title: Ajánlás: a Tanács határozata a Lettországnak nyújtandó kölcsönös segítségről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

52009PC0004(01)

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 8.1.2009COM(2009) 4 véglegesAjánlás:A TANÁCS HATÁROZATAa Lettországnak nyújtandó kölcsönös segítségrőlésJavaslat:A TANÁCS HATÁROZATAa Lettországnak nyújtandó középtávú közösségi pénzügyi támogatásrólAjánlás:A TANÁCS HATÁROZATAa Lettországnak nyújtandó kölcsönös segítségrőlésJavaslat:A TANÁCS HATÁROZATAa Lettországnak nyújtandó középtávú közösségi pénzügyi támogatásrólINDOKOLÁS1. BEVEZETÉSA lett gazdaság az elmúlt években jelentős egyensúlyhiányt halmozott fel, mivel a gyors bővülést könnyű hitelfeltételek és túlzottan expanzív költségvetési politika támasztotta alá, a Bizottságnak és a Tanácsnak az egymást követő lett konvergenciaprogramokról adott véleményeiben megfogalmazott ajánlása ellenére. Ezt a helyzetet a pénzügyi piacok globális válsága és a fellendülőben levő piacgazdaságokkal szembeni közhangulat elhidegülése nagy mértékben kiélezte, egyre nehezebbé és költségesebbé téve a hitelhez jutást. A lett tőke- és pénzügyi piacokra októbertől jelentős nyomás nehezedett, tükrözve az ország gazdasági és pénzügyi helyzetének fenntarthatóságával kapcsolatos növekvő aggodalmakat. Az aggodalmak elsősorban a banki ágazat helyzetét, különösen az ország legnagyobb belföldi tulajdonban levő bankjának (Parex) életképességét érintették, amely nagy mértékben külső finanszírozástól függött, és amelyet később állami tulajdonba és állami ellenőrzés alá vontak. Összefoglalva, Lettország a banki ágazat és a külső finanszírozás hirtelen és súlyos válságával szembesült.Erre tekintettel a lett hatóságok az Európai Unióhoz és a Nemzetközi Valutaalaphoz (IMF) fordultak pénzügyi támogatásért. A Bizottság a Tanács elnökségével közösen november 22-én bejelentette, hogy az EU az IMF-fel közösen kész részt venni egy összehangolt finanszírozási csomag nyújtásában Lettország fizetési mérlegének fenntarthatósága érdekében. Hangsúlyozták azonban, hogy a pénzügyi támogatási csomagot azzal a feltétellel nyújtják, hogy a lett hatóságok határozottan elkötelezik magukat egy szigorú és hiteles gazdasági kiigazítási program végrehajtása mellett. A Bizottsággal és az IMF-fel folytatott tárgyalások alapján december 12-én a lett parlament elfogadta a hatóságok „gazdasági stabilizációs és növekedésélénkítő programra” (a továbbiakban: a program) vonatkozó javaslatát. A program főbb célkitűzései arra irányulnak, hogy fenntartsák a pénzügyi rendszerbe vetett hazai és nemzetközi bizalmat, az állami szektor bérköltségeinek csökkentésével – ami egy sokkal szigorúbb költségvetési politika központi elemét jelenti – közvetlen és közvetett módon hozzájáruljanak a költségek versenyképessége és az infláció terén mutatkozó romló tendencia megállításához és visszafordításához, és strukturális reformok sora révén erősítsék az ország gazdasági növekedési potenciálját.2. KÖZELMÚLTBELI MAKROGAZDASÁGI FEJLEMÉNYEKA kilencvenes évek vége óta tartósan fennálló, nagyrészt a belföldi keresleten alapuló magas növekedési időszak után Lettország reál-GDP-jének növekedése 2005–2007 között kétszámjegyű volt. A növekedést elsősorban a magánfogyasztást és az ingatlanberuházásokat fellendítő, jelentős hitelbővülés ösztönözte, ez azonban 2007 közepére véget ért, mivel a túlértékelt ingatlanárakat nem lehetett tovább fenntartani. Ezekben az években a gazdaság szerkezetében a hangsúly a szállítható javak ágazatáról a nem szállítható javak ágazatára helyeződött át, amely aláásta a gazdaság külső fenntarthatóságát és túlhevültséget eredményező komoly nyomás kialakulásához vezetett.A GDP növekedése 2008 első három negyedévében meredeken esett, amely tendencia várhatóan tovább folytatódik majd, főként a magánfogyasztás és a magánberuházások visszaesése miatt. A magánfogyasztást magas infláció, csökkenő ingatlanárak, növekvő adósságszolgálat, a kölcsönök rendelkezésre állásának visszaesése, valamint a foglalkoztatással és a jövedelmekkel kapcsolatos várakozások romlása sújtotta. Mivel mind belföldön, mind külföldön egyre kedvezőtlenebbek a keresleti kilátások, az építkezésekbe történő állóeszköz-beruházások az ingatlanpiaci és a gépekbe és berendezésekbe történő beruházások fellendülésének megtorpanásával párhuzamosan csökkennek. A vállalati szektorra a foglalkoztatási költségek növekedése miatt magas költségnyomás nehezedik, és a finanszírozás egyre korlátozottabb. Az uniós finanszírozású projektek és általában az állami projektek bizonyos mértékig enyhítik az egyéb beruházások terén mutatkozó erős visszaesést. A GDP azonban várhatóan jelentős ideig csökkenni fog a nagyon gyenge hazai kereslet miatt, amelyet a nettó kivitel bővülése nem ellensúlyoz megfelelően.A munkaerő-piaci helyzet csak nemrég kezdett enyhülni, a belföldi kereslet csökkenése azonban jelentős reakciót fog kiváltani a munkaerőpiacon. A munkanélküliség a 2008 második negyedévében jellemző 6,3%-ról a harmadik negyedévre már 7,2%-ra emelkedett, és a nominális bérnövekedés – bár nagyon magas szintről – szintén mérséklődik. A lett munkaerőpiacot viszonylag rugalmasnak tartják, ami várhatóan korlátozza majd a béreknek újra a termelékenységhez történő igazításával járó foglalkoztatási és termelési költségeket.A HICP-infláció a 2008. májusi 17,7%-os legmagasabb szint után novemberben 11,8%-ra csökkent. A maginfláció[1] (novemberben 11,0%) és a szolgáltatások árának inflációja a keresleti nyomás alábbhagyásával folyamatosan csökken. A jelentősen gyengébb belföldi kereslet, az állami szektor alacsonyabb bérei (lásd a 6. szakaszt), amelyek a magánszektorban bérkorlátozásokhoz vezetnek majd, és a globális nyersanyagárak csökkenése következtében kedvezőek a kilátások az infláció további erős csökkenésére.A külső egyensúlyhiány a külső kötelezettségek nem fenntartható felhalmozódása következtében jelentős mértékű volt, 2008-ban azonban a belföldi felvevőképesség visszaesésével jelentősen csökkent a külső hitelfelvétel. A fizetési mérleget és a külső befektetési pozíciót a lenti 5. szakaszban elemezzük.3. ÁLLAMHÁZTARTÁSLettországban fokozott felelősség terheli az államháztartást, mivel a kvázi-rögzített árfolyamrendszer[2] következtében a monetáris politika csak korlátozott mozgástérrel rendelkezik. Ennek ellenére Lettország a belföldi kereslet fellendülése alatt, 2005 és 2007 között a konjunktúraciklust támogató költségvetési politikát folytatott, a javuló költségvetési eredmények és a Lettország konvergenciaprogramjának aktualizált változatairól adott tanácsi véleményekben megfogalmazott ajánlások ellenére. A váratlan többletbevételeket általában év közben elfogadott pótköltségvetések alapján költötték el, és nem képeztek tartalékokat nehezebb időkre. Az állami szektorban bekövetkező bérnövekedés a magánszektorbeli bérnövekedést ösztönző tényezővé vált, az összehasonlítható bérek szintje azonban magasabb volt az állami szektorban. Lettországban a foglalkoztatottak 30%-a az állami szektorban dolgozik, és mivel a szolgáltatási szektor viszonylag kiterjedt – a bruttó hozzáadott érték 75%-át adja – a közszféra béreinek alakulása jelentős mértékben befolyásolja a magánszektorban fizetett béreket.2008 első tíz hónapja során a magánfogyasztás meredek visszaesése következtében a héa-bevételek drasztikus módon lassultak (3%-kal alacsonyabbak voltak, mint az előző év megfelelő időszakában). A többi főbb adónemből származó bevételek kezdetben a magas inflációnak köszönhetően viszonylag jól tartották magukat, de már ezek a kedvező hatások is múlóban vannak. A lett pénzügyminisztérium becslése szerint a 2008-as konszolidált állami költségvetési hiány, amely magában foglalja a központi költségvetést és a társadalombiztosítási alap költségvetését, a GDP 2½–2¾%-a közöttre tehető[3]. Tekintettel arra, hogy a jelen körülmények között a helyi önkormányzati szektorban kis mértékű hiány mutatkozhat (annak ellenére, hogy ebben az alszektorban az egyensúly, illetve többlet biztosítása érdekében korlátozások megállapítására került sor), úgy tűnik, az államháztartás 2008-as hiánya a GDP 3%-ához közelít.A 2009-re szóló költségvetés, amelyet a parlament november 14-én fogadott el, a GDP 1½%-ának megfelelő konszolidált államháztartási hiányt tűzött ki célul, ezt azonban a kibocsátás nem reális, pusztán 1%-os mértékű csökkenésére alapozta. E költségvetés a közvetlen adók jelentős csökkentését és a kiadások növelését tartalmazta. Már akkor világos volt azonban, hogy a kibocsátás sokkal nagyobb mértékben fog csökkenni, és hogy ellensúlyozó intézkedések nélkül fennáll a veszélye, hogy a hiány nagyon magas szintet ér el. A hatóságok az államháztartási hiányt a helyi önkormányzatoknál mutatkozó nagyon alacsony hiánnyal együtt a GDP 1,8%-ára becsülték, a GDP 1,1%-ának megfelelő elsődleges hiánnyal. 2008 utolsó hónapjainak adóbeszedési adataira és a 2009-es romló gazdasági kilátásokra tekintettel az államháztartási egyenleg kilátásai jelentősen romlottak a Bizottság szolgálatainak a GDP 5,6%-ának megfelelő hiányra vonatkozó őszi előrejelzéséhez képest. Ezzel szemben az államadósság 2007 végi, 9,5%-os aránya az egyik legalacsonyabb volt az Unióban.4. PÉNZÜGYI PIACOKLettország pénzügyi rendszerét szinte kizárólag a banki ágazat uralja, amely az elmúlt tíz évben nagyon gyorsan fejlődött. Két szegmens különíthető el világosan. Egyrészt a külföldi tulajdonban álló bankok, amelyeket főként közvetlenül az anyavállalatok kölcsöneiből finanszíroznak, a piac 70%-án osztoznak. Másrészt a hazai bankok finanszírozása főként külföldi konzorciális hitelekből és a nem rezidensek betéteiből történik. Különösen szembetűnő a nem rezidensek betéteinek jelentősége, amelyek 2008. november elején a monetáris és pénzügyi intézmények betéteit nem számítva az összes betétek 43,5%-át tették ki. Lettország pénzügyi rendszere tehát elsősorban külső – akár anyavállalatoktól, a nem rezidensek betéteiből vagy külföldi konzorciális hitelekből származó – finanszírozásra támaszkodik. A külföldi adósságok ebből eredően nagyon magas és tovább növekvő szintjével szemben a rezidenseknek túlnyomó részben devizában (az összes hitelek 90%-ához közelítő szint) nyújtott hitelek állnak. A belföldi hitelek az 1997-es, a GDP 10%-ának megfelelő szintről 2007-re 90%-ra nőttek. Ezért úgy tűnik, Lettország bankrendszerét két fő kockázat, a likviditási és a hitelkockázat befolyásolja.A likviditási kockázat már megmutatkozik a 2008 októbere óta fennálló tartós likviditási nyomás formájában. Két külföldi konzorcium egyértelműen jelezte annak lehetőségét, hogy visszafizetési nehézségekkel számolva a Parex banknak nyújtott, 2009 februárjában és júniusában esedékes, összesen 0,8% milliárd EUR összegű hitel korai törlesztését fogja kérni. Ez 2008. november 10-én a bank részleges államosításához vezetett. Az ezáltal nyújtott állami hitelgaranciákat azonban nem találták elegendőnek, amelynek következtében december elején a Parex teljes államosítására és a betétek kivételére vonatkozó korlátok megállapítására (magánszemélyek számára havi 50 000 EUR) került sor. Ezen intézkedések ellenére a Parexből és a hasonló üzleti modellel rendelkező más hazai bankokból azóta a nem rezidensek betéteinek rendkívül jelentős kivételére került sor, amelyeknek csupán kis részét helyezték el újra más lettországi bankoknál. A rendszerből adódó likviditási nyomás miatt a lett központi bank november 13-án kötelező tartalékrátájának további csökkentését jelentette be, a rövid távú kötelezettségek esetében 7%-ról 5%-ra, míg a 2 évnél hosszabb lejáratú kötelezettségek esetében 5%-ról 3%-ra, ezzel likviditást szabadítva fel (e döntések két, 1–1 százalékpontos lépésben, november 24-én és december 24-én léptek hatályba). A tartalékok kimerülése azonban folytatódott, és a lett központi bank nettó nemzetközi befektetési pozíciója a 2008. október elejétől az év végéig tartó időszakban 0,9 milliárd EUR-val romlott. Ugyanebben az időszakban a külföldi tulajdonban álló bankokban nőttek a rezidensek és a nem rezidensek betétei, és ami alapvető jelentőségű, az anyavállalatoktól származó likviditási támogatás biztosítottnak tűnik.Jelentős hitelkockázat még nem merült fel, az elkövetkező hónapokban azonban várhatóan növekedni fog. Míg a lejárt hitelek száma már nőtt, a befagyott hitelek száma mindeddig az összes hitel 1%-a alatt marad, részben a problémás hitelek folyamatban levő átalakításának köszönhetően. A várhatóan elhúzódó recessziónak a rezidensek jövedelmére és ezen keresztül a tartozások visszafizetésére gyakorolt negatív hatása azonban nyilvánvalóan fokozódni fog. A szolvenciamutatók csökkenni fognak, akár megközelíthetik a kötelezően előírt minimumot, amely esetben tőkeinjekciókra lehet szükség.A banki ágazat jelenlegi és jövőbeli helyzete egyrészt objektív tényezőktől, másrészt azonban a hitelességtől és a bizalommal összefüggő várakozásoktól is függ. A jelenlegi helyzetben a betétállomány stabilizálása és a további likviditási nyomás enyhítése érdekében kulcsfontosságú a bizalom. Az államháztartás korlátaira tekintettel a pénzügyi ágazatba vetett bizalom helyreállítását célzó állami beavatkozás csak akkor lenne hiteles, ha azt erőteljes nemzetközi pénzügyi támogatás kísérné.5. FIZETÉSI MÉRLEG ÉS KÜLSő FINANSZÍROZÁSI IGÉNYLettország 2007-ig tartó gazdasági fellendülését nagy külső egyensúlyhiány keletkezése és a külső kötelezettségek nem fenntartható felhalmozódása jellemezte. A bruttó külső adósság 2007 végén meghaladta a GDP 135%-át (míg a nettó külső adósság a GDP 52%-át tette ki). A nemzetközi befektetési pozíciót illetően 2007 végére a nettó kötelezettségek a GDP 79%-ára nőttek, míg 2008 második negyedévének végére a GDP 82%-ára.2008-ban a belföldi felvevőképesség csökkenésével a külső hitelfelvétel jelentősen visszaesett. A lett központi bank előzetes becslései szerint a folyó fizetési mérleg hiánya 2008 harmadik negyedévében a GDP körülbelül 12½%-ára csökkent (a 2006 negyedik negyedévében fennálló, a GDP 27%-át meghaladó legmagasabb szintről). 2009-ben a kereskedelmi mérleg hiánya várhatóan a GDP 10%-a körüli szinten marad (2008 utolsó hónapjaihoz hasonlóan), de pozitív szolgáltatási mérleg és javuló jövedelmi mérleg mellett a folyó fizetési mérleg hiánya alacsonyabb lenne. Annak biztosítása érdekében, hogy a GDP-növekedés alapja a szűkülő belföldi keresletről a bővülő exportra helyeződjön át, a béreket szorosabban a termelékenységhez kell igazítani, és folytatni kell a gazdaság kínálati oldalát erősítő szerkezeti reformokat.Míg a folyó fizetési mérleg hiányának az elmúlt években jellemző nem fenntartható szintről történő korrekciója alapvető szerepet játszik a fizetési mérleg rendezett állapotának helyreállításában, ez önmagában nem lesz elég a külső fenntarthatóság megvalósításához, tekintettel az ország nagy, többségében rövid távú adósságállományára. A külföldi hitelek rendelkezésre állásának csökkenése, a nem rezidens és rezidens betétek lehetséges kivonása és a külföldi beruházások romló kilátásai miatt a külső finanszírozásra várhatóan még egy ideig jelentős nyomás nehezedik. A devizatartalékok (amelyek 2008. október eleje és december eleje között hozzávetőlegesen 25%-kal csökkentek) további igénybevétele veszélyeztetné Lettország rögzített átváltási árfolyamának életképességét. A fentiekre tekintettel a likviditási feszültségek rövid távú enyhítése és a középtávon megfelelő külső alkalmazkodás elősegítése érdekében külső pénzügyi támogatásra van szükség, amelyet erős politikai programnak kell alátámasztania.A fentiek fényében a Bizottság azon a véleményen van, hogy a lett fizetési mérleg egyensúlyát komoly veszély fenyegeti. A Bizottság ezért azt ajánlja, hogy a Tanács hozzon határozatot kölcsönös segítség nyújtásáról.6. LETTORSZÁG „GAZDASÁGI STABILIZÁCIÓS ÉS NÖVEKEDÉSÉLÉNKÍTő PROGRAMJA”: MAKROGAZDASÁGI ÉS A PÉNZÜGYI RENDSZERT ÉRINTő INTÉZKEDÉSEKA lett hatóságok és az összehangolt nemzetközi pénzügyi támogatási csomag lehetséges résztvevői között folyó tárgyalások eredményeként a hatóságok ambiciózus politikai programot fogadtak el (amelyet – mint azt a fentiekben említettük – benyújtottak a parlamenthez, és az december 12-én jóváhagyta). A program a lat árfolyama jelenlegi rögzítésének fenntartásán alapul, amely a jövőben is kulcsfontosságú politikai prioritás marad. A program célja a pénzügyi ágazat gyenge pontjainak kiküszöbölése, a költségvetési egyensúlyhiány kiigazítása és a versenyképesség javítása, a szűk átváltási árfolyamsáv fenntartása mellett. Azonnali és tartós költségvetési konszolidációt, átfogó bankkonszolidációs stratégiát, a szabályozó hatóságok válságkezelő kapacitásának erősítését, átfogó szerkezeti reformokat, valamint más fontos intézkedéseket tartalmaz. A program 2009-ben a GDP 5%-os, 2010-ben további 3%-os csökkenését és 2011-ben 2%-os enyhe javulást tartalmazó makrogazdasági forgatókönyvből indul ki. A költségvetési stratégia 2011-re a GDP 3%-a alatt maradó államháztartási hiányt tűz ki célul, és ezzel ebben az évben teljesíteni kívánja a hiányra vonatkozó maastrichti kritériumot.Az Unióval, az IMF-fel és más felekkel a pénzügyi támogatásról folytatott tárgyalásokon súlyos jövőbeli költségvetési hiányok kialakulása vált egyértelművé, ezért a kormány 2009-re módosított költségvetés-tervezetet fogadott el, amelyet a parlament a vészhelyzeti gazdasági stabilizációs programmal összhangban december 12-én megszavazott. A módosított költségvetés, amely 2009-re a GDP 5%-os csökkenését tartalmazó módosított előrejelzésen alapul, figyelembe veszi a gazdasági kilátások közelmúltbeli romlását és a GDP 5%-a alatti államháztartási hiányt tűz ki célul[4], amely csak kis mértékű szerkezeti kiigazítást jelent a 2008-as becsült eredményekhez képest (a novemberben elfogadott költségvetéshez képest azonban jóval nagyobb mértékűt). Emellett 2009 március végéig a decemberi költségvetéstervezettel összhangban 2009-re szóló teljes körű pótköltségvetési törvényt fogadnak el.A kiadási oldalon a konszolidáció keretében a közszféra béreinek nagymértékű csökkentésére (az átlagbérek a 2008. november 14-i eredeti költségvetéshez képest 15%-kal csökkennek – ez azonban csak részben ellensúlyozza az elmúlt években mutatkozó nagy reálemeléseket) és további személyzeti leépítésekre helyeződik a hangsúly; emellett tervezik a nem személyi jellegű folyó kiadások nagymértékű csökkentését. A tervezett egyéb jelentős intézkedések között szerepel a támogatások csökkentése (a szociális támogatások kivételével), az árukra és szolgáltatásokra fordított kiadások csökkentése és a helyi önkormányzatok kiadásainak szigorítása. Ezzel összefüggésben az uniós finanszírozású projektek nemzeti társfinanszírozása a tervezett szinten marad, amely segíteni fogja, hogy a gazdaság a szállítható javak ágazata felé mozduljon el. A bevételi oldalon a program az általános héa-kulcs három százalékpontos, 21%-ra történő emelését, a sokkal szűkebb adóalapra (lényegében a gyógyszerekre) alkalmazandó csökkentett héa-kulcs 5%-ról 10%-ra történő emelését, az üzemanyagokra kivetett jövedéki adó emelését (és ezzel az uniós vívmányokkal való összhang elérését) tartalmazza, amelyet részlegesen ellensúlyoz a személyi jövedelemadó-kulcs két százalékpontos csökkentése.A program 2010-re további költségvetési konszolidációt irányoz elő, és a középtávú költségvetési keret 2011-re a GDP 3%-át meg nem haladó mértékű államháztartási hiány elérésére irányuló célon alapul, amely összhangban áll a költségvetésre vonatkozó maastrichti konvergenciakritériummal. A kiadások további korlátozása 2010-ben, a tőkejövedelmekre kivetett adó (10%) bevezetése, valamint az adóalap szélesítése érdekében a mentességek megszüntetése révén az ingatlan- és a vagyonadó emelkedése további konszolidációhoz vezet majd ebben az évben. Ezen kívül új költségvetési keret és költségvetési reformtörvény elfogadásával intézkedéseket hoznak majd a költségvetési eljárások tervezésének és végrehajtásának erősítése érdekében.A fentiekben leírt költségvetési csomag mellett bármilyen külföldi pénzügyi támogatás előfeltételeként a Parex bankra vonatkozóan olyan megoldást kell keresni, amelynek alapján a jelenlegi részvényesek nem rendelkeznek majd tulajdonjogi érdekeltséggel. Egy első pénzügyi vizsgálatot követően a kormány már ellenőrzése alá vonta a bank alaptőkéjének több, mint 85%-át. A vezetőséget leváltották. Az új vezetőség az állam veszteségeinek minimalizálásával összhangban álló megoldási terven dolgozik, és a közeljövőben a külső felektől határozott kötelezettségvállalást fog kérni a Parex konzorciális finanszírozásának megújítására.A további intézkedések a szélesebb banki ágazat stabilitásának közép- és hosszú távon történő biztosítására irányulnak. Első lépésként a hatóságok a bankrendszerbe vetett bizalom helyreállítására törekednek majd. Célzott vizsgálatokat fognak folytatni a bankrendszerben annak biztosítása érdekében, hogy minden bank fizetőképes és megfelelően tőkésített legyen. A tőkeemelést igénylő életképes bankoknak a magánszektorban kell majd adósságaik átalakítására törekedniük külső befektetők segítségével vagy egyesülés révén, vagy az anyabankoktól kell tőketámogatásra szert tenniük.Szinte minden esedékes külső adósság a magánszektor tulajdonában van. A prudenciális, felügyeleti és monetáris politikai intézkedéseket kiegészítve az adósságok átalakítása a program fontos elemét képezi annak érdekében, hogy az adósságok szintje a jövőben a fenntartható növekedéssel összhangba kerüljön. Meg fogják erősíteni a fennálló adósságok esedékesség és pénznem szempontjából történő átalakításához szükséges megfelelő jogalapot. A fizetésképtelenségi eljárások megkönnyítése és a szanálási tervek gyors végrehajtása szintén elsőbbséget élvez majd.A gazdaságpolitikai program a lisszaboni stratégia keretében támogatott szerkezeti reformintézkedéseket is tartalmaz, így többek között aktív munkaerő-piaci és élethosszig tartó tanulási politikákat, a magánszektorbeli szereplők nagyobb fokú részvételét a kutatási-fejlesztési (K+F) és innovációs tevékenységekben, exportösztönző intézkedéseket és a vállalkozások igazgatási terheinek megszüntetését.7. A NEMZETKÖZI SEGÍTSÉG RÉSZEKÉNT NYÚJTOTT EURÓPAI UNIÓS TÁMOGATÁS A FIZETÉSI MÉRLEGET SEGÍTő MECHANIZMUS ÚTJÁNA fizetési mérleget érintő súlyos nehézségek fényében, amelyekkel Lettország küzd, és azzal a feltétellel, hogy a lett hatóságok határozottan elkötelezik magukat egy nagyszabású gazdasági kiigazítási program végrehajtása mellett, a Bizottság a Gazdasági és Szociális Bizottsággal 2009. január 12-én folytatott konzultációt követően azt ajánlja, hogy a Tanács a Szerződés 119. cikke értelmében határozzon a kölcsönös segítségnyújtásról.Ezen kívül a Bizottság a Gazdasági és Szociális Bizottsággal folytatott konzultációt követően azt javasolja, hogy a Lettországnak nyújtandó kölcsönös segítségről szóló tanácsi határozatnak a Bizottság ajánlása alapján történő elfogadása után a Tanács fogadjon el határozatot a tagállamok számára rendelkezésre álló (a 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendeletben szabályozott) európai uniós mechanizmus útján a fizetési mérleg fenntarthatóságának érdekében Lettországnak nyújtandó, 3,1 milliárd EUR összegű középtávú pénzügyi támogatásról.A középtávú pénzügyi támogatásra olyan időpontban kerülne sor, amikor Lettországot súlyosan fenyegeti a pénzügyi rendszerébe vetett belföldi és nemzetközi bizalom elvesztése, költségvetési helyzete romlik, és a közeljövőben jelentős finanszírozási nyomással néz szembe. Összességében a támogatás célja a szükséges külső és belső kiigazítások megkönnyítése. A becsült összes finanszírozási igény a 2011 első negyedévéig tartó időszakban 7,5 milliárd EUR-t tesz ki. Ez az összeg figyelembe veszi a külső (folyó fizetési és tőke-) mérleg várható hiányát, a betétek kivételét, az esedékessé váló kölcsönök nem teljes körű megújítását, a fizetési mérlegben előforduló hibákat és kihagyásokat és prudenciális szintű nemzetközi tartalékok felhalmozását.A támogatást az IMF-től származó, valamint más sokoldalú és kétoldalú támogatásokkal összefüggésben nyújtanák. A hat részletben folyósított összeg kifizetését gazdaságpolitikai feltételekhez kötnék. A javasolt határozat a hatálybalépését követő három év után hatályát vesztené. Az uniós hitel folyósításához kapcsolódó gazdaságpolitikai feltételeket a lett hatóságokkal megkötendő egyetértési megállapodásban fogják rögzíteni; e feltételek főbb elemei az alábbiak:Átfogó költségvetési konszolidáció a 2011-ig tartó időszakban. A 2008. november 14-i eredeti költségvetéshez képest 2009-re rendkívül átfogó költségvetési konszolidációt terveznek, amelynek célja a GDP 5%-át meg nem haladó költségvetési hiány, 2010-ben további konszolidáció megvalósításával. Az ezt alátámasztó költségvetési intézkedések között az alábbiak szerepelnek: i. világosan megfogalmazott középtávú költségvetési program elfogadása, amelynek célja az államháztartási hiánynak a Szerződés szerinti, a GDP 3%-ának megfelelő referenciaszint alá történő csökkentése 2011-re; ii. középtávú költségvetési korlátok között az állami szektorbeli átlagbérek nominális értéken körülbelül 15%-kal történő csökkentése 2009-ben; ennek a helyi önkormányzatokra, kormányzati szervekre és állami tulajdonban álló vállalatokra is vonatkoznia kell; iii. prémiumok és hasonló kifizetések megszüntetése; iv. a foglalkoztatás legalább 5%-kal történő csökkentése az állami szektorban és a helyi önkormányzatoknál; v. a támogatások (a szociális támogatások kivételével), valamint az árukra és szolgáltatásokra fordított kiadások jelentős csökkentése; vi. uniós társfinanszírozású projektek előzetesen tervezett szintű végrehajtása.A pénzügyi feltételekkel összefüggő, a szélesebb banki ágazat stabilitásának közép- és hosszú távon történő biztosítására irányuló intézkedések. Első lépésként a hatóságok a bankrendszerbe vetett bizalom helyreállítására törekednek majd. Célzott vizsgálatokat fognak folytatni a bankrendszerben annak biztosítása érdekében, hogy minden bank fizetőképes és megfelelően tőkésített legyen. A tőkeemelést igénylő életképes bankoknak a magánszektorban kell majd adósságaik átalakítására törekedniük külső befektetők segítségével vagy egyesülés révén, vagy az anyabankoktól kell tőketámogatásra szert tenniük. E folyamat fontos lépését jelentette három jelentős külföldi anyabankcsoport 2008. december 18-i külön bejelentése, amelynek értelmében elkötelezik magukat a Lettországban maradás mellett, és támogatják ottani tevékenységüket.Az adósságok átalakítása a magánszektorban a magas adósságszintekből eredő kockázat csökkentése érdekében (szinte minden külső adósság a magánszektor tulajdonában van), prudenciális, felügyeleti és monetáris politikai intézkedések mellett. Meg fogják erősíteni a fennálló adósságok esedékesség és pénznem szempontjából történő átalakításához szükséges megfelelő jogalapot. A fizetésképtelenségi eljárások megkönnyítésének és a szanálási tervek gyors végrehajtásának szintén elsőbbséget kell majd élveznie. Ez magában foglalja a fizetésképtelenségi jog módosítását az életképes vállalkozások és hitelezőik közötti megállapodások megkönnyítése érdekében, és a magánszemélyek csődjére vonatkozó keretek javítását.Szerkezeti intézkedések a bevételpolitikák, a költségvetési fegyelem, valamint a költségvetési eljárás és a költségvetési gazdálkodás terén. A költségvetési és pénzügyi gazdálkodási törvényt módosítani fogják a pénzügyi felelősségre, az átláthatóságra és az elszámoltathatóságra vonatkozó rendelkezések megerősítése érdekében, és működésbe lép a középtávú költségvetési keret. Különbizottságot hoznak létre, amely ellenőrzi a bérek visszafogását és ajánlásokat ad majd annak biztosítására, hogy a bérek alakulása hozzájáruljon a versenyképesség helyreállításához.Többek között a lisszaboni stratégia összefüggésében is támogatott szerkezeti reformintézkedések , így aktív munkaerő-piaci és élethosszig tartó tanulási politikák, a magánszektor nagyobb fokú részvétele a kutatási-fejlesztési (K+F) és innovációs tevékenységekben, exportösztönző intézkedések és a vállalkozások igazgatási terheinek csökkentése.A jelenlegi piaci viszonyok között szükséges rugalmasság biztosítása érdekében a hitelt finanszírozó hitelfelvételi művelet során célszerű megengedni a kamatlábcsere-ügyletek alkalmazását. Az európai uniós költségvetés védelme érdekében az adott csereügylet résztvevő feleinek a legmagasabb hitelminősítéssel kell rendelkezniük.Ajánlás:A TANÁCS HATÁROZATAa Lettországnak nyújtandó kölcsönös segítségrőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 119. cikkére,tekintettel a Bizottságnak a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultáció után tett ajánlására,mivel:(1) A rendkívül magas külső finanszírozási igény fényében a lett tőke- és pénzügyi piacok a közelmúltban nyomás alá kerültek, ami tükrözte a piac hangulatának általános romlását és a lett gazdaság állapotára vonatkozó aggodalmakat, tekintettel a lett gazdaság széles külső hiányban, rendkívül nagy külső adósságban, gyengülő államháztartásban, valamint magas költség- és árinflációban megmutatkozó jelentős egyensúlyhiányára. A lett banki ágazat súlyos likviditási és a bizalmi problémákkal szembesült. A devizatartalékok szintje csökkent, mivel a központi bank beavatkozott az árfolyamrögzítés fenntartása érdekében.(2) A Tanács rendszeresen felülvizsgálja a Lettország által végrehajtott gazdaságpolitikát, különösen Lettország konvergenciaprogramja és a nemzeti reformprogram, valamint a konvergenciajelentések összefüggésében.(3) Lettország összes külső finanszírozási igénye 2011 első negyedévéig 7,5 milliárd EUR-ra becsülhető.(4) A lett hatóságok a fizetési mérleg rendbetétele érdekében jelentős pénzügyi támogatást kértek az Európai Uniótól és más nemzetközi pénzügyi intézményektől, illetve országoktól.(5) A lett fizetési mérleg egyensúlyát fenyegető komoly veszély miatt indokolt a Közösség sürgős kölcsönös segítségnyújtása, az IMF-fel és más nemzetközi résztvevőkkel együttműködve.(6) A pénzügyi támogatási csomagot azzal a feltétellel nyújtják, hogy a lett hatóságok határozottan elkötelezik magukat egy ambiciózus költségvetési, a pénzügyi rendszerre vonatkozó, valamint szerkezeti reformprogram végrehajtása mellett, a szükséges külső és belső kiigazítások megkönnyítése, a gazdaság stabilizálása és a gazdaságpolitika hitelességének helyreállítása érdekében. A Bizottság a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal együttműködve rendszeresen és alaposan megvizsgálja, hogy a támogatáshoz kapcsolódó gazdaságpolitikai feltételeket teljes mértékben végrehajtják-e,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:Egyetlen cikkA Közösség kölcsönös segítséget nyújt Lettországnak.Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.a Tanács részérőlaz elnökJavaslat:A TANÁCS HATÁROZATAa Lettországnak nyújtandó középtávú közösségi pénzügyi támogatásrólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a tagállamok fizetési mérlegéhez középtávú pénzügyi támogatási mechanizmus eszköz létrehozásáról szóló, 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendeletre[5] és különösen annak 3. cikke (2) bekezdésére,tekintettel a Bizottságnak a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultáció után tett javaslatára,mivel:(1) A Tanács […]-án/-én a Lettországnak nyújtandó kölcsönös segítségről határozott.(2) A rendkívül magas külső finanszírozási igény fényében a lett tőke- és pénzügyi piacok a közelmúltban nyomás alá kerültek, amely a piac hangulatának általános romlását és a lett gazdaság állapotára vonatkozó aggodalmakat tükrözte, tekintettel a lett gazdaság széles külső hiányban, gyengülő államháztartásban, valamint magas költség- és árinflációban megmutatkozó jelentős egyensúlyhiányára. A lett banki ágazat súlyos likviditási és a bizalmi problémákkal szembesült. A devizatartalékok szintje csökkent, mivel a központi bank beavatkozott az árfolyamrögzítés fenntartása érdekében.(3) Lettország összes külső finanszírozási igényét 2011 első negyedévéig 7,5 milliárd EUR-ra becsülik.(4) Célszerű, hogy a Közösség 3,1 milliárd eurós támogatást nyújtson Lettországnak a tagállamok számára rendelkezésre álló, fizetési mérleget segítő mechanizmus útján, amelyet a 332/2002/EK tanácsi rendelet hozott létre. A közösségi támogatást a Nemzetközi Valutaalap 1,5 milliárd SDR (Lettország Nemzetközi Valutaalapnál rendelkezésre álló kvótájának 1200%-a, mintegy 1,7 milliárd EUR) összegű hitelével összefüggésben nyújtják, amelynek keretét a Nemzetközi Valutaalappal kötött, 2008. december 23-án jóváhagyott rendelkezésre állási megállapodás adja. A skandináv országok (Svédország, Dánia, Finnország és Norvégia) együttesen 1,8 milliárd euróval járulnak hozzá, a Világbank 0,4 milliárd euróval, az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank, a Cseh Köztársaság, Lengyelország és Észtország összesen 0,5 milliárd euróval, amely együtt összesen 7,5 milliárd eurót tesz ki a 2011 első negyedévéig tartó időszak során.(5) A közösségi támogatást a Bizottságnak kell kezelnie. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően a lett hatóságokkal megállapodott konkrét gazdaságpolitikai feltételeket indokolt egyetértési megállapodásban rögzíteni. E feltételek között szerepelnie kell többek között a közvetlen likviditási nyomás csökkentésére, a banki ágazat erősítése révén a hosszú távú stabilitás helyreállítására, a költségvetési egyensúlyhiány kiigazítására, valamint a versenyképességet javító belső politikák elfogadására irányuló intézkedéseknek. Az intézkedéseknek azonnali és tartós költségvetési konszolidációra, átfogó bankkonszolidációs stratégiára, a szabályozó hatóságok válságkezelési kapacitásának erősítésére, átfogó szerkezeti reformokra, valamint más fontos intézkedésekre kell kiterjedniük. A részletes pénzügyi feltételeket a Bizottság a hitelmegállapodásban rögzíti.(6) A támogatást indokolt a közvetlen likviditási nyomás csökkentése céljából nyújtani, a banki ágazat erősítése révén a hosszú távú stabilitás helyreállítására irányuló politikák, a költségvetési egyensúlyhiány kiigazítása és a versenyképességet javító belső politikák elfogadásának feltételével, a szűk átváltási árfolyamsávnak a jelenlegi középárfolyamon történő fenntartása mellett,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikk(1) A Közösség középtávú hitelt bocsát Lettország rendelkezésére legfeljebb 3,1 milliárd EUR összegben, legfeljebb öt éves átlagos futamidővel.(2) A Közösség pénzügyi támogatása a határozat hatálybalépését követő első napon kezdődő három éven belül vehető igénybe.2. cikk(1) A támogatást a Bizottság kezeli oly módon, hogy az megfeleljen Lettország vállalásainak és a Tanács ajánlásainak. Ezeket a feltételeket egyetértési megállapodásba kell foglalni. A részletes pénzügyi feltételeket a Bizottság a hitelmegállapodásban rögzíti.(2) A Bizottság a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal együttműködve rendszeres időközönként megvizsgálja, hogy teljesülnek-e a támogatáshoz kapcsolódó gazdaságpolitikai feltételek. A Bizottság folyamatosan tájékoztatja a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot a felvett hitelek refinanszírozásának és a pénzügyi feltételek átalakításának lehetőségeiről.(3) Lettország kész arra, hogy további konszolidációs intézkedéseket fogadjon el és hajtson végre a gazdaság stabilizálása céljából, amennyiben a támogatási program során ilyen intézkedések válnak szükségessé. A lett hatóságok ezeknek a további intézkedéseknek az elfogadása előtt előzetesen konzultációt folytatnak a Bizottsággal.3. cikk(1) A közösségi pénzügyi támogatást a Bizottság legfeljebb hat részletben bocsátja Lettország rendelkezésére, ezek nagyságát az egyetértési megállapodásba foglalják.(2) Az első részletet a hitelmegállapodás és az egyetértési megállapodás hatálybalépésétől függően szabadítják fel.(3) Amennyiben a hitel finanszírozása megköveteli, úgy meg kell engedni, hogy a legmagasabb hitelminősítéssel rendelkező felek bevonásával kamatlábcsere-ügyletek körültekintő alkalmazására kerüljön sor.(4) A Bizottság a további részletek felszabadításáról a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményének kikérése után dönt.(5) Az egyes további részletek folyósítására akkor kerül sor, ha kielégítően végrehajtják a lett kormány új, a konvergenciaprogramba is beemelt gazdasági programját (gazdasági stabilizációs és növekedésélénkítő program), és legfőképpen az egyetértési megállapodásba foglalt különös gazdaságpolitikai feltételeket. E feltételek közé tartozik többek között:a) világosan megfogalmazott középtávú költségvetési program elfogadása, amelynek célja az államháztartási hiány csökkentése oly módon, hogy az 2011-re ne haladja meg a Szerződés szerinti, a GDP 3%-ának megfelelő referenciaszintet.b) a 2009-re szóló, a 2008. december 12-én elfogadott pótköltségvetéssel módosított (és 2009 első negyedévében részletesen módosítandó) költségvetés végrehajtása, amely a GDP 5%-ánál nem magasabb államháztartási hiányt tűz ki célul.c) a 2008. novemberi 14-i költségvetéshez képest az állami szektorbeli átlagbérek nominális értéken körülbelül 15%-kal történő csökkentése 2009-ben, valamint további 2%-kal 2010–2011-ben.d) 2009 során a foglalkoztatás legalább 5%-kal történő csökkentése az állami szektorban és a helyi önkormányzatoknál.e) a költségvetési eljárások tervezésének és végrehajtásának erősítése költségvetési keret és költségvetési reformtörvény elfogadásával.f) világos és átlátható bérfizetési rendszer bevezetése a közvetlenül a közigazgatásban foglalkoztatottak számára, és a közigazgatási intézményekre kiterjedő, egységes emberierőforrás-tervezési és kezelési rendszer létrehozása.g) a szélesebb banki ágazat közép- és hosszabb távú stabilitásának biztosítására szolgáló mechanizmusok kialakítása, amelyek felügyeleti, prudenciális és monetáris politikai intézkedések széles körét tartalmazzák. Ezen intézkedések várhatóan fenntartható szintre korlátozzák majd a hitelnövekedést, és lehetővé teszik, hogy ne kelljen túlzott mértékben biztosíték nélküli külföldi finanszírozásra támaszkodni. Célzott vizsgálatokat kell folytatni a bankrendszerben annak biztosítására, hogy minden bank fizetőképes és megfelelően tőkésített legyen.h) a magánszektorbeli adósságok átalakítására vonatkozó megfelelő intézkedések. Meg kell erősíteni a fennálló adósságok esedékesség és pénznem szempontjából történő átalakításához szükséges megfelelő jogalapot. A fizetésképtelenségi eljárások megkönnyítésének és a szanálási tervek gyors végrehajtásának szintén elsőbbséget kell élveznie.i) annak biztosítása, hogy a Parex Bank fennmaradó kisebbségi részvényesei ne húzhassanak hasznot a bank konszolidációjából, valamint a pénzügyi stabilitást növelő intézkedések a Parex Bank teljes államosítása útján.j) a lisszaboni stratégia keretében támogatott és Lettország nemzeti reformprogramjában végrehajtott szerkezeti reformintézkedések, így többek között aktív munkaerő-piaci és élethosszig tartó tanulási politikák, a magángazdaság piaci szereplőinek nagyobb fokú részvétele a kutatási-fejlesztési (K+F) és innovációs tevékenységekben, exportösztönző intézkedések és a vállalkozások igazgatási terheinek megszüntetése.k) uniós társfinanszírozású projektek tervezett szintű végrehajtása révén javuljon a szállítható javak ágazatának hozzájárulása a gazdasági növekedéshez.l) azon társaságok és vállalkozók finanszírozáshoz való hozzáférésének javítását szolgáló intézkedések, akiknek a strukturális alapokhoz benyújtott pályázatát elfogadták, vagy akik tervezhetik, hogy pályázatot nyújtanak be a strukturális alapokhoz.Ennek a határozatnak a Lett Köztársaság a címzettje. Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzé kell tenni.Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.a Tanács részérőlaz elnökA KÖLTSÉGVETÉSRE GYAKOROLT HATÁSRÓL SZÓLÓ KIMUTATÁS(vö. a belső szabályzat 16. cikkével)SZAKPOLITIKAI TERÜLET: 01. CÍM – GAZDASÁGI ÉS PÉNZÜGYEKTEVÉKENYSÉG: PÉNZÜGYI MŰVELETEK ÉS ESZKÖZÖKINTÉZKEDÉS MEGNEVEZÉSE: LETTORSZÁGNAK NYÚJTANDÓ EURÓPAI UNIÓS KÖZÉPTÁVÚ PÉNZÜGYI TÁMOGATÁS1. A JAVASLAT CÍME: ÉRINTETT KÖLTSÉGVETÉSI MEGNEVEZÉSEK ÉS CÍM01 04 01 01 A fizetési mérleg támogatására felvett közösségi kölcsönökre vonatkozó európai közösségi garancia2. JOGALAP:119. cikk; a 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendelet.3. A PÉNZÜGYI ÉV ÁTFOGÓ ADATAI (EURÓBAN)Itt látható az Európai Unió által vállalt garancia szerkezete. Segítségével a Bizottság képes lehet az adósság (tőkeösszeg, kamatok és egyéb költségek) visszafizetésére, ha az adós (Lettország) esetleg nem teljesítene.A költségvetési garanciát tükröző („p.m.” jelzetű) költségvetési tétel csak akkor aktiválódik, ha a garanciát ténylegesen lehívják. A költségvetési garanciát rendes körülmények között várhatóan nem hívják le.3a – TárgyévNem alkalmazandóKötelezettségvállalási előirányzatok |Eredeti előirányzat a pénzügyi évre (költségvetés) |Előirányzatok átcsoportosítása |További előirányzat |Összes előirányzat |Más munkaprogram által már elkülönített előirányzatok |Rendelkezésre álló egyenleg |Összeg a javasolt tevékenység esetében |3b – Átvitt összegekNem alkalmazandóKötelezettségvállalási előirányzatok |Átvitt összegek |Más munkaprogram által már elkülönített előirányzatok |Rendelkezésre álló egyenleg |Összeg a javasolt tevékenység esetében |3c – Következő pénzügyi évNem alkalmazandóKötelezettségvállalási előirányzatok |Eredeti előirányzat a pénzügyi évre (költségvetés) | p.m. |Előirányzatok átcsoportosítása |További előirányzat |Összes előirányzat |Más munkaprogram által már elkülönített előirányzatok |Rendelkezésre álló egyenleg |Összeg a javasolt tevékenység esetében | p.m. |4. AZ INTÉZKEDÉS LEÍRÁSAA javasolt, Lettországnak nyújtandó középtávú pénzügyi támogatás 3,1 milliárd EUR összegű közösségi hitelből áll (ezt a Közösség a nemzetközi tőkepiacokon történő hitelfelvétellel fedezi). A támogatást egy nemzetközi finanszírozási csomaggal összefüggésben nyújtják, amelynek az IMF 1,5 milliárd SDR (mintegy 1,7 milliárd EUR) összegű – rendelkezésre állási megállapodás keretében adott – hitele is részét képezi. A skandináv országok 1,8 milliárd euróval járulnak hozzá, és Észtország, a Cseh Köztársaság, Lengyelország és az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank is kötelezettséget vállalt összesen 0,5 milliárd euróra.A segítségnyújtás a Lettország támogatására való készséget tükrözi, amelynek tőke- és pénzügyi piacai jelentős nyomás alá kerültek a fellendülőben levő piacokkal szembeni piaci hangulat általános romlása miatt. A Lettországnak nyújtandó középtávú közösségi pénzügyi támogatás célja a közvetlen likviditási nyomás csökkentése, a banki ágazat erősítése révén a hosszú távú stabilitás helyreállítása, a költségvetési egyensúlyhiány kiigazítása, valamint a versenyképességet javító belső politikák elfogadása, a szűk árfolyamsáv fenntartása mellett. Az így támogatott gazdaságpolitikai csomag azonnali és tartós költségvetési konszolidációt, átfogó bankkonszolidációs stratégiát, a szabályozó hatóságok válságkezelési kapacitásának erősítését, átfogó szerkezeti reformokat, valamint más fontos intézkedéseket tartalmaz.A Bizottság által a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság bevonásával kezelt támogatás biztosíthatja, hogy az Európai Unió továbbra is közvetlenül részt vehessen a lettországi gazdaságpolitika formálásában, és hogy az említett politikák megfeleljenek Lettország európai uniós vállalásainak és a Tanács ajánlásainak, különös tekintettel a nemzeti reformprogram végrehajtására és a konvergenciaprogramra.A Közösség által a Lettországnak nyújtandó támogatás finanszírozása céljából tőkepiacokon vagy pénzügyi intézményektől felvett hiteleket közösségi garancia fedezi. A hitelt tőkepiacon vagy pénzügyi intézményektől veszik fel. A Lettországnak nyújtandó hitelek tőkeösszege 3,1 milliárd EUR.Az Európai Unió által vállalt garancia szerkezete lehetővé teszi, hogy Lettország nemteljesítése esetén a Bizottság képes legyen az adósság visszafizetésére.Annak érdekében, hogy kötelezettségeinek eleget tudjon tenni, a Bizottság igénybe veheti készpénztartalékait az adósság átmeneti fedezésére. Ebben az esetben a Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 2000/597/EK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló, 2000. május 22-i 1150/2000/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 130., 2000.5.31., 1. o.) 12. cikke alkalmazandó.5. AZ ELFOGADOTT SZÁMÍTÁSI MÓDSZERNem alkalmazandó.6. FIZETÉSI ÜTEMTERV (EURÓBAN)Nem alkalmazandó.Megnevezés | Előirányzatok | Kifizetések |n. év | n+1. év | n+2. év | n+3. év | Későbbi pénzügyi évek |n. év |n+1. év |n. év |n+1. év |Összesen |[1] Amely az energiát és a feldolgozatlan élelmiszereket nem tartalmazó általános mutatóként értendő.[2] Lettországban régóta rögzített a nemzeti fizetőeszköz, a lat árfolyama, amelyet 1994-ben az SDR-hez, 2005-től pedig az euróhoz kötöttek. 2005 májusában Lettország belépett az ERM II-be, és egyoldalúan a középárfolyamhoz képest +/-1%-os lebegési sávot állapított meg.[3] Az adat nemzeti módszereken alapul, és nem tartalmazza a helyi önkormányzatokat.[4] E támogatási program elismeri, hogy Lettország 2009-ben a túlzott hiány esetén követendő eljárást fogja alkalmazni.[5] HL L 53., 2002.2.23., 1. o.


title: A Tanács ajánlása (2017. július 11.) Belgium 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Belgium 2017. évi stabilitási programját

text:
               9.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/1

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2017. július 11.)
   Belgium 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Belgium 2017. évi stabilitási programját
   (2017/C 261/01)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Belgiumot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerülne sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott. Az ajánlást az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta. A Tanács 2017. március 21-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás) (3).

               (2)

               Mivel Belgium pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Belgiumnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1–2. ajánlás tükröz.

               (3)

               A Belgiumra vonatkozó 2017. évi országjelentést 2017. február 22-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Belgium által elért eredményeket.

               (4)

               Belgium 2017. április 28-án benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)

               A 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok hatékonyságát és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

               (6)

               Belgium jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik. A 2017. évi stabilitási programja szerint a kormány az államháztartási egyenleget fokozatosan, a 2016-ban a GDP 2,6 %-át kitevő hiányról 2020-ra a GDP -0,1 %-ára tervezi javítani. A középtávú költségvetési célt, azaz a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési pozíciót 2019-re tervezik elérni. Ugyanakkor az újraszámított strukturális egyenleg (5) 2019-re továbbra is a GDP 0,3 %-ának megfelelő hiányt mutat. Miután 2014-ben a GDP csaknem 107 %-ának megfelelő értéken tetőzött, majd 2015-re és 2016-ra a GDP mintegy 106 %-ára csökkent, a GDP-arányos államadósság a 2017. évi stabilitási program szerint 2020-ra várhatóan 99 %-ra csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor 2018-tól kezdődően a hiánycélok eléréséhez szükséges intézkedések nincsenek kidolgozva, ami a Bizottság 2017. tavaszi – változatlan politikát feltételező – előrejelzése szerint hozzájárul a strukturális egyenleg 2018-ra előre jelzett romlásához.

               (7)

               A Bizottság 2017. május 22-én az EUMSZ 126. cikkének (3) bekezdése alapján jelentést adott ki, mivel Belgium 2016-ban nem közelített kellő mértékben az adósságcsökkentési referenciaértéknek való megfeleléshez. Az összes releváns tényező vizsgálata nyomán a jelentés megállapította, hogy az adósságkritériumnak való megfelelés jelenleg teljesítettnek tekinthető. Ugyanakkor 2017-ben további költségvetési intézkedéseket kell hozni a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályának való, 2016 és 2017 tekintetében egyaránt érvényesülő átfogó megfelelés biztosítása érdekében.

               (8)

               A 2017. évi stabilitási program szerint 2016-ban és 2017-ben a menekültek rendkívüli beáramlása és a biztonsági intézkedések jelentős költségvetési hatással jártak, és a program megfelelő adatokkal igazolja e költségvetési többletterhek mértékét és jellegét. A Bizottság szerint a 2016-ban figyelembe vehető többletkiadások a menekültek rendkívüli beáramlásával kapcsolatban a GDP 0,08 %-át, a biztonsági intézkedésekkel összefüggésben pedig a GDP 0,05 %-át tették ki. A biztonsági intézkedéseknek a 2017-ben a 2016-os évhez képest jelentkező többlethatása a jelenlegi becslések szerint a GDP 0,01 %-át teszi ki. Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében és 6. cikkének (3) bekezdésében foglalt rendelkezések lehetőséget adnak e többletkiadások figyelembevételére, mivel a menekültek beáramlása és a terrorfenyegetettség súlyossága kivételes helyzetet jelentenek, ezek jelentős hatással vannak a belga államháztartásra, és a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való átmeneti eltérés engedélyezése nem veszélyeztetné a pénzügyi fenntarthatóságot. Ennek megfelelően, a menekültekkel és a biztonsági intézkedésekkel kapcsolatos többletkiadások figyelembevétele érdekében, a középtávú költségvetési cél eléréséhez 2016-ban szükséges kiigazítás mértékét csökkentette a Bizottság. 2017-et illetően a figyelembe vehető összegekre is kiterjedő végső értékelésre a belga hatóságok által megadott tényadatok alapján, 2018 tavaszán kerül majd sor.

               (9)

               A Tanács 2016. július 12-i ajánlása szerint Belgiumnak 2017-ben a GDP legalább 0,6 %-ának megfelelő éves költségvetési kiigazítást kell végrehajtania a középtávú költségvetési cél elérése érdekében. A Bizottság 2017. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy Belgium 2017-ben némileg el fog térni ettől a követelménytől. Ugyanakkor 2016 és 2017 tekintetében (együttesen nézve) továbbra is fennáll a középtávú költségvetési célhoz vezető, ajánlott korrekciós pályától való jelentős eltérés kockázata. Ez a következtetés akkor sem változna, ha a menekültek rendkívüli beáramlása és a biztonsági intézkedések költségvetési hatása kivonásra kerülne az előírt kiigazítás mértékéből.

               (10)

               Költségvetési helyzetét és különösen adósságállományának szintjét figyelembe véve Belgiumnak 2018-ban további kiigazítást kell végrehajtania középtávú költségvetési célja, a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési pozíció elérése érdekében. A Stabilitási és Növekedési Paktum keretében közösen elfogadott kiigazítási mátrix alapján ez a kiigazítás a nettó elsődleges államháztartási kiadások (6) legfeljebb 1,6 %-os nominális növekedését jelenti 2018-ban. Ez a GDP legalább 0,6 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a veszélye, hogy az ország 2018-ban jelentősen el fog térni az előírt kiigazítástól. Az előrejelzés szerint Belgium várhatóan 2017-ben és 2018-ban sem fog megfelelni az átmeneti adósságszabálynak. A Tanács összességében úgy véli, hogy 2017-től kezdődően további intézkedésekre lesz szükség a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében. Mindazonáltal az 1466/97/EK rendeletben foglaltak szerint a költségvetési tervek és a költségvetés alakulásának értékelése során a konjunkturális körülmények figyelembevételével kell megvizsgálni a tagállamok költségvetési egyenlegét. Amint azt a 2017. évi európai szemeszterről szóló, az országspecifikus ajánlásokat kísérő bizottsági közlemény is nyomatékosítja, a 2018-as költségvetésiterv-javaslat, majd azt követően a 2018-as költségvetési eredmények értékelése során megfelelően figyelembe kell venni azt a célt, amely egy olyan költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozik, amely hozzájárul mind a folyamatban lévő gazdaságélénkülés megerősítéséhez, mind pedig a belga államháztartás fenntarthatóságának biztosításához. Ebben az összefüggésben a Tanács nyugtázza, hogy a Bizottság az 1466/97/EK rendeletben foglaltaknak megfelelő átfogó értékelést kíván végezni, különös tekintettel Belgium konjunkturális helyzetére.

               (11)

               A költségvetés hatékony koordinációja alapvető fontosságú egy olyan szövetségi berendezkedésű tagállamban, mint Belgium, ahol a kiadásokkal kapcsolatos döntések jelentős részét szubnacionális kormányzatok hatáskörébe utalták. A belső koordináció javítására és a gazdasági és monetáris unióbeli stabilitásról, koordinációról és kormányzásról szóló szerződés (a „költségvetési paktum”) átültetésére irányuló kísérlet keretében a szövetségi, a regionális és a települési kormányzatok 2013-ban együttműködési megállapodást kötöttek azzal a céllal, hogy összevont és önálló többéves költségvetési pályákat jelöljenek ki, amelyek nyomon követését a Pénzügyi Államtanácsra bízták. E folyamat keretében azonban nem sikerült hivatalos megállapodásra jutni a költségvetési pályákra vonatkozóan, és nem sikerült a Pénzügyi Államtanács nyomonkövetési hatáskörét garantáló megfelelő biztosítékokat sem kidolgozni. Ily módon a kiigazítási erőfeszítések megosztása tekintetében hiányzó koordináció aláássa az ország egészére vonatkozóan a 2017. évi stabilitási programban meghatározott, a középtávú cél felé mutató pálya megvalósíthatóságát.

               (12)

               A hosszú távú növekedést ösztönző hatása ellenére a közberuházások mértéke európai összehasonlításban rendkívül alacsony, különösen a közkiadások teljes összegéhez viszonyítva. Nem csupán arról van szó, hogy alacsony a közszektorbeli tőkeállomány, hanem a közszektorhoz tartozó infrastruktúra is leromlott. Mivel a költségvetési mozgástér a kormányzat valamennyi szintjén rendkívül szűk, a beruházásokhoz szükséges források biztosítása a közkiadások egészére kiterjedő szerkezetátalakítás függvénye, amelyet a közszolgáltatások és közpolitikák hatékonyságának javításán, továbbá bizonyos kiadási tételek gyors növekedésének megakadályozásán keresztül kell megvalósítani.

               (13)

               Belgium jelentős előrelépést tett bérmegállapítási rendszerének reformja terén. A béralkut szabályozó 1996-os törvény felülvizsgálatának célja azon eredmények megőrzése, amelyeket a bérmegállapítási rendszer modernizálása terén a közelmúltban tett erőfeszítések nyomán a költség-versenyképesség javulása formájában sikerült elérni. A konzervatívabb alapforgatókönyvek és a bérnorma kiszámításába beépített előzetes kiigazítások révén a megreformált keret jelentős előrelépést jelent Belgiumnak az euroövezeten belüli legfontosabb kereskedelmi partnereihez viszonyított költség-versenyképessége javítása terén. A reform ezenkívül nagyobb garanciát nyújt arra vonatkozólag, hogy a kormánynak a nem bérjellegű munkaerőköltségek csökkentésére irányuló intézkedései érdemben segítsék a költség-versenyképességet, egyúttal megnöveli a kormány abban betöltött szerepét, hogy megelőzze a túlzott infláció hatására kibontakozó, a költség-versenyképességre nézve káros tendenciákat. A kollektív tárgyalásokra vonatkozó keret a bér- és termelékenységi tendenciáknak, továbbá a versenyképesség egyéb költség- és nem költségalapú tényezőinek a Központi Gazdasági Tanácsban képviselt szociális partnerek általi szoros figyelemmel kíséréséről rendelkezik. Tekintettel arra, hogy a bérek alakulása továbbra is számos ágazatban az infláció függvénye, egyúttal figyelembe véve a Belgium és a szomszédos országai közötti összehasonlításban egyre szélesedő inflációs különbséget, a fajlagos munkaköltség változásait továbbra is szoros figyelemmel kell kísérni az európai szemeszter keretében.

               (14)

               Némi előrelépés tapasztalható a munkaerőpiac működése terén. A magasabb nyugdíjkorhatár és az előrehozott nyugdíjba vonulás további korlátozásai a munkában maradásra vagy a munkába való visszatérésre ösztönzik az idősebb embereket. Az adóék fokozatos csökkentése hozzájárult a foglalkoztatási ráta növeléséhez. Jelentős volt a munkahelyteremtés, amelyet a gazdasági növekedés és a javuló költség-versenyképesség hajtott. A munkahelyteremtésben a munkát terhelő adók csökkentése és a bérek visszafogása is tükröződik, melyek révén javult a belga vállalkozások költség-versenyképessége. Mindazonáltal jó néhány strukturális hiányosság továbbra is fennáll. A munkanélküliségből vagy inaktivitásból a foglalkoztatásba való átmenet mutatói alacsonyak, és a teljes foglalkoztatási rátát továbbra is lerontja egyes meghatározott csoportok gyenge teljesítménye. Ezen csoportok közé tartoznak az alacsony képzettségűek, a fiatalok, az idősebb munkavállalók és a migráns háttérrel rendelkezők, azaz az Unión kívül született munkavállalók és a második generációs bevándorlók is. A migráns háttérrel rendelkező személyek foglalkoztatási mutatói – a további egyéni jellemzőknek megfelelő kiigazítással együtt is – a legrosszabbak közé tartoznak az Európai Unióban. Az Unión kívül született személyek esetében a foglalkoztatási különbség a legmagasabb az Unióban: a 20–64 év közötti korcsoportban foglalkoztatási rátájuk 2016-ban 49,1 %-volt, szemben a belgiumi születésű személyek 70,2 %-os rátájával, és a mutató értéke még alacsonyabb (39,1 %) volt az Unión kívül született nők esetében. Az Unión kívül született lakosok esetében a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitettek aránya 50,7 % volt 2015-ben, míg a belga születésű személyek esetében 17 %. Az egyes népességcsoportok közötti számottevő foglalkoztatási különbségek továbbra is a munkaerő krónikus kihasználatlanságát eredményezik. Jóllehet megvalósítás alatt vannak a foglalkoztatást ösztönző programok racionalizálására és testre szabására irányuló regionális szintű reformok, a szakpolitikai döntések költséghatékonyságát rendszeres időközönként ellenőrizni kell. A célcsoportokra irányuló szakpolitikai intézkedéseknek lehetnek előre nem látható és kiszorító hatásai is. A célzott szakpolitikai intézkedések hatékonyságának további kulcsfontosságú feltétele, hogy a különböző politikai szintek között és az adott szinteken belül működjön a koordináció és a kommunikáció. Az alacsonyabb bérek után fizetendő közterhek – ideértve a társadalombiztosítási járulékokat is – és a szociális ellátásoknak a munkaerőpiacra való belépéssel egyidejűleg történő megvonása vagy a munkaidő növelése inaktivitáshoz vagy szegénységi csapda kialakulásához vezethet.

               (15)

               Az oktatás és képzés területén sikerült némi előrelépést elérni az egyenlőség, a kulcskompetenciák és az oktatás minőségének javítására irányuló reformok terén. Annak ellenére azonban, hogy nemzetközi összehasonlításban a 15 éves diákok átlagos teljesítménye jó, a legjobban teljesítők aránya csökkent, míg a gyengén teljesítők aránya nőtt. Ezen túlmenően a társadalmi-gazdasági háttérhez kapcsolódó oktatási egyenlőtlenségek mértéke meghaladja az Unió és az OECD átlagértékeit. A migráns háttér alapján mutatkozó teljesítménybeli eltérés szintén jelentős, és a második generáció – a társadalmi-gazdasági hátteret is figyelembe véve – csak alig valamivel teljesít jobban, mint az első. Az oktatási egyenlőtlenségek kezelése tehát az oktatási rendszeren túlmutató átfogó szakpolitikai intézkedéseket tesz szükségessé. A tanulólétszám erőteljes növekedése, különösen a migráns háttérrel rendelkező tanulók vonatkozásában (akiknek az aránya a 2012-ben mért 15,1 %-ról 2015-re 17,7 %-ra nőtt) még tovább fogja súlyosbítani az oktatási egyenlőség kérdését. Tovább nehezíti a helyzetet, hogy Belgiumban hiány mutatkozik tanárokból, ráadásul a tanárok nem mindig kapnak megfelelő felkészítést és támogatást ahhoz, hogy meg tudjanak birkózni az egyre heterogénebb tanulóközösség okozta nehézségekkel. Ennek legfőbb okai abban keresendők, hogy nehéz a legalkalmasabb diákokat és jelentkezőket a tanári pálya felé vonzani, magas a pályát elhagyó kezdő tanárok aránya, továbbá a tanárok egy része tanítási feladatokra nem áll rendelkezésre. Emellett jelenleg Belgiumban a tanári alapképzés hossza 3 év, amely viszonylag rövidnek tekinthető. Az oktatási és képzési reformok kulcsfontosságúak az alacsony képzettségű fiatalok munkaerőpiaci részvételének javítása és a tudásintenzív gazdaságba való átmenet támogatása szempontjából.

               (16)

               A versenyképesség nem költségalapú dimenziója terén továbbra is javulásra van szükség. E tekintetben alapvető fontosságú a fokozottabb termelékenységjavulás és a tudásalapú tőkébe való nagyobb volumenű beruházás, amelynek elsősorban a digitális technológiák elsajátítására kell irányulnia. Bár az állami kutatási rendszer magas színvonalú, ahhoz, hogy jobb legyen az innovációs teljesítmény, fokozni kell a tudásáramlást a kevésbé termelékeny ágazatokban. A szövetségi szintű szervezetek mindegyike elismeri ennek szükségességét, és az elmúlt években különböző stratégiákat és intézkedéseket dolgoztak ki az innováció előmozdítása érdekében. Mindazonáltal az ilyen jellegű előrelépés érdekében további intézkedésekre lenne szükség az innováció keretfeltételeinek javítása terén. Úgy tűnik továbbá, hogy a hatékonyság és az eredményesség tekintetében lenne mit javítani a kutatásra és innovációra fordított közfinanszírozású belgiumi támogatások terén, különösen ami az esetleges kiszorítási hatásokat és általában a rendszer további egyszerűsítését illeti.

               (17)

               Korlátozott előrelépés történt a kiskereskedelmi vállalkozások működésére és létrehozására vonatkozó korlátozások megszüntetése terén. A kiskereskedelmi egységek létrehozásával kapcsolatos hatásköröknek a regionális szintre történő áthelyezésével járó, hatodik állami reform nyomán új regionális szintű törvényeket hoztak, amelyekkel egyszerűsödött az engedélyezés adminisztratív eljárása. Ugyanakkor bizonyos rendelkezések meglehetősen tág keretek között értelmezhetők, ami miatt felmerül a piacra lépés indokolatlan akadályozásának kockázata. A fogyasztói árak továbbra is magasabbak, mint a környező országokban, és a különbség meghaladja a magasabb munkaerőköltségekkel magyarázható mértéket. Ezen kérdések kezelése átfogó stratégiát tenne szükségessé, amely biztosíthatná, hogy a fogyasztók élvezhessék a versenypiac és az alacsonyabb árak előnyeit.

               (18)

               Belgiumban a hálózatos iparágak és egyes szellemi szabadfoglalkozások szigorú szabályozása korlátozza a versenyt, különösen az ingatlanügynökök, az építészek és a könyvelők esetében. Az építészek esetében az akadályok – egyéb követelmények mellett – a részesedési és társasági formára vonatkozó korlátozásokat jelentenek egyéb követelmények mellett; a számviteli tevékenységet végzők esetében az összeférhetetlenségi szabályok kizárják bármely egyéb gazdasági tevékenység egyidejű folytatását; az ingatlanügynökök esetében pedig korlátozva van a szakmai hozzáférés, továbbá a részesedésre és a szavazati jogokra vonatkozó korlátozások érvényesülnek. Ezen akadályok leépítése fokozhatná a versenyt, így több vállalkozás lépne be a piacra, aminek előnyeit a fogyasztók az alacsonyabb árak révén élvezhetnék. A Bizottság 2017 januárjában egy javaslatcsomagot terjesztett elő a szolgáltatási piacokon fennálló akadályok kezelésére. Ez a csomag különböző, Belgiumnak címzett ajánlásokat tartalmaz az említett kihívások kezelésére.

               (19)

               A beruházások elmaradása különösen súlyosan érezteti hatását a közlekedési hálózatoknál. Egyre nagyobb problémát jelent a csúcsidőbeli forgalmi torlódás, ami kevésbé vonzóvá teszi az országot a külföldi befektetők számára, és jelentős gazdasági és környezeti költségekkel jár. Belgium ezenkívül súlyos légszennyezési problémákkal küzd, és várhatóan nem lesz képes teljesíteni az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentésére vonatkozó 2020-as célját, amelynek értelmében a 2005. évihez képest 15 %-kal csökkentené a kibocsátást. Mindazonáltal – a meglévő rugalmassági rendelkezések igénybevételével – nagy valószínűséggel teljesíteni tudja majd az uniós éghajlat-politikai jogszabályok szerinti kötelezettségvállalásait. A legsürgetőbb feladat az alapvető vasúti és közúti infrastruktúra felfejlesztése, és a fő gazdasági központok közötti hiányzó kapcsolatok megteremtése. Ugyanakkor fontos kezelni a csúcsidőbeli torlódást a tömegközlekedési szolgáltatások javítása, a forgalomirányítás optimalizálása és a piac torzulásainak, valamint a káros adóügyi ösztönzőknek, így például a vállalati autók kedvező kezelésének a megszüntetése révén. Egy másik kihívás a belföldi villamosenergia-termelés megfelelősége és általánosságban az energiaellátás biztonsága. A több nukleáris létesítményben is bekövetkező előre nem tervezett üzemszünetek aggályokat vetettek fel a villamosenergia-kereslet és -kínálat közötti egyensúly biztosításának módját illetően, ugyanakkor a nukleáris létesítmények fokozatos leszerelésére vonatkozó, ismétlődően módosuló ütemterv változatlanul olyan környezetet teremt, amely nem kedvez a hosszú távú beruházási döntéseknek. Noha a rövid távú ellátási kockázatok mérséklődtek, elsősorban a stratégiai tartalék növelésének köszönhetően, és némi előrelépés történt az összeköttetések bővítése terén, a hosszabb távú beruházási szükségletek még mindig számottevőek. Az összeköttetések további bővítése mellett intelligens energiahálózatokra van szükség a keresletoldali szabályozás kialakítása érdekében. Az energiaágazatbeli projektek jelentős átfutási ideje és az elkövetkező évtizedben a helyettesítő kapacitás iránti megnövekedett igény miatt gyors intézkedésre van szükség, különösen egy olyan alkalmas jogi keret formájában, amely elősegíti a rugalmas kapacitások kiépítését is (azaz a termelés, a tárolás és a keresletoldali szabályozás terén).

               (20)

               Belgium tett némi előrelépést az adórendszer megreformálása terén, főként az adóknak a munkáról más adóalapokra történő áthelyezésével, ami fokozatosan csökkenti a munka adóékét. A munkát terhelő adókat – ideértve a társadalombiztosítási járulékokat is – több lépésben csökkentik 2016 és 2020 között. Kezdenek testet ölteni a megvalósítás alatt lévő adóreform hatásai. Ettől függetlenül az adórendszer továbbra is összetett, amelyben az egyedi mentességek, levonások és csökkentett adókulcsok erodálják az adóalapokat. Ezek némelyike bevételkieséssel, gazdasági torzulásokkal és számottevő adminisztratív teherrel jár. Az adórendszer átalakítása nem tűnik költségvetési szempontból semlegesnek, mivel a munkát terhelő adók csökkentését csak részben ellentételezték más adók – többek között fogyasztási adók – emelésével. Az adórendszer kialakítása terén továbbra is jelentős javulás lenne elérhető az adóalapok további szélesítésével, ami alacsonyabb adókulcsokat tenne lehetővé, és kevesebb lenne a torzulás. Jelentős potenciál rejlik a „zöld” adóreformban, ami többek között a vállalati autók és üzemanyagkártyák jelenlegi kedvező adóügyi megítélésére vezethető vissza. A jelenlegi szabályozás akadályozza a további előrelépést a forgalmi torlódások, a légszennyezés és az üvegházhatásúgáz-kibocsátás kezelése terén. A kormány kilátásba helyezte a vállalati autók adóztatási rendszerének megváltoztatását, de ez a reform valószínűleg csak korlátozott környezeti előnyökkel járna.

               (21)

               A 2017. évi európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Belgium gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2017. évi stabilitási programot és a 2017. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Belgiumnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Belgium fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (22)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a 2017. évi stabilitási programot, és arról alkotott véleményét (7) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Belgium 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel összhangban 2018-ban hajtson végre jelentős költségvetési kiigazítást, figyelembe véve, hogy erősíteni kell a folyamatban lévő gazdaságélénkülést és biztosítani kell Belgium államháztartásának fenntarthatóságát. A rendkívüli bevételeket – például a vagyonelemek értékesítéséből származó bevételeket – használja fel az államháztartás adósságának csökkentésére. Jusson megállapodásra a költségvetési célok kormányzati szintek közötti megosztásának számon kérhető rendszeréről, és biztosítsa a független költségvetési monitoringot. Szüntesse meg a torzító hatású adókiadásokat. Az infrastrukturális beruházásokhoz, így többek között a közlekedési infrastruktúrához szükséges források előteremtése érdekében javítson a közkiadások összetételén.

               2.

               Biztosítsa a leginkább hátrányos helyzetű csoportok, köztük a migráns háttérrel rendelkező személyek egyenlő hozzáférését a minőségi oktatáshoz, szakképzéshez és a munkaerőpiachoz.

               3.

               Mozdítsa elő a tudásalapú tőkébe való befektetést, különösen a digitális technológiák átvételét ösztönző intézkedésekkel és az innováció terjesztésével. Fokozza a versenyt a szakmai szolgáltatások piacán és a kiskereskedelemben, javítsa a piaci mechanizmusok működését a hálózatos iparágakban.

      Kelt Brüsszelben, 2017. július 11-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         T. TÕNISTE

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

      (3)  HL C 92., 2017.3.24., 1. o.

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (5)  A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

      (6)  A nettó államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési ellátásokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A törvényben előírt diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve bevételnövelést figyelembe veszik. A bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket nettósítják.

      (7)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


Ajánlás a Tanács határozata az Európai Közösséget létrehozó szerződés 104. cikke (6) bekezdése alapján Olaszországban a túlzott hiány meglétéről


				|

		52013DC0366

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Luxemburg 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Luxemburg 2012-2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2013/0366 final - 2013/ () */

Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Luxemburg 2013. évi nemzeti
reformprogramjáról
és Luxemburg 2012-2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programjának
tanácsi véleményezéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke
(2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[3],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács
2010. március 26-án elfogadta az Európai Bizottság „Európa 2020”
elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a
növekedést és foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló
javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít,
amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa
lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.
(2)       A Bizottság javaslatai
alapján a Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió
gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást
(2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot[4], melyek együtt alkotják az
„integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti
gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált
iránymutatásokat.
(3)       Az állam-, illetve
kormányfők 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és
Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges
ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és
euróövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó
intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az
Európa 2020 stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások
végrehajtása iránt.
(4)       A Tanács
2012. július 6-án ajánlást fogadott el Luxemburg 2012. évi nemzeti
reformprogramjáról, valamint véleményezte Luxemburg 2011–2015-ös időszakra
vonatkozó, aktualizált stabilitási programját.
(5)       A Bizottság 2012. november
28-án elfogadta az éves növekedési jelentést[5],
amely elindítja a gazdaságpolitikai koordináció 2013. évi európai szemeszterét.
Ugyancsak 2012. november 28-án a Bizottság a makrogazdasági
egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló 1176/2011/EU
rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[6], amelyben Luxemburgot nem
sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra
kerül sor.
(6)       Az Európai Tanács
2013. március 14-én elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési
konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló
prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedésbarát költségvetési
konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak
történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a
versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi
következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(7)       Luxemburg
2013. április 26-án benyújtotta a 2012–2016-os időszakra
vonatkozó, 2013. évi stabilitási programját és 2013. évi nemzeti
reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két
program értékelésére egyidejűleg került sor.
(8)       A 2013. évi stabilitási
programnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács
úgy véli, hogy a programban szereplő költségvetési előrejelzéseket
alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Mindenekelőtt a
programban szereplő, 2013-ra vonatkozó forgatókönyv majdnem teljesen
megfelel a Bizottság 2013. tavaszi előrejelzésének, míg a 2014-re
vonatkozó annál valamivel optimistább. A hiányra vonatkozó középtávú
előrejelzések kissé optimista, a potenciális növekedés feletti növekedési
forgatókönyv alapján készültek. A programban vázolt költségvetési stratégia
célja a hiány csökkentése a GDP 0,8 %-ának megfelelő 2012. évi
értékről 2014-re a GDP 0,6 %-ára. Az előrejelzések szerint
azonban a programidőszak későbbi éveiben a hiány növekszik, 2015-ben
és 2016-ban is a GDP 1,3 %-ára. Ez az elektronikus szolgáltatásokra
vonatkozó, 2015. január 1-jén hatályba lépő új, az uniós előírásoknak
való megfelelést biztosító héaszabályok bevezetésének a következménye. E
szabályok alapján az elektronikus kereskedelemből keletkező
héabevételeket a szolgáltató tartózkodási helye szerinti országból a fogyasztó
tartózkodási helye szerinti országba továbbítják. A hatóságok becslése szerint
az új szabályok miatt a héából származó adóbevételek a GDP 1,4 %-ával
csökkennek. A kormány már bejelentette az általános héakulcs növelését annak
érdekében, hogy a bevételkiesés egy részét pótolni lehessen. A 2013. évi
stabilitási program megerősíti a GDP 0,5 %-át kitevő
strukturális többletre vonatkozó korábbi középtávú költségvetési célt. A
középtávú költségvetési cél összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum
követelményeivel. Mind a Bizottság 2013. évi tavaszi előrejelzése, mind a
programban szereplő (újraszámított) strukturális költségvetési egyenleg
alapján 2012-ben Luxemburg várhatóan a GDP 0,1 %-át kitevő
strukturális többletet fog elérni, ami elmarad a középtávú költségvetési
céltól, majd az előrejelzés szerint 2013-ban megvalósítja a célt.
Mindazonáltal az előrejelzés szerint Luxemburg 2014-től a GDP
0,3 %-ának megfelelő mértékben újra eltér középtávú költségvetési
céljától, és az eltérés 2015-ben és 2016-ban még nagyobb lesz. A nemzeti
hatóságok megerősítették azt a céljukat, hogy a nagyobb mozgástér
biztosítása érdekében legkésőbb 2017-ben újra teljesítsék a középtávú
költségvetési célt. A GDP 20,8%-át kitevő 2012. évi bruttó államadósság
jóval a Szerződésben meghatározott referenciaérték alatt van.
(9)       Luxemburg az elmúlt években a
GDP 3 %-ának megfelelő küszöbérték alatt tudta tartani a hiányt, így
elkerülte a túlzotthiány-eljárás elindítását. Ez inkább a magasabb
bevételeknek, mintsem a kiadások visszafogásának volt köszönhető.
Konkrétan, a becslések szerint az államháztartási kiadások növekedési rátája –
a diszkrecionális bevételi intézkedéseket figyelmen kívül hagyva – 2012-ben
jelentősen meghaladta a Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott
kiadási referenciaértéket. A becslések szerint az államháztartási kiadások
növekedési rátájának eltérése a kiadási referenciaértéktől a GDP
1,3 %-ának felel meg, tehát az 1466/97/EK rendeletben meghatározott
0,5 %-os küszöb fölött van. Azonban ezt az eltérést csak átfogó értékelés
alapján, egyéb tényezők figyelembevételével lehet minősíteni: i.
2012-ben a hiány strukturális értelemben csak a GDP 0,2 %-át kitevő
mértékben romlott; ii. Luxemburg gazdasága az ország kis mérete és
nyitottságának mértéke miatt rendkívül volatilis; valamint iii. a Bizottság
2013. tavaszi előrejelzése alapján Luxemburgnak már 2013-ban el kell érnie
középtávú költségvetési célját. Ezek a tényezők mind arra utalnak, hogy az
eltérés nem strukturális jellegű. A luxemburgi államháztartás által
beszedett bevételek erős ingadozása azonban, bár eddig a tervezettnél
magasabb bevétel volt jellemző, kockázatot jelent az államháztartás
fenntarthatósága szempontjából. E kockázatok jobb kezelése érdekében mind az
adósság, mind a kiadások korlátozására irányuló intézkedéseket jogszabályba
kell foglalni. Emellett meg kell állapítani, hogy mely testület végzi az
ellenőrzést és meg nem felelés esetén előre meghatározott
intézkedéseket kell foganatosítani. A fent említett héa-intézkedéscsomag 2015.
január 1-jei hatálybalépése és annak az adóbeszedésre gyakorolt erősen
negatív hatása alátámasztja annak fontosságát, hogy Luxemburg középtávú
költségvetési keretet vezessen be. Konkrétabban, ez rendkívül óvatos
költségvetési pályát tesz szükségessé 2014-ben.
(10)     Jelenleg az adóbevételek
kevesebb mint harmada származik fogyasztási adókból, ez részben az alacsony
általános héakulcs és a kedvezményes héakulcsok következménye. A kedvezményes
héakulcs alá tartozó áru- és szolgáltatáskategóriák száma tekintetében Luxemburg
az Unióban az első helyen van. A héamentességet élvező
nagyméretű pénzügyi ágazat jelenléte szintén hozzájárul ahhoz, hogy a
héabevétel GDP-hez viszonyított aránya alacsony. Összességében Luxemburgnak
rendelkezésére áll mozgástér ahhoz, hogy az általános héakulcs kiterjesztésével
növelje bevételeit. Emellett a luxemburgi társaságiadó-rendszerre az
eladósodottság irányába ható adókedvezmény jellemző, ami hozzájárul ahhoz,
hogy a magánadósság GDP-hez viszonyított aránya magas.
(11)     A 2012 decemberében elfogadott
luxemburgi nyugdíjreform még csak a helyes irányba tett első lépésnek
tekinthető. Luxemburgnak a költségvetési rés megszüntetéséhez – még az
elfogadott nyugdíjreform legtöbb aspektusának figyelembevételével is – az
elsődleges egyenleg GDP-arányosan 8,6 százalékpontos, tartós javulását
eredményező, a fenntarthatóságot erősítő hosszú távú
szakpolitikákat kell végrehajtania. Luxemburgnak ezért folytatnia kell a
nyugdíjreformot. A nyugdíjkiigazítás reálbér-növekedésen alapuló felső határának
bevezetése növelné a nyugdíjtartalékokat, a törvényes nyugdíjkorhatárnak a
várható élettartamhoz történő igazítása pedig hozzájárulna a
nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságának biztosításához. Emellett vissza
kell szorítani az előrehozott nyugdíjazási lehetőségeket, és vonzóvá
kell tenni a minimális nyugdíjkorhatáron túli munkavégzést. Továbbá a tartós
ápolás-gondozás kiadásainak a költségvetés fenntarthatóságára gyakorolt hatása
az előrejelzések szerint 2,1 százalékponttal járul hozzá a luxemburgi
fenntarthatósági réshez. Luxemburgban uniós átlagban magas az idősek és az
eltartottak számának várt növekedése.
(12)     Luxemburgban a termelékenység
jelenleg meglehetősen magas. Ugyanakkor a termelékenységnövekedés számára
nyitva álló mozgástér csökken. Ezért a bérek és a termelékenység jobb
összekapcsolásának biztosítása révén korlátozni kell a fajlagos
munkaerőköltségek növekedését. Luxemburg a bérindexálási rendszer
módosítása révén intézkedéseket tett, hogy 2012 és 2014 között mérsékelje a
bérnövekedést. Ez a reform azonban csupán átmeneti, és nem garantálja, hogy a
bérek később a termelékenységgel összhangban alakulnak. A termelékenység
gazdasági ágazatonként eltérő és szintje a pénzügyi szektorban csaknem
duplája a gazdaság más területein jellemző szintnek. 2015-től kezdődően
Luxemburg versenyképessége szempontjából komoly kockázatot jelent, ha az
automatikus indexálási rendszert újra a megszokott módon alkalmazzák. Ezért
további intézkedéseket kell tenni a bérmegállapítási rendszer tartósabb
reformja céljából annak érdekében, hogy a jövőben el lehessen kerülni a
versenyképesség további romlását.
(13)     Luxemburg gazdasága
erősen függ a pénzügyi szektortól, amely a teljes hozzáadott érték mintegy
30 %-át és a beszedett fiskális bevételek 25 %-át termeli. Az ország
jövőbeli versenyképességének megőrzéséhez a még kiaknázatlan
alternatív kompetenciák fejlesztésére lenne szükség. Azonban a luxemburgi
kutatási és innovációs rendszer továbbra is nagyon gyenge és az ország távol
van attól, hogy 2020-ra elérje a K+F-intenzitásra vonatkozóan kitűzött
célját. Az állami kutatóintézetek és a vállalkozások közötti
együttműködést jelző mutató tekintetében Luxemburg teljesítménye
jóval elmarad az uniós átlagtól, ami azt tükrözi, hogy a magánszektorbeli
kutatás-fejlesztés és az állami kutatási rendszer között jelenleg nincs meg a
megfelelő kapcsolat. Luxemburgnak ellensúlyoznia kell a K+F-intenzitás
csökkenő trendjét, mindenekelőtt a vállalkozások K+F-intenzitásának
élénkítése révén. A célzottabb intelligens szakosodási stratégia fejlesztése
alapvető szerepet játszhat az állami kutatásfinanszírozás gazdasági
hatásának maximalizálásában, különösen a magánbefektetésekre gyakorolt
multiplikátorhatás biztosítása révén. Ezt a célzott megközelítést az innovatív
vállalkozások fejlesztésére és növekedésére összpontosító, átfogó horizontális
politikával kell kiegészíteni.
(14)     A fiatalkori munkanélküliség
18 %-kal tartósan magas és nagymértékben a képzettségi szinttől függ.
A fiatal helyi lakosok éles versennyel szembesülnek a munkaerőpiacon a
gyakran magasabb szintű képzettséggel rendelkező nem helyi lakosok
részéről. Bár Luxemburg bizonyította szilárd elkötelezettségét a
fiatalkori munkanélküliség leküzdése tekintetében, további erőfeszítésekre
van szükség. Az eredmények maximalizálása érdekében a megtett intézkedéseknek
átfogó reformstratégia részét kell képezniük, beleértve az ellátásoktól való
függőség felszámolására irányuló fokozott aktivizálási politikákat. A
fiatalok alapkészségeire vonatkozó PISA-felmérésen Luxemburg viszonylag gyengén
teljesít. További intézkedésekre van szükség az olvasás, a matematika és a
tudományok terén 2006 óta megfigyelt negatív tendencia megállításához. A
hátrányos helyzetű diákokkal foglalkozó iskolák esetében
erőfeszítéseket kell tenni az oktatási erőforrások javítása és azok
célzottsága tekintetében, és bővíteni kell a nyelvi támogatás és
korrepetálás céljából rendelkezésre álló erőforrásokat. Tovább kell
vizsgálni azokat a konkrét kihívásokat, amelyekkel a migráns háttérrel
rendelkezők kerülnek szembe a munkaerőpiacon, és megoldásukra célzott
– többek között a nyelvi készségekre irányuló – intézkedéseket kell tenni.
Ezzel összefüggésben külön figyelmet kell fordítani a szakoktatásra és
-képzésre. További intézkedéseket kell tenni a koragyermekkori nevelés javítása
és a korai iskolaelhagyás visszaszorítása érdekében, különösen a migráns
lakosság esetében. Javítani kell az idősebb munkavállalók
foglalkoztathatóságát, többek között készségfejlesztés révén.
(15)     Luxemburg kötelezettséget
vállalt arra, hogy 2020-ra a kibocsátáskereskedelmi rendszer által nem érintett
ágazatokban 2005-höz képest 20 %-kal csökkenti az üvegházhatású gázok
kibocsátását, de várhatóan 27 százalékponttal elmarad ettől a céltól.
2010-ben a közlekedési ágazat volt felelős a kibocsátáskereskedelmi rendszer
hatálya alá nem tartozó kibocsátás 64 %-áért, ez komoly kihívást jelent az
ország számára. A jelenleg hatályos intézkedések a cél eléréséhez szükséges
kibocsátáscsökkentésnek csak mintegy a harmadát tennék ki. Következésképpen az
intézkedéseket jelentős mértékben fel kell gyorsítani, elsősorban az
üzemanyagok adójának növelésével, hogy a szomszédos országokkal összevetve
csökkenjen az adózási rés. Fel kell gyorsítani a gépjárműadózás reformját
is. Luxemburgnak folytatnia kell a tömegközlekedés igénybevételének
előmozdítására irányuló projektek végrehajtását. A tömegközlekedés felé
történő elmozdulás elősegítésére forgalomterhelési díjakat kell
bevezetnie. Támogatni kell a szomszédos régiókkal való jobb tömegközlekedési
összeköttetést.
(16)     Az európai szemeszterrel
összefüggésben a Bizottság elvégezte Luxemburg gazdaságpolitikájának átfogó
elemzését, értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot.
Figyelembe vette nemcsak a programok Luxemburg fenntartható költségvetési,
valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott
jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak
és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági
kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való
beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi a
Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait.
(17)     A Tanács ezen értékelés
fényében megvizsgálta Luxemburg stabilitási programját, és arról alkotott
véleményét[7]
különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.
(18)     Az európai szemeszter
keretében a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára
vonatkozó elemzését is, amely alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon
tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euró. Luxemburgnak ezen ajánlások teljes
körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is
gondoskodnia kell,
AJÁNLJA, hogy Luxemburg 2013–2014-ben
tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           Tartson fenn rendezett
költségvetési egyenleget és továbbra is kövesse a középtávú költségvetési célt,
az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítása érdekében,
figyelembe véve különösen az idősödéshez kapcsolódó rejtett
kötelezettségeket. Az államháztartásra
kiterjedő és többéves kiadási korlátokat tartalmazó középtávú
költségvetési keret elfogadásával, valamint a költségvetési szabályok független
ellenőrzésének bevezetésével erősítse a költségvetési irányítást.
2.           Tegyen intézkedéseket a
társasági adózásra jellemző, az eladósodottság irányába ható adókedvezmények
csökkentése érdekében és terjessze ki az általános héakulcs alkalmazását.
3.           Fogja vissza az elöregedéssel
összefüggő kiadásokat a következők révén: a tartós ápolás-gondozás
költséghatékonyságának fokozása, mindenekelőtt jobban összpontosítva a
megelőzésre, a rehabilitációra és a független életvitelre, a nemrég
elfogadott nyugdíjreform erősítése, további intézkedések az
előrehozott nyugdíjazás visszaszorítása érdekében, és a tényleges
nyugdíjkorhatár emelése, többek között a törvényes nyugdíjkorhatárnak a várható
élettartamhoz történő hozzákapcsolásával.
4.           A bérmegállapítási rendszer, többek között a bérindexálás reformja
érdekében a jelenlegi befagyasztáson kívül tegyen további strukturális
intézkedéseket a szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlattal
összhangban, javítva a rendszernek a termelékenység alakulásával és az ágazati
fejleményekkel, valamint a munkaerő-piaci feltételekkel összefüggő
válaszadási képességét, és mozdítsa elő a versenyképességet. Fokozza a gazdasági struktúra diverzifikációjára
irányuló erőfeszítéseket, előmozdítva a magánberuházásokat a kutatás
területén, elsősorban az állami kutatás és a vállalkozások
együttműködésének fejlesztésével.
5.           Az aktív munkaerő-piaci politikák kialakításának és
ellenőrzésének javítása révén fokozza a fiatalkori munkanélküliség
mérséklésére irányuló erőfeszítéseket. Erősítse
az általános és a szakképzést a fiatalok készségeinek a munkaerő-piaci
kereslettel való jobb összehangolása céljából, különösen a migráns háttérrel
rendelkezők esetében. Tegyen határozott
intézkedéseket az idősebb munkavállalók munkaerő-piaci aktivitási
rátájának növelése céljából, többek között foglalkoztathatóságuknak az egész
életen át tartó tanulás révén történő javításával.
6.           Erősítse meg azokat az intézkedéseket, amelyek a
kibocsátáskereskedelmi rendszer által nem érintett ágazatokban az üvegházhatású
gázok kibocsátásának csökkentése terén meghatározott célok elérésére
irányulnak, mindenekelőtt a közlekedésben használt energiatermékek
adóztatásának növelésével.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               COM(2013) 366 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 és P7_TA(2013)0053.
[4]               A Tanács 2013. április 22-i 2013/208/EU határozata.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése
értelmében.