából származó bevételei. Ennek fő oka, hogy Spanyolország széles körben alkalmazza a különböző termékekre és szolgáltatásokra vonatkozó mentességeket vagy kedvezményes adómértékeket. Ebből kifolyólag 2014-ben az uniós tagállamok közül Spanyolországban keletkezett a legnagyobb héabevétel-kiesés (59 %, míg az uniós átlag körülbelül 44 % volt). Spanyolország a környezetvédelemmel kapcsolatos adókból származó bevételek tekintetében is az utolsók között van az Unión belül, annak ellenére, hogy az elmúlt években hozott néhány intézkedést, főként az energiaágazatban. A szennyezés és az erőforrás-felhasználás adóztatása növelheti a bevételeket, valamint jelentős társadalmi és környezetvédelmi előnyökkel járhat. A szabályozás tekintetében is normatív különbségek mutatkoznak, és ennek következtében bizonyos környezetvédelmi adók tekintetében heterogén a regionális szinten alkalmazott megközelítés. A kiadások tekintetében a kormány azzal bízta meg az AIReF-et, Spanyolország független költségvetési intézményét, hogy az államháztartás minden szintjén vizsgálja felül a kiadásokat. A felülvizsgálat segítheti azon területek azonosítását, amelyeken az erőforrások hatékonyabb felhasználásával ki lehet elégíteni a kiadási igényeket.

               (11)

               A munkahelyteremtés elmúlt években tapasztalt fellendülését a munkaerőpiaci reformok és a bércsökkentés is támogatták. A munkanélküliség gyorsan csökkent, de a munkanélküliek aránya továbbra is az egyik legmagasabb az Unióban, különösen a fiatalok és az alacsony képzettségűek körében, ami magában hordozza a munkaerőpiacról való kikerülés kockázatát. A munkanélküliek közel fele több mint egy éve nem talál munkát. Spanyolország intézkedések meghozatalával törekszik a fiatalok támogatására – különösen az ifjúsági garancia (6) támogathatósági kritériumainak kiterjesztése révén – és a tartósan munkanélküli személyeknek nyújtott egyéni támogatás erősítésére. Ezen intézkedések hatékonysága a regionális állami foglalkoztatási szolgálatok teljesítményétől is függ. Az álláskeresők – különösen a tartósan munkanélküli személyek és a garantált jövedelmi rendszerek kedvezményezettjei – számára nyújtott kiegészítő szolgáltatások javítása érdekében folytatni kell a szociális szolgálatokkal történő együttműködésük elmélyítését. Ezzel egyidejűleg fokozható az állami foglalkoztatási szolgálatok és a munkaadók közötti együttműködés, különösen a foglalkoztatási szolgálatok által kezelt állásajánlatok arányának növelése révén.

               (12)

               Az Unió tagállamai közül Spanyolországban az egyik legmagasabb az ideiglenes foglalkoztatás aránya, és sok ideiglenes munkaszerződés időtartama nagyon rövid. Az ideiglenesről a határozatlan idejű munkaszerződésre való áttérés aránya az uniós átlaggal összevetve nagyon alacsony. Az ideiglenes munkaszerződések széles körű alkalmazása alacsonyabb termelékenység-növekedéssel jár (többek között azért, mert kevesebb munkahelyi képzési lehetőség van), rosszabb munkakörülményeket eredményez, valamint növeli a szegénység kockázatát. Úgy tűnik, hogy a közelmúltban végrehajtott munkaerőpiaci reformok valamelyest mérsékelték a határozatlan idejű és az ideiglenes munkaszerződések közötti szegmentációt, és a munkaügyi ellenőrzések folyamatban lévő megerősítése kedvező eredményeket mutat az ideiglenes munkaszerződésekkel való visszaélések csökkentését illetően. Ugyanakkor a spanyol munkaerőpiac egyes jellemzői – többek között az elbocsátásokat követő jogvitákkal kapcsolatos bizonytalanságok, valamint a határozatlan idejű szerződéssel rendelkező alkalmazottak viszonylagosan magasabb végkielégítése – továbbra is eltántoríthatják a munkaadókat a határozatlan idejű munkaszerződések megkötésétől. A munkaerő-felvétel ösztönzését szolgáló rendszer ráadásul továbbra is töredezett, és nem célozza hatékonyan a határozatlan idejű munkaviszony népszerűsítését. Habár a közelmúltban létrejött a foglalkoztatás színvonalával foglalkozó munkacsoport, Spanyolország a kormány és a szociális partnerek között 2014-ben kötött megállapodást követően még nem dolgozott ki átfogó tervet a munkaerőpiaci szegmentáció elleni küzdelemhez.

               (13)

               Továbbra is egyenlőtlenségek tapasztalhatók a garantált jövedelmi rendszerek támogathatósági követelményei tekintetében, valamint a régiókon és rendszereken átívelő aktivizálás és védelem közötti kapcsolat területén. Egyes, kiszolgáltatott helyzetben lévő csoportok kiszorulnak a garantált jövedelemre vonatkozó megállapodásokból. A rendszerek korlátozott hatékonyságát részben magyarázzák a regionális minimumjövedelmi-rendszerek megfelelősége és az azokhoz való hozzáférés terén fennálló nagy különbségek, valamint az, hogy a nemzeti juttatási rendszer több alrendszerre oszlik, amelyek az álláskeresők eltérő kategóriáit célozzák, és különböző közigazgatási szervek irányítása alatt állnak. E töredezettség miatt a támogatások nem jutnak el folyamatosan az azokra rászorulókhoz és akadályozza az integrált megoldások kialakítását is. E számos kihívásra adott válaszként folyamatban van egy olyan tanulmány elkészítése, amelynek célja a nemzeti és regionális jövedelemtámogatási rendszerek hatékonyságának n értékelése. A családi ellátások nem kellően célzottak. Továbbá – az adójóváírások hatásának figyelembevételekor – az adókedvezmények rendszere összességében némiképp regresszív. Ráadásul minél magasabb a család jövedelme, annál nagyobb mértékben veszik igénybe a gyermekgondozási szolgáltatásokat, ami arra utal, hogy az alacsony jövedelmű szülők ezekhez korlátozottan férnek hozzá. A tartós ápolási-gondozási szolgáltatások biztosítása terén javulás érzékelhető, ennek mértéke azonban az egyes régiók között eltérő, és a jelenlegi igények továbbra sem teljesülnek.

               (14)

               A gyenge oktatási eredmények kedvezőtlenül érintik Spanyolország hosszú távú potenciális termelékenység-növekedését. Az elmúlt években tapasztalt jelentős javulás ellenére a korai iskolaelhagyók aránya uniós viszonylatban továbbra is az egyik legmagasabb. A korai iskolaelhagyás és a diákok teljesítménye – és különösen az alapkészségek – tekintetében jelentős regionális különbségek tapasztalhatók. A jól teljesítő régiókban a tanárok képzése és a diákok egyéni támogatása a sikeres iskolai oktatást előmozdító tényezők közé tartozik. Az Unión belül Spanyolországban a második legmagasabb az osztályismétlők aránya, ami növeli az iskolai lemorzsolódás kockázatát, csökkenti az iskolai végzettséggel kapcsolatos elvárásokat, és kihatással van az oktatási költségekre. A felsőfokú oktatásban végzettek foglalkoztathatósága továbbra is viszonylag alacsony. A diákok és az egyetemi oktatók csekély mobilitása, a szakmai gyakorlatok lehetőségének korlátozottsága, az ösztönzők hiánya és az egyetemi irányítás merevsége továbbra is akadályozza az üzleti világgal való együttműködést az oktatás és a kutatás terén.

               (15)

               A termelékenység és a versenyképesség erősítése érdekében Spanyolország számára előnyös lenne a kutatás és az innováció további előmozdítása. Az innovációs teljesítmény ugyanakkor folyamatosan romlik, mára a 2007-es szint alá csökkent, az ország pedig egyre jobban leszakad az uniós átlagtól. Az alacsony innovációs teljesítményhez párosul a magán K+F-kiadások csökkenése, ami a kutatás és fejlesztés irányítási keretének hiányosságait jelzi. A kutatás és az innováció terén nyújtott központi kormányzati finanszírozást kezelő Nemzeti Kutatási Ügynökség 2017 elején kezdte meg működését. A támogatási programok tekintetében ezidáig nem került sor sem többéves költségvetési tervek szisztematikus kidolgozására, sem pedig a támogatási programok kialakításának és végrehajtásának javítása érdekében végzett rendszeres hatékonyságértékelésre. Az ösztönzők hiánya és az egyetemi irányítás merevsége miatt a köz- és a magánszféra együttműködése továbbra is szintén gyenge és csekély a kutatóknak a köz- és a magánszféra közötti mobilitása. Nem optimális a kormányzati szintek közötti koordináció, és emiatt a nemzeti és a regionális szakpolitikák nem működnek teljes szinergiában.

               (16)

               A spanyol kisvállalkozások termelékenysége általában lényegesen alacsonyabb, mint a más nagy uniós tagállamokban működő hasonló vállalkozásoké. Ez jelentős hatással van a gazdaság egészének termelékenységére, mivel a spanyolországi vállalkozások többsége kisvállalkozás. A vállalkozások létrehozását, működését és növekedését korlátozó tényezők csökkentése tehát a beruházások és a termelékenység növekedését eredményezné. Az elmúlt években a spanyol kormány több olyan intézkedést fogadott el, amelyek a vállalkozások létrehozásának és növekedésének megkönnyítését célozták. E reformok megszilárdítása és teljes körű végrehajtása elengedhetetlen ahhoz, hogy maradéktalanul ki lehessen aknázni a bennük rejlő előnyöket. A piac egységességéről szóló, 2013-ban elfogadott törvény hozzájárult azon problémák kezeléséhez, amelyek a régiók üzleti szabályozásai közötti lényeges eltérések és átfedések miatt a vállalkozókat terhelő többletköltségek megjelenését okozták. Az, hogy a vállalkozások a piacra lépés akadályaival kapcsolatban egyre nagyobb mértékben veszik igénybe az említett törvényben előírt panaszkezelési mechanizmust, arra enged következtetni, hogy szükség lenne az engedélyezési eljárások további egyszerűsítésére. Fokozni kell az erőfeszítéseket az érintett közigazgatási szervek közötti – többek között az ágazati konferenciák szintjén zajló – koordináció érdekében. Ez elengedhetetlen ahhoz, hogy a hatályos és a jövőbeli jogszabályok minden szinten hatékonyan kezeljék a piacra lépés indokolatlan akadályait, többek között a megosztásalapú gazdaságban létrejövő új vállalkozási modellek tekintetében is. A kiskereskedelmi ágazatban a kiskereskedelmi létesítményekre vonatkozó kettős engedélyezés továbbra is feleslegesen korlátozza a piacra lépést. A sofőrrel ellátott járművek szolgáltatási ágazatára és a rövid távra bérelhető szálláshelyekkel kapcsolatos szolgáltatásokra vonatkozóan a regionális szintű szabályozásban szereplő piacra lépési követelmények szükségtelenül hátráltathatják a megosztásalapú gazdaság kiegyensúlyozott fejlődését. 2017 első hónapjaiban Spanyolország lépéseket tett a piac egységességéről szóló törvény gyakorlati átültetése érdekében, így például a törvény végrehajtási útmutatójának közelmúltbeli elfogadása, valamint az alkalmazásával kapcsolatos bevált és rossz gyakorlatok katalógusának közzététele révén.

               (17)

               A szellemi szabadfoglalkozások szabályozása továbbra is viszonylag korlátozó jellegű. A protekcionista jogokat („fenntartott tevékenységek”) szelektíven biztosítják egyes szolgáltatók számára, és kizárnak más, hasonló releváns képesítéssel rendelkező szolgáltatókat. Számos foglalkozás esetében kötelezően tagnak kell lenni egy szakmai szövetségben. Az építőmérnökök, építészmérnökök és idegenvezetők esetében Spanyolország az uniós súlyozott átlagot meghaladó mértékű korlátozásokat alkalmaz. A korlátozások erőssége a szabadalmi ügyvivők és az ügyvédek esetében elmarad az uniós átlagtól, az utóbbi azonban Spanyolország legszigorúbban korlátozott foglalkozása. A szellemi szabadfoglalkozásokra vonatkozó törvény tervezetét – amely többek között előirányozza a szakmai szövetségekben való tagság észszerűsítését – még mindig nem fogadták el. Ez a tervezet rendelkezik a szakmai szövetségek átláthatóságának és elszámoltathatóságának fokozásáról, az indokolatlanul fenntartott tevékenységek megnyitásáról és a piac egységességének biztosításáról a szellemi szabadfoglalkozások piacára való belépés és az érintett foglalkozások gyakorlása tekintetében Spanyolországban.

               (18)

               A 2017. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a spanyol gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2017. évi stabilitási programot és a 2017. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Spanyolországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Spanyolország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (19)

               Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi stabilitási programot, és véleményét (7) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (20)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi nemzeti reformprogramot és a 2017. évi stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Spanyolország 2017–2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Biztosítsa a 2016. augusztus 8-i tanácsi határozatban foglaltaknak való megfelelést, beleértve a költségvetési és közbeszerzési keretek megerősítését célzó intézkedések meghozatalát is. Készítse el a kiadások átfogó felülvizsgálatát azon területek azonosítása érdekében, ahol javítható a kiadások hatékonysága.

               2.

               Javítsa a regionális foglalkoztatási szolgálatok, a szociális szolgálatok és a munkáltatók közötti együttműködést az álláskeresők és a munkáltatók igényeinek jobb kielégítése érdekében. Hozzon intézkedéseket a határozatlan idejű munkaerő-felvétel ösztönzése érdekében. Kezelje a garantált jövedelmi rendszerek tekintetében jelentkező regionális eltéréseket és fragmentációt, továbbá javítsa a családtámogatást, beleértve a színvonalas gyermekgondozáshoz való hozzáférést is. Javítsa a felsőoktatás munkaerőpiaci relevanciáját. Kezelje az oktatási eredmények terén fennálló regionális eltéréseket, különösen a tanárképzés megerősítése és a diákok egyéni támogatása révén.

               3.

               Biztosítsa a kutatásba és az innovációba történő megfelelő és tartós befektetést, és erősítse annak irányítását a különböző kormányzati szinteken. A hatályos és a jövőbeli szabályozás érdekében biztosítsa a piac egységességéről szóló törvény maradéktalan és mielőbbi végrehajtását.

      Kelt Brüsszelben, 2017. július 11.

            a Tanács részéről

            az elnök

         T. TÕNISTE

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  HL C 92., 2017.3.24., 1. o.

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (5)  A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően, egyszeri és átmeneti intézkedések nélkül újraszámított, ciklikusan kiigazított egyenleg.

      (6)  A Tanács 2013. április 22-i ajánlása az ifjúsági garancia létrehozásáról (HL C 120., 2013.4.26., 1. o.).

      (7)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2009. december 14. ) az Európai Unió Tanácsa számára a Central Bank and Financial Services Authority of Ireland külső könyvvizsgálóiról (EKB/2009/26)

text:
               18.12.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 308/1

      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA

   (2009. december 14.)
   az Európai Unió Tanácsa számára a Central Bank and Financial Services Authority of Ireland külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2009/26)
   2009/C 308/01
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszerére és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank („EKB”) és a nemzeti központi bankok beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A Central Bank and Financial Services Authority of Ireland jelenlegi külső könyvvizsgálóinak megbízatása a 2008. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnt. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2009. pénzügyi évtől.

               (3)

               A Central Bank and Financial Services Authority of Ireland a Deloitte & Touche-t választotta külső könyvvizsgálójának a 2009–2011. pénzügyi évekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy 2009–2011. pénzügyi évekre a Central Bank and Financial Services Authority of Ireland külső könyvvizsgálóiként a Deloitte & Touche-t jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2009. decmber 14-én.

            az EKB elnöke

         Jean-Claude TRICHET


				|

		52012DC0318

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Olaszország 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és az Olaszország 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről /* /2012/0XXX draft - 2012/ () */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Olaszország 2012. évi nemzeti
reformprogramjáról
és az Olaszország 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó stabilitási
programjáról szóló tanácsi véleményről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi
rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok
megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU
európai parlamenti és tanácsi rendeletre[2]
és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[4],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott
konzultációt követően,
mivel:
(1)
Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az
Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és
növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia a
gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a kulcsfontosságú
területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében,
hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén
rejlő lehetőségeit.
(2)
A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok
és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló
ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot[5], melyek együtt alkotják az
„integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti
gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált
iránymutatásokat.
(3)
A Tanács 2011. július 12-én ajánlást fogadott el
Olaszország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményt
nyilvánított Olaszország 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó,
aktualizált stabilitási programjáról.
(4)
A Bizottság 2011. november 23-án elfogadta a
második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve elindítja
az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció második európai
szemeszterét. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2012. február 14-én
elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[6], amelyben Olaszországot azon
tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra
kerül sor.
(5)
Az Európai Tanács 2012. március 2-án jóváhagyta a
pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést
ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta,
hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési
konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak
történő hitelnyújtás normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a
versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi
következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(6)
Az Európai Tanács 2012. március 2-án arra is
felkérte az Euró Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy
vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási
vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba
beépíthessék.
(7)
Olaszország 2012. április 30-án benyújtotta a 2012–2015
közötti időszakra vonatkozó stabilitási programját és 2012. évi nemzeti
reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két
program értékelésére egyidejűleg került sor. A Bizottság emellett az 1176/2011/EU
rendelet 5. cikke szerinti részletes felülvizsgálat keretében megvizsgálta,
hogy Olaszországban fennáll-e makrogazdasági egyensúlyhiány. A Bizottság a
részletes felülvizsgálatban[7]
megállapította, hogy Olaszországban egyensúlyhiány áll fenn, azonban az nem
túlzott mértékű. Míg az államadósság a Stabilitási és Növekedési Paktum
keretében szigorú ellenőrzés alatt áll, az exportteljesítmény
makrogazdasági fejleményei is figyelmet érdemelnek a gazdaság működését
érő kedvezőtlen hatások kockázatának csökkentése érdekében.
(8)
A stabilitási programnak az 1466/97/EK tanácsi
rendelet 5. cikkének (1) bekezdése szerinti értékelése alapján a Tanács
véleménye szerint a programot alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv
megalapozott, feltéve, hogy a pénzügyi piaci feltételek nem romlanak tovább. A
Bizottság 2012. tavaszi előrejelzésével összhangban a program szerint a
reál-GDP idén jelentős mértékben csökken, majd 2013-ban fokozatos
fellendülésnek indul. A túlzott hiány esetén követendő eljárással
összhangban a programban vázolt költségvetési stratégia célja az
államháztartási hiánynak a GDP 3 %-ában megállapított referenciaérték alá
való csökkentése 2012-ben, további kiadási korlátok és kiegészítő
bevételek révén. A program a túlzott hiány megszüntetését követően
megerősíti a strukturális értelemben vett kiegyensúlyozott költségvetési
egyenlegre vonatkozó középtávú költségvetési cél megvalósítását; a cél
megfelelően tükrözi a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit. Ennek
elérését a program 2013-ra vetíti előre, azaz az előző
stabilitási programban tervezettnél egy évvel korábbra. Az (újraszámított)
strukturális hiány[8]
alapján a 2010–2012-es időszakra tervezett átlagos éves költségvetési
erőfeszítés jóval meghaladja a Tanács által a túlzott hiány esetén
követendő eljárás keretében ajánlott, a GDP 0,5 %-át kitevő
értéket. A strukturális értelemben vett kiigazítás tervezett üteme 2013-ban
lehetővé teszi a középtávú költségvetési cél ugyanezen évben való
teljesítését, és az államháztartási kiadások növekedésének tervezett mértéke –
figyelembe véve a diszkrecionális bevételi intézkedéseket – megfelel a
Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott kiadási szintnek. A program
szerint az államadósság aránya 2012-ben lesz a legmagasabb, majd ezt követően
az elsődleges többlet növekedésének megfelelően, növekvő iramban
kezd el csökkenni. Olaszország számára 2013–2014 átmeneti időszak lesz, és
költségvetési tervei megfelelő előrehaladást biztosítanak majd az
adósságcsökkentési célszám felé, amit a Bizottság 2012. tavaszi
előrejelzése is megerősít. A tervek szerint az adósságcsökkentési
célszámot az átmeneti időszak végén (2015) sikerül majd elérni. Ahhoz,
hogy a tényleges hiány és adósság mértéke elérje a fenti szintet, a 2010–2011-ben
elfogadott kiigazító intézkedések szigorú és teljes körű költségvetési
végrehajtására van szükség. Végül, az államháztartás fenntarthatóságát tekintve
Olaszország hosszú távon közepes kockázattal szembesül.
(9)
A költségvetési keretrendszert illetően az
olasz parlament törvényt hozott az olasz alkotmánynak egy, a kiegyensúlyozott
költségvetésre vonatkozó szabállyal való kiegészítéséről. A szabály
kulcselemeinek meghatározásához végrehajtási jogszabályra lesz szükség, amely
rögzíti alkalmazásának módozatait, a megfelelő korrekciós mechanizmusokat
és mentesítési záradékokat, valamint a különböző közigazgatási szintek
között szükséges koordinációt. A kormány vállalta, hogy az egyes közigazgatási
szinteken a kiadásokra vonatkozóan végzett részletes felülvizsgálatokon
keresztül tartósan javítja az államháztartási kiadások hatékonyságát és
minőségét. A felülvizsgálatok elvben azt is lehetővé teszik, hogy a
növekedést elősegítő kiadási tételek elsőbbséget élvezzenek. Hasonló
a célja a strukturális alapok felhasználására vonatkozó, folyamatban lévő,
a 2011. márciusban hozott intézkedéseken, valamint a strukturális források
felhasználásának felgyorsítására irányuló, 2011. novemberi kohéziós cselekvési
terven keresztüli irányváltásnak is. Az adminisztratív kapacitás komoly
hiányosságai azonban továbbra is hátráltatják a felhasználást és ezáltal a terv
végrehajtását, főként a konvergenciarégiókban.
(10)
Az adórendszer szerkezete, valamint az adóelkerülés
és a be nem jelentett munkavégzés magas szintje kedvezőtlen hatással volt
az ország gazdasági teljesítményére. Az adózási morált és az adóügyi
kormányzást a széles skálájú adókiadások, illetőleg az összetett és
nehézkes közigazgatási eljárások is befolyásolják. Az adótehernek a termelési
tényezőkről a fogyasztás és az ingatlan irányába való részleges, már
elrendelt elmozdulása fontos első lépés a növekedést fokozottan támogató
adóstruktúra létrehozásához, azonban további elmozdulásra is szükség van az
elosztási hatások további figyelembevétele mellett.
(11)
A szociális partnereknek a bértárgyalási keretrendszer
reformjára vonatkozó 2011. júniusi megállapodását jogszabály rögzíti. A
megállapodás révén lehetőség nyílik a vállalati szintű
szerződések kiterjedtebb használatára, nagyobb mértékben véve figyelembe
az egyes termelési tevékenységek szükségleteit. Annak érdekében azonban, hogy
teljes körűen rendezni lehessen a kereskedelmi partnerekénél dinamikusabb
nominális fajlagos munkaerőköltségek problémáját (amely fontos
tényező Olaszország versenyképességének gyengülése szempontjából), elengedhetetlen
a bértárgyalási rendszer további reformja, rugalmas munkafeltételeket
biztosítva az ágazatban országos szinten is. 2012. áprilisban a kormány
ambiciózus munkaerő-piaci reformra tett javaslatot, amely az olasz
munkaerőpiac régi keletű problémáinak (köztük a szegmentációnak) a
kezelésére irányul. A reformot haladéktalanul el kell fogadni,
biztosítva, hogy annak célkitűzése és ambíciószintje arányban álljon az
olasz munkaerőpiacon jelentkező kihívásokkal. A foglalkoztatási
szolgálatok liberalizációjának mértékét és hatékonyságát szigorúan nyomon kell
követni.
(12)
A nők foglalkoztathatóságának – főként
célzott adópolitikai ösztönzők révén történő – fokozására irányuló
erőfeszítések ellenére az olasz nők foglalkoztatási aránya (2011-ben 46,5 %)
jóval alacsonyabb az EU 27 országában mért átlagnál (2011-ben 58,5 %). További
intézkedésekre van szükség a gyermek- és idősgondozási létesítmények
terén. A magánszektor idősebb női munkavállalói számára komoly
kihívást jelent az a tény, hogy a nőkre vonatkozó nyugdíjkorhatár 2012 és 2018
között 5 évvel emelkedni fog.
(13)
Az olasz fiatalok munkanélküliségének szintje 2011-ben
átlagosan 29,1 % volt, majd 2012 első hónapjaiban tovább emelkedett. Magas
a munkanélküliség a felsőfokú végzettséggel rendelkezők körében, és
szaktudás tekintetében eltérés mutatkozik a munkaerőpiacon a kereslet és a
kínálat között. Üdvözlendő a gyakorlati képzésnek a munkaerőpiacra
való belépés fő eszközeként történő ösztönzése, azonban a kapcsolódó
elemek – köztük a szakmai és képzési követelményeket átfogó új rendszer, a
szakismeret igazolására szolgáló programok – további megerősítésre várnak.
A Bizottság akciócsoportot hozott létre a kohéziós alapoknak a fiatalok
foglalkoztatását és a kkv-k fejlődését támogató intézkedések felé
történő újraprogramozására.
(14)
A korai iskolaelhagyás, amelynek mértéke országos
szinten 18,8 % és területenként jelentős eltéréseket mutat,
kedvezőtlen hatással van a fiatalok munkanélküliségére. Célzottabb és
összefogottabb fellépésre van szükség a korai iskolaelhagyás problematikájának
kezeléséhez, egyesítve a megelőzési, beavatkozási és kompenzációs
intézkedéseket. Kezelni szükséges a felsőfokú oktatási rendszer
alulteljesítését többek között a 2010. évi egyetemi reform teljes körű
végrehajtása, valamint az egyetemek teljesítménye és az állami finanszírozás
nyújtása közötti kapcsolat erősítése révén.
(15)
Olaszország fontos intézkedéseket hozott a
szolgáltatások (különösen a szakmai szolgáltatások) liberalizációja és a
hálózatos iparágakban folyó verseny fokozása terén. Ennek ellenére továbbra is
számos problémával küzd az energia- és közlekedési ágazat (különösen a vasutak
és a kikötők), ahol változatlanul jelentősek az infrastrukturális és
piaci akadályok.
(16)
Noha születtek intézkedések az igazgatás
egyszerűsítésére, Olaszországban még mindig összetett az üzleti környezet.
Az igazságszolgáltatási rendszer több hiányossággal is küzd az erőforrások
felhasználását, az eljárásokat és az intézményi felépítést illetően, ami
egyértelműen tükröződik az olasz polgári igazságszolgáltatás alacsony
teljesítményében, főként pedig az ügykezelés túlzottan hosszú
időtartamában és az elhúzódó ügyek számában.
(17)
A kkv-k finanszírozáshoz jutása nehézkes, a
kockázati tőke intenzitása pedig alacsony. 2011 decemberében bevezetésre
került egy, a társasági tőkére vonatkozó engedmény, amely lehetővé
teszi a vállalkozások számára, hogy az adóköteles jövedelembe ne számítsák bele
az új sajáttőke-injekciók spekulatív hozamát. Ez várhatóan elősegíti
a kkv-k méretének növekedését, és ösztönzi az innováció területén megvalósuló
beruházásokat. Noha születtek intézkedések a magánszféra K+F tevékenységének
előmozdítására, ilyen például a kutatás területén megvalósuló üzleti
beruházások adókedvezményének refinanszírozása, az intenzitás továbbra is
alacsony, és az innovatív jellegű projektek végrehajtása nem
megfelelő.
(18)
Olaszország számos kötelezettségvállalást tett az
Euró Plusz Paktum keretében. Ezek a kötelezettségvállalások és a múlt évben
ismertetett vállalások végrehajtása a foglalkoztatás ösztönzéséhez, a
versenyképesség javításához, az államháztartás fenntarthatóságának javításához,
valamint a pénzügyi stabilitás megerősítéséhez kapcsolódnak. A Bizottság
értékelte az Euró Plusz Paktum keretében tett vállalások végrehajtását. Az
ajánlás figyelembe veszi ennek az értékelésnek az eredményeit.
(19)
Az európai szemeszter keretében a Bizottság
elvégezte Olaszország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és értékelte a
stabilitási programot, valamint a nemzeti reformprogramot, továbbá részletes
felülvizsgálatot végzett. Figyelembe vette nemcsak a programok Olaszország
fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából
mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós
szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti
döntéseknél az uniós szempontok beépítésével kell megerősíteni az Európai
Unió átfogó gazdasági kormányzását. A Bizottság európai szemeszter keretében
megfogalmazott ajánlásait az alábbi, 1–7. ajánlások tükrözik.
(20)
A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta
Olaszország stabilitási programját. Véleményét[9]
mindenekelőtt az 1. ajánlásban foglaltak tükrözik,
(21)
A Bizottság részletes felülvizsgálata és említett
értékelése eredményének fényében a Tanács megvizsgálta Olaszország 2012. évi
nemzeti reformprogramját és Olaszország stabilitási programját. Az 1176/2011/EU
rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi, 1–7. ajánlások tükrözik,
AJÁNLJA, HOGY Olaszország 2012–2013-ban
tegyen intézkedéseket a következőknek megfelelően:
1.
A tervek szerint hajtsa végre a költségvetési
stratégiát, és biztosítsa a túlzott hiány 2012-ben történő megszüntetését.
Biztosítsa a tervezett strukturális elsődleges többletet, azért, hogy 2013-ig
a GDP-arányos adósságrátát csökkenő pályára állíthassa. Biztosítson
megfelelő előrehaladást a középtávú költségvetési cél elérése felé,
betartva a kiadási szintet és kellő mértékű előrelépést téve az
adósságcsökkentési célszámnak való megfelelés irányába.
2.
Gondoskodjon arról, hogy a kiegyensúlyozott
költségvetésre vonatkozó alkotmányos szabály kulcselemeinek meghatározása, beleértve
a különböző közigazgatási szintek közötti megfelelő koordinációt,
összhangban legyen az európai uniós keretrendszerrel. Törekedjen az
államháztartási kiadások hatékonyságának és minőségének tartós javítására
a tervezett kiadási felülvizsgálatokon, valamint az uniós források
felhasználásának gyorsítására és igazgatásuk javítására irányuló 2011-es
kohéziós cselekvési terven keresztül, különös tekintettel Dél-Olaszországra.
3.
Hozzon további intézkedéseket a fiatalok
munkanélküliségének kezelésére, többek között az oktatás munkaerő-piaci
jelentőségének javítása és az iskolából a munkába való átmenet
megkönnyítése, valamint az induló vállalkozások számára és a munkavállalók
foglalkoztatásához nyújtott ösztönzők révén. A munkavállalók mobilitásának
előmozdítása érdekében tegye kötelezővé a szakismeret és képesítés
országos szintű elismerését. Hozzon intézkedéseket a felsőfokú
oktatást elhagyók arányának csökkentésére, és vegye fel a küzdelmet a korai
iskolaelhagyással szemben.
4.
Elsőbbséggel fogadja el a munkaerő-piaci
reformot a munkaerőpiac szegmentációjának kezelése érdekében, és hozzon
létre egy integrált munkanélküli-ellátási rendszert. Hozzon további
intézkedéseket a nők munkaerő-piaci részvételének ösztönzésére,
különösen a gyermek- és idősgondozás biztosítása révén. A költségek
versenyképességének fokozása céljából erősítse meg az ágazati szinten
megállapított bérek és a termelékenység közötti kapcsolatot a bérmegállapítási
keretrendszernek a szociális partnerekkel folytatott konzultáció során és a
nemzeti gyakorlattal összhangban történő további javítása révén.
5.
Vegye fel a harcot az adóelkerüléssel szemben. Törekedjen
a szürkegazdaság és a be nem jelentett munkavégzés megszüntetésére, például az
ellenőrzések és vizsgálatok megerősítése által. Hozzon intézkedéseket
az adómentességek, az adókedvezmények és a kedvezményes HÉA-kulcsok körének
csökkentésére, és egyszerűsítse az adótörvényt. Tegyen további lépéseket
az adótehernek a tőkéről és a munkaerőről az ingatlan, a
fogyasztás és a környezet irányába való elmozdítása érdekében.
6.
Hajtsa végre a szolgáltatási ágazatban az
elfogadott liberalizációs és egyszerűsítési intézkedéseket. Tegyen további
lépéseket a hálózatos iparágakban a piaci hozzáférés, az infrastrukturális
kapacitás és az összekapcsolások javítása érdekében.
7.
Folytassa a vállalkozásokra vonatkozó jogszabályi
keret egyszerűsítését és fokozza az adminisztratív kapacitást. Javítsa a
pénzügyi eszközökhöz (különösen a tőkéhez) való hozzáférést a növekvő
vállalkozások és az innováció finanszírozása érdekében. Hajtsa végre a polgári
igazságszolgáltatás tervezett reorganizációját, és mozdítsa elő az
alternatív vitarendezési mechanizmusok használatát.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
[3]               COM(2012) 318 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 és P7_TA(2012)0047.
[5]               A Tanács 2012. április 26-i 2012/238/EU határozata.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 156 final.
[8]               A
Bizottság szolgálatai által a programban megadott információk alapján a közös
módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes
intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.
[9]               Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése
szerint.


title: A Tanács ajánlása ( 2006. március 14. ) a Bizottságnak az Európai Fejlesztési Alap (nyolcadik EFA) 2004. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében adandó felmentésről

text:
               18.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 81/11

      A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2006. március 14.)
   a Bizottságnak az Európai Fejlesztési Alap (nyolcadik EFA) 2004. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében adandó felmentésről
   (2006/222/EK)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel az 1995. november 4-én Mauritiuson aláírt megállapodással módosított, 1989. december 15-én Loméban aláírt negyedik AKCS–EK-egyezményre,
   tekintettel a negyedik AKCS–EK-egyezmény második pénzügyi jegyzőkönyve szerinti közösségi támogatás finanszírozásáról és kezeléséről szóló belső megállapodásra (1), amely létrehozta többek között a nyolcadik Európai Fejlesztési Alapot (nyolcadik EFA) és különösen a fenti megállapodás 33. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel a negyedik AKCS–EK-egyezmény szerinti fejlesztésfinanszírozási együttműködésre alkalmazandó 1998. június 16-i pénzügyi szabályzatra (2) s különösen annak 66–74. cikkére,
   megvizsgálva a nyolcadik EFA műveleteire vonatkozó 2004. december 31-i bevételi és kiadási kimutatást, illetve eredménykimutatást, valamint a Számvevőszéknek a 2004. pénzügyi évre vonatkozó jelentését, a Bizottság válaszaival együtt (3),
   mivel a fenti belső megállapodás 33. cikkének (3) bekezdése szerint a Bizottság számára a nyolcadik EFA pénzgazdálkodása tekintetében a mentességet az Európai Parlamentnek kell megadnia, a Tanács ajánlására,
   mivel a 2004. pénzügyi év során a Bizottság a nyolcadik EFA műveleteit összességében kielégítően hajtotta végre,
   JAVASOLJA, hogy az Európai Parlament a Bizottságot mentse fel a nyolcadik EFA 2004. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében.

      Kelt Brüsszelben, 2006. március 14-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         K.-H. GRASSER

      (1)  HL L 156., 1998.5.29., 108. o.

      (2)  HL L 191., 1998.7.7., 53. o.

      (3)  HL C 301., 2005.11.30., 249. o.