title: A Tanács ajánlása ( 2014. július 8. ) – Románia 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Románia 2014. évi konvergenciaprogramját

text:
               29.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/109

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2014. július 8.)
   Románia 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Románia 2014. évi konvergenciaprogramját
   2014/C 247/21
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A tagállamok állam-, illetve kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euroövezeti tevékenységek számára. Ezen túlmenően a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről is határoztak, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.

               (4)

               A Tanács 2013. július 9-én ajánlást (3) fogadott el Románia 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Románia 2012–2016-os időszakra vonatkozó konvergenciaprogramját.

               (5)

               A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai szemeszterét. Ugyancsak 2013. november 13-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést.

               (6)

               Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és a növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (7)

               Románia 2014. május 6-án benyújtotta 2014. évi nemzeti reformprogramját, 2014. május 5-én pedig 2014. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)

               A Tanács 2013. október 22-én elfogadta a 2013/531/EU határozatot (4), amely 2015 szeptemberéig legfeljebb 2 milliárd EUR összegű középtávú pénzügyi támogatást biztosít Romániának. A tőkeáramlásoknak a különösen a feltörekvő piacokat befolyásoló bizonytalansága, a makrogazdasági forgatókönyv kockázatai és a bankszektor változatlan kiszolgáltatottsága miatt a Tanács indokoltnak tartotta, hogy Románia az euroövezeten kívüli tagállamoknak szóló fizetésimérleg-támogatási mechanizmus keretében középtávú elővigyázatossági pénzügyi támogatásban részesüljön. Noha a jelenlegi piaci körülmények között Románia nem szándékozik folyósítást kérni, az elővigyázatossági támogatás várhatóan hozzájárul a makrogazdasági, költségvetési és pénzügyi stabilitás megszilárdításához, valamint – strukturális reformok végrehajtása révén – a román gazdaság ellenálló képességének és növekedési potenciáljának fokozásához. A 2013. november 6-i egyetértési megállapodás és annak későbbi, az uniós elővigyázatossági támogatás keretében teljesítendő feltételeket rögzítő kiegészítései kibővítik és megerősítik az európai szemeszter országspecifikus ajánlásait. Az uniós elővigyázatossági támogatás feltétele átfogó gazdaságpolitikai program végrehajtása, kiemelt figyelemmel a strukturális reformintézkedésekre, beleértve az igazgatási kapacitásra, a termékpiaci reformra, az üzleti környezetre, a munkaerőpiacra, a nyugdíjakra, az állami tulajdonú vállalatokra és az egészségügyre vonatkozó országspecifikus ajánlásokat is. Ez az ütemterv nem mentesíti a kormányt az alól, hogy teljes egészében végrehajtsa valamennyi országspecifikus ajánlást. Az egyetértési megállapodás és az országspecifikus ajánlások végrehajtásához szükséges szakpolitikai rangsorolást, végrehajtást és koordinációt a prioritásokra vonatkozó, következetesen meghozott döntésekkel összhangban kell kezelni.

               (9)

               A 2014. évi konvergenciaprogramban felvázolt költségvetési stratégia célkitűzése szerint Románia 2015-ben el kívánja érni és azt követően fenn kívánja tartani a strukturális hiány tekintetében a GDP 1 %-ában meghatározott középtávú célt, amely a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit tükrözi. Románia 2014-ben él a közösen finanszírozott projektek esetében a középtávú célhoz vezető kiigazítási pályától engedélyezett ideiglenes eltérés lehetőségével. Az eltérést az igénybevételt követő évben kell kompenzálni. A konvergenciaprogram az (újraszámított) strukturális egyenleg stabilizálását irányozza elő 2014-re, 2015-re pedig a GDP 0,8 %-át kitevő javulást tervez. Az előrejelzések szerint a kiadások 2014-ben és 2015-ben egyaránt a kiadási referenciaértékkel konzisztens ütemben nőnek majd. A GDP-arányos államadósság az előrejelzések szerint 2015-ben eléri a 40 %-ot, majd 2016–2017-ben csökken. Összességében a konvergenciaprogramban felvázolt költségvetési stratégia összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott, és általánosságban összhangban van a Bizottság szolgálatainak 2014. tavaszi előrejelzéseivel. Mindazonáltal a konvergenciaprogram alapjául szolgáló potenciális becsült GDP valamivel magasabb, ez elsősorban az optimistább munkaerő-piaci kilátásoknak tudható be. A 2014-es költségvetési tervek vonatkozásában a kiadások ellenőrzéséhez és a tervezettnél alacsonyabb adóbehajtáshoz kapcsolódó, lefelé mutató kockázatok vannak. Emellett 2015 és az azt követő évek tekintetében még nem kerültek részletes meghatározásra a tervezett költségvetési pályát alátámasztó intézkedések.
               A Bizottság előrejelzése szerint Románia 2014-ben – a strukturális egyenleg kismértékű romlása ellenére is – teljesíti a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit, ha figyelembe vesszük a közösen finanszírozott projektek tekintetében számára engedélyezett ideiglenes eltérést. Figyelembe véve a közösen finanszírozott projektek esetében engedélyezett ideiglenes eltérés kompenzációját, 2015 vonatkozásában fennáll az előírt strukturális kiigazítástól való jelentős eltérés kockázata. Emellett Románia az előrejelzések szerint 2015-ben eltér a kiadási referenciaértéktől. A Tanács a konvergenciaprogramnak és a bizottsági előrejelzésnek az 1466/97/EK rendelet értelmében általa végzett értékelése alapján úgy véli, hogy a konvergenciaprogram 2015-re vonatkozóan a prevenciós ág követelményeitől való jelentős eltérés kockázatát hordozza.

               (10)

               Továbbra is jelentős kihívás az adócsalás és az adókikerülés a héa (beleértve a határokon átnyúló rendszereket is), a jövedéki adók, a társadalombiztosítási hozzájárulások és a jövedelemadó területén. A be nem jelentett munkavégzés elleni küzdelem terén csupán korlátozott mértékű a kézzelfogható előrelépés, miközben az adószabályok betartását célzó stratégia hatékonyságát gátolja a realisztikus és kötelező erejű végrehajtási intézkedések hiánya és az, hogy nem összpontosítanak kellőképpen a megelőzésre. Folyamatban van az adóigazgatás hatékonyságának növelésére irányuló reform, de a határokon átnyúló igazgatási együttműködés – különösen a héa területén – továbbra is gyenge. Az alacsony és közepes jövedelmű, bérből és fizetésből élők esetében továbbra is magas az adóék, ami be nem jelentett munkavégzésre és a ténylegesnél alacsonyabb jövedelem bevallására ösztönöz. Némi haladás tapasztalható a környezetvédelmi adózás terén: javult a gépjármű-adóztatási rendszer, megemelték és most már automatikusan indexálják az üzemanyagra kivetett jövedéki adó mértékét. Románia hosszú távú fenntarthatósági kockázatokkal kénytelen szembenézni, elsősorban az elöregedéssel összefüggő kiadások kapcsán. A foglalkoztatottak nyugdíjasokhoz viszonyított alacsony aránya miatt aggodalmak fogalmazódnak meg a nyugdíjrendszer fenntarthatóságával és megfelelőségével kapcsolatban. Románia lépéseket tett annak érdekében, hogy 2035-től azonos legyen a férfiak és nők nyugdíjkorhatára.

               (11)

               Az erőforrások nem hatékony felhasználása és a nem megfelelő igazgatás növelik a költségvetési fenntarthatóság kockázatát az egészségügyi szektorban. Az állami egészségügyben széles körben elterjedt hálapénzek tovább rontják a rendszer hozzáférhetőségét, hatékonyságát és minőségét. Az egészségügyi szektor hatékonyságának és pénzügyi fenntarthatóságának növelésére irányuló reformok megkezdődtek, de további folyamatos erőfeszítésekre van szükség. Néhány intézkedést késve, illetve az elégtelen finanszírozás és a szolgálatok alacsony kapacitása miatt nem megfelelően hajtanak végre. A kórházi fekvőbeteg-ellátás túlzott mértékű alkalmazásának csökkentése, valamint az elsődleges ellátó- és betegirányító rendszerek megerősítése révén növelhető a költséghatékonyság. További reformok indultak el, amelyek többek között a jó minőségű egészségügyi szolgáltatásokhoz való méltányos hozzáférés ösztönzése révén kívánják javítani a lakosság egészségét.

               (12)

               A romániai munkaerőpiac szempontjából továbbra is a nagyarányú inaktivitás, a nem kellő mértékben kihasznált munkaerő-potenciál, valamint a munkaerő minőségének és termelékenységének növelése iránti igény jelenti a fő kihívást. Az állami álláskeresési és átképzési szolgáltatások minősége – a végrehajtott (kis léptékű) intézkedések ellenére – továbbra is alacsony. Az állami foglalkoztatási szolgálaton belüli korlátozott erőforrások, valamint a teljesítménymérés hiánya akadályozzák a személyre szabott szolgáltatások álláskeresőknek és munkáltatói szolgálatoknak történő, eredményes nyújtását, továbbá az aktív és passzív munkaerő-piaci szakpolitikák integrálását. Romániában magas és növekszik a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalok aránya (2013-ban 17,3 %). Az idősebb munkavállalók foglalkoztatottsági arányának növelését támogató, a tevékeny időskorra vonatkozó nemzeti stratégia késik, a jelenlegi állapot szerint 2014 végére várható.

               (13)

               Nincs átlátható iránymutatás a szociális partnerek bevonásával történő, a foglalkoztatás és versenyképesség fenntartható támogatását és a munkajövedelem tartós védelmét célzó minimálbér-megállapításra vonatkozóan.

               (14)

               A 2011. évi oktatási reform, amely hosszú távú ütemtervet határozott meg az oktatás minőségének minden szinten történő javítására, az elégtelen pénzügyi és humán erőforrások miatt még nem teljes egészében működőképes. A szakképzés terén az elmúlt húsz évben tapasztalt erős visszaesést követően a közelmúltban számos reformot és kísérleti projektet indítottak útjára, de a szakképzés elérhetősége, munkaerő-piaci relevanciája, valamint a vállalkozások munkaalapú tanulási és tanulószerződéses gyakorlati képzési rendszerekben való részvétele változatlanul alacsony. A felsőfokú végzettséggel rendelkezők esetében jelentős a strukturális munkaerőhiány, és továbbra is gyenge az üzleti és a tudományos élet közötti kapcsolat – ezt jól mutatja a magas munkanélküliségi ráta, valamint azon egyetemi végzettséggel rendelkezők magas száma, akik nem a képzettségüknek megfelelő szakmákban vagy olyan állásokban helyezkednek el, amelyekhez elegendő az alacsonyabb végzettség. Az egész életen át tartó tanulás tekintetében a részvétel változatlanul az egyik legalacsonyabb az Unióban. A korai iskolaelhagyás aránya továbbra is a legmagasabbak között van az Unióban, és meghaladja a 2010 előtti szintet; ez különösen súlyosan érinti a roma lakosságot. A nők foglalkoztatását gátolja a minőségi, megfizethető gyermekgondozási létesítmények alacsony száma és az azokhoz való korlátozott hozzáférés, különösen a 0–3 éves korosztály esetében.

               (15)

               A szegénység csökkentése változatlanul nagy kihívást jelent. A háztartások bruttó jövedelme a viszonylag stabil foglalkoztatási helyzet ellenére csökken, a jövedelmek közötti egyenlőtlenségek pedig nőnek. Ennek különösen a gyerekes családok vannak kitéve. A szüleiktől külön nevelkedő gyermekek intézményi ellátásáról az alternatív gondozásra való átállás felgyorsítása terén csupán korlátozott mértékű előrelépés volt tapasztalható. Továbbra is sok fogyatékossággal élő személy él nagy, bentlakásos intézményekben, a fogyatékosoknak nyújtandó közösségi szolgáltatások pedig nem kellőképpen fejlettek. A szociális juttatások igénybevételének, lefedettségének és megfelelőségének alacsony szintje továbbra is rontja a szociális juttatások hatékonyságát a szegénység csökkentése terén. A három meglévő szociális juttatást (a garantált minimálbért, a családi támogatást és a fűtéstámogatást) kombináló beilleszkedési minimálbér 2015-re tervezett bevezetése késik. A nemzeti romaintegrációs stratégia végrehajtása 2012-ben megkezdődött, de a fő cselekvési tervek végrehajtásához nem volt elegendő a pénzügyi allokáció, az elért eredmények pedig szerények. A stratégia felülvizsgálata és a felülvizsgált cselekvési tervek végrehajtása késik.

               (16)

               A közigazgatás gyenge politika-kidolgozási és végrehajtási kapacitása olyan alapvető kihívást jelent Románia számára, amely akadályozza az ország általános fejlődését, az üzleti környezetet és az állami beruházási kapacitást, és nem teszi lehetővé megfelelő minőségű közszolgáltatások nyújtását. Az alacsony közigazgatási kapacitáshoz vezető strukturális okokat 2013-ban elemezték. Ennek alapján jelenleg folyamatban van a közigazgatás megerősítésére irányuló, 2014–2020-ra vonatkozó stratégia kidolgozása, és a véglegesítésére várhatóan 2014 közepén kerül sor.

               (17)

               Az elért jelentős előrelépés ellenére az uniós források lehívási aránya továbbra is az egyik legalacsonyabb az EU-ban. A folyamatosan gyenge irányítási és kontrolrendszerek és közbeszerzési gyakorlat negatív hatással lehet a programok következő generációjának előkészítésére és végrehajtására. A központi kormányzat szintjén végzett stratégiai tervezés és szakpolitikai rangsorolás, valamint a jelentős befektetési portfóliókkal rendelkező szakminisztériumok szintjén történő szakpolitikai rangsorolás és többéves költségvetési tervezés továbbra is komoly kihívást jelent. A közbeszerzésre vonatkozó jogszabályok instabilak és nem következetesek. A többszereplős és gyakran egymást átfedő felelősségi körökkel jellemezhető intézményi felépítés nincs felkészülve a hiányosságok kezelésére és arra, hogy megfelelő iránymutatást adjon az ajánlatkérőknek. Az ajánlatkérők számára továbbra is gondot okoz a korrupció és az összeférhetetlenség. Várhatóan 2014 végén válik működőképessé az a rendszer, amely a közbeszerzési szerződések odaítélési eljárása során felmerülő összeférhetetlenségeket hivatott előzetesen ellenőrizni.

               (18)

               A jogszabályok gyenge minősége, valamint a szabályozási keret átláthatóságának és előre jelezhetőségének hiánya egyaránt hátráltatja a vállalkozásokat és a polgárokat. Még mindig bonyolultak a villamos energia igénylésére, az építési engedélyek megszerzésére és az adófizetésre vonatkozó eljárások. Románia üzleti környezete szempontjából további kihívást jelentenek a tisztázatlan földtulajdonosi jogok: az ingatlanok kevesebb mint 50 %-a szerepel a telekkönyvi nyilvántartásban, és az ingatlanokkal kapcsolatos bejegyzéseknek csupán mintegy 15 %-át ellenőrizték és vették digitálisan is nyilvántartásba. Románia elért bizonyos mértékű haladást az igazságügyi rendszer minőségének, függetlenségének és hatékonyságának javítása, valamint a korrupció elleni küzdelem terén, de ezek a kérdések továbbra is problémát jelentenek a hatékony jogorvoslatot kereső vállalkozások számára. A korrupcióellenes és feddhetetlenséggel kapcsolatos intézkedésekkel szemben változatlanul erős ellenállás tapasztalható politikai és közigazgatási szinteken.

               (19)

               Az ipari fogyasztók villamosenergia-piacán 2013-ban véget ért az árszabályozás, a gáz és a villamos energia árszabályozásának fokozatos megszüntetése folyamatban van. E területeken komoly kihívást jelent az állami tulajdonú vállalatok hatékony és átlátható irányítása. Az energiaárak liberalizációja a várakozások szerint ösztönzi majd az energiahatékonyság javítását, bár ahhoz, hogy tovább lehessen javítani a háztartások, a távfűtés, az ipar és a városi közlekedés energiahatékonyságát, konkrét intézkedésekre és az erőforrásokra vonatkozó kötelezettségvállalásokra van szükség. A romániai villamosenergia- és gázpiacok uniós piacokba történő integrációja továbbra sem teljes körű, és változatlanul jelentős akadályai vannak a gázvezetékek határon átnyúló összekapcsolásának, ami hozzájárulna az ellátás diverzifikálásának javításához.

               (20)

               Az alapvető közlekedési infrastruktúra fejletlensége változatlanul akadályozza a növekedést Romániában. A járműflotta nagyarányú növekedése és a közúti infrastruktúra rossz minősége gátolja a vállalkozásokat és a gazdaságot. A vasúthálózat karbantartásának hiányosságai hatással voltak a biztonságra és a megbízhatóságra. A belvízi áruszállítás (különösen a Dunán) messze nem használja ki a rendelkezésre álló potenciált. A szállítási szektorban az állami tulajdonú vállalatok nem hatékony és nem átlátható irányítása akadályozza a hálózati infrastruktúra fejlesztését.

               (21)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Románia gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és értékelte a nemzeti reformprogramot és a konvergenciaprogramot. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Románia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. A Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait az alábbi 1–8. ajánlás tükrözi.

               (22)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Románia konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét (5) különösen az alábbi 2. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Románia 2014–2015-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Az ezen országspecifikus ajánlások végrehajtását kiegészítő és támogató, 2013. november 6-i egyetértési megállapodásban és annak későbbi kiegészítéseiben foglalt gazdaságpolitikai feltételek teljes körű teljesítése révén hajtsa végre az EU/IMF pénzügyi segítségnyújtási programját.

               2.

               Mindenekelőtt az alapul szolgáló intézkedések részletes kidolgozása útján hajtsa végre a 2014. évi költségvetési stratégiát, jelentős mértékben fokozza a költségvetési konszolidációt annak biztosítása érdekében, hogy a fizetésimérleg-támogatás kapcsán tett kötelezettségvállalásokkal összhangban és a 2014. évi konvergenciaprogramban szereplőknek megfelelően 2015-ben elérje a középtávú célt, majd ezt követően tartsa fenn azt. Az adózási kötelezettségek teljesítésére irányuló átfogó stratégia végrehajtása révén javítsa az adóbehajtást, fokozva a héacsalás csökkentésére tett erőfeszítéseket. Lépjen fel a be nem jelentett munkavégzés ellen. Költségvetési szempontból semleges módon csökkentse az alacsony és közepes jövedelműek adóterheit. A férfiak és nők nyugdíjkorhatárának egységesítésével fejezze be a 2010-ben elkezdett nyugdíjreformot.

               3.

               Fokozza a hatékonyság, a minőség és a hozzáférhetőség növelésére irányuló reformokat az egészségügyi szektorban, többek között a hátrányos helyzetűek, valamint a távoli és elzárt közösségek tekintetében. Fokozza a hálapénzek felszámolására tett erőfeszítéseket, többek között megfelelő irányítási és kontrollrendszerek révén.

               4.

               Erősítse meg az aktív munkaerő-piaci intézkedéseket és növelje a Nemzeti Foglalkoztatási Ügynökség kapacitását. Fordítson kiemelt figyelmet a nem regisztrált fiatalok aktivizálására. Erősítse meg az idősebb munkavállalók foglalkoztathatóságának javítását célzó intézkedéseket. A szociális partnerekkel konzultálva alakítson ki világos iránymutatást a minimálbér átlátható megállapításához, figyelembe véve a gazdasági és munkaerő-piaci feltételeket.

               5.

               Javítsa a szakképzés, a tanulószerződéses gyakorlati képzés, a felsőfokú oktatás és az egész életen át tartó tanulás minőségét és az ezekhez való hozzáférést, és igazítsa hozzá ezeket a munkaerőpiac szükségleteihez. Biztosítson jobb hozzáférést a koragyermekkori neveléshez és gondozáshoz.

               6.

               A szegénység enyhítése érdekében javítsa a szociális transzferek hatékonyságát és eredményességét, különösen a gyermekek esetében, és folytassa a szociális ellátás reformját, megerősítve az aktivizálási intézkedésekkel fennálló kapcsolatokat. Fokozza a romák munkaerő-piaci integrációját célzó tervezett intézkedések végrehajtására tett erőfeszítéseket, partnerségi megközelítés és erőteljes monitoring mechanizmus alkalmazása révén javítsa az iskolalátogatás arányát, és csökkentse a korai iskolaelhagyás arányát.

               7.

               Fokozza a közigazgatás kapacitásának növelésére irányuló erőfeszítéseket, mindenekelőtt a hatékonyság, az emberierőforrás-menedzsment, a döntéshozatali eszközök és a kormányzat különböző szintjein belüli és közötti koordináció javítása, valamint az átláthatóság, feddhetetlenség és elszámoltathatóság javítása révén. Gyorsítsa fel az uniós források lehívását, erősítse meg az irányítási és kontrollrendszereket, és javítsa a stratégiai tervezési kapacitást, beleértve a többéves költségvetési elemet is. Kezelje a közbeszerzés terén régóta fennálló hiányosságokat. Folytassa az igazságügyi rendszer minőségének és hatékonyságának javítását, a korrupció elleni küzdelmet minden szinten, és biztosítsa a bírósági ítéletek hatékony végrehajtását.

               8.

               Ösztönözze a versenyt és a hatékonyságot az energetikai és a közlekedési ágazatban. Gyorsítsa fel az állami tulajdonú vállalatok vállalatirányítási reformját az energetikai és közlekedési ágazatban, és javítsa e vállalatok hatékonyságát. Javítsa és ésszerűsítse az energiahatékonysági szakpolitikákat. Javítsa az energiahálózatok határokon átnyúló integrációját, és a gázvezeték-összekapcsolások esetében elsőrendű feladatként tegye lehetővé az ellentétes irányú fizikai áramlást.

      Kelt Brüsszelben, 2014. július 8-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. C. PADOAN

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o., magyar nyelvű különkiadás, 10. fejezet, 1. kötet, 84. o.

      (2)  A tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2014-es iránymutatásokról szóló, 2014. május 6-i 2014/322/EU tanácsi határozat (HL L 165., 2014.6.4., 49. o.) alapján 2014-re is érvényben marad.

      (3)  HL C 217., 2013.7.30., 67. o.

      (4)  A Tanács 2013. október 22-i 2013/531/EU határozata a Romániának nyújtandó uniós középtávú elővigyázatossági pénzügyi támogatásról (HL L 286., 2013.10.29., 1. o.).

      (5)  Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Bizottság ajánlása ( 2007. december 5. ) az EKSz. 20. cikke szövegének az útlevelekben történő megjelenítéséről (az értesítés a C(2007) 5841. számú dokumentummal történt)

text:
               6.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 118/30

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2007. december 5.)
   az EKSz. 20. cikke szövegének az útlevelekben történő megjelenítéséről
   (az értesítés a C(2007) 5841. számú dokumentummal történt)
   (2008/355/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 20. cikke (a továbbiakban: az EKSz. 20. cikke) értelmében az uniós polgárok jogosultak bármely tagállam diplomáciai vagy konzuli hatóságainak védelmét igénybe venni olyan harmadik ország területén, ahol az állampolgárságuk szerinti tagállam nem rendelkezik képviselettel, ugyanolyan feltételekkel, mint az adott tagállam állampolgárai; ez a jog szerepel az Európai Unió alapjogi chartájának 46. cikkében is.

               (2)

               Egy 2006. júliusában nyilvánosságra hozott Eurobarométer felmérés feltárta, hogy az uniós polgárok nincsenek tudatában az EKSz. 20. cikkének és hatásainak. A megkérdezettek mindössze 23 százaléka állította, hogy ismeri az EKSz. 20. cikke által biztosított lehetőségeket. A felmérésből az is kiderült, hogy az uniós polgárok fele tervezi harmadik ország felkeresését az elkövetkező három éven belül.

               (3)

               Az EKSz. 20. cikke szövegének az útlevelekben való megjelenítésére vonatkozó javaslat először a 2006. május 9-i, „Az európai polgári védelmi erő: Europe aid” című Barnier-jelentésben fordult elő. 2006. június 15-én a Tanács elnöksége felkérte a tagállamokat, gondolják végig annak lehetőségét, hogy az EKSz. 20. cikkének szövege megjelenjen az útlevelekben és ezáltal biztosítsa az uniós polgárok tájékoztatását jogaikról (1).

               (4)

               A Bizottság 2006. november 28-án elfogadta „Az Európai Unió polgárainak diplomáciai és konzuli védelme harmadik országokban” című zöld könyvet (2), amely számos lehetséges lépést javasolt az uniós polgárok védelmének megerősítése céljával. Javaslat született arra vonatkozóan, hogy ajánlás tárgya legyen az EKSz. 20. cikke szövegének megjelenítése az útlevelekben, mint az uniós polgárok jogaira vonatkozó tájékoztatásának hatékony módja. E javaslat széleskörű támogatást kapott a tagállamoktól, a civil társadalomtól, a polgárok és a többi európai intézmény részéről (3)
                   (4). Azzal a céllal, hogy tájékoztassák a polgárokat az EKSz. 20. cikke értelmében meglévő diplomáciai és konzuli védelemhez való jogukról, az is felmerült, hogy e jogra vonatkozóan kialakítsanak egy uniós honlapot, és a nemzeti útlevelek tartalmazzanak hivatkozást e honlapra.

               (5)

               Az útlevélkibocsátás a tagállamok hatáskörébe tartozik. 1981. június 23-án a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselőinek állásfoglalása egységes formátumot vezetett be az útlevelek tekintetében (5). Ezen túlmenően közösségi szintű intézkedéseket fogadtak el az útlevelek biztonsági követelményeire vonatkozóan is. A tagállamok kormányai képviselőinek állásfoglalása 2000. október 17-én biztonsági minimumkövetelményeket fogadott el az útlevelekre vonatkozóan, a hamisítás elleni küzdelem érdekében (6). 2004. december 13-án tanácsi határozat elfogadására került sor, amely szerint a tagállamoknak 2006. augusztus 28-ig biometrikus elemeket kellett bevezetniük az útlevelekbe, és további adatokat kell rögzíteniük az útlevelekben 2007. június 28-tól (7).

               (6)

               Az EKSz. 20. cikke az útlevelet kibocsátó tagállam hivatalos nyelvén/nyelvein kell megjelenjen az útlevélben.

               (7)

               Elégséges lenne az EKSz. 20. cikkének első mondatát megjeleníteni az útlevelekben. A második mondat a tagállamok azon kötelezettségére vonatkozik, hogy nemzetközi tárgyalásokat kezdeményezzenek a védelem biztosítása érdekében, és ily módon közvetlenül nem érinti a polgárokat.

               (8)

               A Bizottság tervezi a konzuli védelemmel kapcsolatos gyakorlati információk nyilvánosságra hozatalát célzó honlap kialakítását, pl. a tagállamok harmadik országokban található képviseleteinek elérhetőségeit tartalmazó, aktualizált adatokkal. Hasznos lenne az erre a honlapra vonatkozó hivatkozást, mint a szóban forgó joggal kapcsolatos információ egységes közös elérhetőségét az EKSz. 20. cikkével együtt megjeleníteni a nemzeti útlevelekben.

               (9)

               A tagállamokra nehezedő adminisztratív terhek lehető legalacsonyabbra szorítása érdekében megfelelő lépés lenne azzal az ajánlással fordulni a tagállamokhoz, hogy a 2009. július 1-je után kiállított útlevelekben jelenítsék meg az EKSz. 20. cikkének szövegét.

               (10)

               Azzal a céllal, hogy azokat a polgárokat is tájékoztassák, akiknek útlevelét az EKSz. 20. cikkére való hivatkozás nélkül állították ki, szükséges ajánlani, hogy matricát helyezzenek el az útlevél hátsó fedőlapjára.

               (11)

               Az EKSz. 20. cikke szövegének megjelenítése az útlevelekben nagymértékben javítaná a polgárok tájékozottságát a diplomáciai és konzuli hatóságok nyújtotta védelem tekintetében, ugyanakkor csak korlátozott költségeket róna a tagállamokra,

         AJÁNLJA:

               1.

               hogy a tagállamok a 2009. július 1-je után kiadott útlevelekben jelenítsék meg az Európai Közösséget létrehozó szerződés 20. cikkének első mondatát és az uniós honlapra vonatkozó hivatkozást (http://ec.europa.eu/consularprotection);

               2.

               hogy a tagállamok bocsássák a 2009. július 1-je előtt kiadott útlevelek tulajdonosai rendelkezésére az 1. pontban szereplő információt tartalmazó matricát;

               3.

               hogy a tagállamok ezen ajánlásnak a Hivatalos Lapban történő közzétételétől számított 18 hónapon belül tájékoztassák a Bizottságot az ajánlásban foglaltakkal kapcsolatban megtett lépésekről.

      Kelt Brüsszelben, 2007. december 5-én.

            a Bizottság részéről

         Franco FRATTINI

            alelnök

      (1)  „A szükség- és válsághelyzetekre adandó európai uniós reagálási képesség megerősítéséről”, a Tanács 2006.6.15.-i 10551/06 számú dokumentuma.

      (2)  COM(2006) 712 végleges.

      (3)  Az Európai Parlament véleménye: A6-0454/2007.

      (4)  Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye: SOC/262 (CESE 425/2007).

      (5)  HL C 241., 1981.9.19., 1. o.

      (6)  HL C 310., 2000.10.28., 1. o.

      (7)  A Tanács 2004. december 13-i 2252/2004/EK rendelete a tagállamok által kiállított útlevelek és útiokmányok biztonsági jellemzőire és biometrikus elemeire vonatkozó előírásokról, HL L 385., 2004.12.29., 1. o.


title: A Szergej Magnyitszkij ügyben érintett orosz tisztviselőkre vonatkozó közös vízumkorlátozások Az Európai Parlament 2012. október 23-i ajánlása a Tanácshoz az Európai Parlament Tanácshoz intézett, a Szergej Magnyickij ügyében érintett orosz tisztviselőkkel szembeni közös vízumkorlátozások bevezetéséről szóló ajánlására irányuló javaslattal (2012/2142(INI))

text:
               7.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               CE 68/13

         2012. október 23., keddA Szergej Magnyitszkij ügyben érintett orosz tisztviselőkre vonatkozó közös vízumkorlátozások
   P7_TA(2012)0369
   Az Európai Parlament 2012. október 23-i ajánlása a Tanácshoz az Európai Parlament Tanácshoz intézett, a Szergej Magnyickij ügyében érintett orosz tisztviselőkkel szembeni közös vízumkorlátozások bevezetéséről szóló ajánlására irányuló javaslattal (2012/2142(INI))
   2014/C 68 E/02

      Az Európai Parlament,

               —

               tekintettel az EUMSZ 215. cikkére,

               —

               tekintettel a Guy Verhofstadt és Kristiina Ojuland által az ALDE képviselőcsoport nevében benyújtott, a Tanácshoz intézett ajánlásra irányuló javaslatra (B7-0196/2012),

               —

               tekintettel 2011. február 17-i állásfoglalására a jogállamiságról Oroszországban (1),

               —

               tekintettel „Az emberi jogok helyzete a világban” című, 2009. évi éves jelentésről és az Európai Unió ezzel kapcsolatos politikájáról szóló, 2010. december 16-i állásfoglalására (2),

               —

               tekintettel 2011. december 14-i állásfoglalására a 2011. december 15-i, küszöbönálló brüsszeli EU–Oroszország csúcstalálkozóról és a 2011. december 4-i Duma-választások eredményéről (3),

               —

               tekintettel 2012. február 2-i, a Tanácshoz intézett, az EU által korlátozó intézkedések alá vetett rendszerekkel szembeni következetes politikáról szóló ajánlására (4),

               —

               tekintettel arra, hogy az Amerikai Egyesült Államok Szenátusának külügyi bizottsága 2012. június 26-án elfogadta a „Szergej Magnyickij jogállami elszámoltathatósági törvényt”, ezáltal vízumtilalommal és vagyoni eszközök befagyasztásával kívánva büntetni azokat az orosz tisztviselőket, akik állítólag felelősek Szergej Magnyickij bebörtönzéséért, megkínzásáért és haláláért,

               —

               tekintettel a „Jogállamiság Oroszországban: a Szergej Magnyickij-ügy” című állásfoglalás-tervezetére, amelyet az EBESZ Parlamenti Közgyűlésének 2012-es éves ülésén ismertettek, felszólítva a nemzeti parlamenteket, hogy tegyenek lépéseket a vízumtilalmak bevezetése és a vagyoni eszközök befagyasztása érdekében,

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 121. cikkének (3) bekezdésére,

               —

               tekintettel a Külügyi Bizottság jelentésére (A7-0285/2012),

               A.

               mivel Szergej Magnyickij letartóztatása, fogva tartásának körülményei, majd pedig fogva tartása során bekövetkezett halála jól dokumentált, lényeges példa arra, hogy Oroszországban nem tartják tiszteletben az alapvető emberi jogokat;

               B.

               mivel a Szergej Magnyickij elleni posztumusz bűnvádi eljárás a nemzetközi és hazai törvények megsértése, és egyértelműen jelzi az orosz büntető igazságszolgáltatási rendszer rossz működését;

               C.

               mivel Oroszország az Európa Tanács és az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet tagjaként kötelezettséget vállalt az alapvető jogok és a jogállamiság maradéktalan tiszteletben tartására, és mivel az Európai Unió több ízben nyújtott kiegészítő támogatást és szakértői segítséget ahhoz, hogy az Orosz Föderáció korszerűsítse – és betartsa – alkotmányos és jogrendjét;

               D.

               mivel – az orosz elnök emberi jogi tanácsa által Szergej Magnyickij letartóztatásának, fogva tartásának és az igazságszolgáltatáshoz való jog megtagadásának törvénytelenségéről folytatott vizsgálat 2011. évi következtetései ellenére – a vizsgálatok megtorpantak és az ügyben érintett tisztviselőket nemcsak hogy felmentették, de még a posztumusz ügyet is rájuk bízták; mivel a hatóságok e lépései jelzik a Magnyickij elleni bűnvádi eljárás politikai jellegét;

               E.

               mivel az Európai Unió – a rendes emberi jogi konzultációktól kezdve csúcstalálkozókig – számos alkalommal és formában felszólította az orosz hatóságokat, hogy folytassanak alapos független vizsgálatokat ebben a konkrét, jól dokumentált ügyben és vessenek véget a jelenlegi, büntetlenség fémjelezte helyzetnek;

               F.

               mivel a Szergej Magnyickij-ügy csak egy a sokból, ám ez az orosz hatóságok hatalommal történő visszaélésének legjelentősebb és legjobban dokumentált esete, amelynek során durván sérült a jogállamiság; mivel számtalan más bírósági ügy folyik, amely szisztematikusan gazdasági bűncselekmények és az állítólagos korrupció ürügyét használja fel az üzleti konkurencia vagy a politikai riválisok félreállítására;

               G.

               mivel a vízumkorlátozások és egyéb megszorító intézkedések önmagukban nem tartoznak a hagyományos jogi szankciók közé, hanem egy szélesebb célközönség számára adnak politikai jelzést az EU aggodalmáról, és ezért továbbra is szükséges és legitim külpolitikai eszközt jelentenek;

               H.

               mivel a Magnyickij-ügyhöz kapcsolódó európai uniós szankciók rávehetnék az orosz hatóságokat arra, hogy új, valódi erőfeszítéseket tegyenek az oroszországi jogállamiság és a jelenlegi, büntetlenség fémjelezte helyzet kézzelfoghatóbb és meggyőzőbb kezelése érdekében;

               I.

               mivel számos európai uniós tagállam – köztük Hollandia, az Egyesült Királyság, Svédország és Lengyelország – nemzeti parlamentje már elfogadott olyan állásfoglalásokat, melyekben sürgetik kormányaikat, hogy vezessenek be szankciókat a Magnyickij-üggyel kapcsolatosan, míg több más nemzeti parlament – például Portugália, Franciaország, Spanyolország és Lettország – éppen ilyen állásfoglalás-tervezeten dolgozik;

               1.

               a következő ajánlásokat intézi a Tanácshoz:

                           a)

                           készítsen közös uniós jegyzéket a Szergej Magnyickij haláláért, majd azt követően az igazságszolgáltatás akadályozásáért, valamint édesanyja és özvegye jelenleg is tartó, folyamatos zaklatásáért felelős tisztviselőkről;

                           b)

                           vezessen be és alkalmazzon az egész EU-ra kiterjedő vízumtilalmat e tisztviselőkkel szemben, és fagyasszon be minden pénzügyi eszközt, amellyel e tisztviselők vagy közvetlen családtagjaik adott esetben az Európai Unió területén rendelkeznek;

                           c)

                           szólítsa fel Oroszországot, hogy folytasson le hiteles és független vizsgálatot, amely kiterjed e tragikus ügy minden vonatkozására, és állítson minden felelőst bíróság elé;

                           d)

                           szólítsa fel az orosz hatóságokat, hogy vessenek véget a kiterjedt korrupciónak, hajtsák végre az igazságszolgáltatási rendszer reformját, és hozzák azt összhangba a nemzetközi normákkal független, igazságos és átlátható rendszer kiépítése révén, amellyel semmilyen körülmények között sem lehet politikai indíttatásból visszaélni;

                           e)

                           vesse fel az orosz hatóságokkal folytatott kétoldalú megbeszéléseken ezt a kérdést, illetve az emberi jogi aktivistákat, újságírókat és ügyvédeket érintő ügyekben tapasztalható megfélemlítés és büntetlenség kérdését határozottabb, elszántabb és célratörőbb módon;

               2.

               ösztönzi a Tanácsot, hogy következetesen és proaktívan lépjen fel más súlyos oroszországi emberi jogi jogsértésekkel kapcsolatosan, jól dokumentált, azonos célt követő és független források, illetve meggyőző bizonyítékok alapján, legvégső esetben pedig hozzon hasonló korlátozó intézkedéseket a jogsértők ellen;

               3.

               hangsúlyozza, hogy az orosz hatóságoknak az alapvető értékek – mint a jogállamiság, valamint az emberi jogok és az alapvető szabadságjogok tiszteletben tartása – iránti elkötelezettsége továbbra is az EU–Oroszország közötti kapcsolatnak, illetve a két fél stabil és megbízható partnersége kialakításának előfeltétele marad;

               4.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az ajánlást a Tanácsnak és tájékoztatás céljából a Bizottságnak, a tagállamoknak, valamint az Orosz Állami Dumának és az Orosz Föderáció kormányának.

      (1)  HL C 188. E, 2012.6.28., 37. o.

      (2)  HL C 169. E, 2012.6.15., 81. o.

      (3)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2011)0575.

      (4)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2012)0018.


title: A Tanács ajánlása (2015. július 14.) Horvátország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Horvátország 2015. évi konvergenciaprogramját

text:
               18.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 272/56

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2015. július 14.)
   Horvátország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Horvátország 2015. évi konvergenciaprogramját
   (2015/C 272/15)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2015. július 14-én elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást, 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3). Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)

               A Tanács 2014. július 8-án ajánlást (4) fogadott el Horvátország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Horvátország 2014. évi aktualizált konvergenciaprogramját.

               (4)

               A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Horvátországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)

               Az Európai Tanács 2014. december 18-án jóváhagyta a beruházások ösztönzéséhez, a strukturális reformok intenzívebb folytatásához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)

               A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Horvátországra vonatkozó 2015. évi országjelentését. Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások tekintetében Horvátország által elért eredményeket. Az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Horvátországban túlzott makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek határozott szakpolitikai intézkedéseket és egyedi nyomon követést tesznek szükségessé. Mindenekelőtt a visszafogott növekedés, a vállalkozások megkésett szerkezetátalakítása és a lesújtó foglalkoztatási teljesítmény miatt, a közszektor gyenge irányítása mellett jelentősen megnövekedtek a rossz versenyképességgel, a jelentős külső kötelezettségállománnyal és a növekvő államadóssággal összefüggő kockázatok.

               (7)

               Az országjelentés nyilvánosságra hozatalát követően, 2015 márciusában a horvát hatóságok párbeszédet kezdtek a bizottsági szolgálatokkal a túlzott makrogazdasági egyensúlyhiányok kezeléséhez leginkább szükséges reformokról. A hatóságok konstruktívan vettek részt a párbeszédben és számos releváns intézkedést jelentettek be, többek között az adójellegű díjak csökkentését 2016–2017-ben, az állami ügynökségek és a központi államigazgatás regionális egységei rendszerének racionalizálását, a helyi önkormányzati egységek önkéntes egyesülésének ösztönzését, a jogbiztonság fokozását, valamint az állami Számvevőszék megerősítését. Számos más területen részletezték a reformterveket, amelyek többek között a vállalkozások adminisztratív terheinek csökkentésére és az állami vállalatok irányításának javítására irányulnak. Több területen azonban az ambíció szintje elmarad a várakozásoktól, különösen az előrehozott nyugdíjba vonulásra vonatkozó szabályok szigorítása, valamint a kiadások felülvizsgálatából származó megállapítások nyilvánosságra hozatala és végrehajtása tekintetében, bár a hiányosságok részbeni kezelésére előterjesztettek néhány kiegészítő intézkedést.

               (8)

               Horvátország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ágához tartozik. A 2015. évi konvergenciaprogramja alapján a kormány a túlzott hiány kiigazítását 2017-re tervezi, ami nincs összhangban a Tanács ajánlása szerinti 2016-os határidővel. A kormány tervei szerint az államháztartási hiányt fokozatosan, 2015-ben a GDP 5,0 %-ára, 2016-ban 3,9 %-ára, majd 2017-re tovább, a GDP 2,7 %-ára csökkenti. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság várhatóan 2017-ben a GDP 92,5 %-ának megfelelő értéken tetőzik, majd ezt követően 2018-ra 92,4 %-kal nagyjából stabilizálódik. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv némileg optimistának tűnik, mivel a növekedés megfelel a bizottsági előrejelzésnek, viszont a konvergenciaprogramban vázolt mögöttes konszolidációs erőfeszítés magasabb szintű a bizottsági előrejelzésben figyelembe vettnél. A 2015-től kezdődő időszakra kitűzött hiánycélok elérését támogató intézkedéseket csak részben határozták meg pontosan. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján nem várható, hogy 2016-ig megvalósul a túlzott hiány időben történő és tartós kiigazítása. A végrehajtott diszkrecionális intézkedések mértéke alapján a költségvetési erőfeszítés 2014-ben megfelelt a tanácsi ajánlásnak. A 2015-re előrejelzett visszaesés ellenére ugyanez a helyzet, ha a 2014-es és 2015-ös intézkedéseket összesítve vesszük figyelembe. 2014–2015 tekintetében a strukturális egyenleg (kiigazított) változása azonban nem éri el az ajánlott mértéket. 2016 vonatkozásában a költségvetési erőfeszítés elmarad a tanácsi ajánlásban meghatározottól, ezért további strukturális intézkedésekre lesz szükség. A konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Horvátország nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (9)

               Horvátország 2015. április 23-án benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját, 2015. április 30-án pedig 2015. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (10)

               Horvátországban jelenleg folyik a kiadások felülvizsgálata, különösen a bér-, a társadalombiztosítási és a támogatási kiadások hatékonyságának megvalósítása, továbbá annak érdekében, hogy kellő költségvetési mozgástér álljon rendelkezésre a növekedést ösztönző kiadási tételek és beruházások előnyben részesítéséhez. Horvátországban a rendszeres ingatlanadókból származó bevételek aránya a GDP-ben uniós szinten a legalacsonyabbak között van. Az elmúlt évben intézkedésekre került sor az adómorál javítása céljából, többek között a héacsalás kezelése érdekében és most további fellépésre van szükség. A legújabb reformok megerősítették Horvátország költségvetési keretét, de továbbra is komoly problémák állnak fenn. A hatékony kiadás-ellenőrzés és a költségvetési korlátok következetes alkalmazása terén jelentkező hiányosságok hátrányosan hatnak a költségvetési szakpolitikára és az ellenőrzés során negatív megállapításokhoz vezetnek. A gyorsan növekvő államadósság jelzi, hogy az államadósság kezelése terén sokkal aktívabb megközelítésre van szükség.

               (11)

               A nyugdíjrendszerre komoly terhet ró a korengedményes nyugdíjban részesülők nagy száma, az előrehozott nyugdíjazás túlzottan nagyvonalú rendszere egyes szakmák esetében, valamint a számos speciális nyugdíjrendszer. A munkaerőpiacról történő korai kilépést megkönnyíti az, hogy viszonylag alacsony, illetve egyes munkavállalók esetében nulla a nyugdíjcsökkentés mértéke. Az előrehozott nyugdíjba vonulás minimális korhatára és a kötelező nyugdíjkorhatár közötti különbség is magas az uniós átlaghoz képest, amely nem éri el a három évet. Emellett a rendszer erősen széttagolt, így kevesebb forrás áll rendelkezésre a szokásos nyugdíjak kifizetésére. Ennek következtében a nyugellátás szintje – a hasonló kiadási arányok ellenére – alacsonyabb, mint a legtöbb tagállamban. Ami az egészségügyi ágazatot illeti, a rendszeres hátralékok továbbra is költségvetési kockázatot jelentenek. Intézkedéseket kezdeményeztek a kórház-finanszírozás racionalizálására, de ezt végrehajtási kockázatok övezik. A költségvetés 10 %-os növelése csak részben fedezi a finanszírozási igényt: további, hatékonyságból eredő megtakarításokra van szükség ahhoz, hogy 2017-ig teljesen meg lehessen szüntetni a hátralékokat.

               (12)

               A válság utáni időszakban korlátozott bérkiigazításra került sor, ami súlyosbította a foglalkoztatásra gyakorolt negatív hatást. 2014-ben lezárult a bérmegállapítási gyakorlatok átfogó vizsgálata, amely feltárta, hogy a rendszer rugalmatlansága akadályozza a makrogazdasági környezet változásaihoz való alkalmazkodást. Problémát jelent mindenekelőtt a magán- és az állami szektor, többek között az állami vállalatok közötti jelentős különbség, a kollektív szerződések kiterjesztése a szerződés által nem kötelezett felekre és az elavult megállapodások megszüntetéséhez kapcsolódó nehézségek. A vizsgálatot konkrét szakpolitikai intézkedéseknek kell követniük. Fontos nyomon követni a 2013–2014. évi munkaerő-piaci reform hatásait is.

               (13)

               A gazdaságilag aktív népességet hátrányosan befolyásolja a gyorsan idősödő népesség és az ehhez társuló, – különösen a fiatalok és az 50 év felettiek körében – alacsony aktivitási ráta. Az aktív munkaerő-piaci intézkedések – alkalmazási körük kiterjesztése és a rájuk fordított megnövelt kiadások ellenére – még mindig nem érik el kellő mértékben a tartósan munkanélküli személyeket, az idősebb munkavállalókat, valamint az oktatásban, foglalkoztatásban vagy képzésben részt nem vevő fiatalokat. A felsőfokú oktatásban részt vevők aránya az Unióban a legalacsonyabbak között van. A készségkereslet és -kínálat közötti eltérések, valamint az oktatási és képzési rendszer problémái gátolják a magasabb iskolai végzettség megszerzését. A nagyméretű informális gazdaság változatlanul fennálló problémát jelent és nagyarányú be nem jelentett munkavégzést eredményez. A be nem jelentett munkavégzés leküzdésére felállított bizottság által 2014 végén meghatározott intézkedéseket végre kell hajtani. Jelenleg 80-nál több különböző szociális ellátás és program van. Megkezdődött az ellátások összevonása, de a megfelelőség javítása és a támogatottak körének felülvizsgálata céljából 2015-ben további reformintézkedésekre van szükség.

               (14)

               A feladatkörök elosztása az országos és helyi szint között komplex és széttagolt, ami veszélyezteti az államháztartás irányítását és rontja az állami kiadások hatékonyságát. A szakpolitikai feladatok jelenlegi megosztása és a helyi hatóságoknál jelentkező igazgatási hiányosságok számos területet közvetlenül befolyásolnak, így az adóbeszedést, a szociális ellátások nyújtását, az európai strukturális és beruházási alapokból származó források kezelését, a közbeszerzést és a közszolgáltatások nyújtását. Rövid távú intézkedésként a hatóságok olyan mechanizmusok létrehozását tervezik, amelyek ösztönzik az önkormányzati egységek önkéntes egyesülését és koordinálását. A központi kormányzatban – a 2014-ben végzett vizsgálat alapján – folytatódott az állami ügynökségek rendszerének reformja és racionalizálása.

               (15)

               Horvátországban az üzleti környezetet jelentős intézményi hiányosságok befolyásolják, többek között szabályozási instabilitás, a jogszabályok minőségének gyenge ellenőrzése, magas megfelelési költségek, diszkriminatív gyakorlatok és a szolgáltatókra vonatkozó túlzott korlátozások, jelentős adminisztratív terhek, számtalan adójellegű díj, az igazgatási szervek munkájának csekély átláthatósága és kiszámíthatósága különösen helyi szinten, a különböző fejlettségű elektronikus kommunikációs csatornák, a hosszadalmas igazságszolgáltatási eljárások, különösen a kereskedelmi bíróságokon, amelyek esetében az ügykezelés korszerűsítésére van szükség. Az új korrupcióellenes stratégia nem megfelelően összpontosított és részletezett; mindezt a stratégia végrehajtására irányuló cselekvési tervben kezelni kell.

               (16)

               Az állami vállalatok felügyelete a helyi szinten létrehozott vállalatok és a nagyobb állami vállalatok leányvállalatai tekintetében nem megfelelő. A hatóságok a stratégiai vállalatok számának csökkentését és a privatizációs ütemterv felgyorsítását tervezik. Folytatni kell az irányítás minőségének javítását, ideértve a különböző állami vállalatokra kiterjedő felügyelet megerősítését és összehangolását. Az igazgatótanácsi tagok kinevezése nem átlátható és az alkalmassági követelmények viszonylag gyengék, ami gátolja az állami vagyon megfelelő kezelését.

               (17)

               A hatékony és átlátható korai szanálási és fizetésképtelenségi jogi keret létrehozása alapvető előfeltétele a horvát vállalkozásokra nehezedő jelentős hitelállomány-leépítési nyomás enyhítésének és egy olyan kultúra előmozdításának, amely támogatja a korai szerkezetátalakítást és a „második esély” kihasználását. A fizetésképtelenséget megelőző eljárásokra vonatkozó jogszabályok vizsgálata azt jelzi, hogy a jelenlegi jogalkotási keret előzetes eljárásainak hatékonysága az Unióban a legalacsonyabbak között van. Megkezdődött a fizetésképtelenség jogi keretének reformja, amely a tervek szerint 2015 első felében kerül a parlament elé elfogadásra. A horvát Újjáépítési és Fejlesztési Bank fontos szerepet játszhat Horvátország gazdasági fellendítésében. A bank közvetlenül ki van téve a hitelezési kockázatoknak, ami befolyásolhatja az államháztartást. Fontos ezért, hogy megfelelő prudenciális felügyelet és erős vállalatirányítás mellett működjön. Szükség lenne továbbá a banki vezetés elszámoltathatóságára vonatkozó rendelkezések struktúrájának és átláthatóságának javítására. Mivel devizakockázat és devizával összefüggő hitelezési kockázat merült fel, olyan hosszú távú, szilárd jogi alappal rendelkező megoldásra van szükség, amely arányos és méltányos, és a legnehezebb helyzetben lévő hitelfelvevők támogatására összpontosít.

               (18)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Horvátország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Horvátországnak címzett ajánlások nyomán hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Horvátország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi.

               (19)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a konvergenciaprogramot, és arról alkotott véleményét (5) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (20)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a konvergenciaprogramot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Horvátország 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A szükséges intézkedések 2015-ben történő végrehajtásával és a 2016-ra vonatkozó költségvetési stratégia megerősítésével 2016-ra biztosítsa a túlzott hiány tartós kiigazítását. Hozza nyilvánosságra és hajtsa végre a kiadások felülvizsgálatának megállapításait. Javítsa a kiadások ellenőrzését központi és helyi szinten, mindenekelőtt a költségvetési korlátokat túllépő egységekre vonatkozó szankcionálási mechanizmus létrehozásával. Fogadja el a költségvetési felelősségről szóló törvényt és erősítse meg az állami Számvevőszék kapacitását és szerepét. Vezessen be rendszeres ingatlanadót és javítsa a héaszabályok betartását. Erősítse meg az államadósság-kezelést, különösen az adósságkezelési stratégia éves nyilvánosságra hozatala és megfelelő erőforrások biztosítása révén.

               2.

               A munkaerőpiacról való korai kilépés szankcionálásával fogja vissza az előrehozott nyugdíjba vonulást. A különösen nehéz és a veszélyes szakmák meghatározásának szigorítása révén javítsa a nyugdíjkiadások megfelelőségét és hatékonyságát. Kezelje az egészségügyben jelentkező költségvetési kockázatokat.

               3.

               A szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatok alapján szüntesse meg a bérmegállapítási keret hiányosságait annak érdekében, hogy előmozdítsa a béreknek a termelékenységhez és a makrogazdasági feltételekhez való igazítását. Erősítse meg azokat az intézkedéseket, amelyek a munkanélküli és az inaktív személyeket kereső tevékenység megkezdésére ösztönzik. A 2014. évi felülvizsgálat alapján hajtsa végre a szociális védelmi rendszer reformját és a célzottság javításával, valamint az átfedések megszüntetésével folytassa a szociális ellátások összevonását.

               4.

               A feladatkörök funkcionális elosztására vonatkozó új modell kialakításával és az állami ügynökségek rendszerének racionalizálásával csökkentse a központi és helyi szintű kormányzat széttagoltságának és átfedéseinek mértékét. Növelje az állami vállalati szektor átláthatóságát és elszámoltathatóságát, mindenekelőtt a vezetői kinevezések és a kompetenciára vonatkozó követelmények tekintetében. Mozdítsa elő az állami vállalatok kisebbségi részvénycsomagjainak jegyzését és a privatizációt.

               5.

               Jelentős mértékben csökkentse az adójellegű díjakat és szüntesse meg a szolgáltatókra vonatkozó túlzott korlátozásokat. Állapítsa meg és hajtsa végre az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának és színvonalának javítását célzó intézkedéseket, mindenekelőtt a kereskedelmi bíróságok tekintetében.

               6.

               Erősítse meg a vállalkozásokra vonatkozó, a fizetésképtelenséget megelőző és a fizetésképtelenségi kereteket az adósságátütemezés megkönnyítése érdekében, és hozza létre a magáncsőd eljárását. A nemteljesítő vállalati hitelek magas aránya, a devizaalapú lakáshitelek és egyes hitelintézetek gyenge irányítási gyakorlata jelentette kihívások leküzdése érdekében erősítse meg a pénzügyi szektor lehetőségeit a fellendüléshez való hozzájárulásra.

      Kelt Brüsszelben, 2015. július 14-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. GRAMEGNA

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  Ezeket a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2014-es iránymutatásokról szóló, 2014. május 6-i 2014/322/EU tanácsi határozat (HL L 165., 2014.6.4., 49. o.) érvényben hagyta.

      (4)  A Tanács 2014. július 8-i ajánlása Horvátország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Horvátország 2014. évi konvergenciaprogramját (HL C 247., 2014.7.29., 50. o.)

      (5)  Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: Az Európai Központi Bank ajánlása (2016. július 14.) az Európai Unió Tanácsa számára az Eesti Pank külső könyvvizsgálóiról (EKB/2016/20)

text:
               22.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 266/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2016. július 14.)
   az Európai Unió Tanácsa számára az Eesti Pank külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2016/20)
   (2016/C 266/01)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank (EKB) és azon tagállamok, amelyek pénzneme az euro, nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               Az Eesti Pank jelenlegi külső könyvvizsgálóinak, az AS Deloitte Audit Eesti-nek a megbízatása a 2015-ös pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnt. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2016. pénzügyi évtől.

               (3)

               Az Eesti Pank a KPMG Baltics OÜ-t választotta külső könyvvizsgálójaként a 2016–2020-as pénzügyi évekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy a 2016–2020-as pénzügyi évekre az Eesti Pank külső könyvvizsgálójaként a KPMG Baltics OÜ-t jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2016. július 14-én.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI


title: A Tanács ajánlása ( 2013. július 9. ) Bulgária 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Bulgária 2012–2016-os időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjának tanácsi véleményezéséről

text:
               30.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/10

      A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2013. július 9.)
   Bulgária 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Bulgária 2012–2016-os időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjának tanácsi véleményezéséről
   2013/C 217/03
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta az Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A tagállamok állam- és kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euroövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az Európa 2020 stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.

               (4)

               A Tanács 2012. július 10-én ajánlást (4) fogadott el Bulgária 2012. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Bulgária 2012–2015-ös időszakra vonatkozó konvergenciaprogramját.

               (5)

               A Bizottság 2012. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2013. évi európai szemeszterét. Ugyancsak 2012. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Bulgáriát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (6)

               Az Európai Parlament az 1466/97/EK tanácsi rendelettel összhangban megfelelően részt vett az európai szemeszterben, és 2013. február 7-én elfogadta a 2013. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló állásfoglalást és a 2013. évi éves növekedési jelentéshez való hozzájárulásról szóló állásfoglalást.

               (7)

               Az Európai Tanács 2013. március 14-én elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedésbarát költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (8)

               A Bizottság 2013. április 10-én az 1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette a Bulgáriára vonatkozó részletes vizsgálat eredményeit. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Bulgáriában makrogazdasági egyensúlyhiány tapasztalható, amely nyomon követést és szakpolitikai intézkedéseket tesz szükségessé. A folyamatos figyelemmel kísérés különösen a vállalati szektor hitelállományának leépítése, a külső pozíciók folyamatos kiigazítása, a versenyképesség és a munkaerőpiac miatt indokolt.

               (9)

               Bulgária 2013. április 19-én benyújtotta a 2013. évi nemzeti reformprogramját és a 2012–2016-os időszakra vonatkozó konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (10)

               A konvergenciaprogramnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy Bulgáriában az államháztartás helyzete összességében rendezett. A középtávú költségvetési célt 2012-ben sikerült elérni. A konvergenciaprogramban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv a 2013–2014-es időszakra megalapozott: 2013-ra 1,0 %-os, 2014-re 1,8 %-os éves növekedéssel számol. A Bizottság szolgálatainak 2013. tavaszi előrejelzése szerint a GDP-növekedés 2013-ban 0,9 %-os, 2014-ben 1,7 %-os lesz. A konvergenciaprogramban felvázolt költségvetési stratégia célja, hogy a költségvetés strukturális egyenlegét a programidőszak egésze alatt a középtávú költségvetési cél közelében tartsák. A konvergenciaprogram megerősíti a GDP -0,5 %-aként meghatározott korábbi középtávú költségvetési célt, amely meghaladja a Stabilitási és Növekedési Paktum által előírt értéket. Az újrakalkulált strukturális költségvetési egyenleg alapján – amely várhatóan enyhén romlani fog a GDP 0,4 %-ának megfelelő 2012-es hiányhoz képest és a 2013–2016-os időszakban eléri a GDP 0,7–0,8 %-át – a konvergenciaprogram által lefedett időszakban Bulgária némileg elmarad majd a középtávú költségvetési céltól. Az államháztartási kiadások növekedésének mértéke – a diszkrecionális bevételi intézkedéseket is figyelembe véve – a 2013–2015-ös időszakban megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum kiadási referenciaértékeinek, 2016-ban azonban nem. Az adósságráta nem éri el a GDP 60 %-át, és a konvergenciaprogram szerint várhatóan 2014-ben a GDP 20,4 %-ának megfelelő értéken tetőzik, onnantól kezdve pedig a teljes programidőszak alatt csökken. Ehhez hasonlóan a Bizottság szolgálatainak 2013. tavaszi előrejelzése is 20,3 %-os GDP-arányos államadóssággal számol 2014-re.

               (11)

               Az elmúlt években Bulgária jelentősen megerősítette a költségvetési keretét, ami hozzájárult a költségvetési fegyelem fenntartásához és a költségvetési politika hitelességének növeléséhez. A 2014-ben hatályba lépő új államháztartási törvény megtartja a meglévő számszerűsített költségvetési szabályokat, újakat vezet be, és kiterjeszti valamennyi kormányzati alágazatra, tovább erősíti az önkormányzati szintre vonatkozó követelményeket és korszerűsíti a hároméves, középtávú költségvetési tervezési keretet. Fontos, hogy a hatóságok az eddigi ütemben folytassák a reformokat és készítsék elő a terepet az új államháztartási törvény végrehajtásához, többek között hozzák létre a tervezett független költségvetési hatóságot és egyértelműen határozzák meg annak feladatait, biztosítsák működési függetlenségét és a szükséges erőforrásokat. Bőven lenne mit javítani az adószabályoknak való megfelelés terén, ami egyúttal lehetővé tenné Bulgária számára, hogy a magasabb növekedést ösztönző kiadásokat finanszírozzon. Jóllehet Bulgária tett néhány érdemi lépést a megfelelési költségek csökkentése és a bevételek beszedésének javítása érdekében, az adórendszert érintően továbbra is komoly probléma az adócsalás és az adóigazgatás alacsony fokú hatékonysága. Az adóbeszedés igazgatási költségei magasak, csakúgy, mint a vállalkozásoknak az adófizetéssel összefüggésben felmerülő költségei. Az adószabályoknak való megfelelés javítása érdekében tett intézkedések ellenére a feketegazdaság részaránya vélhetően továbbra is magas, visszaszorítására kitartó, hosszú távú erőfeszítésekre van szükség.

               (12)

               A munkaerőpiacról történő idő előtti kivonulás jelentős kihívás a nyugdíjrendszer megfelelőségének javítása és a munkaerő-kínálat szempontjából. Az idősebb munkavállalók, és különösen az idősebb nők foglalkoztatási rátája az uniós átlag alatt van, ami azt eredményezi, hogy az ellátásban részesülők jelentős részének a nyugdíjjogosultsága nem éri el a szükséges szintet. Ugyan fontos reformintézkedések születtek ezen a téren, de a bizonyos foglalkozások tekintetében még meglévő különleges engedmények csökkentik a tényleges nyugdíjbavonulási életkort. A nyugdíjkorhatár emelésére irányulóan tett erőfeszítések fenntartása mellett Bulgáriának elő kell készítenie a teljes pályafutásuk alatt járulékot fizető férfiakra és nőkre egyformán érvényes kötelező nyugdíjkorhatár bevezetését, és erre vonatkozóan céldátumot kell meghatároznia. A visszaélések érdemi visszaszorítása szempontjából fontos lépés lenne a rokkantnyugdíjas ellátások feltételeinek és ellenőrzésének (pl. a munkaképességre vonatkozó feltételnek) a felülvizsgálata.

               (13)

               Bulgáriában gondot okoz az átlag alatti és csökkenő foglalkoztatás, továbbá a régiók és a népesség egyes csoportjai között a munkanélküliség tekintetében mutatkozó különbségek. A válság különösen súlyosan érintette az alacsony képzettségű munkavállalókat, és jelentősen megnövelte az ifjúsági munkanélküliséget. A tartós munkanélküliek száma meghaladja az uniós átlagot. Megújítása esetén a foglalkoztatási szolgálat a hatékonyabb tanácsadáson, a célzott foglalkoztatási intézkedéseken és a készségekkel kapcsolatos jövőbeli elvárások pontosabb előrejelzésén keresztül meghatározó szerepet tölthet be a bulgáriai munkaerő-piaci kereslet és kínálat összehangolásában. A megvalósítás alatt lévő ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés korai értékelése segíthet abban, hogy az erőforrásokat biztosan azokra az intézkedésekre fordítsák, amelyek munkahelyteremtésben mért hozadéka a legnagyobb. Továbbra is kihívást jelent annak biztosítása, hogy a minimálisan fizetendő társadalombiztosítási járulék úgy járuljon hozzá a feketegazdaság visszaszorításához, hogy közben a költségek növekedése miatt az alacsony képzettségű munkavállalók ne szoruljanak ki a munkaerőpiacról. Az Unióban a bolgár lakosság van leginkább kitéve a szegénység és a társadalmi kirekesztés kockázatának. A szegénység csökkentése és a társadalmi felzárkóztatás elősegítése 2020 című nemzeti stratégia végrehajtását kiemelt feladatként kell kezelni. Javítani kell a szociális transzferekhez és szolgáltatásokhoz való hozzáférést és azok hatékonyságát, különösen a gyerekek és az idősebb emberek tekintetében. A nemzeti romaintegrációs stratégiára vonatkozó cselekvési tervnek konkrét intézkedéseket, megfelelő forrásokat és az intézkedések hatásának mérésére szolgáló monitoring mechanizmust létrehozását kell tartalmaznia.

               (14)

               Az oktatási rendszer minőségének és hatékonyságának átfogó javítása egyike a Bulgária előtt álló kihívásoknak. Az iskolai és bölcsődei-óvodai oktatásról szóló törvény 2013 vége előtti végleges elfogadása keretet biztosítana a szükséges reformokhoz, ideértve a tananyag korszerűsítését, valamint a tanárképzés és a tanárok ösztönzőinek fejlesztését is. A felsőoktatásban csak nagyon korlátozott előrelépés történt a reformok terén. A felsőoktatás által kínált végzettségek és a munkaerő-piaci kereslet közötti jelentős eltérések hozzájárulnak a strukturális munkanélküliséghez, és akadályozzák a magas hozzáadott értéket előállító, innovatív ágazatok fejlődését. A felsőoktatás rossz teljesítménye az intézményi szinten hiányzó ösztönzőkkel, illetve az egyes kutatók és tanárok kvalitásaival magyarázható. Az egészségügyi rendszer minőségének és finanszírozásnak javítása régóta meglévő kihívás Bulgáriában. Az egészségügyi finanszírozás átláthatóságának növelése hozzájárulna az ágazat növekedésének és versenyképességének javulásához. Az egészségügyi kiadásokon belül alacsony a járóbeteg-ellátásra fordított kiadások aránya, ami korlátozza a költséghatékony egészségügyi szolgáltatásokhoz való hozzáférést. A betegek által közvetlenül teljesítendő fizetések magas aránya miatt a népesség bizonyos szegmensei effektíve ki vannak zárva az egészségügyi szolgáltatásokból. Bulgária komoly kihívások előtt áll a kórházi ágazat ésszerűsítése és irányítása terén.

               (15)

               A bulgáriai üzleti környezet javítása, így például az állami szolgáltatások hatékonyságának javítása nagyban hozzájárulna a hazai vállalatok versenyképességéhez, és vonzóbbá tenné az országot a külföldi beruházók számára. Az elektronikus kormányzati szolgáltatások gyorsabb, rendszerszerű bevezetése komoly lehetőségeket tartogat, és – egyéb előnyei mellett – csökkentené a vállalkozások megfelelési költségeit és adminisztratív terheit. A gazdasági társaságokra vonatkozó jogszabályok, például a késedelmes fizetésekre és fizetésképtelenségre vonatkozó eljárások teljes körű végrehajtása és érvényesítése jelentős mértékben javítanák a keretfeltételeket, nem utolsósorban a kis- és középvállalkozások (kkv) számára. A kkv-k támogatására irányuló uniós programok jobb kihasználása terén jelentős a tennivaló. A kkv-k fejlődését továbbra is hátráltatja a finanszírozási forrásokhoz való nem megfelelő hozzáférés. A jól működő, független igazságszolgáltatás a fenntartható gazdasági fejlődés egyik alapfeltétele. Az elmúlt években Bulgáriában történt előrehaladás az igazságszolgáltatási rendszer reformja és különösen a jogi és intézményi keretek korszerűsítése terén. Ugyanakkor bőven maradt még tennivaló az új keret teljes körű kihasználása, az eredmények fenntarthatóságának biztosítása és a reformokért érzett felelősség minden szintre kiterjedő javulása érdekében. A korrupció elleni küzdelem jegyében tett erőfeszítések fokozása szintén hozzájárulna az üzleti környezet javításához.

               (16)

               A szükséges állami beruházások szempontjából továbbra is kritikus jelentőséggel bír az uniós források hatékony felhasználása. A közbeszerzési szabályozás 2011-es reformja fontos lépés volt a szabálytalanságok nyomon követése, megelőzése és büntetése szempontjából. Jóllehet hatályba léptek a többek között az uniós társfinanszírozásban megvalósuló projektre is vonatkozó új szabályok, a közbeszerzési hatóság jogköreinek kibővítése tovább javítaná az előzetes ellenőrzések hatékonyságát.

               (17)

               A kulcsfontosságú gazdasági ágazatok szabályozó hatóságainak kapacitása és függetlensége fontos keretfeltételek a versenyképesség szempontjából. A bulgáriai közlekedési infrastruktúra bizonyos területeken fejlődött ugyan az elmúlt években, de a szolgáltatásnyújtás és a karbantartás megfelelő szintű hatékonyságához még jelentős erőfeszítésekre van szükség. A belső energiapiacból fakadó kötelezettségeinek Bulgária egyelőre nem tett teljes mértékben eleget. Továbbra is jelentős kihívások mutatkoznak mind a nagykereskedelmet, mind a kiskereskedelmet illetően. A tartósan fennálló piaci akadályok, a garantált megtérülési megállapodások és a szabályozott árak, továbbá a villamos energia és a földgáz nagykereskedelmi piacának hiánya aggodalomra okot adó területek. Az egyetlen energiaellátási útvonaltól való függése miatt Bulgária nagy mértékben ki van szolgáltatva az ellátásbiztonsági sokkoknak. A diverzifikáció fokozása és az ellátásbiztonság javítása érdekében fel kell gyorsítani a villamosenergia- és a földgázellátás rendszerösszekötő kapacitásainak fejlesztésére irányuló projekteket. Az energiahatékonyság alacsony foka jelentős gazdasági terhet jelent mind a vállalkozások, mind a lakossági fogyasztók számára. Különösen az épületek energiahatékonyságának javítása terén kínálkoznak komoly lehetőségek, függetlenül attól, hogy köz- vagy magántulajdonban lévő épületekről van szó.

               (18)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Bulgária gazdaságpolitikájának átfogó elemzését. Értékelte a nemzeti reformprogramot és a konvergenciaprogramot, valamint bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit. Figyelembe vette nemcsak a programok Bulgária fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–7. ajánlás tükrözi a Bizottságnak az európai szemeszter keretében tett ajánlásait.

               (19)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Bulgária konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét (5) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (20)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Bulgária nemzeti reformprogramját és konvergenciaprogramját. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait különösen az alábbi 3–5. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Bulgária 2013–2014-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A középtávú költségvetési célnak való megfelelést biztosítva tartsa fenn a költségvetés rendezett helyzetét, továbbá folytasson a konvergenciaprogramban felvázoltnak megfelelő növekedésbarát költségvetési politikát. Az adóbevételek növelése céljából, az adószabályok és az adóbeszedési eljárások valamennyi szempontjának megerősítése érdekében hajtson végre átfogó adóstratégiát, különösen az adóbeszedés javítására, a feketegazdaság visszaszorítására és a megfelelési költségek csökkentésére irányulóan. A költségvetési politika nyomon követésére, elemzésére és azzal kapcsolatos tanácsadás céljából hozzon létre egy független intézményt.

               2.

               Építse le a korai nyugdíjbavonulás lehetőségeit, vezessen be a férfiakra és a nőkre egyformán érvényes kötelező nyugdíjkorhatárt, hajtson végre aktív munkaerő-piaci intézkedéseket, amelyek révén az idősebb munkavállalók tovább maradhatnak a munkaerőpiacon. A visszaélések hatékony korlátozása érdekében szigorítson a rokkantsági nyugellátásokra való jogosultsági kritériumokon és azok ellenőrzésén.

               3.

               Gyorsítsa fel az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés nemzeti intézkedéseit, például az ifjúsági garancia (6) alkalmazásán keresztül. Tovább erősítse a foglalkoztatási szolgálat képességeit úgy, hogy az hatékony tanácsadással segíthesse az álláskeresőket, és kiépíthesse a készségek munkaerő-piaci keresletének előrejelzésére és a kereslet és a kínálat összehangolására szolgáló kapacitásait. Javítson az aktív munkaerő-piaci intézkedéseken, különösen a nemzeti foglalkoztatási programok tekintetében. Vizsgálja felül a társadalombiztosítási járulékfizetés alsó küszöbértékeit annak biztosítása érdekében, hogy a túl magas költségek miatt a rendszer ne szorítsa ki az alacsony képzettségű munkavállalókat a munkaerőpiacról. Gondoskodjon a szegénység csökkentése és a társadalmi felzárkóztatás elősegítése 2020 című nemzeti stratégia és a nemzeti romaintegrációs stratégia konkrét megvalósításáról. Javítsa a szociális transzferekhez és szolgáltatásokhoz való hozzáférést és ezek hatékonyságát, különösen a gyerekek és az idősebb emberek tekintetében.

               4.

               Alkossa meg az iskolai oktatásról szóló törvényt, és folytassa a felsőoktatás reformját, többek között a felsőoktatás által kínált végzettségeknek a munkaerő-piaci igényekhez való hozzáigazításán, illetve az oktatás, a kutatás és az üzleti szféra közötti együttműködés megerősítésén keresztül. Javítsa a hátrányos helyzetű, és különösen a roma gyerekek inkluzív oktatáshoz való hozzáférését. Gondoskodjon az egészségügyi ellátáshoz való hatékony hozzáférésről, és a kórházfinanszírozás eredményekhez kapcsolásán és a járóbeteg-ellátás fejlesztésén keresztül javítson az egészségügyi szolgáltatások árazásán.

               5.

               A bürokrácia csökkentésén, az elektronikus kormányzatra vonatkozó stratégia és a késedelmes fizetésekre vonatkozó szabályozás végrehajtásán keresztül tegyen további lépéseket az üzleti környezet javítása érdekében. Javítsa az igazságszolgáltatás minőségét és fokozza annak függetlenségét, továbbá folytasson hatékonyabb küzdelmet a korrupció ellen. Javítsa a kkv-k és az induló vállalkozások finanszírozáshoz jutásának feltételeit.

               6.

               Gyorsítsa fel az uniós források lehívását. A közbeszerzési hatóság előzetes ellenőrzési hatáskörének kibővítésén keresztül, a szabálytalanságok megelőzése érdekében gondoskodjon a közbeszerzési jogszabályok helyes végrehajtásáról.

               7.

               Erősítse meg a nemzeti szabályozó hatóságok függetlenségét és igazgatási kapacitását, különösen az energia- és a fuvarozási ágazatban, valamint a hulladékkezelés és a vízgazdálkodás területén. Számolja fel a piaci akadályokat, a kvótákat, területi korlátozásokat és a szabályozott árakat, továbbá a villamos energia és a földgáz átlátható nagykereskedelmi piacának megteremtésével alakítson ki megfelelő piaci kereteket. Az ellátási zavarok kezelése érdekében gyorsítsa fel a villamosenergia- és a földgázellátás rendszerösszekötő kapacitásainak fejlesztésére irányuló projekteket. Fokozza az energiahatékonyság javítására irányuló erőfeszítéseket.

      Kelt Brüsszelben, 2013. július 9-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         R. ŠADŽIUS

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  A tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2013. április 22-i 2013/208/EU tanácsi határozat (HL L 118., 2013.4.30., 21. o.) alapján 2013-ra is érvényben marad.

      (4)  HL C 219., 2012.7.24., 9. o.

      (5)  Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése értelmében.

      (6)  A 2013. április 22-i tanácsi ajánlás (HL C 120., 2013.4.26., 1. o.) vezette be.