               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.11.20.
            COM(2019) 912 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Románia középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való jelentős, megfigyelhető eltérésének korrekciójáról
            {SWD(2019) 932 final}

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Románia középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való jelentős, megfigyelhető eltérésének

                  korrekciójáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 10. cikke (2) bekezdésének második albekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)A Szerződés 121. cikke szerint a tagállamoknak a túlzott költségvetési hiány elkerülése érdekében a gazdaságpolitikák összehangolása és a többoldalú felügyelet révén középtávon rendezett államháztartásra kell törekedniük.

               (2)A Stabilitási és Növekedési Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul.

               (3)2017 júniusában és 2018 júniusában a Tanács a Szerződés 121. cikke (4) bekezdésével összhangban megállapította, hogy 2016-ban és 2017-ben Romániában a középtávú költségvetési céltól vagy az ahhoz vezető kiigazítási pályától való jelentős, megfigyelhető eltérés állt fenn. A megállapított jelentős eltérések miatt a Tanács 2017. június 16-án
                  2
                és 2018. június 22-én
                  3
                ajánlásokat adott ki, amelyekben azt ajánlotta Románia számára, hogy hozza meg az eltérések kezeléséhez szükséges szakpolitikai intézkedéseket. A Tanács ezt követően megállapította, hogy Románia nem tett eredményes intézkedéseket az ajánlások nyomán, majd 2017. december 5-én
                  4
               , illetve 2018. december 4-én
                  5
                módosított ajánlásokat adott ki. A Tanács később megállapította, hogy Románia ez utóbbi ajánlások nyomán sem tett eredményes intézkedéseket.

               (4)A Tanács 2019. június 14-én megállapította, hogy Romániában 2018-ban ismét a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való jelentős, megfigyelhető eltérés következett be, és ajánlást adott ki Románia számára arról, hogy hajtsa végre az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája
                  6
                2019-ben ne haladja meg a 4,5 %-ot, 2020-ban pedig az 5,1 %-ot, ami 2019-ben a bruttó hazai termék (GDP) 1 %-át, 2020-ban pedig a GDP 0,75 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg
                  7
               . A Tanács továbbá azt ajánlotta Romániának, hogy az összes rendkívüli bevételt a hiány csökkentésére használja fel, és a költségvetési konszolidációs intézkedések révén növekedésbarát módon biztosítsa az államháztartás strukturális egyenlegének tartós javulását. A Tanács 2019. október 15-i határidőt tűzött ki Románia számára, hogy jelentést tegyen az említett ajánlás nyomán hozott intézkedésekről.

               (5)A Tanács 2019. július 9-én azt ajánlotta Romániának, hogy 2019-ben és 2020-ban a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való jelentős eltérés korrekciója érdekében biztosítsa a 2019. június 14-i tanácsi ajánlásnak való megfelelést
                  8
               .

               (6)A Bizottság 2019. szeptember 25-én az 1466/97/EK rendelet –11. cikkének (2) bekezdése szerinti helyszíni ellenőrzés céljából fokozott [helyesen: megerősített] felügyeleti látogatást tett Romániában. A Bizottság, miután előzetes megállapításait megküldte a román hatóságoknak észrevételezésre, megállapításairól 2019. [november 20]-án jelentésben számolt be a Tanácsnak. E megállapításokat nyilvánosságra hozták.

               (7)A román hatóságok 2019. október 15-én jelentést nyújtottak be a 2019. június 14-i tanácsi ajánlás nyomán hozott eredményes intézkedésekről. A hatóságok által benyújtott jelentésben szereplő információkra és a Bizottság 2019. őszi előrejelzésén alapuló átfogó értékelésre tekintettel a Tanács 2019. november 20-án megállapította, hogy Románia a 2019. június 14-i tanácsi ajánlás nyomán nem tett eredményes intézkedéseket.

               (8)Az eredményes román intézkedések hiányát és a középtávú költségvetési célhoz vezető ajánlott kiigazítási pályától való nagy kumulatív eltérést figyelembe véve a Szerződés 121. cikkének (4) bekezdése alapján célszerű módosított ajánlást tenni Romániának a meghozandó megfelelő intézkedésekről.

               (9)A Bizottság 2019. őszi előrejelzése alapján Románia strukturális egyenlege 2019-ben várhatóan a GDP 0,8 %-ának megfelelő mértékben, majd 2020-ban újra a GDP 0,8 %-ának megfelelő mértékben romlik. Következésképpen a strukturális hiány 2019-ben, illetve 2020-ban a becslések szerint a GDP 2,5 %-ának, illetve 3,4 %-ának megfelelő mértékben eltér a GDP 1,0 %-át kitevő strukturális hiányban meghatározott középtávú költségvetési céltól.

               (10)A Tanács által 2019. június 14-én Romániának 2020-ra ajánlott, a GDP 0,75 %-át kitevő éves strukturális kiigazítást kiegészítve további intézkedések szükségesek ahhoz, hogy megszűnjön a kumulatív eltérés és Románia a korábbi ingadozások után visszatérjen a megfelelő kiigazítási pályára. A középtávú célhoz vezető ajánlott kiigazítási pályától való kumulatív eltérés nagyságrendjére tekintettel a GDP 0,25 %-át kitevő mértékű további erőfeszítés tűnik megfelelőnek. Ez a gazdasági növekedés kockáztatása nélkül gyorsítja majd fel a középtávú költségvetési célhoz visszavezető korrekciót.

               (11)A Bizottság 2019. őszi előrejelzése 2019 tekintetében a GDP 3,6 %-ának, 2020 tekintetében pedig a GDP 4,4 %-ának megfelelő államháztartási hiánnyal számol, ami meghaladja a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket. Az előírt strukturális kiigazítás annak biztosítása szempontjából is helyénvalónak tűnik, hogy Románia 2020-ban betartsa a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket.

               (12)A Bizottság 2019. őszi előrejelzése alapján a 2020. évi strukturális egyenleg 1,0 %-os GDP-arányos javulására vonatkozó elvárás összhangban áll a nettó elsődleges államháztartási kiadások legfeljebb 4,4 %-os nominális növekedési rátájával.

               (13)A Bizottság 2019. őszi előrejelzése 2020 tekintetében azt valószínűsíti, hogy a strukturális egyenleg a GDP 0,8 %-ának megfelelő mértékben romlik. Következésképpen az 1,0 %-os GDP-arányos strukturális javulás azt jelenti, hogy a Bizottság 2019. őszi előrejelzésében foglalt jelenlegi alapforgatókönyvhöz képest összesen a GDP 1,8 %-át kitevő strukturális kiigazításra van szükség.

               (14)A megfigyelt jelentős eltérés kiigazítására vonatkozó korábbi ajánlások végrehajtásának elmulasztása és a Szerződésben meghatározott referenciaérték túllépésének kockázata miatt sürgős intézkedésre van szükség annak érdekében, hogy Románia költségvetési politikája újra prudens pályára álljon.

               (15)Az ajánlott költségvetési célok elérése érdekében elengedhetetlen, hogy Románia elfogadja és szigorúan végrehajtsa a szükséges intézkedéseket, valamint szorosan nyomon kövesse a folyó kiadások alakulását.

               (16)Az ezen ajánlásban megfogalmazott követelmények felülírják a 2019. június 14-i tanácsi ajánlásban szereplő megfelelő elemeket.

               (17)Romániának 2020. április 15-ig – lehetőleg az 1466/97/EK rendelet 7. cikke szerint benyújtott konvergenciaprogramja részeként – jelentést kell tennie a Tanácsnak az ezen ajánlásra válaszul hozott intézkedésekről.

               (18)Helyénvaló, hogy ezt az ajánlást nyilvánosan közzétegyék,

               AJÁNLJA, HOGY ROMÁNIA:

               (1)hajtsa végre az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2020-ban ne haladja meg a 4,4 %-ot, ami a GDP 1,0 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg, és a tagállamot a középtávú költségvetési cél eléréséhez vezető megfelelő kiigazítási pályára állítja;

               (2)az esetleges rendkívüli bevételeket a hiány csökkentésére használja fel; a költségvetési konszolidációs intézkedéseknek növekedésbarát módon biztosítaniuk kell az államháztartás strukturális egyenlegének tartós javulását;

               (3)2020. április 15-ig tegyen jelentést a Tanácsnak az ezen ajánlás nyomán hozott intézkedésekről. A jelentésnek kellően részletesen kell ismertetnie a szükséges kiigazítási pályának való megfelelést célzó, hitelesen bejelentett intézkedéseket, kitérve azok mindegyikének költségvetési hatására is, továbbá a jelentésben közölni kell a 2020-ra vonatkozó aktualizált és részletes költségvetési előrejelzéseket.

               Ennek az ajánlásnak Románia a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        HL C 216., 2017.7.6., 1. o.

                     (3)

                        HL C 223., 2018.6.27., 3. o.

                     (4)

                        HL C 439., 2017.12.20., 1. o.

                     (5)

                        HL C 460., 2018.12.21., 1. o.

                     (6)

                        A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (7)

                        HL C 210., 2019.6.21., 1. o.

                     (8)

                        HL C 301., 2019.9.5., 135. o.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Strasbourg, 17.12.2019
            COM(2019) 652 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            az euróövezet gazdaságpolitikájáról
            {SWD(2019) 631 final}

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               az euróövezet gazdaságpolitikájáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 136. cikkére, összefüggésben annak 121. cikke (2) bekezdésével,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

                mivel:

               (1)Az euróövezet gazdasága tovább bővül, növekedési kilátásait azonban egymással összefüggő kockázatok és távlati bizonytalanságok övezik. Emellett fennáll a veszélye annak, hogy a termelékenység pangása és a népesség elöregedése miatt tartósan alacsony marad a növekedés és az infláció. Miközben a kibocsátási rés 2017 óta pozitívvá vált, és 2018-ban a potenciális GDP 0,7 %-át tette ki, a potenciális növekedés várhatóan a válság előtti szint alatt marad
                  3
               . A maginfláció 2018-ban az 1–1,5 %-os tartományban maradt, és az előrejelzések szerint 2019-ben, 2020-ban és 2021-ben is mintegy 1,5 %-on marad. A munkaerőpiaci mutatók – bár lassabb ütemben – tovább javulnak, jóllehet a foglalkoztatás növekedése az előrejelzések szerint tovább lassul, és a munkahelyek minősége továbbra is kihívást jelent. A nominális bérnövekedés stabilizálódott: 2018-ban mintegy 2,25 %-ot ért el, miután több éven keresztül 2,0 % alatt maradt; az előrejelzések szerint 2019-ben kb. 2,5 %-os lesz, majd 2020–2021-ben ismét visszaesik a 2,25 %-os szintre. A kedvező munkaerőpiaci feltételek ellenére a reálbérek csak lassú ütemben növekedtek és továbbra is alacsonyak – 2018-ban és 2019-ben a reálbér-növekedés 1 % alatt volt, míg 2020-ra 0,7 %-ot, 2021-re pedig 0,8 %-ot jeleznek előre. Az euróövezet folyófizetésimérleg-többlete az előrejelzések szerint csökkenni fog. A hiánnyal rendelkező tagállamok csökkentették vagy megfordították folyófizetésimérleg-hiányukat, bár még mindig jelentős negatív nettó nemzetközi befektetési pozíciót könyvelnek el
                  4
               . Ugyanakkor egyes tagállamok továbbra is tartósan magas folyófizetésimérleg-többlettel rendelkeznek, és így továbbra is növelik nettó nemzetközi befektetési pozíciójukat (NIIP). Az euróövezet folyó fizetési mérlegének dinamikáját befolyásolja a gyengülő külső kereslet, különösen az exportorientált, magas folyófizetésimérleg-többlettel rendelkező tagállamok esetében, amelyek nagymértékben függnek a külföldi exportkereslettől.

               (2)A növekedési potenciál növelése és ezzel egyidejűleg a környezeti és társadalmi fenntarthatóság biztosítása, valamint az euróövezeti tagállamok közötti reálkonvergencia előmozdítása érdekében a fenntartható növekedést ösztönző strukturális reformokra, valamint a termelékenység növelését célzó tárgyi és immateriális tőkébe való beruházásokra van szükség. Ez különösen azokat a tagállamokat segítené, amelyek növekedési potenciálja egyértelműen elmarad az euróövezeti átlagtól. Azt is segítene megelőzni, hogy az euróövezet gazdaságát huzamosabb ideig jellemezze az alacsony potenciális növekedés és termelékenység, az alacsony árinfláció és bérnövekedés, valamint a növekvő egyenlőtlenség. A reformok és a beruházások továbbra is kulcsfontosságúak annak biztosításához, hogy az euróövezet újra növekedésbe lendüljön, megbirkózzon a közép- és hosszú távon jelentkező – többek között a romló demográfiai helyzetből is fakadó – erősebb nyomással, könnyebb legyen a gazdaság fenntarthatóvá alakítása, és ezáltal az euróövezet és tagállamai elérhessék az ENSZ fenntartható fejlődési céljait.

               (3)Az éghajlatváltozás – amely a világgazdaságot, a pénzügyi rendszereket és a társadalmakat jelenleg fenyegető egyik legnagyobb rendszerszintű kockázat – egyre jobban érezteti gazdasági hatását. Az éghajlatváltozás és tágabb értelemben a környezetkárosodás egyre nagyobb kockázatokat teremt a világgazdaság számára, és ezek hatással lesznek társadalmaink legsérülékenyebb rétegeire. Megfelelő kísérő intézkedések hiányában mindez negatív következményekkel járhat gazdaságaink ellenálló képességére, az inkluzivitásra és a hosszú távú növekedési potenciálra nézve. Ezzel összefüggésben alapvetően beruházásokra, illetve a fenntartható gazdaságra való rendezett átállás szabályozási és pénzügyi feltételeinek megteremtésére lenne szükség. A környezeti és éghajlati kihívások, amennyiben megfelelő módon kezelik őket, egyben lehetőséget kínálnak arra, hogy az európai gazdaságnak új lendületet adjunk a fenntartható fejlődés irányába. Ennek jegyében a Bizottság előterjesztette Európa növekedési stratégiáját, az európai zöld megállapodást, amelynek keretében az első európai éghajlat-politikai jogszabály jogi kötelezettségként fogja előírni a 2050-ig elérendő klímasemlegességi célt. Ugyanakkor a zöld átalakulásnak figyelembe kell vennie a társadalom különböző részeire gyakorolt hatást. A fenntartható gazdaságra való átállást elősegítő beruházásoknak a készségekbe való beruházással és a pályamódosítás támogatásával kell párosulnia annak biztosítása érdekében, hogy minden polgár élvezhesse a technológiai változás előnyeit, különös tekintettel a digitális és zöld átalakulás terén lemaradt ágazatokra és régiókra.

               (4)A köz- és magánforrásoknak a zöld és digitális átalakulásba való beruházás céljából történő mozgósítása rövid távon segítheti a növekedés fenntartását, és hozzájárulhat a gazdaságaink előtt álló hosszú távú kihívások kezeléséhez. Jóllehet a digitális forradalom lehetőségeket teremthet a termelékenység, a növekedés és a munkahelyteremtés terén, ugyanakkor kihívásokhoz is vezethet, különösen a kevésbé képzett munkavállalókat illetően, akik nem rendelkeznek az új technológiákkal való munkavégzéshez szükséges készségekkel. A konvergenciára és a makrogazdasági stabilitásra nézve jelentős kockázatot jelenthet, hogy az euróövezeti tagállamok eltérő gyorsasággal hajtják végre a digitális gazdaságra való átállást. Ezt erősíthetik az erős agglomerációs hatások, amelyek gyakran kedveznek a nagyvárosoknak, valamint az, hogy a digitális technológiák területén gyakran érvényesül „a győztes mindent visz” elve, ami növelheti az egyenlőtlenséget és negatív hatással lehet a konvergenciára. A beruházásoknak a kutatás és az innováció ösztönzésére, valamint az innovációnak a teljes gazdaságon belüli szélesebb körű terjesztésére kell irányulniuk.

               (5)A növekedés támogatásához és az olyan hosszú távú kihívásokra való reagáláshoz, mint az éghajlatváltozás és a technológiai átalakulás, euróövezeti szinten a beruházási stratégia jobb összehangolására és ambiciózusabb reformokra lenne szükség. Az euróövezeti tagállamok reform- és beruházási csomagjainak végrehajtásához a konvergenciát és versenyképességet szolgáló költségvetési eszköz nyújthatna pénzügyi támogatást, amelyet bele kell foglalni a reformtámogató programba. Az InvestEU-nak, amely a fenntartható beruházási tervhez is hozzá fog járulni, az is célja, hogy legalább 650 milliárd EUR összegű új beruházást mozgósítson az innováció és a munkahelyteremtés további előmozdítása érdekében az EU-ban, többek között a fenntartható infrastruktúra finanszírozása révén. A kohéziós politikai alapok, amelyek kulcsfontosságú szerepet játszanak régióink és vidéki térségeink támogatásában, a fenntartható fejlődés előmozdítása révén szintén szerepet játszanak az éghajlatvédelmi és technológiai átállásban. Az Európai Beruházási Bank, amely teljes finanszírozásának 25 %-át már most is az éghajlatváltozással kapcsolatos beruházásokra fordítja, bejelentette szándékát ennek az aránynak a megduplázására. Az Unió fenntarthatósági célkitűzéseinek eléréséhez lényeges lenne olyan nemzeti és szubnacionális szintű beruházási projektek végrehajtása, amelyek kiterjednek az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásra és az éghajlatváltozás mérséklésére, az energetikai átalakulásra, a dekarbonizációra, illetve a körforgásos gazdaságra. A hálózatos iparágakba és infrastruktúrába történő beruházások javíthatják az euróövezet versenyképességét, és elősegíthetik a fenntarthatóbb közlekedésre való átállást. Emellett az olyan immateriális javakba való beruházások, mint a kutatás-fejlesztés és a készségek, kulcsfontosságúak lennének ahhoz, hogy felkészítsük az euróövezet munkaerőpiacát az előttünk álló kihívásokra.

               (6)Az elmúlt években a gazdasági fellendülés nem egyformán éreztette hatását a tagállamokban, illetve az egyes régiók és országok között. Míg a rendelkezésre álló jövedelem szintje a közelmúltban emelkedett, több euróövezeti tagállamban továbbra sem éri el a válság előtti szintet. A szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitettek száma a legtöbb tagállamban csökken, és jelenleg 5 millióval kevesebb a 2012. évi csúcsnál, de az euróövezetben továbbra is meghaladja a 2008. évi szintet. A fokozott eltérések időszakát követően egyes tagállamok az elmúlt néhány évben közeledtek az egy főre jutó GDP tekintetében legjobban teljesítő országok felé. Mindazonáltal az elmúlt évtizedben, ha lassan is, de a legmagasabb jövedelműek jövedelemaránya nőtt, és továbbra is jelentős eltérések mutatkoznak a tagállamok között.  A tagállamokon belüli és a tagállamok közötti felzárkózás előmozdítása érdekében fontos lenne az olyan szakpolitikák előmozdítása, amelyek mind a hatékonyság, mind a méltányosság növelését célozzák, a fenntartható fejlődési célokkal összhangban. Ezeknek köszönhetően jobb makrogazdasági eredmények érhetők el, amelyek a társadalom egészében igazságosabban megoszló előnyökkel járnak, és hozzájárulnak az euróövezet kohéziójának fokozásához is.

               (7)A stabil, inkluzív és fenntartható gazdasági növekedés biztosításához, valamint a tartósan alacsony infláció, a romló kilátások és a hosszú távú növekedéssel kapcsolatos kockázatok hatékony kezeléséhez elengedhetetlen az euróövezet makrogazdasági politikai kombinációjának következetessége és egyensúlya, beleértve a monetáris, költségvetési és strukturális politikákat is. Az Európai Központi Bank a középtávú inflációs cél közelítése érdekében laza monetáris politikát folytat, a növekedés és a munkahelyteremtés egyidejű támogatásával. A költségvetési politikának ki kell egészítenie a monetáris politikai irányvonalat, ahogyan a különböző ágazatokat érintő strukturális reformoknak is, beleértve azokat is, amelyek a gazdasági és monetáris unió (GMU) kiteljesítéséhez szükségesek.

               (8)A nemzeti költségvetési politikáknak a Stabilitási és Növekedési Paktum maradéktalan tiszteletben tartásával – a rendelkezésre álló költségvetési mozgástér és az országok közötti továbbgyűrűző hatások figyelembevételével – történő összehangolása támogatja a GMU megfelelő működését. 2020-ban és 2021-ben az euróövezet költségvetési irányvonala várhatóan a nagyjából semleges és az enyhén expanzív szint között alakul. Ugyanakkor a tagállamok költségvetési mozgásterének fényében a nemzeti költségvetési politikák továbbra sem eléggé differenciáltak. A nagy adósságállománnyal rendelkező tagállamok által folytatott prudens költségvetési politika csökkenő pályára állítja az adósságrátát, mérsékli a sokkhatásokkal szembeni sérülékenységet, és egy gazdasági visszaesés esetére lehetővé teszi az automatikus stabilizációs mechanizmusok működésbe lépését. Másrészről a kedvező költségvetési helyzetben lévő tagállamokban a beruházások és egyéb produktív kiadások további élénkítése rövid és középtávon támogatná a növekedést, ugyanakkor hozzájárulna az euróövezeti gazdaság egyensúlyának helyreállításához is. Romló kilátások esetén a növekedés rövid távú fenntartásához fontos, hogy összesített szinten a produktív kiadásokra összpontosító, támogató költségvetési irányvonalat kövessünk, miközben szakpolitikáink teljes mértékben tiszteletben tartják a Stabilitási és Növekedési Paktumot, figyelembe véve az országspecifikus körülményeket és a lehető legnagyobb mértékben elkerülve a prociklikusságot.

               (9)A költségvetési strukturális reformok továbbra is kulcsfontosságúak a költségvetés fenntarthatóságának javítása, a növekedési potenciál erősítése és visszaesés esetén a hatékony költségvetési politikák biztosítása szempontjából. A jól működő nemzeti költségvetési keretek, a kiadások jól irányított felülvizsgálatával, valamint a hatékony és átlátható közbeszerzéssel együtt javíthatják a közkiadások hatékonyságát és eredményességét, továbbá a költségvetési politikák hitelességét. A nemzeti költségvetések összetételének javításával mind a bevételi, mind a kiadási oldalon – beleértve a források beruházások felé történő átcsoportosítását állami beruházási stratégiák kialakítása révén – fokozhatnánk az állami költségvetések növekedésre gyakorolt hatását, növelhetnénk a termelékenységet és elkezdhetnénk a zöld és digitális gazdaság legsürgetőbb hosszú távú kihívásainak kezelését. Az adórendszerek egyszerűsítése és korszerűsítése, valamint az adócsalás, az adókijátszás és az adókikerülés kezelése – nevezetesen az agresszív adótervezés elleni intézkedések révén – elengedhetetlen ahhoz, hogy az adórendszerek hatékonyabbá és méltányosabbá váljanak. A mobil erőforrások euróövezeten belüli mozgásának könnyedsége növeli az adóverseny lehetőségét. Ezért elengedhetetlen a tagállamok közötti koordináció a nyereségátcsoportosítás, a túlzott adóverseny és a társasági adózás terén tapasztalható általános negatív verseny kezeléséhez. A közös összevont társaságiadó-alapról szóló megállapodás, valamint az országok közötti nyereségfelosztás felülvizsgálatáról és a minimális tényleges adóztatás biztosításáról szóló megállapodás alapvető fontosságú lenne e törekvés eléréséhez. Az adóterhek az euróövezetben viszonylag magasak, és főként a munkát terhelik, az ingatlan- vagy környezetvédelmi adók pedig csak az adóbevételek nagyon kis részét teszik ki. A két utóbbi azonban a növekedés, illetve a munkaerő-kínálat és -kereslet szempontjából kevesebb káros hatással is megvalósítható, és a fogyasztók és a termelők környezetbarátabb magatartásának ösztönzésével hozzájárulhat a fenntartható növekedéshez. Az adózás során nagyobb figyelmet kelleni fordítani az éghajlati dimenzióra, és következetesebben kellene kezelni a kibocsátásokat és a kibocsátásáthelyezést. Ezért a zöld gazdaságra való átállás elősegítése érdekében a Bizottság javaslatot tesz a környezetvédelmi kötelezettségvállalásokhoz vezető költségvetési politikák előmozdítására és az energiaadó-irányelv felülvizsgálatára, valamint egy, az importált fogyasztási cikkek karbonintenzitását ellensúlyozó mechanizmusra, amennyiben erre a CO2-kibocsátás-áthelyezés elkerülése és a harmadik országbeli vállalkozásokkal való egyenlő versenyfeltételek fenntartása érdekében szükség van.

               (10)Az euróövezeti tagállamok rezilienciája szempontjából fontosak azok a strukturális és intézményi reformok, amelyek fokozzák a versenyt a termékpiacokon, előmozdítják az erőforrás-hatékonyságot, javítják az üzleti környezetet és a közigazgatás minőségét, ideértve az igazságszolgáltatási rendszerek hatékonyságát is. A reziliens gazdasági struktúrák megakadályozzák, hogy a sokkok jelentős és tartós hatást gyakoroljanak a jövedelmekre és a munkaerő-kínálatra, megkönnyíthetik a költségvetési és monetáris politika működését, és mérsékelhetik a különbségeket – különösen visszaesés esetén –, kedvezőbb feltételeket teremtve a fenntartható és inkluzív növekedéshez. A strukturális – különösen az országspecifikus ajánlásokban előírt – reformok hatékonyabb koordinációja és végrehajtása pozitív továbbgyűrűző hatásokat idézhet elő a tagállamok között. E tekintetben a nemzeti versenyképességi testületek fontos szerepet játszhatnak a reformok iránti elkötelezettség fokozásában és a végrehajtás javításában. Reformokra van szükség az olyan hosszú távú kihívások kezeléséhez is, mint az éghajlatvédelmi átállás és a technológiai átalakulás. Az egységes piaci integráció elmélyítése, amely a növekedés és a tagállamok közötti konvergencia egyik fő motorjának bizonyult, szintén ösztönzőleg hathat a termelékenység növekedésére.

               (11)A szociális jogok európai pillére húsz kulcsfontosságú elvet határoz meg a munkaerőpiaci esélyegyenlőség és a munkavállalási jog, a tisztességes munkafeltételek, valamint a szociális védelem és a társadalmi befogadás előmozdítása céljából. E pillér iránytűként szolgál a munka- és életkörülmények terén történő felzárkózáshoz. Az erősebb és inkluzívabb gazdaságok és társadalmak ugyanakkor erősíthetik az Unió és az euróövezet rezilienciáját. A zöld és digitális gazdaságra való igazságos és méltányos átálláshoz szintén fontosak a készségfejlesztésre, a pályamódosításra és a hatékonyabb szociális védelemre irányuló reformok és beruházások. A felzárkózás előmozdítása érdekében a pillért a vonatkozó hatáskörök kellő figyelembevételével minden szinten, teljes körűen végre kell hajtani.

               (12)A munkaerőpiaci részvételt növelő, a minőségi munkahelyteremtést elősegítő, a sikeres munkaerőpiaci átmenetet támogató, a szegmentációt csökkentő és a szociális párbeszédet előmozdító reformok ösztönzőleg hathatnak az inkluzív növekedésre, javíthatják a gazdasági ellenálló képességet és az automatikus stabilizációt, csökkenthetik az egyenlőtlenségeket, valamint kezelhetik a szegénységgel és a társadalmi kirekesztődéssel összefüggő problémákat. A pályamódosításhoz nyújtott személyre szabott támogatás, a képzés és az átképzés kulcsfontosságú az álláskeresők mielőbbi visszailleszkedésének előmozdításához. A magas színvonalú oktatáshoz és képzéshez az egész élet során biztosított hozzáférés megfelelő beruházásokat tesz szükségessé a humán tőke és a készségek javítása érdekében, a digitális és zöld átalakulás fényében is. Ez közép- és hosszú távon hozzájárul a foglalkoztathatóság, a termelékenység, az innovációs kapacitás és a bérek javításához, növelve az euróövezet rezilienciáját. A foglalkoztatásvédelmi jogszabályoknak méltányos és tisztességes munkakörülményeket kell biztosítaniuk valamennyi munkavállaló számára, különös tekintettel az újonnan megjelenő atipikus foglalkoztatási formákra, amelyek új lehetőségeket teremtenek, de ugyanakkor – a munkahelybiztonság és a szociális védelem tekintetében – kihívásokat is jelentenek. A megfelelő jövedelem és a minőségi szolgáltatásokhoz való hozzáférés biztosítása szempontjából szintén döntő fontosságúak a hatékony és fenntartható szociális védelmi rendszerek. A nyugdíjreformok, valamint a munka és a magánélet közötti egyensúlyra irányuló intézkedések ugyancsak kulcsfontosságúak a munkaerőpiaci részvétel ösztönzése szempontjából, mivel biztosítják az európai jóléti rendszerek hosszú távú fenntarthatóságát. Hasznos lenne, ha a munkát terhelő adókról való súlypontáthelyezés során a tagállamok különös figyelmet fordítanának az alacsony jövedelmekre és a második keresőkre. A szociális partnerek foglalkoztatási, szociális és gazdasági reformokba történő bevonása alapvető fontosságú a felelősségvállalás erősítése és a reformok végrehajtásának támogatása szempontjából.

               (13)Noha az euróövezeti pénzügyi szektor szilárdsága növekedett a válság óta, vannak még kezelésre szoruló problémák. Számos országban továbbra is magas a vállalatok és a háztartások adósságállománya, és a nemzeti adórendszerek továbbra is az eladósodást ösztönzik. A banki üzleti modellek kiigazításának szükségessége, az alacsony kamatlábbal jellemezhető környezet és az egyéb finanszírozási formák terjedéséből adódó, egyre kiélezettebb verseny változatlanul nyomást gyakorol a bankok versenyképességére. Folyamatos előrelépés volt megfigyelhető a kockázatcsökkentés területén; különösen a nemteljesítő hitelek aránya csökkent. Mindazonáltal azokon a területeken, ahol a nemteljesítő hitelek aránya még mindig meglehetősen magas, további folyamatos erőfeszítésekre van szükség, és valamennyi tagállamnak megfelelő politikákat kell életbe léptetnie a nemteljesítő hitelek felhalmozódásának megelőzése érdekében. 2018 márciusában a Bizottság a fennmaradó nemteljesítő hitelek kezelésének megkönnyítését és jövőbeli felhalmozódásuk elkerülését célzó kockázatcsökkentési csomagot terjesztett elő. A nemteljesítő hitelekre vonatkozó jogalkotási intézkedések részeként 2019 áprilisában rendeletet
                  5
                fogadtak el, amely egy „kötelező prudenciális óvintézkedést” vezet be annak megakadályozása érdekében, hogy a jövőbeli nemteljesítő hitelekre túl kevés céltartalékot képezzenek; a nemteljesítő hitelek kérdésének kezelése terén azonban további előrelépésre van szükség, különösen a nemteljesítő hitelek másodlagos piacairól szóló irányelvtervezet tekintetében. Amint az a pénzmosás elleni küzdelemről szóló, 2019 júliusában közzétett bizottsági jelentésekben
                  6
                is szerepel, a feltárt strukturális hiányosságok kezelése érdekében az Unióban átfogóbb megközelítésre van szükség a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem terén. Ez különösen a szabályok hatékonyabb érvényesítését és a felügyelet javítását teszi szükségessé, egységesebb uniós fellépés révén.

               (14)Előrelépés történt a bankunió létrehozása terén – többek között az Egységes Szanálási Alap közös védőhálójának működőképessé tételéről szóló megállapodás révén –, de a folyamat még nem zárult le. Az európai betétbiztosítási rendszer (EDIS) létrehozására irányuló politikai tárgyalások szakmai előkészítése egy újonnan létrehozott magas szintű munkacsoport feladata. Ezt a munkát be kell fejezni, tekintettel arra, hogy az európai betétbiztosítási rendszer jelentős szerepet tölt be a stabilan működő bankunió szempontjából és a GMU tágabb struktúráján belül, ami az európai bankszektor stabilitását és hatékonyságát előmozdító összes releváns elem kezelését szükségessé teszi. Végül, a Bizottság a tőkepiaci unió keretében bejelentett valamennyi intézkedést megvalósította. Mindazonáltal néha hiányzott a kézzelfogható támogatás bizonyos jogalkotási javaslatok mögül, és a tőkepiaci unió létrehozása előtt álló jogi, adóügyi és szabályozási akadályok felszámolásához fokozott erőfeszítésekre van szükség, különösen a finanszírozáshoz való hozzáférésre, a fizetésképtelenségre, a felügyeletre és az adózási eltérésekre vonatkozó szabályok tekintetében, valamint a hatékonyabb uniós felügyelet elérése érdekében.  A bankok és az állam közötti visszacsatolási spirál kezelése érdekében a nemzeti államkötvénypiacok szerepét és működését is értékelni kell.

               (15)A GMU struktúrájának megerősítéséhez elengedhetetlen a 2019. decemberi euróövezeti csúcstalálkozón elfogadott nyilatkozatban kiemelt feladatként meghatározott intézkedések végrehajtása, és emellett a GMU kiteljesítése felé vezető további lépéseket meghatározó bizottsági javaslatok végrehajtása is. „Az európai gazdasági és monetáris unió elmélyítése: az öt elnök jelentése óta eltelt négy év eredményeinek áttekintése” című 2019. júniusi közlemény ismerteti a jelenlegi helyzetet, és felvázolja azokat a területeket, amelyekre a reformtörekvéseknek rövid és középtávon összpontosulniuk kell. Némi előrelépés történt a gazdasági uniót illetően: politikai megállapodás született az euróövezeti konvergenciát és versenyképességet szolgáló költségvetési eszközről. Folyamatban vannak az Európai Stabilitási Mechanizmus (ESM) eszköztárának javításáról és a mechanizmust létrehozó szerződés felülvizsgálatáról szóló megbeszélések. Mindazonáltal a Tanácsban nem folyt vita sem az euróövezet költségvetési stabilizációs funkciójáról, sem pedig az euróövezet irányításának reformjáról. A Bizottság javaslatot kíván tenni egy európai munkanélküli-járadék viszontbiztosítási rendszer létrehozására annak érdekében, hogy gazdasági sokkok esetén a polgárok nagyobb védelmet élvezzenek.

               (16)A GMU kiteljesítése a makrogazdasági eredmények javulását eredményezné. A hiányos GMU akadályozza a pénzügyi integrációt. Ez korlátozza az inkluzív, termelékeny, fenntartható és stabil gazdaság előmozdításához égetően szükséges beruházások finanszírozási lehetőségeit. A hiányos GMU hátráltatja a monetáris transzmissziós mechanizmus működését az euróövezetben, és akadályozza Európát abban, hogy meghatározza saját gazdasági sorsát. Ezen túlmenően a központi költségvetési stabilizációs funkció hiánya jelentősen gyengíti az euróövezet anticiklikus közös fiskális eszközrendszerét. Emellett a kormányközi megoldások felé való elmozdulást nem kísérte megfelelő uniós szintű elszámoltathatóság. Ezért az euróövezeti szervek irányításának tökéletesítése alapvető fontosságú lenne a demokratikus elszámoltathatóság javítása szempontjából. A GMU megerősítése kulcsfontosságú Európa globális befolyásának javítása, az euró nemzetközi szerepének fokozása és a nyitott, többoldalú és szabályokon alapuló globális gazdasághoz való hozzájárulás érdekében. Fontos, hogy e kérdések megvitatására az euróövezeten kívüli tagállamokkal szemben nyitott és általuk átlátható módon kerüljön sor, maradéktalanul tiszteletben tartva az Unió belső piacát.

               AJÁNLJA, hogy az euróövezeti tagállamok a 2020–2021 közötti időszakban – egyénileg és az eurócsoporton belül kollektíven – hozzák meg a következő intézkedéseket:

               1.A folyófizetésimérleg-hiánnyal vagy magas külső adósságállománnyal rendelkező euróövezeti tagállamok hajtsanak végre reformokat a versenyképesség fokozása és a külső adósság csökkentése érdekében. A nagy folyófizetésimérleg-többlettel rendelkező euróövezeti tagállamok erősítsék meg a bérnövekedést támogató feltételeket a szociális partnerek szerepének tiszteletben tartása mellett, valamint hajtsanak végre a köz- és magánberuházásokat ösztönző intézkedéseket. Valamennyi tagállam lendítse fel a termelékenységet az üzleti környezet és az intézmények minőségének javítása révén, és erősítse meg a gazdaság ellenálló képességét az áru- és szolgáltatáspiacok működésének javítása által és különösen az egységes piac elmélyítésével. Támogassák a versenyképes, zöld és digitális gazdaságra való méltányos és inkluzív átállást tárgyi és immateriális köz- és magánberuházások révén.

               2.A magas adósságszinttel rendelkező tagállamok folytassanak prudens szakpolitikákat annak érdekében, hogy az államadósságot hitelt érdemlően tartósan csökkenő pályára állítsák. A kedvező költségvetési pozícióval rendelkező tagállamok mozgásterüket használják a magas színvonalú beruházások további fellendítésére. Romló kilátások esetén összesített szinten kövessenek támogató költségvetési irányvonalat, a Stabilitási és Növekedési Paktumot teljes mértékben tiszteletben tartó szakpolitikák alkalmazásával, figyelembe véve az országspecifikus körülményeket és a lehető legnagyobb mértékben elkerülve a prociklikusságot, valamint készen állva az eurócsoporton belüli szakpolitikák összehangolására. Javítsák a nemzeti költségvetési keretek hatékonyságát és az államháztartások minőségét, valamint fogadjanak el növekedésbarát adóügyi és más releváns intézkedéseket a fenntartható gazdaság előmozdítása érdekében. Támogassák és hajtsák végre az agresszív adótervezés elleni küzdelemre irányuló uniós intézkedéseket, valamint kezeljék a negatív versenyt a társasági adózás terén.

               3.Erősítsék meg az oktatási és képzési rendszereket, valamint a készségekbe való beruházásokat. Fokozzák a munkaerőpiaci integrációt és a sikeres munkaerőpiaci átmenetet támogató aktív munkaerőpiaci politikák hatékonyságát, többek között a digitális és zöld munkahelyek számának növelése révén. Mozdítsák elő a munkaerőpiaci részvételt – ideértve a nők munkaerőpiaci részvételét –, valamint helyezzék át a súlypontot a munkát terhelő adókról, különösen az alacsony jövedelműek és a második keresők esetében. Ösztönözzék a minőségi munkahelyek megteremtését és mozdítsák elő a tisztességes munkakörülményeket, valamint kezeljék a munkaerőpiaci szegmentációt. Javítsák a megfelelő és fenntartható szociális védelmi rendszerekhez való hozzáférést. Fokozzák a szociális párbeszéd hatékonyságát és mozdítsák elő a kollektív tárgyalást.

               4.A bankunió kiteljesítése érdekében indítsák meg az európai betétbiztosítási rendszerről szóló szakpolitikai tárgyalásokat, a válságkezelés javítását célzó intézkedések végrehajtásával, továbbá a szanálás alatti likviditás biztosítására és az Egységes Szanálási Alap védőhálójának működőképessé tételére vonatkozó rendelkezések elfogadásával. Erősítsék meg az európai szabályozási és felügyeleti keretet, többek között a pénzmosás elleni szabályok felügyeletének és végrehajtásának javítása révén. Segítsék elő a jelentős magánszektorbeli adósságállomány rendezett leépítését, többek között a hitelfinanszírozás adóelőnyének megszüntetése révén. Tegyék lehetővé, hogy a bankok továbbra is gyors ütemben csökkenthessék a nemteljesítő hitelek arányát az euróövezetben, és megakadályozhassák azok felhalmozódását. Tegyenek további erőfeszítéseket a tőkepiaci unió kiteljesítésére.

               5.Érjenek el nagyívű előrelépést a gazdasági és monetáris unió elmélyítése terén, a 2019. decemberi euróövezeti csúcstalálkozón kiadott nyilatkozatban meghatározott intézkedések mielőbbi végrehajtásával, és lépjenek előre minden olyan egyéb kérdésben, amely az euró nemzetközi szerepének megerősítésére és Európa gazdasági érdekeinek globális érvényesítésére irányul. Mélyítsék el a gazdasági és monetáris uniót és fokozzák annak demokratikus elszámoltathatóságát, az Unió belső piacának teljes körű tiszteletben tartása mellett és az euróövezeten kívüli tagállamokkal szemben nyitott és általuk átlátható módon.

               Kelt Strasbourgban, -án/-én. 2019.12.17.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)

                        Az ebben a dokumentumban szereplő valamennyi előre jelzett számadat az Európai Bizottság 2019. őszi előrejelzéséből származik.

                     (4)

                        Európai Bizottság (2019), A riasztási mechanizmus keretében készült 2020. évi jelentés, COM(2019) 651 final.

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/630 rendelete (2019. április 17.) az 575/2013/EU rendeletnek a nemteljesítő kitettségekre vonatkozó minimális veszteségfedezet tekintetében történő módosításáról (HL L 111., 2019.4.25., 4. o.).

                     (6)

                        A Bizottság COM (2019) 360 final közleménye az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak (2019. július 24.): A pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem uniós keretének jobb végrehajtása felé.


title: Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA a Bizottság számára az ózonréteget lebontó anyagokról szóló Montreáli Jegyzőkönyv módosítására és kiigazítására irányuló tárgyalásoknak az Unió nevében történő lefolytatására adandó felhatalmazásról

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.11.4.
            COM(2019) 576 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Bizottságnak a Belarusz Köztársasággal kötendő vámügyi együttműködési és kölcsönös adminisztratív segítségnyújtási megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásáról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               Az elmúlt években sikerült előrehaladást elérni az EU és Belarusz közötti kapcsolatok terén, és a két fél közötti kétoldalú árukereskedelem volumene folyamatosan nőtt. Belarusz teljes kereskedelmének csaknem egyharmadát az Európai Unióval bonyolítja, amely ezáltal az ország második legfontosabb kereskedelmi partnere. Ugyanakkor az uniós tagállamok vámhatóságai által lefoglalt tiltott dohánytermékek jelentős (a becslések szerint 15 %-ot meghaladó) hányada belarusz gyárakból származik. A dohánytermékek tiltott kereskedelme évente 10 milliárd EUR összegűre

                  becsült

                jövedelemkiesést okoz a tagállamok és az Unió költségvetésének. Ezenkívül a dohánytermékek tiltott kereskedelme aláássa az uniós és a nemzeti közegészségügyi politikákat, és ily módon szerepet játszik abban, hogy minden évben nagy számban fordulnak elő dohányzással összefüggő halálesetek. Az Unió 2013-ban a dohánytermékek tiltott kereskedelme elleni fellépésre irányuló átfogó stratégiát
                  1
                fogadott el, amely ma is releváns
                  2
               . A stratégia egyik kulcsfontosságú eleme a főbb származási és tranzitországokkal való együttműködés fokozása. Ezért a javaslat válasz az uniós tagállamok és vállalkozásaik által kifejezésre juttatott, a Belarusz viszonylatában megvalósítandó vámügyi együttműködés és kölcsönös adminisztratív segítségnyújtás jogi keretének létrehozása iránti igényre.

               A sajátos történelmi kontextusból kifolyólag Belarusz az egyetlen olyan ország az Unió keleti szomszédságában és az Eurázsiai Gazdasági Unió országai között, amely tekintetében az Unió nem rendelkezik a vámügyi együttműködésre és a kölcsönös adminisztratív segítségnyújtásra vonatkozó hivatalos jogalappal. Ezért szükség van egy olyan nemzetközi megállapodásra, amely jogalapot biztosít a vámügyi együttműködéshez, különösen a szállítási lánc védelme és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítése terén, valamint a vámjogszabályok megsértésének megelőzésére, kivizsgálására és leküzdésére irányuló kölcsönös adminisztratív segítségnyújtáshoz. A Belarusszal kötendő megállapodás megfelelő eszköze lesz a vámcsalás elleni küzdelemnek.

               Tekintettel az Unió és Belarusz közötti kapcsolatok általános fejlődésére, eljött a pillanat, hogy pótoljuk ezt az EU-nak a szomszédaival a vámügyek terén fenntartott kapcsolataiban mutatkozó hiányt. Ez a kezdeményezés összhangban van a Belaruszra vonatkozó 2016. februári tanácsi következtetésekkel, amelyek szerint az EU továbbra is nyitott az Unió és Belarusz közötti kapcsolatok továbbfejlesztésére, valamint arra, hogy további lépéseket tegyen a politikai kapcsolatok és az ágazati együttműködés fokozására a megfelelő kontextusban. A kezdeményezés frissebb előzményei között említendők az EU–Belarusz koordinációs csoport 2019. április 25-i ülése és Günther Oettinger biztos 2019. februári minszki látogatása keretében kialakított politikai kapcsolatok. A Belarusszal való együttműködés megerősítése kulcsfontosságú eleme a Bizottság által a 2018–2022-es időszakra vonatkozóan 2018 decemberében elfogadott, a dohánytermékek tiltott kereskedelme elleni küzdelmet célzó cselekvési tervnek
                  3
                is.

               E kezdeményezés nem tartozik a célravezető szabályozás (REFIT) program hatálya alá.

               •A javaslatnak a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel való összhangja

                  A Bizottság a keleti szomszédságunkban lévő valamennyi országgal és az Eurázsiai Gazdasági Unió összes többi tagországával – Oroszországgal
                     4
                  , Örményországgal
                     5
                  , Kazahsztánnal
                     6
                   és Kirgizisztánnal
                     7
                   – kötött már a vámügyi együttműködésre és a kölcsönös adminisztratív segítségnyújtásra vonatkozó rendelkezéseket tartalmazó megállapodásokat.

               •A javaslat egyéb uniós politikákkal való összhangja

                  Az ajánlás összhangban áll az Unió egyéb szakpolitikáival.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  Az eljárási jogalap az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikkének (3) és (4) bekezdése lesz.

                  A megállapodás tárgya az Unió közös kereskedelempolitikájának részét képezné, ezért a megállapodás aláírásáról és megkötéséről szóló határozatok anyagi jogalapja az EUMSZ 207. cikke lesz.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  A kezdeményezés az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 207. cikke értelmében az EU kizárólagos hatáskörébe tartozik (közös kereskedelempolitika). Ezért a szubszidiaritás elve nem alkalmazható.

               •Arányosság

                  A Bizottság ajánlása összhangban van az arányosság elvével.

                  Nemzetközi megállapodás a megfelelő és szükséges eszköz a harmadik országgal megvalósítandó vámügyi együttműködés és kölcsönös adminisztratív segítségnyújtás jogalapjának megteremtéséhez, valamint azon célkitűzésünk teljesítéséhez, hogy vámügyi együttműködést folytassunk Belarusszal, mivel ez az egyetlen olyan, az EU keleti határán fekvő ország, amellyel még nem kötöttünk vámügyekkel kapcsolatos megállapodást.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  Az Európai Unió Tanácsának határozata.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  Tárgytalan.

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  Tárgytalan.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  Tárgytalan.

               •Hatásvizsgálat

                  A megállapodás célja, hogy az EU és Belarusz vámhatóságai közötti együttműködés és kölcsönös adminisztratív segítségnyújtás révén javítsa a vámjogszabályok alkalmazását.

                  A szabályok összehangolása és a Belarusz Köztársasággal folytatandó kommunikáció beindítása kedvező hatást fog gyakorolni e tekintetben.

                  A vámjogszabályok helyes alkalmazásának kölcsönös adminisztratív segítségnyújtás és vámügyi együttműködés útján történő elősegítése várhatóan kedvező hatást fejt majd ki többek között a vámcsalások, különösen a dohánycsempészet visszaszorítása terén, ami a vám- és adóbevételek szintjének növekedéséhez fog vezetni az EU-ban.

                  A megállapodás lehetséges szövege – a tárgyalások függvényében – hasonló lenne azon megállapodások szövegéhez, amelyeket az EU a Belarusszal szomszédos országokkal és az Eurázsiai Gazdasági Unió más országaival kötött; ez utóbbi szervezetnek Belarusz is tagja, és a tagok közös regionális vámkódexet alkalmaznak.

                  A kölcsönös adminisztratív segítségnyújtást illetően a szöveg jelentős része alaki és eljárási rendelkezéseket tartalmaz, így a tervezet várhatóan nem módosul érdemben a tárgyalások során.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  E kezdeményezés nem tartozik a célravezető szabályozás (REFIT) program hatálya alá.

               •Alapjogok

                  Az ajánlás összhangban van az uniós szerződésekkel és az Európai Unió Alapjogi Chartájával.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               A vámügyi együttműködésről és a kölcsönös adminisztratív segítségnyújtásról szóló megállapodás nem lesz közvetlen hatással az EU költségvetésére.

               A megállapodás pénzügyi és igazgatási erőforrásokat igényel a vegyes bizottság felállítása és irányítása, valamint a megállapodás végrehajtását szolgáló lehetséges kiküldetések és megbeszélések kapcsán.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Bizottságnak a Belarusz Köztársasággal kötendő vámügyi együttműködési és kölcsönös adminisztratív segítségnyújtási megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Tanács felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy az Európai Unió nevében tárgyalásokat kezdjen a Belarusz Köztársasággal a vámügyi együttműködési és kölcsönös adminisztratív segítségnyújtási megállapodásról.

               2. cikk

               A tárgyalásokat a mellékletben meghatározott tanácsi tárgyalási irányelvek alapján kell lefolytatni.

               3. cikk

               A Bizottság a tárgyalásokat a(z) [a különbizottság nevét a Tanács illeszti be]-gal konzultálva folytatja le.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        COM(2013) 324.

                     (2)

                        COM(2017) 235, E. szakasz.

                     (3)

                        COM (2018) 846, A.2.7. sorszám.

                     (4)

                        HL L 327., 1997.11.28., 1. o.

                     (5)

                        HL L 239., 1999.9.9., 1. o.

                     (6)

                        HL L 29., 2016.2.4., 1. o.

                     (7)

                        HL L 196., 1999.7.28., 46. o.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.11.4.
            COM(2019) 576 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Bizottságnak a Belarusz Köztársasággal kötendő vámügyi együttműködési és kölcsönös adminisztratív segítségnyújtási megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásáról

               MELLÉKLET

               Ajánlás – A Tanács határozata az Európai Bizottságnak a Belarusz Köztársasággal kötendő vámügyi együttműködési és kölcsönös adminisztratív segítségnyújtási megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásáról

               1.A tervezett megállapodás jellege

               A tervezett megállapodás hatálya az Unió hatáskörébe tartozó ügyekre korlátozódik. A tervezett megállapodás általános célkitűzése a vámügyek terén a Belarusz Köztársasággal megvalósítandó együttműködés és kölcsönös adminisztratív segítségnyújtás kialakítása és fokozása; konkrétabb célja pedig az, hogy megteremtse egy olyan vámügyi együttműködési keret jogalapját, amely az ellátási lánc biztonságossá tételét és a jogszerű kereskedelem előmozdítását szolgálja, továbbá biztosítja a vámellenőrzések hatékonyságát és védi az Európai Unió pénzügyi érdekeit azáltal, hogy a vámjogszabályok megfelelő alkalmazása érdekében lehetőséget biztosít az információcserére. A tervezett megállapodás határozatlan időre jön létre.

               2.A tervezett megállapodás tartalma

               A tervezett megállapodás az Európai Unió és a Belarusz Köztársaság (a továbbiakban együttesen: a Szerződő Felek) által az áruk behozatalát, kivitelét és átszállítását, valamint bármely egyéb vámeljárás alá vonását szabályozó vámjogszabályokban elfogadott valamennyi rendelkezésre kiterjed. Elvben egyetlen olyan terület sincs kizárva a megállapodás hatálya alól, amely uniós joghatóság alá tartozik, és amelyen szükség lenne vámügyi együttműködésre vagy kölcsönös adminisztratív segítségnyújtásra.

               A tervezett megállapodásnak ezért magában kell foglalnia az alábbi elemeket:

               (1)a vámjogszabályok javítására, valamint a vámeljárások harmonizációjára és egyszerűsítésére irányuló együttműködés;

               (2)korszerű vámrendszerek – köztük korszerű vámkezelési technológiák – kialakítása, az engedélyezett gazdasági szereplőkre vonatkozó rendelkezések megállapítása, automatizált kockázatalapú elemzés és ellenőrzések, egyszerűsített eljárások létrehozása az áruk forgalomba bocsátására, az áruátengedést követő ellenőrzés, továbbá a vámhatóságok és a vállalatok közötti partnerségre irányadó rendelkezések bevezetése;

               (3)az átrakodási műveletek és a Felek területein keresztüli árutovábbítás megkönnyítése és hatékony ellenőrzése; együttműködés és koordináció a Felek területein tevékenykedő összes érintett hatóság és ügynökség között a tranzitforgalom megkönnyítése érdekében; adott és indokolt esetben a vonatkozó vámtranzit-rendszerek összekapcsolási lehetőségeinek feltárása;

               (4)szakmai etika;

               (5)adott esetben és a meghatározandó részletes szabályoknak megfelelően releváns információk és adatok cseréje, tiszteletben tartva a Szerződő Felek szabályait az érzékeny adatok bizalmas kezelése és a személyes adatok védelme tekintetében;

               (6)a vámhatósági intézkedéseknek a Szerződő Felek vámhatóságai közötti koordinációja;

               (7)adott esetben és a meghatározandó részletes szabályoknak megfelelően az engedélyezett gazdálkodókkal kapcsolatos programok és a határellenőrzések kölcsönös elismerésének megvalósítása, ideértve az egyenértékű kereskedelemkönnyítő intézkedéseket is;

               (8)vámérték-megállapítás;

               (9)kölcsönös adminisztratív segítségnyújtás.

               3.Egyéb rendelkezések

               A titoktartásra, az adatvédelemre és az információk felhasználására alkalmazandó szabályokat a vonatkozó uniós jogszabályoknak megfelelően kell meghatározni.

               A tervezett megállapodás tartalmazni fogja a területi hatállyal, a hatálybalépéssel, az időtartammal és a felmondási idővel kapcsolatos szokásos rendelkezéseket.

               4.Vám-együttműködési vegyes bizottság

               A tervezett megállapodás rendelkezni fog a vám-együttműködési vegyes bizottság létrehozásáról. E vegyes bizottság feladata lesz, hogy gondoskodjon a tervezett megállapodás megfelelő működéséről, és ennek érdekében jogosult lesz a megállapodás célkitűzéseinek megvalósításához szükséges határozatok és egyéb intézkedések meghozatalára.

               Az EUSZ 17. cikkének megfelelően a vám-együttműködési vegyes bizottságban az Uniót a Bizottság képviseli a tagállamok képviselőinek támogatásával.

               Munkacsoport állítható fel abból a célból, hogy a tervezett megállapodás végrehajtásával kapcsolatos technikai kérdéseket megvizsgálja és azokra vonatkozóan ajánlásokat nyújtson be a vám-együttműködési vegyes bizottságnak.

               A munkacsoportot a két Szerződő Fél szakértői alkotják.

               A munkacsoport jelentést tesz a vám-együttműködési vegyes bizottságnak, amely közös megegyezéssel meghozza a megfelelő határozatokat.

               5.Tárgyalás

               A Bizottságnak jelentést kell tennie a Tanácsnak a tárgyalások kimeneteléről, valamint adott esetben a tárgyalások során esetlegesen felmerülő problémákról.


                     RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                           EURÓPAI
                           BIZOTTSÁG
                                                    Brüsszel, 2015.3.11.
                                                    COM(2015) 119 final
   This document was downgraded/declassified
   Date           16.1.2020
   By             M. SHOTTER
   Authority      DG HOME
                                            Ajánlás
                               A TANÁCS HATÁROZATA
   az Európai Unió, valamint Kolumbia és Peru között a rövid távú tartózkodásra jogosító
   vízumok alóli mentességről szóló megállapodásokra irányuló tárgyalások megkezdésére
                                    való felhatalmazásról
HU                                                                                HU
                     RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                               RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                                    INDOKOLÁS
   1.         BEVEZETÉS
   1.1.       Háttér
   Az 539/2001/EK tanácsi rendelet1 felsorolja a tagállamok külső határainak átlépésekor
   vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli
   állampolgárok országait. Az 539/2001/EK rendeletet Írország és az Egyesült Királyság
   kivételével valamennyi tagállam, továbbá Izland, Liechtenstein, Norvégia és Svájc
   alkalmazza.
   Az 509/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet2 módosította az 539/2001/EK
   rendeletet, és 19 országot átsorolt a II. mellékletbe, amely a vízumkötelezettség alól mentes
   harmadik országbeli állampolgárok országait sorolja fel. E 19 ország a következő: Kolumbia,
   Dominika, Grenada, Kiribati, a Marshall-szigetek, Mikronézia, Nauru, Palau, Peru, Saint
   Lucia, a Saint Vincent és Grenadine-szigetek, Szamoa, a Salamon-szigetek, Kelet-Timor,
   Tonga, Trinidad és Tobago, Tuvalu, az Egyesült Arab Emírségek és Vanuatu. A II.
   mellékletben felsorolt országok mindegyikének nevéhez lábjegyzetet illesztettek be, amely
   meghatározza, hogy „a vízumkövetelmény alóli mentességet az Európai Unióval kötendő
   vízummentességi megállapodás hatálybalépésének időpontjától kell alkalmazni”.
   A Bizottság 2014. július 17-én a Tanácsnak szóló ajánlást fogadott el a fent említett 17 –
   vagyis Kolumbia és Peru kivételével valamennyi – országgal kötendő vízummentességi
   megállapodásokra irányuló tárgyalások megkezdéséről. E két utóbbi ország – az 509/2014/EU
   rendelet (5) preambulumbekezdése, valamint az elfogadás idején kiadott együttes nyilatkozat
   alapján – külön eljárás alá esett, amely a releváns kritériumok általuk való teljesítésének
   további értékelését tette szükségessé, mielőtt a Bizottság ajánlást nyújtana be a Tanácsnak az
   e két országgal folytatandó, vízummentességi megállapodásokra irányuló tárgyalások
   megkezdésére való felhatalmazásról szóló határozatokról. Ezt az értékelést a Bizottság által
   2014. október 29-én elfogadott jelentések3 tartalmazták. A jelentéseket az Európai Parlament
   LIBE bizottsága 2014. november 5-én, a Tanács vízum-munkacsoportja pedig 2014.
   november 21-én vitatta meg. Az értékeléseket a bizottság és a munkacsoport is pozitívan
   fogadta, jóllehet aggályokat fejeztek ki annak biztosításával kapcsolatban, hogy a
   vízummentes rendszert mindkét országban biometrikus útlevelek kibocsátásához, valamint az
   illegális migránsok visszafogadására vonatkozó együttműködés javításához kössék.
   A releváns kritériumok Kolumbia és Peru általi teljesítésének pozitív értékeléséből
   következően a Bizottság most azt ajánlja a Tanácsnak, hogy adjon felhatalmazást az e két
   országgal folytatandó, vízummentességi megállapodásokra irányuló tárgyalások
   megkezdésére.
   1
            A Tanács 2001. március 15-i 539/2001/EK rendelete a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá
            eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról
            (HL L 81., 2001.3.21., 1. o.).
   2
            A Tanács 2014. május 15-i 509/2014/EU rendelete a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá
            eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról
            szóló 539/2001/EK tanácsi rendelet módosításáról (HL L 149., 2014.5.20., 67. o.).
   3
            COM(2014) 663 final (Peru) és COM(2014) 665 final (Kolumbia).
HU                                                          2                                                        HU
                              RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                          RESTREINT UE/EU RESTRICTED
   Azon jogi rendelkezés, mely szerint a vízummentesség az Európai Unió, valamint Kolumbia
   és Peru közötti megállapodások tárgyát képezi, elsősorban a viszonosság elvének hatékony
   védelmére irányul a vízummentesség tekintetében. Az Európai Unió, valamint Kolumbia és
   Peru közötti megállapodásoknak teljes mértékben magukban kell foglalniuk a viszonosság
   elvét, amelynek be nem tartását fel kell tüntetni a felfüggesztési vagy felmondási okok között.
   A Kolumbia és Peru állampolgáraira vonatkozó vízummentesség elvét az 509/2014/EU
   rendelet állapította meg, és a Bizottság meggyőződött arról, hogy a két ország teljesíti a
   vízumkötelezettség megszüntetésére vonatkozó kritériumokat. A Bizottság szándéka most
   ezen elv gyakorlatban való érvényesítése oly módon, hogy ajánlást nyújt be a Tanácsnak az
   Európai Unió, valamint Kolumbia és Peru között kétoldalú vízummentességi megállapodások
   megkötésére irányuló tárgyalások megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról.
   1.2.     A tárgyalási irányelvek
   A Kolumbiával és Peruval kötendő megállapodások szorosan követik majd a meglévő,
   különösen az Antigua és Barbudával4, a Bahamákkal5, a Barbadosszal6, a Mauritiusszal7, a
   Saint Kitts és Nevisszel8, valamint a Seychelles-szigetekkel9 kötött uniós vízummentességi
   megállapodások, továbbá az 509/2014/EU rendelettel az 539/2001/EK rendelet II.
   mellékletébe átsorolt 17 másik országgal való vízummentességi megállapodások által
   teremtett precedenseket.
   A megállapodásokban rendelkezni kell a vízummentesség értelmében engedélyezett
   tartózkodás időtartamáról és meg kell határozni ezt az időtartamot, figyelembe véve a belső
   határok nélküli schengeni térség létezését, ahol biztosított a személyek szabad mozgása.
   Minden egyes megállapodásban rendelkezni kell arról, hogy a vízumkötelezettség
   megszüntetése kizárólag bármely 180 napos időszakban legfeljebb 90 napos tartózkodásra
   vonatkozik. A beutazás és tartózkodás engedélyezése, valamint a bevándorlás nem tartozik a
   megállapodások hatálya alá.
   A megállapodások lényegében megerősítik, hogy az Európai Unió megszünteti a
   vízumkötelezettséget Kolumbia és Peru állampolgáraival szemben, valamint hogy Kolumbia
   és Peru megszünteti a vízumkötelezettséget valamennyi tagállam állampolgáraival szemben.
   A megállapodásokban meg kell határozni az állampolgárok vízummentességben részesülő
   kategóriáit, mégpedig a magánútlevéllel rendelkezőkét, valamint a diplomata-, a szolgálati, a
   hivatalos és a különleges útlevéllel rendelkezőkét. A megállapodásokban továbbá meg kell
   határozni a beutazás célját (például turista- vagy üzleti út), amelyre a vízummentesség
   alkalmazandó.
   A megállapodásokban ezen túlmenően figyelembe kell venni a schengeni vívmányokat még
   nem teljes körűen alkalmazó tagállamok helyzetét is. Amíg e tagállamok nem képezik a belső
   határok nélküli schengeni térség részét, a vízummentesség a schengeni térség egészére
   4
           HL L 169., 2009.6.30., 3–8.o.
   5
           HL L 169., 2009.6.30., 24–29. o.
   6
           HL L 169., 2009.6.30., 10–15. o.
   7
           HL L 169., 2009.6.30., 17–22. o.
   8
           HL L 169., 2009.6.30., 38–43. o.
   9
           HL L 169., 2009.6.30., 31–36. o.
HU                                                 3                                               HU
                         RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                          RESTREINT UE/EU RESTRICTED
   vonatkozóan kiszámított időtartamtól függetlenül legfeljebb 90 napos tartózkodásra jogosít fel
   az említett tagállamok mindegyikének területén.
   2.        CÉL ÉS JOGALAP
   A Bizottság annak érdekében nyújtja be ezt az ajánlást a Tanácsnak, hogy az felhatalmazza a
   Bizottságot a Kolumbiával és Peruval való tárgyalások folytatására olyan, rövid távú
   tartózkodásra jogosító vízumok alóli mentességről szóló megállapodásokról, amelyek világos,
   egyértelmű és jogilag kötelező érvényű jogokat és kötelezettségeket tartalmaznak, amelyek
   biztosítják a vízumkötelezettség megszüntetését a tagállamok, valamint Kolumbia és Peru
   olyan állampolgáraival szemben, akik legfeljebb 90 napos tartózkodás céljából a másik
   szerződő fél területére belépnek.
   Az 539/2001/EK rendelet az Európai Unió működéséről szóló szerződés 77. cikke (2)
   bekezdésének a) pontján alapul. A harmadik országokkal kötendő vízummentességi
   megállapodásokra irányuló tárgyalások az Unió kizárólagos hatáskörébe tartoznak.
   Az Uniónak azzal a céllal kell gyakorolnia kizárólagos hatáskörét, hogy Kolumbiával és
   Peruval kölcsönös vízummentességről szóló átfogó megállapodást kössön. E
   megállapodásoknak elsőbbséget kell élvezniük a tagállamok, valamint Kolumbia és Peru által
   kötött kétoldalú megállapodásokkal szemben, amennyiben azok rendelkezései az uniós
   megállapodás hatálya alá tartozó kérdéseket érintenek.
   3.        A TÁRSULT ORSZÁGOKRA VALÓ ALKALMAZHATÓSÁG
   Az Uniónak nincs hatásköre arra, hogy olyan vízummentességi megállapodásokat kössön
   Kolumbiával és Peruval, amelyek kötelező erejűek lennének a közös vízumpolitikát is
   magukban foglaló schengeni vívmányok alkalmazására társult négy országra vonatkozóan.
   Annak érdekében, hogy a megállapodásban szabályozott kérdések tekintetében Kolumbiával
   és Peruval kapcsolatban közös megközelítést biztosítsanak, tanácsos lenne, hogy az Unió,
   valamint Kolumbia és Peru közötti megállapodás felei együttes nyilatkozatot csatoljanak a
   megállapodáshoz, amelyben kifejezik az egyrészről Kolumbia és Peru, és másrészről Izland,
   Liechtenstein, Norvégia és Svájc közötti külön kétoldalú vízummentességi megállapodások
   megkötésének szükségességét, amely megállapodások rendelkezéseit hozzá kell igazítani az
   Unió, valamint Kolumbia és Peru közötti megállapodások rendelkezéseihez.
HU                                               4                                                HU
                         RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                               RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                                         Ajánlás
                                           A TANÁCS HATÁROZATA
    az Európai Unió, valamint Kolumbia és Peru között a rövid távú tartózkodásra jogosító
    vízumok alóli mentességről szóló megállapodásokra irányuló tárgyalások megkezdésére
                                                 való felhatalmazásról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3)
   és (4) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására, a releváns kritériumok Kolumbia és Peru általi
   teljesítésének pozitív értékelését követően,
   mivel:
   (1)      Az 509/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet10 Kolumbiát és Perut átsorolta
            az 539/2001/EK tanácsi rendelet11 I. mellékletéből a II. mellékletébe.
   (2)      Az említett országok nevéhez lábjegyzetet illesztettek be, feltüntetve benne azt, hogy a
            vízumkövetelmény alóli mentességet az Európai Unióval kötendő vízummentességi
            megállapodás hatálybalépésének időpontjától kell alkalmazni.
   (3)      A Bizottság pozitívan értékelte a releváns kritériumok Kolumbia és Peru általi
            teljesítését az Európai Unió és a két ország között kötendő vízummentességi
            megállapodásokra irányuló tárgyalások tekintetében.
   (4)      Tárgyalásokat kell kezdeni Kolumbiával és Peruval ilyen megállapodások megkötése
            céljából,
   ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
                                                         1. cikk
   A Tanács felhatalmazza a Bizottságot, hogy az Unió nevében vízummentességi
   megállapodásokról szóló tárgyalásokat folytasson Kolumbiával és Peruval.
   10
            Az Európai Parlament és a Tanács 2014. május 15-i 509/2014/EU rendelete a külső határok átlépésekor
            vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok
            országainak felsorolásáról szóló 539/2001/EK tanácsi rendelet módosításáról (HL L 149., 2014.5.20.,
            67. o.).
   11
            A Tanács 2001. március 15-i 539/2001/EK rendelete a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá
            eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról
            (HL L 81., 2001.3.21., 1. o.).
HU                                                          5                                                        HU
                              RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                         RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                                2. cikk
   A tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.
                                                3. cikk
   A tárgyalásokat a Tanács vízum-munkacsoportjával konzultálva kell lefolytatni.
                                                4. cikk
   Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.
   Kelt Brüsszelben, -án/-én.
   a Tanács részéről
   az elnök
HU                                                 6                              HU
                        RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---documentbreak---                      RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                           EURÓPAI
                           BIZOTTSÁG
                                                    Brüsszel, 2015.3.11.
                                                    COM(2015) 119 final
                                                    ANNEX 1
   This document was downgraded/declassified
   Date           16.1.2020
   By             M. SHOTTER
   Authority      DG HOME
                                       MELLÉKLET
                                       a következőhöz:
                                           Ajánlás
                                    A Tanács határozata
   az Európai Unió, valamint Kolumbia és Peru között a rövid távú tartózkodásra jogosító
   vízumok alóli mentességről szóló megállapodásokra irányuló tárgyalások megkezdésére
                                    való felhatalmazásról
HU                                                                                HU
                     RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                         RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                        MELLÉKLET […]
                                        Tárgyalási irányelvek
   A tárgyalások során a Bizottságnak törekednie kell az alábbiakban részletesen ismertetett
   célkitűzések megvalósítására.
   1.      A MEGÁLLAPODÁSOK CÉLJA ÉS HATÁLYA
   A megállapodások célja, hogy világos, egyértelmű és jogilag kötelező érvényű jogokat és
   kötelezettségeket állapítson meg a rövid távú tartózkodásra vonatkozó vízumkövetelmény
   alóli mentesség biztosítására Kolumbia és Peru azon állampolgárai számára, akik átlépik a
   tagállamok külső határait, valamint a tagállamok azon állampolgárai számára, akik átlépik
   ezen országok határait.
   2.      KÜLÖNÖS KÉRDÉSEK
   A megállapodásokban meg kell határozni az uniós polgároknak, valamint Kolumbia és Peru
   állampolgárainak a vízummentességben részesítendő kategóriáit, mégpedig a magánútlevéllel
   rendelkezőkét, valamint a diplomata-, a szolgálati, a hivatalos és a különleges útlevéllel
   rendelkezőkét. A megállapodásokhoz csatolt nyilatkozatokban emlékeztetni kell arra, hogy a
   kolumbiai és a perui kormány biometrikus útlevelek kibocsátását tervezi állampolgárai
   számára 2015-től kezdődően.
   A megállapodásokban meg kell határozni a tartózkodás célját, amelyre a vízummentességet
   megállapítják: turistaút, családlátogatás, üzleti út stb. A vízummentességet nem lehet a
   legfeljebb 90 napos időszakra gazdasági jövedelemszerző tevékenység folytatása céljából
   beutazó személyekre alkalmazni.
   A megállapodásokban továbbá meg kell határozni a tartózkodás vízummentesség értelmében
   megengedett időtartamát is. Uniós polgár esetében ez az időtartam Kolumbia és Peru területén
   bármely 180 napos időszakban 90 nap lehet, Kolumbia és Peru állampolgárai esetében pedig a
   schengeni térségben bármely 180 napos időszakban 90 nap lehet.
   A megállapodásokban rendelkezni kell arról, hogy kivételes jelleggel és átmeneti időtartamra
   a vízummentesség hatálya alá tartozó, a schengeni térségben való bármely 180 napos
   időszakban 90 napos tartózkodást a schengeni vívmányokat még nem teljes körűen alkalmazó
   tagállamokban való bármilyen tartózkodástól függetlenül kell kiszámítani.
   A megállapodásokban egyértelművé kell tenni, hogy a vízummentesség a határátlépésre
   használt közlekedési módra tekintet nélkül érvényes.
   A megállapodásokban egyértelművé kell tenni, hogy a megállapodások hatálya alá nem
   tartozó kérdéseket továbbra is a nemzeti és az uniós jog szabályozza. Ez különösen az egyéb
   beutazási feltételekre, a beutazás elutasítására, a tartózkodás három hónapot meghaladó
   időtartamra való meghosszabbítására stb. vonatkozik.
   3.      A MEGÁLLAPODÁSOK IGAZGATÁSA
   A Kolumbiával és Peruval kötendő megállapodásokban szakértői bizottság létrehozásáról kell
   rendelkezni. A bizottságnak az Európai Unió, valamint Kolumbia és Peru képviselőiből kell
   állnia. Az Uniót a Bizottságnak kell képviselnie.
HU                                                2                                             HU
                        RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                           RESTREINT UE/EU RESTRICTED
   A szakértői bizottságnak különösen a következő feladatokat kell ellátnia:
   –         felügyeli a megállapodás végrehajtását, valamint
   –         javaslatot tesz a megállapodás módosítására és kiegészítésére.
   4.      A TAGÁLLAMOK, VALAMINT KOLUMBIA ÉS PERU KÖZÖTTI HATÁLYOS
   KÉTOLDALÚ MEGÁLLAPODÁSOKKAL VALÓ KAPCSOLAT
   Mindkét megállapodásnak záradékot kell tartalmaznia, amelynek értelmében a megállapodás
   hatálybalépésétől fogva annak rendelkezései elsőbbséget élveznek az egyes tagállamok,
   valamint Kolumbia és Peru közötti kétoldalú megállapodásokkal, vagy bármely ilyen
   kétoldalú megállapodás vagy egyezmény adott rendelkezésével szemben, amennyiben azok
   rendelkezései a megállapodás hatálya alá tartozó kérdéseket érintenek.
   5.      A MEGÁLLAPODÁSOK TERÜLETI HATÁLYA,                                  HATÁLYBALÉPÉSE,
   IDŐTARTAMA, FELFÜGGESZTÉSE ÉS FELMONDÁSA
   A megállapodásokban rendelkezni kell a megállapodások területi hatályáról – Franciaország
   és Hollandia esetében a vízummentesség Kolumbia és Peru állampolgárait kizárólag európai
   területeiken való tartózkodásra jogosítaná fel –, valamint hatálybalépésükről és
   időtartamukról. A megállapodásokat határozatlan időre kell megkötni, és a
   megállapodásoknak olyan rendelkezéseket kell tartalmazniuk, amelyek mindkét szerződő fél
   számára lehetővé teszik a megállapodás egészben vagy részben való felfüggesztését vagy
   felmondását. A felfüggesztési okok között szerepelnie kell különösen a közrendet és
   közbiztonságot fenyegető veszélyeknek, az illegális bevándorlásnak, valamint a
   vízumkötelezettség bármelyik fél általi újbóli bevezetésének. Az illegális migráció különös
   kérdésére vonatkozóan a megállapodásokhoz csatolt nyilatkozatokban emlékeztetni kell arra,
   hogy az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről az Andok Közösség és
   tagországai közötti politikai párbeszédről és együttműködésről szóló megállapodás1 49.
   cikkének (3) bekezdése értelmében a felek beleegyeznek illegális migránsaik
   visszafogadásába.
   Kolumbiát és Perut csakis az Európai Unió egészére vonatkozóan és nem külön-külön egy
   vagy több tagállamra vonatkozóan szabad feljogosítani a vele kötött megállapodás
   felfüggesztésére vagy felmondására. Az Uniót csakis valamennyi tagállamára vonatkozóan
   szabad feljogosítani a megállapodás felfüggesztésére vagy felmondására.
   1
           COM(2003) 695. A megállapodás még nem lépett hatályba, mivel az EU még nem erősítette meg. 2015
           folyamán azonban várhatóan hatályba lép.
HU                                                  3                                                      HU
                          RESTREINT UE/EU RESTRICTED