				|

		52013PC0906

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA a Lengyelországban fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről /* COM/2013/0906 final - 2013/ () */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
a Lengyelországban fennálló túlzott
költségvetési hiány megszüntetéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA
tekintettel az Európai
Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke
(7) bekezdésére,
tekintettel az Európai
Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       Az Európai Unió
működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 126. cikke szerint a
tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt.
(2)       A Stabilitási és Növekedési
Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez
vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén
alapul.
(3)       A Tanács 2009. július 7-én az
Európai Közösséget létrehozó szerződés (EKSZ) 104. cikke (6) bekezdése
szerinti határozatában megállapította, hogy Lengyelországban túlzott hiány áll
fenn, és az EKSZ 104. cikkének (7) bekezdésével és a túlzott hiány esetén
követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról
szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet[1] 3. cikkével összhangban
ajánlást adott ki a túlzott hiány legkésőbb 2012-ig történő
megszüntetéséről[2].
A költségvetési hiánynak hiteles és fenntartható módon a GDP 3 %-ára vagy
az alá történő csökkentése érdekében a lengyel hatóságoknak az ajánlás
szerint 2009-ben a terveknek megfelelően végre kell hajtaniuk a
költségvetési ösztönző intézkedéseket, 2010-től kezdődően
gondoskodniuk kell a GDP legalább 1,25 százalékpontjának megfelelő
éves átlagos strukturális költségvetési kiigazításról, és meg kell határozniuk
az ahhoz szükséges részletes intézkedéseket, amelyekkel a hiány 2012-ig a
referenciaérték alá csökkenthető, és reformokat kell bevezetniük az
elsődleges folyó kiadások megfékezésére a következő években. A Tanács
2010. január 7-ét jelölte meg az eredményes intézkedések megtételének
határidejeként.
(4)       A Bizottság 2010.
február 3-án megállapította, hogy a Bizottság 2009. őszi
előrejelzése alapján Lengyelország a Tanács 2009. július 7-i
ajánlásával összhangban megtette a szükséges intézkedéseket annak érdekében,
hogy a költségvetési hiányt a Szerződésben meghatározott referenciaértékre
vagy az alá szorítsa, így a túlzotthiány-eljárás keretében nem volt szükség
kiegészítő intézkedésekre. A Bizottság a 2011. őszi előrejelzése
alapján úgy vélte, hogy Lengyelország nem halad megfelelő ütemben és további
intézkedéseket kért, amelyeket Lengyelország elfogadott és 2012. január 10-ig
nyilvánosságra hozott. Így 2012. január 11-én a Bizottság megerősítette,
hogy a lengyel hatóságok eredményes intézkedéseket tettek a túlzott hiány
időben és fenntartható módon történő megszüntetése érdekében, és így
a Lengyelországra vonatkozó túlzotthiány-eljárás keretében akkor további
intézkedésekre[3]
nem volt szükség.
(5)       A Tanács 2013. június 21-én
megállapította, hogy Lengyelország eredményes intézkedéseket hozott, azonban az
államháztartásra jelentős hatásokat gyakorló kedvezőtlen gazdasági
események következtek be, ezért felülvizsgált ajánlásokat adott ki[4]. Következésképp Lengyelország
teljesítette az 1467/97/EK rendelet 3. cikkének (5) bekezdésében
meghatározott, a túlzott államháztartási hiány megszüntetésére kitűzött
határidő meghosszabbításának feltételeit. A Tanács azt ajánlotta
Lengyelországnak, hogy 2014-ig szüntesse meg a túlzott hiányt. Lengyelországnak
2013-ban a GDP 3,6 %-ának, 2014-ben pedig a GDP 3,0 %-ának megfelelő
költségvetési hiánycélt kellene elérnie, ami a Bizottság aktualizált 2013.
tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenlegnek 2013-ban a GDP
legalább 0,8 %-ának és 2014-ben 1,3 %-ának megfelelő éves
javulását tenné szükségessé. Lengyelországnak szigorúan végre kell hajtania a
már elfogadott intézkedéseket, és ki kell egészítenie azokat a túlzott hiány
2014-ig való megszüntetéséhez szükséges további intézkedésekkel. Lengyelországnak
az összes rendkívüli többletet a hiány csökkentésére kellene felhasználnia. A
Tanács 2013. október 1-jei határidőt állapított meg Lengyelország számára
eredményes intézkedések meghozatalára, valamint arra, hogy az 1467/97/EK
tanácsi rendelet 3. cikkének (4a) bekezdésével összhangban részletes jelentést
tegyen a célok elérése érdekében kidolgozott konszolidációs stratégiáról.
Lengyelország 2013. október 2-án megküldte az eredményes intézkedésekről
szóló jelentést, melyet a Bizottság ezt követően elemzett.
(6)       A Tanács [2013. december
10]-én az EUMSZ 126. cikke (8) bekezdésének megfelelően megállapította,
hogy Lengyelország 2013-ban nem hozott eredményes intézkedéseket a
Szerződés 126. cikkének (7) bekezdése szerinti, 2013. június 21-i tanácsi
ajánlásra válaszul.
(7)       Az EUMSZ 126. cikke
(7) bekezdésének és az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének
megfelelően a Tanácsnak a túlzott hiány meghatározott időszakon belül
történő megszüntetésére irányuló ajánlásokat kell tennie az érintett
tagállam részére. Az ajánlás az érintett tagállam számára legfeljebb hathónapos
határidőt állapíthat meg a túlzott hiány megszüntetésére irányuló
eredményes intézkedések meghozatalára. Továbbá a túlzott hiány
megszüntetéséről szóló ajánlásában a Tanácsnak olyan éves költségvetési
célok elérését kell előírnia, amelyek az ajánlást alátámasztó előrejelzések
alapján összhangban vannak a strukturális egyenlegben, azaz az egyszeri és
átmeneti intézkedések nélküli, ciklikusan kiigazított egyenlegben elért,
viszonyítási alapként a GDP legalább 0,5 %-ának megfelelő éves minimális
javulással.
(8)       A reál GDP 2001–2011 közötti
időszakban mért évi 4 %-os átlagos növekedését követően a gazdaság
növekedése 2012-ben 1,9 %-ra esett vissza. Az eredményes intézkedésekről
szóló jelentést alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv előrejelzése
szerint a reál GDP-növekedés 2013-ban 1,5 %-ra lassul le, majd 2014-ben és
2015-ben a reál GDP növekedése 2,5 %-os és 3,8 %-os lesz. A Bizottság 2013.
őszi előrejelzése szerint a reál GDP növekedése 2013-ban 1,3 %-os
lesz, majd a növekedési ütem 2014-ben 2,5 %-ra, 2015-ben 2,9 %-ra gyorsul. A
lengyel hatóságok álláspontjához képest a Bizottság kevésbé optimista a hazai
kereslet előrejelzési időszakra meghatározott növekedésével
kapcsolatban, különösen a lakossági fogyasztást és a magánberuházásokat
illetően.
(9)       A lengyel hatóságok 2013-ra a
GDP 4,8 %-át kitevő költségvetési hiányt jeleznek előre, ami magasabb
a 2012. évi 3,9 %-os hiánynál. A lengyel pénzügyminisztérium 2014-re a GDP 4,5
%-át kitevő többlettel számol, melynek hátterében a tervezett
nyugdíjreform áll: ennek keretében a GDP 8,5 %-ának megfelelő értékű
eszközök egyszeri átcsoportosítására kerül sor. 2015-ben a költségvetési
egyenleg várhatóan ismét deficitessé válik, és a GDP 3 %-át teszi ki.
(10)     A Bizottság 2013-ra és 2014-re
vonatkozó előrejelzése hasonló a lengyel hatóságok előrejelzéséhez,
2013-ra a GDP 4,8 %-át kitevő hiányt jelez előre. Ez az érték
rosszabb a túlzotthiány-eljárás alapforgatókönyvében a GDP 3,9 %-ában
meghatározott értékhez képest, a romlás elsősorban bevételkiesésekre
vezethető vissza. 2014-ben a költségvetési egyenleg várhatóan többletet (a
GDP +4,6 %-a) mutat a tervezett nyugdíjreform eredményeként. A Bizottság,
szemben a lengyel hatóságokkal, kevésbé optimista a 2015. évet illetően,
és a GDP 3,3 %-át kitevő költségvetési hiánnyal számol. A 0,3 százalékpontos
eltérés elsősorban a nominális GDP alacsonyabb növekedésére vonatkozó
előrejelzés alapján kalkulált alacsonyabb folyó bevételeknek és a folyó
termelőfelhasználásra fordított magasabb kormányzati kiadásoknak tudható
be. A hiánycélt illetően végrehajtási kockázatok állnak fenn.
(11)     Ugyanakkor megjegyzendő,
hogy a hiányra vonatkozó jelenlegi előrejelzés az ESA 95-ön alapul. 2014
őszétől kezdve új szabályok lépnek életbe (ESA2010). Az új szabályok
értelmében az eszközök átcsoportosítása a továbbiakban nem minősül
költségvetési bevételnek, ezért a költségvetési egyenleg 2014-ben várhatóan a
GDP 4,2 %-át, 2015-ben pedig a GDP 3,9 %-át kitevő hiányt fog mutatni[5]. Mivel a Tanács a
túlzotthiány-eljárás megszüntetéséről az Eurostat által 2015 tavaszán az
ESA2010 alapján értékelt EDP-adatok alapján dönt, további intézkedésekkel kell
kompenzálni a nyugdíjreform elemeit, melyek az ESA2010 szabályai szerint már
nem csökkentik a hiányt.
(12)     A lengyel hatóságok és a
Bizottság is úgy vélik, hogy a bruttó államadósság várhatóan a 60 %-os küszöb
alatt marad a vizsgált időszak egészében. A Bizottság 2013. őszi
előrejelzése szerint az államadósság GDP-hez viszonyított aránya 2014-ben
51 %-ra esik a 2012. évi 55,6 %-ról, elsősorban a nyugdíjalap (a GDP 8,5
%-ának megfelelő értékű) eszközeinek bejelentett átcsoportosítása
eredményeként, majd 2015-ben 52,5 %-ra emelkedik.
(13)     Annak érdekében, hogy a
2014-es határidőre megtörténjen a majdan hatályos ESA2010 szabályok
szerinti túlzott hiány korrekciója és biztosítva legyen annak fenntarthatósága,
a Bizottság 2013. őszi előrejelzésében már figyelembe vett
intézkedéseken túlmenően 2014-re további, a GDP legalább 1,6 %-át
kitevő strukturális kiigazítás szükséges (ami az ESA2010 szabályai szerint
2014-ben a strukturális hiányt a GDP 0,6 %-ával javítaná). Mivel a kiigazításra
részben az ESA95-ről az ESA2010-re való átállás miatt volt szükség, és
mivel (a 2009. július 7-i tanácsi ajánlásban kértnél nagyobb (a GDP 1,25 %-a)
és a 2009. június 21-i tanácsi ajánlásban kértnél nagyobb (a GDP 1,3 %-a) éves
kiigazítás jelentősen visszafogná a kibocsátást, miközben továbbra is
fennáll a negatív kibocsátási rés, helyénvaló 2015-ös határidőt
megállapítani.
(14)     A gazdasági és költségvetési
helyzet alakulásának rendkívüli bizonytalansága miatt a kiigazítási
időszak utolsó évére ajánlott költségvetési célt egyértelműen a
referenciaérték alatti szinten kell meghatározni ahhoz, hogy az előírt
határidőn belül garantált legyen a hatékony és tartós korrekció
megvalósítása.
(15)     Ezért a túlzott hiány 2015-ig
történő kiigazítása összhangban állna a 2014-re a GDP 3,9 %-ában (a
nyugdíjalap eszközeinek átcsoportosítása nélkül) meghatározott közbenső,
2015-re pedig a GDP 2,8 %-ában meghatározott végső államháztartási
hiánycéllal. A strukturális egyenleg ezen céloknak megfelelő javulása 2014-ben
a GDP 1 %-át, 2015-ben a GDP 1,2 %-át teszi ki, ami a Bizottság 2013. őszi
előrejelzésében szereplő strukturálisegyenleg-javulás
figyelembevételével az ESA2010 szabályai szerint 2014-ben a GDP 0,6 %-ának,
2015-ben a GDP 0,2 %-ának megfelelő javulást eredményez. Ez alapján
további, 2014-ben a GDP 0,4 %-át és 2015-ben a GDP 1 %-át kitevő
intézkedések szükségesek a Bizottság 2013. őszi előrejelzésében már
szereplő intézkedéseken kívül (a nyugdíjreform eszköz-átcsoportosítása
hatásának nélkül.)
ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
(1)
Lengyelországnak legkésőbb 2015-ig hiteles és
fenntartható módon meg kell szüntetnie a túlzott hiányt.
(2)
Lengyelországnak el kellene érnie a 2013. évre a
GDP 4,8 %-ában, a 2014. évre a GDP 3,9 %-ában és a 2015. évre a GDP 2,8 %-ában
meghatározott hiánycélt (a nyugdíjreform keretében történő
eszköz-átcsoportosítás hatása nélkül.) A Bizottság 2013. őszi
előrejelzése alapján ez 2014-ben megfelel a strukturális egyenlegnek a GDP
1 %-át, 2015-ben pedig a GDP 1,2 %-át kitevő javulásának.
(3)
Lengyelországnak szigorúan végre kellene hajtania a
már bejelentett és elfogadott intézkedéseket, és ki kellene egészítenie azokat
a túlzott hiány legkésőbb 2015-ig fenntartható módon történő
megszüntetéséhez szükséges további intézkedésekkel. Lengyelországnak a rendkívüli
többletet a hiány csökkentésére kellene felhasználnia.
(4)
A Tanács 2014. április 15-i határidőt állapít
meg Lengyelország számára eredményes intézkedések meghozatalára, valamint arra,
hogy az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (4a) bekezdésével összhangban
részletes jelentést tegyen a célok elérése érdekében kidolgozott konszolidációs
stratégiáról.
Ezen túlmenően a lengyel hatóságoknak i.
javítaniuk kell az államháztartás színvonalát, különösen a növekedést
ösztönző infrastruktúra-beruházások csökkentésének minimalizálása és a
szociális kiadásoknak és azok hatékonyságának alapos felülvizsgálata révén; ii.
javítaniuk kell az adómorált és fokozniuk az adóigazgatás hatékonyságát és iii.
kötelezőbb jellegűvé és átláthatóbbá kell tenniük az államháztartás
intézményi keretét, többek között a nemzeti számviteli meghatározások ESA-előírásokhoz
való hozzáigazításával, elegendően széles lefedettség biztosításával, a
költségvetés végrehajtásának éven belüli nyomon követése javításával, valamint
az állandó kiadási szabálynak való megfelelés hatékony és időben
történő nyomon követésével, aminek olyan szervek által készített
megbízható és független elemzésen kell alapulnia, amelyek a tagállamok
költségvetési hatóságaival szemben működési autonómiával rendelkeznek.
Végül a költségvetési konszolidációs stratégia sikerének biztosítása érdekében
fontos, hogy az európai szemeszter keretében Lengyelországnak címzett tanácsi
ajánlásokkal összhangban átfogó strukturális reformokkal támasszák alá a
költségvetési konszolidációt.
A 4. ajánlásban előírt jelentésen túl
Lengyelország a fenti ajánlások végrehajtása terén elért haladásról legalább
[hathavonta] jelentést tesz, valamint azt konvergenciaprogramjainak egy
különálló fejezetében is szerepelteti mindaddig, amíg a túlzott hiány teljes
körű kiigazítására sor nem került.
Ennek az ajánlásnak a címzettje a Lengyel
Köztársaság.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               A Lengyelországot érintő túlzotthiány-eljáráshoz
kapcsolódó összes dokumentum megtalálható a következő honlapokon: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/poland_en.htm
[2]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
[3]               A Bizottság közleménye a Tanácsnak - A költségvetés
végrehajtásának a bizottsági szolgálatok 2011. őszi előrejelzését
követő értékelése a folyó túlzotthiány-eljárások keretében, COM(2012) 4
final, 2012.1.11.
[4]               A Lengyelországban fennálló túlzott költségvetési hiány
megszüntetéséről szóló tanácsi ajánlás, 2013. június 21.
[5]               Az ESA2010 alapján a tervezett nyugdíjreform
következő hatásai már nem eredményeznek hiánycsökkentést: a GDP 8,5 %-át
kitevő egyszeri eszköz-átcsoportosítás 2014-ben, rendes eszköz-átcsoportosítás
2014-ben (a GDP 0,3 %-a) és 2015-ben (kumulált hatás: a GDP 0,6 %-a). Az új
szabályok szerint csupán az első pillérbe befizetők számának
változása lenne változatlan (2014-ben a GDP 0,2 %-a, 2015-ben a kumulált hatás
a GDP 0,4 %-a). Míg az ESA2010-re való átállás várhatóan pozitív hatást
gyakorol a GDP-adatokra, a magasabb GDP költségvetési adatokra gyakorolt hatása
várhatóan elhanyagolható.


title: A Tanács ajánlása ( 2007. december 6. ) a rendőri és biztonsági hatóságok számára készült, a főbb nemzetközi vonatkozású eseményeken folytatandó együttműködéssel kapcsolatos kézikönyvről

text:
               22.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 314/4

      A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2007. december 6.)
   a rendőri és biztonsági hatóságok számára készült, a főbb nemzetközi vonatkozású eseményeken folytatandó együttműködéssel kapcsolatos kézikönyvről
   (2007/C 314/02)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel a rendőri hatóságok és szolgálatok által nemzetközi eseményeken, például az Európai Tanács ülései esetén alkalmazandó biztonsági kézikönyvre és a tagállamok közötti, az olimpiai játékokon és ahhoz hasonló sporteseményeken elkövetett terrorcselekmények megelőzésével kapcsolatos együttműködésről szóló kézikönyvre,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Uniónak többek között az a célkitűzése, hogy a rendőrségi együttműködés területén a tagállamok közös fellépésének kidolgozásával polgárainak magas szintű biztonságot nyújtson a szabadságon, biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térségen belül.

               (2)

               A tagállamok gyakran adnak otthont jelentősebb nemzetközi vonatkozású eseményeknek.

               (3)

               A főbb nemzetközi vonatkozású eseményekért felelős tagállami bűnüldöző hatóságoknak mind a közrend, mind a terrorizmus elleni küzdelem szempontjából garantálniuk kell az események biztonságát. Az esemény jellegétől függően (politikai, sport, társadalmi, kulturális vagy egyéb) az egyik szempont lényegesebb lehet a másiknál, és más hatóságok hatáskörébe tartozhat, de mindkettőt figyelembe kell venni.

               (4)

               Fontos, hogy az illetékes hatóságok egy olyan gyakorlati eszközt használhassanak, amely a korábbi eseményekből szerzett tapasztalatok és az azok során elsajátított helyes gyakorlat alapján iránymutatást és ösztönzést biztosít.

               (5)

               A kézikönyvet a jövőbeli tapasztalatokkal és a legjobb gyakorlatok továbbfejlesztésével összhangban adott esetben felül kell vizsgálni és aktualizálni kell,

         AJÁNLJA, HOGY A TAGÁLLAMOK:

               1.

               fokozzák az együttműködést, különösen az illetékes hatóságok közötti gyakorlati együttműködést és információcserét annak érdekében, hogy az Európai Unió tagállamaiban rendezett főbb nemzetközi vonatkozású eseményeken biztosított legyen a közbiztonság;

               2.

               e célból biztosítsák, hogy a rendőri és biztonsági hatóságok számára készült, a főbb nemzetközi vonatkozású eseményeken folytatandó együttműködéssel kapcsolatos, mellékelt kézikönyv az érintett illetékes hatóságok rendelkezésére álljon.

      Kelt Brüsszelben, 2007. december 6-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         Alberto COSTA

      MELLÉKLET

         A FŐBB NEMZETKÖZI VONATKOZÁSÚ ESEMÉNYEKEN FOLYTATANDÓ EGYÜTTMŰKÖDÉSSEL KAPCSOLATOS KÉZIKÖNYV A RENDŐRI ÉS BIZTONSÁGI HATÓSÁGOK SZÁMÁRA

                     I.

                  BEVEZETÉS

                     I.1.

                  Cél

                     I.2.

                  Alapelvek

                     II.

                  INFORMÁCIÓKEZELÉS

                     II.1.

                  Kapcsolattartó pontok

                     II.1.1.

                  Állandó kapcsolattartó pontok

                     II.1.2.

                  Eseményre kijelölt kapcsolattartó pontok

                     II.2.

                  Információcsere

                     II.3.

                  Fenyegetésértékelés és kockázatelemzés

                     III.

                  AZ ESEMÉNYEK KEZELÉSE

                     III.1.

                  A szervező tagállam érintett hatóságainak és szolgálatainak feladatai

                     III.2.

                  A közrend és a közbiztonság fenntartása

                     III.2.1.

                  Közrend és közbiztonság

                     III.2.2.

                  A bűncselekmények esetén követendő eljárás

                     III.2.3.

                  Terroristafenyegetés

                     III.3.

                  Más tagállamokkal folytatott operatív együttműködés

                     III 3.1.

                  Határokon átnyúló együttműködés

                     III.3.2.

                  Operatív támogatás

                     III.3.3.

                  Összekötő tisztviselők

                     III.3.4.

                  Megfigyelők

                     III.3.5.

                  Pénzügyi rendelkezések, eszközök

                     III.3.6.

                  Kommunikációs terv

                     III.4.

                  Médiastratégia

                     III.5.

                  Oktatás, képzés és gyakorlat

                     IV.

                  ÉRTÉKELÉS

                     IV.1.

                  Eseményhez kapcsolódó értékelés

                     IV.2.

                  Stratégiai értékelés

                     A. MELLÉKLET

                  Formanyomtatvány összekötő tisztviselők vagy más jellegű operatív támogatást nyújtó tisztek igénylésére vonatkozó kérelemhez

                     B. MELLÉKLET

                  Lehetséges tüntetőkkel és más csoportokkal összefüggő kockázatok elemzése

                     C. MELLÉKLET

                  Formanyomtatvány terroristaveszélyt jelentő személyekre vonatkozó információk cseréjéhez

                     D. MELLÉKLET

                  Formanyomtatvány terroristaveszélyt jelentő csoportokra vonatkozó információk cseréjéhez

                     E. MELLÉKLET

                  Referenciadokumentumok

                     F. MELLÉKLET

                  A közreddel kapcsolatos állandó kapcsolattartó pontok
               I.   BEVEZETÉS
         I.1.   Cél
         E kézikönyv célja, hogy olyan gyakorlati eszközként szolgáljon, amely iránymutatásokat és ösztönzést nyújt a főbb nemzetközi vonatkozású események (mint például az olimpiai játékok és más főbb sportesemények (1), főbb társadalmi események vagy magas szintű politikai események, pl. G8 csúcstalálkozók) biztonsági feladatait ellátó európai bűnüldöző hatóságok számára. Ennek megfelelően az e kézikönyvben meghatározott elvek csak adott esetben, hasznosságuk esetén, továbbá a nemzeti jogszabályokkal összhangban alkalmazandók. Ezen elvek nem sérthetik továbbá a kétoldalú megállapodásokban vagy egyetértési megállapodásokban meghatározott szabályokat.
         A kézikönyv olyan „élő dokumentum”, amelyet a jövőbeli tapasztalatokkal és a legjobb gyakorlat fejlődésével összhangban módosítani kell és ki kell igazítani (lásd: IV.2. Stratégiai értékelés).
         A kézikönyv jelenlegi változata egyesíti a rendőri hatóságok és szolgálatok által nemzetközi eseményeken, például az Európai Tanács ülései esetén alkalmazandó biztonsági kézikönyvet és a tagállamok közötti, az olimpiai játékokon és ahhoz hasonló sporteseményeken elkövetett terrorcselekmények megelőzésével kapcsolatos együttműködésről szóló kézikönyvet. A főbb nemzetközi vonatkozású eseményekért felelős bűnüldöző hatóságoknak mind a közrend, mind a terrorizmus elleni küzdelem szempontjából garantálniuk kell az események biztonságát. Az esemény jellegétől függően (politikai, sport, társadalmi, kulturális vagy egyéb) az egyik szempont lényegesebb lehet a másiknál, és más hatóságok hatáskörébe tartozhat, de mindkettőt figyelembe kell venni.
         I.2.   Alapelvek
         A közrend biztosítását a jogszerűség, az arányosság és a mérséklet elveinek kell vezérelniük, a kevésbé tolakodó megközelítést részesítve előnyben. Amikor csak lehetséges, a fokozatos csökkentést alkalmazó, a párbeszédre, a közösségi terek tárgyalásos kezelésére és a partnerségre alapozott rendőri megközelítést kell választani.
         A főbb nemzetközi vonatkozású események, különösen a politikai események biztonságáért felelős tagállami bűnüldöző hatóságoknak törekedniük kell annak biztosítására, hogy – az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezménnyel összhangban – az emberi jogokat, különösen a véleménynyilvánítás és a békés gyülekezés szabadságának jogát teljes mértékben tiszteletben tartsák. A lehető legmesszebbmenőkig meg kell akadályozni, hogy az eseményt célkitűzéseikben vagy cselekedeteikben erőszakot vagy egyéb bűncselekményt alkalmazó személyek vagy csoportok megzavarják.
         Bár elsődlegesen az eseménynek otthont adó tagállam felelőssége az esemény biztonságának szavatolása, nemzetközi jellegéből adódóan azonban valamennyi más tagállamnak és illetékes európai uniós szerveknek is feladata e biztonság szavatolásának segítése és támogatása.
         II.   INFORMÁCIÓKEZELÉS
         II.1.   Kapcsolattartó pontok
         II.1.1.   Állandó kapcsolattartó pontok
         A közrend és közbiztonság terén folytatott együttműködésről szóló, 1997. május 26-i 97/339/IB tanácsi együttes fellépésnek (2) megfelelően tagállamonként legalább egy állandó kapcsolattartó pontot kell kijelölni.
         Az állandó kapcsolattartó pont(ok) elérhetőségeiről és az egyéb releváns információkról tájékoztatni kell a Tanács Főtitkárságát (amelynek e-mail címe az F. mellékletben található), amely ezeket az információkat továbbítja a tagállamok számára. A tagállamok állandó kapcsolattartó pontjában vagy pontjaiban bekövetkező bármely lényeges változásról ugyanilyen módon kell értesítést küldeni.
         Minden állandó kapcsolattartó pontnak teljesítenie kell az alábbi követelményeket:

                     —

                     24 órás rendelkezésre állás (az esemény előtt, alatt és után, a szükséges mértékben),

                     —

                     megfelelő nyelvismerettel – legalább az uniós intézmények egy másik nyelvének ismeretével – rendelkező személyzet,

                     —

                     állandóan működő kommunikációs összeköttetések és információs struktúra, beleértve a telefont, a faxot, az e-mailt – adott esetben biztonságos kódolási technikával – és az internetkapcsolatot,

                     —

                     az információcserét szolgáló megfelelő fordítói kapacitás.

               II.1.2.   Eseményre kijelölt kapcsolattartó pontok
         Minden tagállam minden egyes főbb nemzetközi vonatkozású eseményre egy vagy több, az eseményhez tartozó kapcsolattartó pontot jelöl ki. A nemzeti jogszabályoktól vagy struktúráktól függően ezek azonosak lehetnek az állandó kapcsolattartó ponttal/pontokkal. Minden eseményre kijelölt kapcsolattartó pontnak teljesítenie kell a fent említett követelményeket.
         A szervező tagállam tájékoztatja a többi tagállam állandó kapcsolattartó pontjait (lásd az F. mellékletet) az eseményre kijelölt kapcsolattartó pontra/pontokra vonatkozó részletekről. Ezt követően minden tagállam tájékoztatja a szervező tagállamot az eseményre kijelölt saját kapcsolattartó pontjáról vagy pontjairól.
         Az eseményre kijelölt kapcsolattartó pontok feladatai többek között az alábbiak megkönnyítésére terjedhetnek ki:

                     —

                     a nemzeti, valamint a más tagállamokból, harmadik országokból, a megfelelő uniós szervektől és egyéb információforrásoktól származó információk gyűjtése és elemzése,

                     —

                     a forma és a tartalom minőségellenőrzése,

                     —

                     megbízható és hatékony kommunikációs módozatok kialakítása a kulcsfontosságú – nemzeti és nemzetközi – szereplőkkel, lehetőség szerint biztonságos kommunikációs összeköttetések révén,

                     —

                     a meglévő biztonságos kommunikációs összeköttetéseken keresztüli információcsere,

                     —

                     információcsere más tagállamokkal, harmadik országokkal, a megfelelő uniós szervekkel és egyéb nemzetközi intézményekkel együttműködésben,

                     —

                     a feldolgozott információk továbbítása a megfelelő biztonsági szerveknek, rendőri hatóságoknak és egyéb szolgálatoknak, így a szervező állam ilyen szolgálatainak, valamint adott esetben más tagállamok hatóságainak és szolgálatainak, és a megfelelő uniós szerveknek,

                     —

                     a szervező tagállam számára a lehetséges tüntetőkkel és egyéb csoportokkal kapcsolatos fenyegetésértékelés és kockázatelemzés végzése,

                     —

                     az esemény megfigyelése, értékelése és nyomon követés.

               II.2.   Információcsere
         A tagállamok azokat az információkat, amelyeket nemzeti hatóságuk egy másik tagállamban rendezendő esemény biztonsága szempontjából relevánsnak ítél, késedelem nélkül továbbítják az adott tagállam megfelelő nemzeti hatóságának. Az információk továbbítását a tagállamok titoktartási kötelezettségeik tudatában végzik.
         Az információcserének a meglévő kommunikációs csatornákon és struktúrákon keresztül kell történnie. Az információk – beleértve a személyes adatokat is – cseréjét minden esetben a vonatkozó nemzeti és nemzetközi jogszabályok és szerződések rendelkezéseinek szigorú tiszteletben tartásával kell végezni (3).
         Az érintett tagállamok kapcsolattartó pontjainak meg kell könnyíteniük az információk cseréjét.
         Az összegyűjtött információkat a feldolgozást követően a megfelelő hatóságok és szolgálatok számára továbbítani kell. A különböző tagállamok biztonsági szolgálatai, rendőri hatóságai és szolgálatai közötti kapcsolatokat a tagállamok kapcsolattartó pontjai koordinálhatják és szervezhetik.
         A szervező tagállam kapcsolattartó pontjának/pontjainak meg kell könnyíteniük az adott eseményre vonatkozó információk gyűjtését és elemzését, valamint más tagállamokkal, harmadik országokkal, a megfelelő uniós szervekkel vagy egyéb nemzetközi szervezetekkel való cseréjét. Az információk többek között az alábbiakra terjedhetnek ki:

                     —

                     az eseményt megelőzően szerzett olyan információk és titkosszolgálati információk, amelyek potenciálisan hatással lehetnek az eseményre vagy általában a közrend és a biztonság fenntartására,

                     —

                     terrorista szervezetekben, terrorcselekményekben vagy egyéb, közvetett módon esetleg a terrorizmushoz köthető, főbb bűnözői tevékenységben részt vevő személyek,

                     —

                     a tisztségviselők (állam- és kormányfők, parlamenti képviselők és egyéb VIP-személyek stb.), sportolók, látogatók/nézők és a helyszínek fenyegetettségi szintje. Az eseménynek otthont adó, elsődleges felelősséggel bíró állam mellett e személyek tekintetében valamennyi tagállamnak releváns információkat kell nyújtania,

                     —

                     az uniós tagállamoknak vagy harmadik országoknak a szervező országban lévő célpontjaira vagy érdekeltségeire vonatkozó egyéb információk, nagyobb fokú védelmük érdekében,

                     —

                     a lehetséges tüntetőkkel és egyéb csoportokkal kapcsolatos információk és titkosszolgálati információk,

                     —

                     az esemény folyamán szerzett vagy kért olyan információk, amelyek bűncselekmények elkövetésével gyanúsított személyekre vonatkoznak, beleértve e személyek nevét, születési idejét, lakóhelyét, a hátteret, a letartóztatás körülményeit és/vagy az elkövetett bűncselekmény pontos leírását,

                     —

                     az alkalmazandó jogszabályokra és a közrend fenntartásával kapcsolatos rendőrségi stratégiára vonatkozó információk (más tagállamokban vagy harmadik országokban),

                     —

                     jelentések az incidensekről, értékelő jelentések, valamint az ezekhez való hozzájárulások.

               II.3.   Fenyegetésértékelés és kockázatelemzés
         A biztonság szempontjából központi jelentőségű a nemzetközi eseményt érintő (terrorizmushoz, közrendhez, szervezett bűnözéshez vagy egyebekhez kapcsolódó) fenyegetések megfelelő és időszerű értékelése. Az eseményt érintő fenyegetés konkrét értékelése mellett az adott szituációval kapcsolatos, a biztonság tekintetében lényeges információk gyűjtésére, értékelésére és terjesztésére vonatkozó elemzést is készíteni kell.
         A szervező állam számára rendelkezésre álló titkosszolgálati információk mellett a más tagállamok által nyújtott információk és értékelések is az elemzés részét képezik. A nemzetközi eseményt megelőző lehető legkorábbi időpontban valamennyi kapcsolattartó pont folyamatos fenyegetésértékelést ad a szervező állam megfelelő kapcsolattartó pontjának azokról az egyénekről vagy csoportokról, akik várhatóan az eseményre utaznak, és potenciális kockázatot jelenthetnek a közrend és/vagy a biztonság fenntartása szempontjából (mint például a potenciális tüntetők vagy egyéb csoportok). Az értékelést továbbítani kell a szervező tagállam, valamint a többi érintett ország – pl. a tranzit- és a szomszédos országok – számára.
         Az elemzés a B., C. és D. mellékletben foglalt keretelemzés szerint szerkeszthető. Ha ilyen információ nem áll rendelkezésre, a szervező államot ennek megfelelően kell tájékoztatni. A tagállamok az értékelést a lehető leghamarabb – a meglévő biztonságos kommunikációs összeköttetéseket felhasználva – megfelelő módon továbbítják a szervező államnak.
         Az Europol – megbízatásának és Európai Rendőrségi Hivatal létrehozásáról szóló Egyezménynek (4) megfelelően – releváns információkat és elemzéseket nyújthat, valamint általános fenyegetésértékeléseket készíthet a tagállamok hozzájárulásai alapján. Az információnak a lehető legkorábban rendelkezésre kell állnia. Ha ilyen információ nem áll rendelkezésre, a szervező állam ennek megfelelően tájékoztatható.
         A megfelelő, szükséges és helyénvaló biztonsági intézkedéseket a lehetséges veszély valószínűségét meghatározó fenyegetésértékelés és kockázatelemzés alapján kell kiválasztani.
         E célból a felelős szervező államnak – adott esetben más tagállamok és az illetékes uniós szervek támogatásával – legkésőbb hat hónappal az adott eseményt megelőzően naprakésszé tett fenyegetésértékelést és kockázatelemzést kell készítenie. Az esemény közeledtével az információkat rendszeresen frissíteni kell. Az eseményt megelőző három hónapban havonta – és az eseményt megelőzően szükség esetén hetente – kell elemzést készíteni. Ezen értékeléseket és elemzéseket a közreműködő államokkal és szervekkel meg kell osztani.
         Az esemény időtartama alatt napi helyzetjelentéseket kell kiadni. A helyzetjelentéseknek a szervező állam, más tagállamok és az illetékes uniós szervek által nyújtott információkon kell alapulniuk. A kockázat szintjének elemzését a rendőrségtől vagy az eseményre kijelölt kapcsolattartó pontoktól kapott legfrissebb információkra kell alapozni. Az információknak – a rendelkezésre álló információk által engedett mértékig – átfogónak kell lenniük.
         III.   AZ ESEMÉNYEK KEZELÉSE
         III.1.   A szervező tagállam érintett hatóságainak és szolgálatainak feladatai
         A szervező tagállam illetékes hatóságának átfogó műveleti tervet kell készítenie, amely valamennyi további részletes terv alapját képezi. Az említett hatóságnak olyan terveket is kell készítenie, amelyek kiterjednek a stratégiai szintre (stratégiai tervezés), valamint az átfogó műveleti szintre (műveleti tervezés) és a helyszíni kivezénylés konkrét szintjére (taktikai tervezés). A tervezést a lehető legkorábban meg kell kezdeni.
         Az eseményt megelőzően a szervező tagállamnak biztosítania kell, hogy valamennyi érintett hatóság és szolgálat szerepe egyértelműen meg legyen határozva, továbbá hogy valamennyi érintett fél tájékoztatást kapjon e hatóságok és szolgálatok feladatairól.
         A szervező tagállam összefoglaló táblázatot készíthet, amely feltünteti az összes részfolyamatot és a fő szereplőket (pl. az ülések szervezését, a biztonsági intézkedéseket, a közrend fenntartását, az igazságügyi szolgálatokat, a szociális és megelőző szolgáltatásokat, az egészségügyi szolgáltatásokat, a tömegközlekedést és az egyéb infrastrukturális kérdéseket). Ez a „modell” hasznos eszköz lehet, amely szemlélteti a tervezési keretet, valamint biztosítja, hogy valamennyi szükséges folyamatot figyelembe vettek.
         Az érintett hatóságok és szolgálatok képviselőinek részvételével létrehozható egy, az esemény kapcsán koordinációs feladatokat ellátó projektcsoport. A csoportnak az adott esemény előtt, alatt és után rendszeresen kell üléseznie annak érdekében, hogy a döntéshozatal koherens és összehangolt módon történjen. A csoport egyik fő feladata a hatóságok és szolgálatok közötti hatékony kommunikációs módok biztosítása.
         A felelős hatóságoknak és szolgálatoknak gondoskodniuk kell azon anyagi, technikai és személyzeti források meglétéről, amelyek feladataik kellő hatékonyságú, minőségű és gyorsaságú elvégzéséhez szükségesek. A szervező tagállamok számára nagyon hasznos eszköz lenne egy olyan adatbázis, amely tartalmaz minden rendelkezésre álló forrást, valamint a megfelelő kapcsolattartó pontokat.
         A szervező tagállamok rendőri hatóságainak gondoskodniuk kell arról, hogy az esemény tényleges szervezőjével a rendőrségi erőfeszítésekre vonatkozó valamennyi szükséges megállapodásra és intézkedésre sor kerüljön. Az eseményért a szervező viseli az elsődleges felelősséget, és az esemény jellegének megfelelően el kell készíteni a teljesítendő követelmények jegyzékét. Az intézkedések többek között az alábbiakra terjedhetnek ki:

                     —

                     az esemény olyan helyen való megrendezése, ahol nem kerülhet sor a közrend megzavarására (konferencialétesítmények, hotelek),

                     —

                     belépés-ellenőrzés, lehetőség szerint külső területvédelem, és az ezekkel kapcsolatos felelősség,

                     —

                     a szervező által meghozandó biztonsági intézkedések, pl. belső videokamerás megfigyelőrendszerek,

                     —

                     teljes és folyamatosan frissített információcsere a küldöttekről és az esemény egyéb résztvevőiről (név, a részvétel minősége, a tartózkodás időtartama, szállás, közlekedés stb.),

                     —

                     a VIP-személyekkel és a szállodai biztonsággal kapcsolatos intézkedések.

               III.2.   A közrend és a közbiztonság fenntartása
         III.2.1.   Közrend és közbiztonság
         Az I.2. szakaszban foglalt alapelveket tiszteletben tartva a szervező tagállam illetékes hatóságainak a nemzetközi események rendőrségi megközelítése tekintetében egyértelmű, átfogó stratégiát kell kialakítaniuk. Az átfogó stratégia magában foglalhatja az alábbi vezérelveket:

                     —

                     a rendőri intézkedések jellemzője, hogy biztosítják a békés tüntetések védelmét,

                     —

                     a rendőrségnek – párbeszéd és egy hihető készültségi szint révén – meg kell tartania a kezdeményező szerepet, ezáltal is csökkentve vagy megelőzve a zavargásokat vagy a nagyobb rendbontásokat,

                     —

                     a rendőrségnek – szabad mérlegelése szerint és adott esetben – a békés célú gyülekezések és tüntetések esetén kevésbé feltűnő rendőri jelenlétre kell törekednie és nagyfokú toleranciát kell mutatnia,

                     —

                     letartóztatásokra büntetőeljárás vagy ideiglenes fogva tartás stb. céljából a nemzeti jogszabályokkal összhangban kerüljön sor,

                     —

                     a rendőrségi erőfeszítéseket általában véve azokra a csoportokra kell összpontosítani, amelyek rendbontást terveznek, vagy erre irányuló szándékot mutatnak,

                     —

                     a vonatkozó területeken, például a határok tekintetében elő kell mozdítani a más tagállamokkal, harmadik országokkal, uniós szervekkel és nemzetközi intézményekkel folytatott együttműködést.

               A területén több eseményt szervező tagállamnak gondoskodnia kell arról, hogy a közrend fenntartására vonatkozó rendőri stratégiát a különböző események tekintetében a lehető legmesszebbmenőkig összehangolják. Amennyiben ez célszerű, a stratégia más tagállamokkal is összehangolható.
         A szervező állam illetékes hatóságainak korai szakaszban kezdeményezniük kell a párbeszédet az egyénekkel és csoportokkal (beleértve az aktivista csoportokat és a tüntetőket is), a helyi hatóságokkal, a megfelelő infrastrukturális szolgáltatókkal, a helyi lakossággal és az egyéb kulcsszereplőkkel a gyülekezések és legális tüntetések békés lezajlása érdekében. A párbeszédnek a felelősség megosztásán kell alapulnia. A párbeszédnek az előkészítés korai szakaszában meg kell kezdődnie, és az esemény előtt, alatt és után is alkalmazni kell.
         A potenciális rendbontások megelőzésére – és konfrontációs helyzet esetén egyúttal közvetítő eszközként is – szolgál egy konstruktív és a kölcsönös tiszteleten alapuló hálózat létrehozása.
         A párbeszédhez nemzeti szinten olyan struktúrákat és csoportokat kell kialakítani, amelyek feladatuk előkészítése és végrehajtása során figyelembe veszik a különböző tagállamok eltérő kultúráját (5).
         Ki kell alakítani az illetékes hatóságok, a különböző szervezetek, a civil szervezetek és a tüntetők képviselői közötti kommunikáció csatornáit. A demonstrációk szervezői és valamennyi érdekelt fél számára tanács nyújtható az alábbiak tekintetében:

                     —

                     gyakorlati kérdések (pl. szállás és logisztika),

                     —

                     a tüntetésekre, a szólásszabadságra, a polgári engedetlenségre stb. vonatkozó megfelelő jogszabályok,

                     —

                     a rendőrség rendfenntartó stratégiája olyan esetekben, ahol mérlegelési jogkörrel rendelkezik, valamint a rendőri erő alkalmazására vonatkozó utasítások,

                     —

                     a rendőrségen és az egyéb megfelelő hatóságokon belüli kapcsolattartó pontok.

               Mérlegelendő a fenti információk különböző nyelveken történő terjesztése (pl. szórólapokon, weboldalakon). A külföldi látogatókat a megfelelő kapcsolattartó pontok is elláthatják ezen információkkal.
         III.2.2.   A bűncselekmények esetén követendő eljárás
         A tagállamok bűnüldöző szerveinek – a vonatkozó jogszabályokkal és a meghatározott stratégiákkal összhangban – a főbb események során történt erőszakos tüntetések vagy egyéb rendzavarások kapcsán elkövetett bűncselekmények tekintetében szisztematikus nyomozati eljárásra kell törekedniük.
         Elvben és a nemzeti joggal teljes összhangban valamennyi meghatározott és bizonyítható bűncselekménynek a szervező országban vagy egy másik országban az illetékes joghatóságok részéről büntetőeljárást kell maga után vonnia. Amennyiben a szervező tagállamban nem lehetséges azonnali bűnüldözési fellépés, a többi tagállamnak a nemzeti jogszabályokkal, a rendelkezésre álló bizonyítékokkal és minden egyes eset körülményeivel összhangban mindent meg kell tennie a saját állampolgárai azonosítására és felelősségre vonására.
         A szervező tagállamnak intézkedéseket kell hoznia annak érdekében, hogy a letartóztatásokhoz és a bűncselekmények kivizsgálásához elegendő erőforrás, valamint a vizsgálati fogság és az előzetes letartóztatás céljára elegendő létesítmény álljon rendelkezésre. Ajánlott a legrosszabb forgatókönyvvel, nagyobb számú elkövetővel tervezni.
         Ennek megfelelően a bűnüldöző hatóságoknak nagyobb mennyiségű munka ellátására, valamint arra kell felkészülniük, hogy megfelelő kapacitással rendelkezzenek például az alábbiak érdekében:

                     —

                     gyors döntéshozatal az előzetes letartóztatás alkalmazásával kapcsolatban,

                     —

                     bírósági határozatot igénylő vizsgálati intézkedésekkel összefüggő gyors döntéshozatal,

                     —

                     nagyobb számú büntetőügy lefolytatása,

                     —

                     a tagállamoktól jövő jogi kérésekre való válaszadás.

               III.2.3.   Terroristafenyegetés
         Mivel az EU és néhány tagállama a nemzetközi politika jelentős szereplője, politikai vagy vallási indíttatású nemzetközi terroristák valószínű célpontjai lehetnek. Azon kívül, hogy az EU vagy tagállamai főbb események idején nemzetközi terroristák célpontjaivá válhatnak, az is előfordulhat, hogy az Unión vagy a tagállamokon belüli terroristacsoportok vagy szervezetek követnek el támadást.
         Az ilyen terrortámadások célpontja lehet maga az esemény, VIP-személyek, az EU politikusai, a tagállamok nemzeti delegációi vagy az eseményen részt vevő közönség. A nemzetközi sajtó jelenléte az elkövetők szempontjából fontos tényező, mivel lehetőséget kínál számukra a csoport vagy a szervezet ideológiájának bemutatására.
         A terrortámadások megelőzése érdekében alapvetően fontos, hogy a terrorcsoportokról és -szervezetekről információk és titkosszolgálati információk álljanak rendelkezésre, és azok bármikor elérhetők legyenek. Ezért fontos, hogy a szervező tagállam és bűnüldöző hatóságai általában és az eseménynek megfelelően megosszák információikat és titkosszolgálati információikat. A bűnüldöző hatóságoknak el kell dönteniük, hogy mely terrorcsoportok és -szervezetek, és mely egyének jöhetnek szóba az esemény kapcsán, és az eseménynek megfelelően ellenőrizniük kell saját adatbázisukat. Emellett valamennyi tagállamnak is releváns információkat kell nyújtania e csoportok, szervezetek és egyének tekintetében.
         A megfelelő, szükséges és helyénvaló biztonsági intézkedéseket a fenyegetésértékelés és kockázatelemzés alapján kell kiválasztani.
         III.3.   Más tagállamokkal folytatott operatív együttműködés
         III.3.1.   Határokon átnyúló együttműködés
         A határokon átnyúló együttműködés akkor szükséges, ha a szervező tagállam és az érintett országok – a rendőri erőfeszítések határ menti régiókban való, a konkrét szituációhoz vagy fenyegetéshez igazított fokozása érdekében – közös, rugalmas határrendszert alkalmaznak. Megfelelő esetben közös vagy összehangolt, megelőző jellegű őrjáratokat és ellenőrzéseket kell végezni.
         A schengeni vívmányok vonatkozó részeit alkalmazó tagállamok számára a Schengeni Határellenőrzési Kódexnek (6) a belső határokon folytatott határellenőrzés ideiglenes visszaállításáról szóló 23–31. cikke hasznos eszköz lehet arra, hogy megakadályozzák azon egyéneknek vagy csoportoknak az esemény helyszínére való utazását, akik vagy amelyek a közrend és/vagy a biztonság fenntartása tekintetében potenciális fenyegetést jelentenek.
         A lehetséges kiutasítási intézkedések gyors és hatékony végrehajtásához szükséges intézkedéseket ezért elő kell készíteni.
         III.3.2.   Operatív támogatás
         A szervező tagállam a nemzeti jogszabályokkal összhangban (7) kérheti egy másik tagállamtól rendőrtisztek vagy titkosszolgálati tisztek operatív támogatás céljára való kiküldését egy konkrét eseményre. Az operatív támogatás iránti részletes kérelmet – ideértve a kérelem okainak felsorolását is – a lehető legkorábbi szakaszban kell benyújtani. E célra szolgál az A. mellékletben foglalt formanyomtatvány.
         A kért támogatás típusától függően a kinevezett tiszt(ek)nek a megjelölt feladatokhoz kellő ismeretekkel és tapasztalattal kell rendelkeznie(ük).
         A külföldi tisztek által nyújtott bármilyen operatív támogatást be kell illeszteni a szervező állam illetékes hatóságainak műveleti terveibe. Ennek megfelelően:

                     —

                     a külföldi tiszteket a lehető legnagyobb mértékben be kell vonni az operatív információs struktúrába,

                     —

                     a külföldi tiszteket egyik munkanyelvükön tájékoztatni kell az operatív tervekről és az idevágó stratégiákról, ideértve az erő alkalmazására vonatkozó utasításokat stb. is,

                     —

                     a külföldi tisztek számára az esemény előtt lehetőséget kell teremteni a helyszínnel, a kivezényelt rendfenntartó erőkkel stb. való alapos megismerkedésre,

                     —

                     a külföldi tiszteknek részt kell venniük az összes releváns (azaz a feladatukhoz kapcsolódó és az általuk értett nyelven zajló) tájékoztató megbeszélésen, és

                     —

                     adott esetben tevékenyen be kell vonni őket a rendfenntartó erők helyszíni kivezénylésébe.

               A külföldi tisztek fizikai biztonságáért a szervező illetékes hatóságok a felelősek. A külföldi tisztek felelőssége annak biztosítása, hogy fellépésük nem vezet felesleges konfliktushoz, veszélyhez vagy indokolatlan kockázathoz.
         A helyszíni fellépés során a külföldi tisztek – rendszerint – a fogadó állam illetékes hatóságai tagjainak felügyelete alatt állnak, akiknek folyamatos jelentési kötelezettséggel tartoznak; az illetékes hatóságok tagjai megfelelő tájékoztatást kapnak a műveleti tervről és képesek olyan nyelven kommunikálni, amelyet a külföldi tisztek megértenek. A külföldi tisztek, a fogadó kapcsolattartó pont(ok), a kivezényelt rendőri erők irányítása és a többi kulcsszereplő közötti kommunikációs összeköttetéseknek egy adott esemény alatt, valamint szükség esetén az esemény előtt és után is hatékonynak és teljes mértékben működőképeseknek kell lenniük.
         III.3.3.   Összekötő tisztviselők (8)

         A szervező tagállam kérésére minden tagállam vagy uniós/más illetékes szervezet szükség esetén egy eseményre összekötő tisztviselőket nevezhet ki. Az összekötő tisztviselők igénylésére vonatkozó kérelmet a lehető leghamarabb, legkésőbb hat héttel az esemény előtt be kell nyújtani. E célra szolgál az A. mellékletben foglalt formanyomtatvány.
         Az érdekelt tagállamok felkérést kérhetnek arra, hogy a szervező tagállamba összekötő tisztet küldjenek.
         A szervező tagállam és más érdekelt tagállamok között létrejött kétoldalú megállapodások értelmében összekötő tisztek cseréjére kerülhet sor.
         Az összekötő tisztet legalább két héttel az eseményt megelőzően ki kell nevezni, az együttműködés ekkortól veszi kezdetét. A szervező állam a többi tagállammal a saját kapcsolattartóikon keresztül szorosan együttműködve dönt az összekötő tisztek kinevezéséről és feladatairól.
         Az összekötő tisztet – képességeinek megfelelően – (bármelyik) fogadó kapcsolattartó ponthoz kinevezhetik azzal a feladattal, hogy gondoskodjon a kiküldő állammal való kapcsolattartásról, amely esetben a megfelelő kommunikációs eszközöket a szervező tagállamnak kell biztosítania.
         Az összekötő tisztviselőknek tanácsadói és segítségnyújtó szerepet kell játszaniuk. A külföldi összekötő tisztviselőnek fegyvertelennek kell lennie, és a fogadó államban nem lehet hivatalos rendőrhatósági jogköre (9). Az összekötő tisztviselőknek konkrét feladatuktól függően a közrend fenntartása vagy a terrorizmus-elhárítás területén megfelelő tapasztalattal, és különösen az alábbiakkal kell rendelkezniük:

                     —

                     nemzeti szervezetük és hatóságaik alapos ismerete,

                     —

                     a közrend és a közbiztonság kiemelt jelentőségű eseményeken való fenntartása terén szerzett tapasztalat,

                     —

                     kiküldő államukban hozzáférés minden hasznos információforráshoz, ideértve a szélsőséges és más hasonló csoportosulásokra vonatkozó rendőrségi információkat, valamint más releváns forrásokat is,

                     —

                     a titkosszolgálati erőfeszítések nemzeti megszervezésének képessége az eseményt megelőzően és alatt, valamint a vonatkozó információk elemzése,

                     —

                     jó nyelvtudás a szervező tagállam által választott munkanyelv(ek)en.

               Az összekötő tisztviselőknek – kijelölt feladataik és megbízatásuk tisztázása érdekében – megérkezésük után haladéktalanul jelentkezniük kell a kijelölt kapcsolattartó pontnál. Az akkreditációs eljárást a szervező tagállam bonyolítja le.
         III.3.4.   Megfigyelők
         A tagállamok a szervező tagállam beleegyezésével megfigyelőket küldhetnek ki abból a célból, hogy ezek a kiküldő országukban a jövőben tervezett eseményekre a nemzetközi események biztonságának szavatolása, valamint a közrend fenntartása területén tapasztalatot gyűjtsenek. Kérés esetén a megfigyelő a szervező tagállam részéről készített értékeléshez hozzászólhat.
         A látogatás hasznosságának maximálisra növelése érdekében a megfigyelők számára a lehető legnagyobb mértékben lehetővé kell tenni a tervező értekezleteken, tájékoztatókon és koordinációs megbeszéléseken, műveleti tevékenységben és egyéb tevékenységekben való részvételt. A megfigyelőknek megérkezésük után haladéktalanul jelentkezniük kell a kijelölt kapcsolattartó pontnál. Az akkreditációs eljárást a szervező tagállam bonyolítja le.
         III.3.5.   Pénzügyi rendelkezések, eszközök
         A szervező tagállam területére beutazó meghívott külföldi tisztek számára a szállás- és ellátási költségek biztosítása szokásosan a szervező állam feladata. Az utazási költségek szokásos esetben a kiküldő államot terhelik.
         A szervező tagállamba küldött megfigyelők összes költsége a küldő államot terheli. Amennyiben lehetséges, a szervező tagállam biztosíthatja a megfigyelők számára a szükséges kommunikációs és egyéb eszközöket.
         Ha erre lehetőség van, a szervező tagállam a felszerelés vagy más erőforrások ideiglenes nyújtása tekintetében kétoldalú/többoldalú megállapodások útján támogatást szerezhet más tagállamoktól.
         III.3.6.   Kommunikációs terv
         A rendőri hatóságok és egyéb szolgálatok közötti megfelelő belső információáramlást részletes kommunikációs tervvel kell biztosítani. Az átfedések vagy a hiányos információk terjesztésének elkerülése érdekében a szervező tagállamon belüli valamennyi érintett félnek közös kommunikációs stratégiát kell kidolgoznia.
         Az ismeretek (pl. nyelv) hiányának elkerülése érdekében a kommunikációs tervnek tartalmaznia kell az összekötő tisztviselők és más személyzet integrációját.
         Az egyéb erőket (pl. tűzoltóság, mentőszolgálatok) szintén bele kell foglalni a kommunikációs tervbe.
         III.4.   Médiastratégia
         A médiában a nemzetközi eseményekről pontos és kellő időben történő tudósítás szavatolása érdekében az esemény előtt, alatt és után előre meghatározott médiakapcsolati stratégiát kell megvalósítani.
         A médiának a lehető legnagyobb mértékű szabadságot kell biztosítani az eseményről való tudósításhoz, ily módon szavatolva az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezménnyel összhangban a véleménynyilvánítás szabadságának jogát. A médiastratégiának a nyitottság és az átláthatóság felé kell irányulnia.
         Az összehangolt médiajelenlét biztosítása érdekében ajánlott egyetlen médiakapcsolattartó-pontot kinevezni. Jóval az esemény előtt a szervező tagállamnak átfogó médiastratégiát kell felállítania, amely többek között az alábbiakat tartalmazza:

                     —

                     médiakapcsolat-tartó pont kijelölése, aki a médiát a megfelelő szóvivőkhöz irányítja,

                     —

                     minden egyes szóvivő hatáskörének kijelölése, és

                     —

                     a rendőri intézkedésekről és a rendbontások esetén foganatosítandó lépésekről nyilvánosságra hozandó információk.

               III.5.   Oktatás, képzés és gyakorlat
         Az európai oktatási, képzési és gyakorlati program kidolgozása nemzetközi stratégiai megállapodásokon, valamint közösen kialakított eljárásokon és munkamódszereken alapul. Az oktatási, képzési és gyakorlati tevékenységekben való részvétel révén a tisztviselők, csoportok, szervezetek és országok felkészülhetnek az e kézikönyvben leírtakhoz hasonló eseményekre (10).
         Az e kézikönyvben meghatározott főbb események nemzetközi és határokon átnyúló vonatkozásokat is magukban foglalnak, és az alábbiakat teszik szükségessé:

                     —

                     az eseménnyel kapcsolatos információcsere a tagállamok között (információkezelés),

                     —

                     a szervező tagállam rendőri szervezetének ismerete,

                     —

                     a főbb eseményekkel kapcsolatos tapasztalatszerzés és az így nyert információk cseréje: szemináriumok a tanulságokról és esettanulmányok.

               A fenti elemekkel kapcsolatos információk e kézikönyv folyamatos aktualizálásához és javításához is felhasználhatók.
         Az oktatási, képzési és gyakorlati tevékenységek fejlesztésében, tervezésében és gyakorlati alkalmazásában az Európai Rendőrakadémia (CEPOL) is szerepet kap. Amennyiben erre lehetőség van, az oktatási, képzési és gyakorlati tevékenységeket a CEPOL meglévő eljárásai és eredményei közé kell beilleszteni.
         IV.   ÉRTÉKELÉS
         IV.1.   Eseményhez kapcsolódó értékelés
         A szervező tagállamnak kezdeményeznie kell az esemény során végrehajtott biztonsági intézkedések és egyéb vonatkozó tényezők értékelését. Valamennyi fontos szereplőt fel kell kérni az értékeléshez való hozzájárulásra, aminek az esemény előzetes megtervezésén kell alapulnia. Az értékelési folyamat során a szervező tagállam felhasználhatja a más tagállamoktól származó értékeléseket, de erről előzetesen meg kell állapodni.
         A szervező tagállamnak az esemény végét követően a lehető leghamarabb értékelő jelentést kell összeállítania. Amennyiben bármilyen váratlan esemény történt, az értékelő jelentésnek a váratlan eseményről szóló jelentést is kell tartalmaznia.
         Az eseményt követően tájékoztatást kell tartani, valamint általános értékelő jelentést kell készíteni a vonatkozó biztonsági szempontokról. A jelentésben külön ki kell térni a közrendet megzavaró eseményekre (vagy azok hiányára), a terroristafenyegetésekre és váratlan eseményekre, a bűncselekményekre, az érintett csoportokra és a tanulságokra.
         A jelentés és/vagy a tanulságok szolgáltatnak alapot az oktatási, képzési és gyakorlati tevékenységekhez (lásd a III.5. szakaszt). A CEPOL-nak biztosítania kell a nemzetközi tanulságok felhasználását az oktatási, képzési és gyakorlati programban. Az egyes tagállamok nemzeti szinten felelnek a tanulságok felhasználásáért. A jelentést a CEPOL továbbítja a nemzeti rendőrakadémiáknak.
         Annak érdekében, hogy a levont tanulságokat vagy az ajánlásokat a jövőbeli főbb nemzetközi vonatkozású események szervezőinek rendelkezésére lehessen bocsátani, a jelentést az eseményre kijelölt kapcsolattartó pont(ok)on keresztül a megfelelő uniós szervekhez és egyéb érintett vagy más módon érdekelt országokhoz vagy szervekhez el kell juttatni.
         IV.2.   Stratégiai értékelés
         A tapasztalatok és a legjobb gyakorlatok megosztása érdekében, amikor csak szükséges, szakértői ülést kell tartani, amelyet az illetékes tanácsi munkacsoport szervez.
         Az ülés résztvevői a főbb nemzetközi vonatkozású eseményeken a közrend fenntartásában tapasztalatot szerzett, magas rangú rendőrségi tisztviselők. A szakértői ülés egyik témája e kézikönyv további alakítása és kiigazítása a közelmúlt eseményeiből nyert tapasztalatok fényében.

         A. MELLÉKLET
         FORMANYOMTATVÁNY ÖSSZEKÖTŐ TISZTVISELŐK VAGY MÁS JELLEGŰ OPERATÍV TÁMOGATÁST NYÚJTÓ TISZTEK IGÉNYLÉSÉRE VONATKOZÓ KÉRELEMHEZ

                     1.

                     Az igényelt támogatás jellege (összekötő tisztviselő, felderítő, közvetítő vagy egyéb)

                     2.

                     Esemény(ek)

                     3.

                     Időszak

                     4.

                     Állomáshely

                     5.

                     Feladatok leírása (a lehető legrészletesebben)

                     6.

                     Nyelvi készségek (az esemény munkanyelvei)

                     7.

                     Egyéb különleges készségek (különleges csoportok ismerete, közvetítői tapasztalat stb.)

                     8.

                     A megérkezést megelőzően előkészítendő feladatok:

                                 —

                                 a kiküldő állammal való kapcsolattartás,

                                 —

                                 meghatározott típusú információk gyűjtése,

                                 —

                                 egyéb feladatok.

                     9.

                     Kommunikációs eszközök (mobiltelefon, Internet)

                     10.

                     Másfajta igényelt felszerelés

                     11.

                     A választ szíveskedjenek az alábbi időpontig közölni:

         B. MELLÉKLET
         LEHETSÉGES TÜNTETŐKKEL ÉS MÁS CSOPORTOKKAL ÖSSZEFÜGGŐ KOCKÁZATOK ELEMZÉSE

                     1.

                     Ismert és valószínűleg tüntetésre készülő, vagy az eseményt más módon befolyásoló csoport neve

                     2.

                     Összetétele, tagjainak száma

                     3.

                     Megkülönböztető jegyek (öltözet, logók, zászlók, jelszavak vagy egyéb külső jellemzők)

                     4.

                     A csoport jellege (erőszakos – fennáll a rendbontás veszélye?)

                     5.

                     Tüntetési és/vagy aktivista módszerei

                     6.

                     A csoport belső szerveződése és működése:

                                 —

                                 vezetői,

                                 —

                                 kommunikációs eszközei,

                                 —

                                 a szervezetre vonatkozó egyéb adatok.

                     7.

                     Kapcsolatok más (nemzeti vagy nemzetközi) csoportokkal

                     8.

                     Jelentős incidensekben részt vett tagok:

                                 —

                                 az incidens jellege,

                                 —

                                 helye (ország),

                                 —

                                 egyénileg vagy csoportosan,

                                 —

                                 a fentiekre tekintettel a nemzeti joggal összhangban hozott elmarasztaló ítéletek.

                     9.

                     Viselkedés:

                                 —

                                 a rendőri szolgálatok és -fellépés irányában,

                                 —

                                 a helyi lakosság irányában,

                                 —

                                 fegyverhasználat,

                                 —

                                 alkohol vagy kábítószerfogyasztás,

                                 —

                                 maszkviselet,

                                 —

                                 a különböző típusú eseményeken felvett viselkedési minta.

                     10.

                     Médiakapcsolatok és viszonyulás a médiához (médiastratégia, szóvivő stb.)

                     11.

                     Weboldalak és hirdetőtáblák stb.

                     12.

                     Utazási útvonal kiválasztása

                     13.

                     Közlekedési eszköz

                     14.

                     Szállás kiválasztása

                     15.

                     Tartózkodás időtartama

                     16.

                     Harmadik országokban működő összekötő tisztviselők által szolgáltatott információ az ezen országokból származó esetleges tüntetőkről vagy aktivistákról

                     17.

                     Egyéb vonatkozó információk

                     18.

                     Az információ forrása, valamint a szolgáltatott információ pontossága és megbízhatósága

         C. MELLÉKLET

         D. MELLÉKLET

         E. MELLÉKLET
         REFERENCIADOKUMENTUMOK

                     —

                     Az Európai Rendőrségi Hivatal létrehozásáról szóló egyezmény (Europol-egyezmény) (HL C 316., 1995.11.27., 2. o.)

                     —

                     A Tanács 1997. május 26-i 97/339/IB együttes fellépése a közrend és a közbiztonság területén való együttműködésről (HL L 147., 1997.6.5., 1. o.)

                     —

                     Jegyzőkönyv a schengeni vívmányoknak az Európai Unió keretébe történő beillesztéséről (HL C 340., 1997.11.10., 93. o.)

                     —

                     Nizzai Szerződés, Nyilatkozat az Európai Tanács helyszíneiről (HL C 80., 2001.3.10., 85. o.)

                     —

                     A Tanács 2001. március 19-i 2001/264/EK határozata a Tanács biztonsági szabályzatának elfogadásáról (HL L 101., 2001.4.11., 1. o.)

                     —

                     A Tanács 2006. december 4-i állásfoglalása a nemzetközi vonatkozású, legalább egy tagállamot érintő labdarúgó-mérkőzésekkel kapcsolatosan az erőszak és a rendzavarás megelőzése és ellenőrzése érdekében szükséges nemzetközi rendőrségi együttműködésre és intézkedésekre vonatkozó ajánlásokat tartalmazó, naprakésszé tett kézikönyvről (HL C 322., 2006.12.29., 1. o.)

                     —

                     Az Európai Parlament és a Tanács 2006. március 15-i 562/2006/EK rendelete a személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról (HL L 105., 2006.4.13., 1. o.)

                     —

                     A Belga Királyság, a Holland Királyság és a Luxemburgi Nagyhercegség között létrejött, 2004. június 8-i szerződés a határokon átnyúló rendőrségi beavatkozásról

                     —

                     A Belga Királyság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, a Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség, a Holland Királyság és az Osztrák Köztársaság között létrejött, különösen a terrorizmus, a határokon átnyúló bűnözés, valamint az illegális migráció elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről szóló Egyezmény (Prümi Szerződés) (tanácsi dokumentum száma: 16382/06)

                     —

                     Konfliktuskezelési útmutató kézikönyv (tanácsi dokumentum száma: 7047/01),

                     —

                     A Tanács és a tagállamok kormányai képviselői által 2001. július 13-án, az Európai Tanács ülései és hasonló események biztonságáról elfogadott következtetések (tanácsi dokumentum száma: 10916/01)

                     —

                     Az Európai Tanácsok és más hasonló események alkalmával foganatosítandó lehetéses intézkedések ellenőrzőlistája (tanácsi dokumentum száma: 11572/01)

                     —

                     Stratégiai információk az Európai Tanácsokról és más hasonló eseményekről – Kockázatelemzés (tanácsi dokumentum száma: 11694/01)

                     —

                     Az EUCPN JAI 82 almunkacsoport 2001. november 27-i következtetései (tanácsi dokumentum száma: 14917/01)

                     —

                     A rendőri hatóságok és szolgálatok által nemzetközi eseményeken, például az Európai Tanács ülései esetén alkalmazandó biztonsági kézikönyv (tanácsi dokumentum száma: 12637/02)

                     —

                     Az Európai Tanács ülései és hasonló események biztonsága – Nemzetközi együttműködés a laekeni Európai Tanácson (tanácsi dokumentum száma: 9029/02)

                     —

                     Az Európai Tanácsokon és más hasonló eseményeken alkalmazandó biztonsági kézikönyv (tanácsi dokumentum száma: 9069/02)

                     —

                     Az Európai Tanács üléseinek biztonsága (tanácsi dokumentum száma: 11836/02),

                     —

                     A tagállamok közötti, az olimpiai játékokon és ahhoz hasonló sporteseményeken elkövetett terrorcselekmények megelőzésével kapcsolatos együttműködésről szóló kézikönyv (tanácsi dokumentum száma: 5744/04)

                     —

                     Az Európai Unió terrorizmusellenes stratégiája (tanácsi dokumentum száma: 14469/05)

                     —

                     Europol-segítségnyújtás a tagállamoknak – Nagyszabású sportesemények (Europol dokumentum száma: 2570-50r1)

         F. MELLÉKLET
         A KÖZREDDEL KAPCSOLATOS ÁLLANDÓ KAPCSOLATTARTÓ PONTOK

            [97/339/IB együttes fellépés 3. cikkének b) pontja]

         A frissített információkat a pcwp@consilium.europa.eu címre kérjük elküldeni.

                     Tagállam

                     Szolgálat

                     Cím

                     Telefon

                     Fax

                     E-mail

                     BE

                     Federal Police PCN/DAO

                                 Fritz Toussaint 47

                                 B-1050 Brussels

                     (32-2) 642 63 80

                     (32-2) 646 49 40

                     dga-dao@skynet.be

                     Ministry of the Interior, Crisis Centre

                                 Hertogstraat 53

                                 B-1000 Brussels

                     (32-2) 506 47 11

                     (32-2) 506 47 09

                     BG

                     Directorate for International Operational Police Cooperation
                     Ministry of the Interior

                     (359) 22 82 28 34

                     (359) 29 80 40 47

                     NCB@mvr.bg

                     CZ

                     Police Presidium of the Czech Republic
                     International Police Co-operation Division

                                 Strojnická 27

                                 PO Box 62/MPS

                                 CZ-Praha 7

                     (420) 974 83 42 10

                     (420) 974 83 47 16

                     sirene@mvcr.cz

                     DK

                     Danish National Police

                                 Polititorvet 14

                                 DK-1780 København V

                     (45) 33 14 88 88

                     (45) 33 32 27 71

                     NEC@politi.dk

                     DE

                     Bundeskriminalamt

                                 Thaerstr. 11

                                 D-65193 Wiesbaden

                     (49) 61 15 51 31 01

                     (49) 61 15 51 2141

                     @bka.bund.de

                     Bundesministerium des Innern

                                 Lagezentrum

                                 Alt-Moabit 101

                                 D-10559 Berlin

                     (49) 301 86 81 10 77

                     (49) 301 86 81 2926

                     poststelle@bmi.bund.de

                     EE

                     Central Law Enforcement Police

                                 Ädala 4E

                                 EE-10614 Tallinn

                     (372) 612 39 00

                     (372) 612 39 90

                     julgestuspolitsei@jp.pol.ee

                     EL

                     Ministry of Public Order
                     International Police Cooperation Division

                                 Kanellopoulou 4

                                 GR-10177 Athens

                     (30) 210 69 77 56 23

                     (30) 21 06 92 40 06

                     registry@ipcd.gr

                     ES

                     Dirección general de la policía, Comisaría general de seguridad ciudadana, Centro nacional de coordinación

                                 C/Francos Rodríguez 104

                                 E-28039 Madrid

                     (34) 913 22 71 90

                     (34) 913 22 71 88

                     cgsc.cgeneral@policia.es

                     FR

                     Ministère de l'intérieur
                     Direction Générale de la Police Nationale
                     Cabinet «Ordre Public»

                                 11 rue des Saussaies

                                 F-75008 Paris

                     (33) 140 07 22 84

                     (33) 140 07 64 99

                     IE

                     Office of Liaison and Protection Section,
                     An Garda Siochána

                                 Dublin 8

                                 Ireland

                     (353) 16 66 28 42

                     (353) 16 66 17 33

                     gdalp@iol.ie

                     IT

                     Ministero dell'interno
                     Dipartimento della Pubblica Sicurezza
                     Ufficio Ordine Publico

                                 Piazza del Viminale 1

                                 I-00184 Roma

                     (39) 06 46 52 13 09
                     (39) 06 46 52 13 15

                     (39) 06 46 53 61 17

                     cnims@interno.it

                     CY

                     Ministry of Justice and Public Order
                     Police Headquarters

                                 —

                                 European Union and International Police Cooperation Directorate

                     CY-Nicosia, 1478

                     (357) 22 80 89 98 (24h)
                     357) 22 80 80 80 (24h)

                     (357) 22 30 51 15
                     (357) 22 80 86 05 (24h)

                     euipcd@police.gov.cy

                                 —

                                 Operations Office of the Cyprus Police Headquarters

                     (357) 22 80 80 78
                     (357) 99 21 94 55

                     (357) 22 80 85 94

                     operations.office@police.gov.cy

                     LV

                     Operative Control Bureau of Public Security Department
                     Central Public Order Police Department
                     State Police

                                 Brīvības iela 61

                                 LV-1010 Riga

                     (371) 707 54 30
                     (371) 707 53 10

                     (371) 727 63 80

                     armands.virsis@vp.gov.lv
                     vpdd@vp.gov.lv

                     LT

                     Lithuanian Criminal Police Bureau
                     International Liaison Office

                                 Liepyno 7

                                 LT-08105 Vilnius

                     (370-5) 271 99 00

                     (370-5) 271 99 24

                     office@ilnb.lt

                     LU

                     Direction Générale de la Police Grand-Ducale
                     Direction des Opérations
                     Centre d'Intervention National

                     L-2957 Luxembourg

                     (352) 49 97 23 46

                     (352) 49 97 23 98

                     cin@police.etat.lu

                     HU

                     International Law Enforcement Cooperation Centre
                     National Police

                                 Teve utca 4-6

                                 H-1139 Budapest

                     (36-1) 443 55 57

                     (36-1) 443 58 15

                     intercom@orfk.police.hu

                     MT

                     Malta Police Force
                     Police General Headquarters

                     M-Floriana

                     (356) 21 22 40 01
                     (356) 21 25 21 11

                     (356) 21 23 54 67
                     (356) 21 24 77 94

                     cmru.police@gov.mt

                     NL

                     Ministry of the Interior and Kingdom Relations, National Crisis Centre

                                 PO Box 20011

                                 2500 EA The Hague

                                 The Netherlands

                     (31) 704 26 50 00
                     (31) 704 26 51 51

                     (31) 703 61 44 64

                     ncc@crisis.minbzk.nl (24h) (NL/EN)

                     AT

                     Federal Ministry of the Interior
                     Directorate General for Public Safety
                     Operations and Crisis Coordination Centre

                                 Minoritenplatz 9

                                 A-1014 Wien

                     (43) 15 31 2 6 32 00
                     (43) 15 31 2 6 37 70 (24h)

                     (43) 15 31 2 6 31 20 (24h)
                     (43) 15 31 26 10 86 12 (e-fax, 24h)

                     ekc@bmi.gv.at (24h)

                     PL

                     General Headquarters of Police
                     Crises Management and Anti Terrorism Bureau

                                 ul. Puławska 148/150

                                 PL-02-624 Warszawa

                     (48-22) 601 36 40
                     (48-66) 763 13 25

                     (48-22) 601 32 37

                     ncbwarsaw@policja.gov.pl

                     contact point concerning counter-terrorism
                     Division on Combating Terrorist Acts
                     Central Bureau of Investigation
                     National Police Headquarters

                     (48-22) 601 32 75

                     (48-22) 601 42 93

                     counterterror@policja.gov.pl

                     PT

                     Ministério da Administração Interna
                     Gabinete Coordenador de Segurança

                                 Av. D. Carlos I- 7o

                                 P-1249-104 Lisboa

                     (351) 213 23 64 09

                     (351) 213 23 64 25

                     gsc@sg.mai.gov.pt

                     RO

                     International Police Cooperation Centre (IPCC)

                                 Calea 13 Septembrie 1-5

                                 RO-Bucharest

                     (40) 213 16 07 32

                     (40) 213 12 36 00

                     ccpi@mai.gov.ro

                     Operational Anti-Terrorist
                     Coordination Centre (Romanian Information Service)

                                 Bulevardul Libertatii 14-16

                                 RO-Bucharest

                     (40) 214 02 35 98

                     (40) 213 45 10 66

                     ipct@dcti.ro

                     SI

                     International Police Cooperation Sector in Criminal Police Directorate

                                 Štefanova 2

                                 SLO-1000 Ljubljana

                     (386) 14 72 47 80

                     (386) 12 51 75 16

                     interpol.ljubljana@policija.si

                     SK

                     Prezídium Policajného zboru
                     Úrad medzinárodnej policajnej spolupráce

                                 Pribinova 2

                                 SK-812 72 Bratislava

                     (421) 961 05 64 50

                     (421) 961 05 64 59

                     spocumps@minv.sk

                     FI

                     Helsinki Police Department
                     Operational Command Centre

                                 Pasilanraitio 13

                                 FI-00240 Helsinki

                     (358-9) 189 40 02

                     (358-9) 189 28 21

                     johtokeskus@helsinki.poliisi.fi

                     SE

                     National Criminal Police, International Police Cooperation Division (IPO)

                                 POB 12256

                                 S-10226 Stockholm

                     (46) 84 01 37 00

                     (46) 86 51 42 03

                     ipo.rkp@polisen.se

                     UK

                     Home Office
                     Public Order Unit

                                 2 Marsham Street

                                 London SW1P 4DF

                                 POB 8000

                                 London SE 11 5EN

                                 United Kingdom

                     (44) 20 70 35 35 09
                     (44) 20 70 35 18 10

                     Christian.Papaleontiou@homeoffice.gsi.gov.uk
                     David.Bohannan@homeoffice.gsi.gov.uk

                     Serious Organised Crime Agency International Crime

                     (44) 20 73 28 81 15

                     (44) 20 73 28 81 12

                     london@soca.x.gsi.gov.uk

         (1)  A nemzetközi labdarúgó-mérkőzésekkel kapcsolatos nemzetközi rendőrségi együttműködésre vonatkozó ajánlásokat egy külön kézikönyv tartalmazza: lásd a Tanács állásfoglalását a nemzetközi vonatkozású, legalább egy tagállamot érintő labdarúgó-mérkőzésekkel kapcsolatosan az erőszak és a rendzavarás megelőzése és ellenőrzése érdekében szükséges nemzetközi rendőrségi együttműködésre és intézkedésekre vonatkozó ajánlásokat tartalmazó, naprakésszé tett kézikönyvről (HL C 322., 2006.12.29., 1. o.).

         (2)  HL L 147., 1997.6.5., 1. o.

         (3)  A Benelux Gazdasági Unió államai, a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Francia Köztársaság kormányai között a közös határaikon történő ellenőrzések fokozatos megszüntetéséről szóló, 1985. június 14-i Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló Egyezmény 46. cikke (HL L 239., 2000.9.22., 19. o.), a Belga Királyság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, a Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség, a Holland Királyság és az Osztrák Köztársaság között létrejött, különösen a terrorizmus, a határokon átnyúló bűnözés, valamint az illegális migráció elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről szóló Egyezmény (Prümi Szerződés) 26. cikke.

         (4)  HL C 316., 1995.11.27., 2. o.

         (5)  A EUCPN JAI 82 almunkacsoport 2001. november 27-i következtetéseinek 3. oldalán felsorolt elemek.

         (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 2006. március 15-i 562/2006/EK rendelete a személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról (HL L 105., 2006.4.13., 1. o.).

         (7)  Beleértve a Prümi Szerződés 26. cikkét.

         (8)  Lásd a Tanács és a tagállamok kormányai képviselői által 2001. július 13-án, az Európai Tanács ülései és hasonló események biztonságáról elfogadott következtetések II. bekezdése 1. pontjának c) alpontját.

         (9)  97/339/IB együttes fellépés 2. cikke

         (10)  A főbb események során az oktatási, képzési és gyakorlati tevékenységekért az a tagállam viseli a felelősséget, amelyben az eseményt rendezik. Ez azt jelenti, hogy a tagállamok maguk felelnek e tevékenységek eredményes irányításának biztosításáért, ezért ez a kézikönyv nem tartalmaz további iránymutatást vagy utasítást ebben a tekintetben.


title: Az Európai Központi Bank ajánlása (2016. szeptember 23.) az Európai Unió Tanácsa számára a Banca d’Italia külső könyvvizsgálóiról (EKB/2016/28)

text:
               5.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 366/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2016. szeptember 23.)
   az Európai Unió Tanácsa számára a Banca d’Italia külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2016/28)
   (2016/C 366/01)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank (EKB) és azon tagállamok, amelyek pénzneme az euro, nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A Banca d’Italia jelenlegi külső könyvvizsgálóinak, a PriceWaterhouseCoopers SpA-nak a megbízatása a 2015. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnt. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2016. pénzügyi évtől.

               (3)

               A Banca d’Italia a BDO Italia SpA-t választotta külső könyvvizsgálójaként a 2016–2022. pénzügyi évekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy a 2016–2022. pénzügyi évekre a Banca d’Italia külső könyvvizsgálóiként a BDO Italia SpA-t jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2016. szeptember 23-án.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI


				|

		52014PC0661

			Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA Horvátországnak az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke (2) bekezdésének c) pontja alapján, az Európai Közösségek tisztviselőit és az Európai Unió tagállamainak tisztviselőit érintő korrupció elleni küzdelemről szóló, 1997. május 26-i egyezményhez történő csatlakozásáról /* COM/2014/0661 final - 2014/0322 (NLE) */

			   	INDOKOLÁS
A Horvát Köztársaság 2011. évi csatlakozási
szerződése[1]
egyszerűsített rendszert vezetett be Horvátországnak a tagállamok által az
EUSZ 34. cikke (korábbi K.3. cikke) alapján megkötött egyezményekhez (és
jegyzőkönyvekhez) történő csatlakozására. Az okmány 3. cikkének (4)
és (5) bekezdése előírja, hogy Horvátország a csatlakozási okmány alapján
csatlakozik ezen egyezményekhez és jegyzőkönyvekhez.
A csatlakozási okmány 3. cikkének (5)
bekezdése ezért előírja, hogy a Tanács határozatot fogad el, amelyben
meghatározza ezen egyezmények Horvátország vonatkozásában történő hatályba
lépésének időpontját, és elvégzi ezen egyezményeknek az új tagállam
csatlakozása miatt szükséges megfelelő kiigazításait (beleértve az
egyezmények horvát nyelvű változatának elfogadását, amelyek egyaránt
hitelesek lesznek). A Tanács a Bizottság ajánlására, az Európai Parlamenttel
folytatott konzultációt követően jár el.
A csatlakozási okmány I. melléklete
tartalmazza az érintett egyezmények és jegyzőkönyvek listáját.
A felsorolásban szerepel az Európai Unióról
szóló szerződés K.3. cikke (2) bekezdésének c) pontja alapján kidolgozott,
az Európai Közösségek tisztviselőit és az Európai Unió tagállamainak
tisztviselőit érintő korrupció elleni küzdelemről szóló 1997.
május 26-i egyezmény.
A Bizottság tanácsi határozatra vonatkozó ezen
ajánlásának célja, hogy a csatlakozási okmány 3. cikkének (4) és (5)
bekezdésével összhangban elvégezze a Horvátországnak a fent említett
egyezményhez történő csatlakozásával szükségessé vált kiigazításokat.
2014/0322 (NLE)
Ajánlás
A TANÁCS HATÁROZATA
Horvátországnak az Európai Unióról szóló
szerződés K.3. cikke (2) bekezdésének c) pontja alapján, az Európai
Közösségek tisztviselőit és az Európai Unió tagállamainak
tisztviselőit érintő korrupció elleni küzdelemről szóló, 1997.
május 26-i egyezményhez történő csatlakozásáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unióról szóló
szerződésre,
tekintettel Horvátország csatlakozási
szerződésére,
tekintettel Horvátország csatlakozási
okmányára (a továbbiakban: csatlakozási okmány) és különösen annak 3. cikke (5)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Parlament véleményére[3],
mivel:
(1)       Az Európai Közösségek tisztviselőit és az Európai Unió
tagállamainak tisztviselőit érintő korrupció elleni küzdelemről
szóló 1997. május 26-i egyezményt (a továbbiakban: a tisztviselőket
érintő korrupció elleni egyezmény) 1997. május 26-án írták alá, és 2005.
szeptember 28-án lépett hatályba.
(2)       A csatlakozási okmány 3. cikkének
(4) bekezdése előírja, hogy Horvátország csatlakozik a csatlakozási okmány
I. mellékletében felsorolt, a tagállamok által aláírt egyezményekhez és
jegyzőkönyvekhez, beleértve az Európai Közösségek tisztviselőit és az
Európai Unió tagállamainak tisztviselőit érintő korrupció elleni
küzdelemről szóló egyezményt. Ezek Horvátország tekintetében a Tanács
által meghatározott időpontban lépnek hatályba.
(3)       A csatlakozási okmány 3.
cikkének (5) bekezdésével összhangban a Tanácsnak minden, a fent említett egyezményekhez
és jegyzőkönyvekhez történő csatlakozás miatt szükségessé vált
kiigazítást el kell végeznie,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. cikk
A tisztviselőket érintő korrupció
elleni egyezmény Horvátországra vonatkozóan az e határozat elfogadását
követő első hónap első napján lép hatályba.
2. cikk
A tisztviselőket érintő korrupció
elleni egyezmény e határozat mellékletében szereplő horvát nyelvű
változata ugyanazokkal a feltételekkel hiteles, mint a tisztviselőket
érintő korrupció elleni egyezmény többi nyelvi változata.
3. cikk
Ez a határozat az Európai
Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép
hatályba.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 112., 2012.4.24., 6-110. o.
[2]               HL C… , , . .o.
[3]               HL C… , , . .o.
“Translation of the Annex is not required for adoption as, as
stated in the main act, the Annex concerns the Croatian language version only.”