title: 2011/622/EU: A Bizottság ajánlása ( 2011. szeptember 20. ) a meglévő vasútvonalak és az átjárhatósági műszaki előírások alapvető paraméterei közötti megfelelés szintjének igazolására szolgáló eljárásról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               21.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 243/23

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2011. szeptember 20.)
   a meglévő vasútvonalak és az átjárhatósági műszaki előírások alapvető paraméterei közötti megfelelés szintjének igazolására szolgáló eljárásról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2011/622/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:
   A hagyományos transzeurópai vasúti rendszer „infrastruktúra” alrendszerének átjárhatósági műszaki előírásairól szóló, 2011. április 26-i 2011/275/EU bizottsági határozat (1) mellékletének 7.3.4. szakasza értelmében azok a meglévő vonalak, amelyeken nem zajlik felújítási vagy korszerűsítési projekt, lehetővé tehetik az ÁME-nek megfelelő járművek közlekedését a vasúti rendszer Közösségen belüli kölcsönös átjárhatóságáról szóló, 2008. június 17-i 2008/57/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) alapvető követelményeinek betartásával. A pályahálózat-működtetőnek ilyen esetben önkéntes alapon ki kell tudnia tölteni az infrastruktúra-nyilvántartást a 2011/275/EU határozat D. mellékletének megfelelően. Ajánlást kell tenni a 2011/275/EU határozatban előírt, az ÁME alapvető paramétereinek való megfelelés szintjének igazolására szolgáló közös eljárás alkalmazására,
   AJÁNLJA,
   az ebben a mellékletben megállapított eljárás alkalmazását annak igazolására, hogy a meglévő helyhez kötött berendezések milyen szinten felelnek meg az átjárhatósági műszaki előírásokra vonatkozó alapvető paramétereknek.

      Kelt Brüsszelben, 2011. szeptember 20-án.

            a Bizottság részéről

         Siim KALLAS

            alelnök

      (1)  HL L 126., 2011.5.14., 53. o.

      (2)  HL L 191., 2008.7.18., 1. o.

      MELLÉKLET

         A meglévő vasútvonalak és az átjárhatósági műszaki előírások alapvető paraméterei közötti megfelelés szintjének igazolására szolgáló eljárás

      1.   Bevezetés

      1.1.   Műszaki hatály

      Ez az eljárás az Unió vasúti rendszerének következő alrendszereit érinti:

                  a)

                  az „infrastruktúra” strukturális alrendszert; és

                  b)

                  az „energia” strukturális alrendszert.

            Ezeket az alrendszereket a 2008/57/EK irányelv II. mellékletének 1. pontjában található alrendszerek jegyzéke tartalmazza.
      1.2.   Területi hatály

      Ezen eljárás területi hatálya az Unió 2008/57/EK irányelvben meghatározott vasúti rendszere.
      1.3.   Fogalommeghatározások

      Ezen eljárás alkalmazásában:
      a)   „meglévő infrastruktúra (MI)”: a 2008/57/EK irányelv hatálybalépése előtt üzembe helyezett meglévő infrastruktúra (helyhez kötött berendezések), vagy a 2008/57/EK irányelv hatálybalépése után üzembe helyezett vonalak, amelyekre az EK-hitelesítési eljárás nem vonatkozik;
      b)   „a meglévő infrastruktúra megfelelőségének igazolása”: annak ellenőrzése, hogy az alrendszer alapvető paraméterei és/vagy a meglévő vonalak valamely eleme megfelel-e a vonatkozó ÁME-k követelményeinek;
      c)   „a meglévő infrastruktúrára vonatkozó igazoló tanúsítvány”: a meglévő infrastruktúra megfelelőségének igazolása után független értékelő által kiállított dokumentum;
      d)   „a meglévő infrastruktúrára vonatkozó igazolási nyilatkozat”: a kérelmező által a meglévő infrastruktúra igazoló tanúsítványának kézhezvétele után kiállított dokumentum.
      2.   Eljárás a meglévő vonalak és az átjárhatósági műszaki előírások közötti megfelelőség igazolására

      2.1.   Célkitűzés

      A hagyományos transzeurópai vasúti rendszer „infrastruktúra” alrendszerének átjárhatósági műszaki előírásairól szóló 2011/275/EU határozat értelmében azon meglévő vonalak, amelyeken nem zajlik felújítási vagy korszerűsítési projekt, lehetővé tehetik az ÁME-nek megfelelő járművek közlekedését a 2008/57/EK irányelv alapvető követelményeinek betartásával.
      Ezért a következő eljárás anélkül alkalmazható a meglévő, helyhez kötött infrastruktúra és a vonatkozó ÁME-k közötti megfelelés igazolására, hogy arra új üzembehelyezési engedély vonatkozna.
      Az eljárás nem kötelező, alkalmazása önkéntes alapon történhet.
      2.2.   Az ÁME alapvető paramétereinek való megfelelés szintjének igazolására szolgáló eljárás

      1.   Az ÁME alapvető paramétereinek való megfelelés szintjének igazolására szolgáló eljárás az a meglévő infrastruktúra megfelelőségigazolására irányuló eljárás, amellyel a kérelmező eleget tesz a 2., a 3., az 5.2. és az 5.4. pontban megállapított kötelezettségeknek, továbbá biztosítja azt, és saját kizárólagos felelőssége mellett nyilatkozik arról, hogy a 4. pont rendelkezéseinek hatálya alá tartozó érintett alrendszer megfelel a vonatkozó ÁME(-k) követelményeinek.
      2.   A kérelmező kérelmet nyújt be az alrendszer meglévő infrastruktúrája megfelelőségének általa kiválasztott, független értékelő általi igazolására.
      A kérelemnek a következőket kell tartalmaznia:

                  a)

                  a kérelmező neve és címe, és ha a kérelmet a meghatalmazott képviselő nyújtja be, akkor annak neve és címe is;

                  b)

                  a műszaki dokumentáció.

            3.   Műszaki dokumentáció

                  3.1.

                  A kérelmező összeállítja a műszaki dokumentációt és azt a 4. pontban említett független értékelő rendelkezésére bocsátja. A dokumentációból ki kell derülnie a meglévő alrendszer és a vonatkozó ÁME(-k) alapvető paraméterei közötti megfelelés szintjének.

                  3.2.

                  A műszaki dokumentáció – adott esetben – az alábbiakat tartalmazza:

                              a)

                              a meglévő alrendszer általános leírása;

                              b)

                              a műszaki dokumentáció összeállításához szükséges dokumentumok;

                              c)

                              a részben vagy egészben alkalmazott olyan harmonizált szabványok és/vagy egyéb vonatkozó műszaki előírások jegyzéke, amelyekre nézve az Európai Unió Hivatalos Lapjában hivatkozást tettek közzé, és/vagy a 2008/57/EK irányelv 17. cikkének (3) bekezdése értelmében bejelentett nemzeti műszaki előírások, amennyiben ezeket a harmonizált vagy nemzeti szabványokat nem alkalmazzák, akkor azoknak a megoldásoknak az ismertetése, amelyeket a vonatkozó ÁME(-k) követelményeinek teljesítése érdekében alkalmaztak. Részben alkalmazott harmonizált vagy nemzeti szabványok esetén a műszaki dokumentáció feltünteti, hogy mely részeket alkalmazták;

                              d)

                              az alrendszer használati feltételei (a futási idő vagy távolság korlátozásai, kopási határértékek stb.);

                              e)

                              az alrendszer üzemeltetésének és karbantartásának megértéséhez szükséges leírások és magyarázatok;

                              f)

                              az alrendszer karbantartásával kapcsolatos karbantartási feltételek és műszaki dokumentáció;

                              g)

                              az alrendszer karbantartásánál vagy üzemeltetésénél figyelembe veendő, a vonatkozó ÁME(-k)-ben meghatározott összes műszaki követelmény;

                              h)

                              minden egyéb megfelelő műszaki bizonyíték, amely igazolja, hogy a korábbi ellenőrzéseket vagy teszteket illetékes testületek összehasonlítható feltételek mellett sikeresen elvégezték.

                  3.3.

                  A kérelmező a műszaki dokumentációt az alrendszer teljes élettartama alatt az érintett nemzeti hatóságok számára elérhetővé teszi.

            4.   Az ÁME alapvető paramétereinek való megfelelés szintjének igazolására szolgáló eljárás.

                  4.1.

                  A kérelmező által kiválasztott független értékelő figyelembe veszi a más testületek vagy a kérelmező által elvégzett vizsgálatok, ellenőrzések vagy tesztek bizonyítékait.

                  4.2.

                  A független értékelő által összegyűjtött bizonyítékoknak alkalmasnak és elegendőnek kell lenniük a vonatkozó ÁME(-k) követelményeinek való megfelelőség szintjének, továbbá annak igazolására, hogy az összes előírt és megfelelő ellenőrzést és tesztet végrehajtották.

                  4.3.

                  Amennyiben a meglévő alrendszer megfelel a vonatkozó ÁME(-k) követelményeinek, a független értékelő kiállítja a meglévő infrastruktúra igazoló tanúsítványát.

            5.   A meglévő infrastruktúrára vonatkozó igazolási nyilatkozat

                  5.1.

                  A kérelmező az alrendszerre vonatkozóan írásban elkészíti a meglévő infrastruktúrára vonatkozó igazolási nyilatkozatot, és azt az alrendszer teljes élettartama alatt megőrzi. A meglévő infrastruktúrára vonatkozó igazolási nyilatkozat megnevezi azt az alrendszert, amelyre vonatkozóan elkészítették.

                  5.2.

                  A meglévő infrastruktúrára vonatkozó igazolási nyilatkozat és a kísérő dokumentumok megírása a 2.5. fejezettel összhangban történik.

                  5.3.

                  A meglévő infrastruktúrára vonatkozó igazolási nyilatkozat egy példányát az érintett hatóságok kérésére hozzáférhetővé kell tenni.

            6.   Műszaki dokumentáció

                  6.1.

                  A független értékelő felelős a meglévő infrastruktúrára vonatkozó igazolási nyilatkozatot kísérő műszaki dokumentáció összeállításáért.

                  6.2.

                  A meglévő infrastruktúrára vonatkozó igazolási nyilatkozatot kísérő műszaki dokumentációt a kérelmezőnél kell elhelyezni.

                  6.3.

                  A kérelmező az alrendszer teljes élettartama alatt megőrzi a műszaki dokumentáció egy példányát, és azt kérésre megküldi bármely más tagállamnak.

            2.3.   Értékelendő jellemzők

      Az ÁME alapvető paramétereinek való megfelelés szintjének igazolására szolgáló eljárás alkalmazása során értékelendő jellemzőket az alábbi táblázatok tartalmazzák:
      —   1. táblázat: A hagyományos vasúti infrastruktúra-alrendszer,
      —   2. táblázat: A hagyományos vasúti energiaellátás-alrendszer,
      —   3. táblázat: A nagysebességű vasút infrastruktúra-alrendszere és
      —   4. táblázat: A nagysebességű vasút energiaellátó alrendszere.

         1. táblázat

         A hagyományos vasúti infrastruktúra-alrendszer értékelése a meglévő infrastruktúra megfelelőségének igazolása szempontjából

                  Az értékelendő jellemzők (a hagyományos vasúti infrastruktúrára vonatkozó ÁME)

                  Az EK-hitelesítés által nem szabályozott meglévő vonal

                  Sajátos értékelési eljárások
                  (a hagyományos vasúti infrastruktúrára vonatkozó ÁME)

                  1

                  2

                  Űrszelvény (4.2.4.1.)

                  X

                  6.2.4.1.

                  Vágánytengely-távolság (4.2.4.2.)

                  X

                  6.2.4.2.

                  Legnagyobb lejtés (4.2.4.3.)

                  X

                  Legkisebb vízszintes ívsugár (4.2.4.4.)

                  X

                  Legkisebb függőleges ívsugár (4.2.4.5.)

                  X

                  Névleges nyomtávolság (4.2.5.1.)

                  X

                  Túlemelés (4.2.5.2.)

                  X

                  Túlemelés változási sebessége (4.2.5.3.)

                  X

                  Túlemeléshiány (4.2.5.4.)

                  X

                  6.2.4.3.

                  Egyenértékű kúposság (4.2.5.5.1.) – tervezés

                  nincs megadva

                  Egyenértékű kúposság (4.2.5.5.2.) – üzem közben

                  nyitott kérdés

                  6.2.4.5.

                  Sínfejprofil nyíltvonali és állomási átmenő fővágányhoz (4.2.5.6.)

                  nincs megadva

                  Síndőlés (4.2.5.7)

                  X

                  Vágánymerevség (4.2.5.8.)

                  nincs megadva

                  Zárszerkezetek (4.2.6.1.)

                  X

                  Kitérők üzem közbeni geometriája (4.2.6.2.)

                  nincs megadva

                  Fix tompaszögű kereszteződések maximális vezetetlen hossza (4.2.6.3.)

                  X

                  6.2.4.7.

                  A vágány függőleges irányú terheléssel szembeni ellenállása (4.2.7.1.)

                  X

                  6.2.5.

                  A vágány hosszanti irányú erőkkel szembeni ellenállása (4.2.7.2.)

                  X

                  6.2.5.

                  A vágány keresztirányú erőkkel szembeni ellenállása (4.2.7.3.)

                  X

                  6.2.5.

                  Új hidak forgalmi terheléssel szembeni ellenállása (4.2.8.1.)

                  nincs megadva

                  Új alépítmények egyenértékű függőleges irányú terhelése és talajnyomásbeli hatások (4.2.8.2.)

                  nincs megadva

                  Vágányok feletti vagy melletti új műtárgyak ellenállása (4.2.8.3.)

                  nincs megadva

                  Meglévő hidak és alépítmények forgalmi terheléssel szembeni ellenállása (4.2.8.4.)

                  X

                  6.2.4.9.

                  Azonnali beavatkozási, beavatkozási és riasztási határértékek meghatározása (4.2.9.1.)

                  nincs megadva

                  Azonnali beavatkozási határérték síktorzulás esetére (4.2.9.2.)

                  nincs megadva

                  Azonnali beavatkozási határérték nyomtávolság-ingadozás esetére (4.2.9.3.)

                  nincs megadva

                  Azonnali beavatkozási határérték túlemelés esetére (4.2.9.4.)

                  nincs megadva

                  A peronok hasznos hossza (4.2.10.1.)

                  X

                  A peronok szélessége és széle (4.2.10.2.)

                  X

                  A peronok vége (4.2.10.3.)

                  X

                  A peronok magassága (4.2.10.4.)

                  X

                  Peronkinyúlás (4.2.10.5.)

                  X

                  Legnagyobb nyomásingadozás az alagutakban (4.2.11.1.)

                  X

                  6.2.4.6.

                  Zaj- és vibrációs határértékek és csökkentési intézkedések (4.2.11.2.)

                  nyitott kérdés

                  Áramütés elleni védelem (4.2.11.3.)

                  Lásd az ENE-t

                  Vasúti alagutak biztonsága (4.2.11.4.)

                  Lásd az SRT-t

                  Az oldalszél hatása (4.2.11.5.)

                  nyitott kérdés

                  Szelvényjelzők (4.2.12.1.)

                  X

                  Illemhelyürítés (4.2.13.2.)

                  X

                  6.2.4.10.

                  A szerelvény külső tisztítási eszközei (4.2.13.3.)

                  X

                  6.2.4.10.

                  Vízfeltöltés (4.2.13.4.)

                  X

                  6.2.4.10.

                  Üzemanyag-feltöltés (4.2.13.5.)

                  X

                  6.2.4.10.

                  Pályamenti áramellátás (4.2.13.6.)

                  X

                  6.2.4.10.

         2. táblázat

         A hagyományos vasúti energiaellátás-alrendszer értékelése a meglévő infrastruktúra megfelelőségének igazolása szempontjából

                  Az értékelendő jellemzők (a hagyományos vasút energiaellátására vonatkozó ÁME)

                  Az EK-hitelesítés által nem szabályozott meglévő vonal

                  Sajátos értékelési eljárások
                  (a hagyományos vasút energiaellátására vonatkozó ÁME)

                  1

                  2

                  Feszültség és frekvencia (4.2.3.)

                  X

                  A rendszer teljesítményéhez kapcsolódó paraméterek (4.2.4.)

                  X

                  6.2.4.1.

                  A tápenergia-ellátás folytonossága az alagutakban üzemzavar esetén (4.2.5.)

                  X

                  Áramterhelhetőség egyenáramú rendszerek, álló villamos vontatójárművek esetében (4.2.6.)

                  X

                  Visszatápláló fékezés (4.2.7.)

                  X

                  6.2.4.2.

                  Az elektromos védelem összehangolása (4.2.8.)

                  X

                  6.2.4.3.

                  Harmonikus hullámok és dinamikus hatások váltakozó áramú rendszerek esetében (4.2.9.)

                  X

                  6.2.4.4.

                  A felsővezetékek geometriai adatai: a felsővezeték magassága (4.2.13.1.)

                  X

                  A felsővezetékek geometriai adatai: a felsővezeték magasságának változása (4.2.13.2.)

                  X

                  A felsővezetékek geometriai adatai: oldalirányú eltérés (4.2.13.3.)

                  X

                  Az áramszedő űrszelvénye (4.2.14.)

                  X

                  Közepes érintkezési nyomás (4.2.15.)

                  X

                  Dinamikai jellemzők és az áramfelvétel minősége (4.2.16.)

                  X

                  6.1.4.1., 6.2.4.5.

                  Áramszedők közötti távolság (4.2.17.)

                  X

                  A felsővezeték anyaga (4.2.18.)

                  X

                  Fázishatárok (4.2.19.)

                  X

                  Rendszerhatárok (4.2.20.)

                  X

                  Az áramellátás kezelése veszély esetén (4.4.2.3.)

                  X

                  Karbantartási szabályok (4.5.)

                  X

                  6.2.4.6.

                  Áramütés elleni védelem (4.7.2., 4.7.3., 4.7.4.)

                  X

         3. táblázat

         A nagysebességű vasút infrastruktúra-alrendszerének értékelése a meglévő infrastruktúra megfelelőségének igazolása szempontjából

                  Az értékelendő jellemzők (a nagysebességű vasútra vonatkozó ÁME)

                  Az EK-hitelesítés által nem szabályozott meglévő vonal

                  Sajátos értékelési eljárások
                  (nagy sebességű vasútra vonatkozó ÁME)

                  1

                  2

                  Névleges nyomtávolság (4.2.2.)

                  X

                  Minimális építési nyomtáv (4.2.3.)

                  X

                  6.2.6.1.

                  Vágánytengely-távolság (4.2.4.)

                  X

                  Legnagyobb emelkedő és lejtő (4.2.5.)

                  X

                  Legkisebb ívsugár (4.2.6.)

                  X

                  A vágány túlemelése (4.2.7.)

                  X

                  Túlemeléshiány (4.2.8.)

                  X

                  Egyenértékű kúposság (tervezési érték) (4.2.9.2.)

                  nincs megadva

                  Az átlagos nyomtávolság legkisebb értéke (4.2.9.3.1.)

                  nincs megadva

                  A vágány geometriai minősége és határértékei a helyi (lokális) hibákon (4.2.10.)

                  nincs megadva

                  Síndőlés (4.2.11.)

                  X

                  6.2.6.4.

                  Zárszerkezetek (4.2.12.1.)

                  X

                  Mozgó keresztezési csúcsok használata (4.2.12.2.)

                  X

                  Geometriai jellemzők (4.2.12.3.)

                  nincs megadva

                  A vágány állékonysága (4.2.13.)

                  X

                  Forgalmi terhelések a műtárgyakon (4.2.14.)

                  X

                  Globális keretmerevség (4.2.15.)

                  nyitott kérdés

                  6.2.6.3.

                  Legnagyobb nyomásingadozás az alagutakban (4.2.16.)

                  X

                  6.2.6.5.

                  Az oldalszél hatása (4.2.17.)

                  X

                  Elektromos jellemzők (4.2.18.)

                  X

                  Zaj és vibráció (4.2.19.)

                  nincs megadva

                  A peronok megközelítése (4.2.20.1.)

                  X

                  A peron hasznos hossza (4.2.20.2.)

                  X

                  A peron magassága és a vágány tengelyétől mért távolság (4.2.20.4–5.)

                  X

                  A pálya elrendezése a peronok mentén (4.2.20.6.)

                  X

                  Áramütés elleni védelem (4.2.20.7.)

                  Lásd a nagysebességű ENE-t

                  Mozgáskorlátozott személyek általi megközelítés (4.2.20.8.)

                  Lásd a PRM-et

                  Tűzbiztonság és biztonság a vasúti alagutakban (4.2.21.)

                  Lásd az SRT-t

                  A pályaberendezésekhez való hozzáférés és behatolás (4.2.22.)

                  X

                  Oldalsó tér az utasok számára a vonat állomáson kívül történő kiürítésekor (4.2.23.)

                  X

                  A tárolóvágány hossza (4.2.25.1.)

                  X

                  A tárolóvágány lejtése (4.2.25.2.)

                  X

                  Ívsugár (4.2.25.3.)

                  X

                  A vonatokat kiszolgáló helyhez kötött berendezések (4.2.26.)

                  X

         4. táblázat

         A nagysebességű vasút energiaellátó alrendszerének értékelése a meglévő infrastruktúra megfelelőségének igazolása szempontjából

                  Az értékelendő jellemzők (a nagysebességű vasút energiaellátására vonatkozó ÁME)

                  Az EK-hitelesítés által nem szabályozott meglévő vonal

                  Sajátos értékelési eljárások
                  (a nagy sebességű vasút energiaellátására vonatkozó ÁME)

                  1

                  2

                  Feszültség és frekvencia (4.2.2.)

                  X

                  Rendszerteljesítmény és beépített teljesítmény (4.2.3.)

                  X

                  Visszatápláló fékezés (4.2.4.)

                  X

                  Az áramellátás folytonossága (4.2.7.)

                  nincs megadva

                  A felsővezeték átfogó terve és geometriai adatai (4.2.9.)

                  X

                  A felsővezeték-rendszer és az infrastruktúra-űrszelvény összeegyeztethetősége (4.2.10.)

                  X

                  A felsővezeték anyaga (4.2.11.)

                  X

                  Hullámterjedési sebesség a felsővezetéken (4.2.12.)

                  nincs megadva

                  Statikus sarunyomás (4.2.14.)

                  nincs megadva

                  Közepes érintkezési nyomás (4.2.15.)

                  X

                  Az áramszedés minősége közepes sarunyomásnál (4.2.16.)

                  X

                  4.2.16.2.1., 4.2.16.2.3.

                  Az érintkezési pont függőleges mozgása (4.2.17.)

                  X

                  A felsővezeték áramterhelése (4.2.18.)

                  X

                  Áramerősség a vonat álló helyzetében (4.2.20.)

                  X

                  Fázishatárok (4.2.21.)

                  X

                  Rendszerhatárok (4.2.22.)

                  X

                  Az elektromos védelem összehangolása (4.2.23.)

                  X

                  Harmonikus hullámok és dinamikus hatások (4.2.25.)

                  nincs megadva

                  Áramellátás veszély esetén (4.4.1.)

                  X

                  Karbantartás: a gyártó felelősségi körei (4.5.1.)

                  nincs megadva

                  Karbantartás: a pályahálózat-működtető felelősségi körei (4.5.2.)

                  nincs megadva

                  Áramütés elleni védelem (4.7.1., 4.7.2., 4.7.3.)

                  X

            2.4.   A független értékelőre vonatkozó követelmények

      1.   A kérelmező által kiválasztott független értékelő elvégzi a már létező vonalak meglévő infrastruktúrája megfelelőségének igazolását. A független értékelő lehet külsős szerv vagy a pályahálózat-működtetőn belüli szervezeti egység.
      2.   A vasúti infrastruktúra tekintetében a független értékelő rendelkezik az alábbiakkal:

                  a)

                  megfelelő műszaki képzettséggel;

                  b)

                  megfelelő ismerettel az általa végzett értékelésekre vonatkozó követelményekről, valamint elegendő gyakorlattal ezen ellenőrzések terén; és

                  c)

                  jogosultsággal az olyan, meglévő infrastruktúrára vonatkozó igazoló tanúsítványok és műszaki dokumentáció kidolgozására, amelyek az elvégzett értékelések hivatalos dokumentációját képezik.

            3.   A pályahálózat-működtetőn belüli szervezeti egységként a független értékelő megfelel az alábbi követelményeknek:

                  a)

                  az értékelő és annak dolgozói szervezeti értelemben azonosíthatók, és pártatlanságukat biztosító jelentéstételi módszereket alkalmaznak;

                  b)

                  sem az értékelő, sem annak dolgozói nem felelnek az általuk értékelt termékek üzemeltetéséért vagy karbantartásáért, és nem vehetnek részt semmilyen olyan tevékenységben, amely veszélyeztetné az értékelési tevékenységeikkel kapcsolatos döntéshozói függetlenségüket és feddhetetlenségüket;

                  c)

                  az értékelő kizárólag annak a vállalkozásnak nyújtja szolgáltatásait, amelynek részét képezi.

            2.5.   Igazolási nyilatkozat

      1.   A meglévő infrastruktúrára vonatkozó igazolási nyilatkozaton és a kísérő dokumentumokon dátum és aláírás egyaránt szerepel.
      2.   A nyilatkozat nyelve ugyanaz, mint a műszaki dokumentációé, és a következőket tartalmazza:

                  a)

                  hivatkozás a meglévő vonalak és az átjárhatósági műszaki előírások közötti megfelelőség igazolására szolgáló eljárásra;

                  b)

                  a kérelmező vagy az Európai Unió területén letelepedett meghatalmazott képviselőjének neve és címe (kereskedelmi név és teljes cím, illetve a képviselő megjelölése esetén a kérelmező kereskedelmi neve is);

                  c)

                  az alrendszer rövid leírása;

                  d)

                  a meglévő infrastruktúra megfelelőségigazolását készítő független értékelő neve és címe;

                  e)

                  hivatkozás a műszaki dokumentációban található dokumentumokra;

                  f)

                  minden vonatkozó átmeneti vagy végleges rendelkezés, amelynek az alrendszer köteles megfelelni és különösen, adott esetben, valamennyi üzemeltetési korlátozás és feltétel;

                  g)

                  ha ideiglenes, akkor a meglévő infrastruktúrára vonatkozó igazolási nyilatkozat érvényességének időtartama;

                  h)

                  az aláíró személyazonossága.


title: A Tanács ajánlása ( 2011. július 12. ) Luxemburg 2011. évi nemzeti reformprogramjáról és a Luxemburg 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről

text:
               16.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 210/5

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2011. július 12.)
   Luxemburg 2011. évi nemzeti reformprogramjáról és a Luxemburg 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről
   2011/C 210/02
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az első éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve az EU-ban követett gazdasági kormányzás új ciklusának kezdetét jelenti, és elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció első európai szemeszterét.

               (4)

               Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011. február 15-i és március 7-i következtetéseivel összhangban és a Bizottság éves növekedési jelentésének fényében) jóváhagyta a költségvetési konszolidáció és a strukturális reformok prioritásait. Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a költségvetési fenntarthatóság helyreállítása és a munkanélküliség munkaerő-piaci reformokkal való csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb erőfeszítéseket tegyen a növekedés felgyorsítása érdekében. Felszólította a tagállamokat, hogy ezeket a prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék majd be stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba.

               (5)

               Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is felkérte az Euro Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba beépíthessék.

               (6)

               Luxemburg 2011. április 29-én benyújtotta a 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó, 2011. évi aktualizált stabilitási programját, valamint 2011. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (7)

               Tekintve a pénzügyi szektor gazdaságban betöltött kivételes szerepét, Luxemburg viszonylag jól átvészelte a pénzügyi és gazdasági válságot. Miután a GDP 2009-ben 3,6 %-kal csökkent, a gazdaság 2010-ben gyorsan helyreállt. A kormány által az európai gazdaságélénkítési terv részeként elhatározott közkiadás-növelés és a nettó export erőteljes növekedésének hatására a GDP mintegy 3,5 %-kal nőtt. A foglalkoztatás rugalmas maradt, ez részben a rövidített munkaidős rendszerek jelentős mértékű, hatóságok által bátorított alkalmazásának köszönhető. A munkanélküliség 2008 elejétől kezdett nőni, és 6 % körüli szintre állt be, ami az eddigi legmagasabb szint Luxemburgban. Az igen kedvező kiindulási állapotnak köszönhetően az államháztartás a recesszió ellenére is viszonylag stabil Luxemburgban (2010-ben a hiány 1,7 %, a bruttó államadósság pedig 18,4 % volt).

               (8)

               Az 1466/97/EK rendeletnek megfelelően az aktualizált stabilitási program értékelése alapján a Tanács véleménye szerint a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv némileg óvatos a Bizottság szolgálatainak 2011. tavaszi előrejelzéséhez képest. A stabilitási program szerint a 2011. évi hiánycél 1 %, ami összhangban van a Bizottság szolgálatainak tavaszi előrejelzéseivel. A stabilitási program – változatlan politikai forgatókönyvet feltételezve – az államháztartási hiány romlását jelzi előre 2012-re (a GDP 1,5 %-ára), mielőtt fokozatosan javulni kezdene, és 2014-re elérné a GDP 0,8 %-át. A Bizottság szolgálatainak előrejelzése valamivel optimistább: kedvezőbb makrogazdasági forgatókönyv és a kiadások lassabb növekedése alapján a GDP 1,1 %-át kitevő hiánnyal számol 2012-re. A stabilitási programban nem szerepel a középtávú célkitűzés (a GDP 0,5 %-ában meghatározott strukturális többlet) elérése a 2011–2014 közötti programozási időszakban. Éppen ellenkezőleg, a program (a Bizottság szolgálatai által a stabilitási programban szereplő információk alapján, az általánosan elfogadott módszertant alkalmazva újraszámított) a strukturális egyenleg fokozatos romlásával számol, a 2011. évi 0,3 %-os többletről 2014-re 0,8 %-os hiányra.

               (9)

               Tekintve, hogy az előrejelzések szerint a GDP növekedése stabil marad, Luxemburg államháztartása élvezhetné a strukturális egyenleg további, a középtávú célkitűzés már 2012-ben történő elérését célzó javításának előnyeit. Ez biztonsági többletet biztosítana Luxemburgnak az esetleges jövőbeli gazdasági visszaesésekre, és elősegítené az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítását. Ezenfelül a népesség elöregedésével kapcsolatos implicit kötelezettségek becsült hatásának fényében az ország számára előnyös lenne egy ambiciózusabb középtávú célkitűzés.

               (10)

               A Bizottság legutóbbi értékelése szerint az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságával kapcsolatos kockázatok közepesnek tűnnek. Az előrejelzések szerint az elöregedéssel kapcsolatos állami kiadások növekedése az elkövetkező évtizedekben az EU-n belül Luxemburgban lesz a legerősebb. A nyugdíjrendszer rövid távú finanszírozását jelenleg az egy keresőre jutó időskorú eltartottak alacsony aránya támogatja, a finanszírozás pedig részben a határ menti ingázók viszonylag fiatal csoportja által befizetett járulékoktól függ. A jövőben mindkét tényező megfordul, és várhatóan jelentős mértékben nőnek a nyugdíjköltségek. Bár a kormány számottevő eszközt halmozott fel, és a nyugdíjtartalékok továbbra is nőnek, ezek nem elegendőek a rendszer fenntarthatóságának biztosításához. Emellett az idősebb munkavállalók (55–64 éves korosztály) foglalkoztatási rátája mindössze 38,2 % (2009), ami az egyik legalacsonyabb az Unión belül (uniós átlag: 46 %). Míg a törvényes nyugdíjkorhatár elvben 65 év, a luxemburgi nyugdíjrendszer sok esetben lehetővé teszi az előre hozott nyugdíjazást, gyakorlatilag az – egyébként viszonylag magas – nyugdíj szintjének csökkentése nélkül. Ennek eredményeként a munkaerőpiacról való kivonulás esetében az átlagos életkor 59,4 év, ami a nyugdíjrendszer költségeit terheli. A kormány nyugdíjrendszerreformra vonatkozó terveiben egy olyan új modell szerepel, amelynek célja, hogy önkéntes alapon hosszabb ideig tartsa a munkaerőpiacon a munkavállalókat. Ez javítaná a nyugdíjrendszerben az egy keresőre jutó időskorú eltartottak arányát. Ez a mechanizmus azonban csak az új nyugdíjasokat érintené, és csak a reform életbelépését követő karrierszakaszra lenne alkalmazandó, vagyis teljes hatását mintegy 40 év múlva fejtené ki.

               (11)

               Az elmúlt évtized eleje óta számottevően romlott Luxemburg ár és költség alapú versenyképessége. Ez a bérek és a termelékenység alakulásának tudható be. A 2000–2010 közötti időszakban a munkaerő egységköltsége mintegy másfélszer gyorsabb ütemben nőtt Luxemburgban, mint az EU15 átlagát tekintve, és több mint ötször gyorsabban, mint Németországban. Tekintettel a kormány és a szakszervezetek közötti azon megállapodásra, miszerint tavaszról 2011 októberére napolják el az automatikus bérindexálást, a reálbérek növekedése érzékelhetően visszafogott lesz 2011-ben. A következő küszöbértékről azonban még döntést kell hozni. Tekintettel a jelenlegi inflációs kilátásokra, a következő automatikus indexálásra akár már 2012 tavaszán sor kerülhet, semlegesítve így a költségek versenyképessége terén korábban elért előnyöket.

               (12)

               Annak ellenére, hogy a foglalkoztatás mindenkori legerőteljesebb növekedése volt tapasztalható, a helyi lakosság foglalkoztatási rátája alacsonyabb az uniós átlagnál, különösen a korspektrum két végén. Az elmúlt években létrehozott új munkahelyek elsősorban a nem helyi lakosságnak kedveztek. Bár a munkanélküliség 2008 óta tartó növekedése a recesszióhoz kapcsolódik, egyre inkább strukturális jelleget ölt – ezt jól jelzi az a tény, hogy a növekedés válságot megelőző éveiben a foglalkoztatásnak mintegy évi 4 %-kal kellett nőnie ahhoz, hogy a munkanélküliségben marginális csökkenés következzen be. A fiatalkori munkanélküliség viszonylag magas, 2010-ben 16,1 % volt, míg ugyanez az arány a teljes aktív népesség esetében 6 %. A munkanélküliségi ráta erősen függ a képzettségi szinttől. A fiatal helyi lakosok igen éles versennyel szembesülnek a rendelkezésre álló munkahelyek tekintetében a velük legalább azonos vagy akár magasabb szintű végzettséggel rendelkező nem helyi lakosok részéről.

               (13)

               A kormány számos vállalást tett az Euro Plusz Paktum keretében. A vállalások a Paktum négy területére vonatkoznak. A költségvetési oldalon a kormány jóváhagyta a nyugdíjreform jellemzőit, és vállalta, hogy 2011 végéig véglegesíti a reformot. A pénzügyi stabilitás megerősítése érdekében az intézkedések a pénzügyi szektor ellenálló képességének európai és nemzetközi szintű szabályozás és felügyelet révén történő megerősítésére, valamint a Luxemburg gazdasági struktúrájának diverzifikálására fordított erőfeszítésekre összpontosítanak. A foglalkoztatási intézkedések az aktív foglalkoztatási szakpolitika hatékonyságának növelésére (az „Administration de l'Emploi” reformja) és az egész életen át tartó tanulás magánszférabeli, az állami társfinanszírozás magasabb aránya révén történő ösztönzésére összpontosítanak. A versenyképességi intézkedések közé tartozik a bérek 2011. tavaszi (az automatikus indexálási rendszerből következő) indexálásának elhalasztása 2011 októberére, és a kötelezettségvállalás arra, hogy a szociális partnerekkel tárgyaljanak egy 2012. évi hasonló halasztásról. Ezenfelül a kormány vállalta az üzleti környezet javítását egyszerűbb adminisztráció és jobb infrastruktúra révén. Összhangban vannak a stabilitási programban és a nemzeti reformprogramban rögzített, átfogóbb reformmenetrenddel, és a nyugdíjak, a versenyképesség, a foglalkoztatás területén (különösen a fiatal és az idősebb munkavállalók vonatkozásában), valamint a pénzügyi szektorban felmerülő kihívásokat kezelik. A javasolt reformok közül azonban néhány nem elég részletes. Az Euro Plusz Paktum kötelezettségvállalásait értékelték és, azok figyelembevételre kerültek az ajánlásokban.

               (14)

               A Bizottság értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az Euro Plusz Paktum keretében tett vállalásokat. Figyelembe vette nemcsak a programok Luxemburg fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél uniós szempontok beépítésével kell megerősíteni az Unió átfogó gazdasági kormányzását. Ennek fényében a Bizottság úgy véli, hogy tekintettel a kedvező makrogazdasági kilátásokra, 2011-ben lehetséges a hiány tervezettnél erőteljesebb csökkentése, valamint hogy a nagyobb költségvetési erőfeszítés lehetővé tenné Luxemburg számára a középtávú célkitűzés 2012. évi elérését. Emellett további lépéseket kell tenni a nyugdíjrendszer megreformálására és az aktív öregedés ösztönzésére, a versenyképesség megerősítésére és a fiatalok elhelyezkedésének elősegítésére.

               (15)

               Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Luxemburg 2011. évi aktualizált stabilitási programját, és arról alkotott véleményét az alábbi ajánlás (3) és különösen annak (1) és (2) pontja tükrözi. Figyelembe véve az Európai Tanács 2011. március 25-i következtetéseit, a Tanács megvizsgálta Luxemburg nemzeti reformprogramját,

         AJÁNLJA, HOGY Luxemburg a 2011–2012 közötti időszakon belül tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Használja ki a javuló ciklikus feltételeket a költségvetési erőfeszítés fokozására, és használja fel az előre nem látott járulékos bevételeket annak érdekében, hogy tovább csökkentse az államháztartási hiányt, és 2012-ben elérje a középtávú célkitűzést.

               2.

               Javasoljon és hajtson végre széles körű nyugdíjreformot a nyugdíjrendszer, hosszú távú fenntarthatóságának biztosítása érdekében, mindezt kezdje olyan intézkedésekkel, amelyek növelni fogják az idősebb munkavállalók munkaerő-piaci részvételének arányát, különösen az előre hozott nyugdíjazás ellenzése révén. Megfontolandók a tényleges nyugdíjkorhatár megemelését célzó intézkedések is, mint például a törvényes nyugdíjkorhatár és a legmagasabb várható élettartam összekapcsolása.

               3.

               Azt biztosítandó, hogy a bérnövekedés jobban tükrözze a munkaerő termelékenységének és versenyképességének alakulását, a szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlattal összhangban tegyen lépéseket a béralku és a bérindexálás rendszerének reformja érdekében.

               4.

               A fiatalok végzettségének a munkaerő-piaci kereslettel való jobb összehangolását célzó képzési és oktatási intézkedések megerősítése révén tegyen lépéseket a fiatalkori munkanélküliség mérséklésére.

      Kelt Brüsszelben, 2011. július 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  A 2011. évre érvényben tartotta a Tanács a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2011. május 19-i 2011/308/EU határozata (HL L 138., 2011.5.26., 56. o.).

      (3)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (3) bekezdésében előírtaknak megfelelően.


				|

		52011SC0824

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Polandand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Poland, 2011-2014

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Lengyelország 2011. évi nemzeti
reformprogramjáról
és Lengyelország 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó
aktualizált konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről
szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148.
cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az
Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és
növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia a
gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a kulcsfontosságú
területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében,
hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén
rejlő lehetőségeit.
(2)
A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok
és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló
ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot[3], amelyek együtt alkotják az
„integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak arra, hogy nemzeti
gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált
iránymutatásokat.
(3)
A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az
első éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve az
EU-ban követett gazdasági kormányzás új ciklusának kezdetét jelenti, és
elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció első
európai szemeszterét.
(4)
Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011.
február 15-i és március 7-i következtetéseivel összhangban és a Bizottság éves
növekedési jelentésének fényében) jóváhagyta a költségvetési konszolidáció és a
strukturális reformok prioritásait. Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget élvez
majd a költségvetések megszilárdítása, a költségvetési fenntarthatóság
helyreállítása és a munkanélküliség munkaerő-piaci reformokkal való
csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb erőfeszítéseket tegyen a növekedés
felgyorsítása érdekében. Felszólította a tagállamokat, hogy ezeket a
prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék majd be stabilitási vagy
konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba.
(5)
Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is
felkérte az Euró Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy
vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy beépíthessék
azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti
reformprogramjukba.
(6)
Lengyelország 2011. április 27-én nyújtotta be a 2011–2014
közötti időszakra vonatkozó, 2011. évi aktualizált konvergenciaprogramját,
valamint 2011. április 29-én a 2011. évi nemzeti reformprogramját. A
kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére
egyidejűleg került sor.
(7)
A globális pénzügyi válság következtében lelassult
a gazdaság Lengyelországban, a GDP reálnövekedése 2009-ben 1,7%-ra esett
vissza, de recesszió nem következett be. 2010-ben a GDP reálnövekedése 3,8%-ra
emelkedett annak eredményeképpen, hogy az erőteljes külső kereslet
táplálta a feldolgozóipart és megfordította a készletezési ciklust, miközben a
munkaerőpiac ellenálló képessége támogatta a magánfogyasztást. A
munkanélküliségi ráta a 2008-as 7,1%-os szintről 9,6%-ra emelkedett 2010-ben,
a foglalkoztatottság növekedése ellenére. A válság súlyos csapást mért az
államháztartásra. Az államháztartás hiánya a GDP 3,7 %-ról (2008.) 7,3%-ra
nőtt 2009-ben; 2010-ben a szerény konszolidációs csomag és az
erőteljes növekedés ellenére is elérte a GDP 7,9 %-át. Az adósság
GDP-hez viszonyított aránya a 2009. évi 50,9 %-ról 55,1 %-ra nőtt 2010-ben,
de még mindig a Szerződésben meghatározott 60 % és a lengyel
alkotmányban rögzített adósságfék szintje alatt maradt.
(8)
Az 1466/97/EK tanácsi rendeletnek megfelelően
az aktualizált konvergenciaprogram értékelése alapján a Tanácsnak az a
véleménye, hogy a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági
forgatókönyv megalapozott, bár a 2012-re vonatkozó növekedési feltételezések
kissé túl optimisták. A program tervbe veszi, hogy a hiány 2012-re, a Tanács
által megállapított határidőn belül a GDP 3%-ában megállapított
referenciaérték alá csökkenjen. Az átlagos éves költségvetési kiigazítás a 2010–2012-es
időszakban nagyjából a GDP 1,25 %-ának felel meg, ami megegyezik a
Tanács által a túlzott hiány esetén követendő eljárás keretében 2009.
július 6-án ajánlott értékkel. A program nem irányozza elő a középtávú
célkitűzés teljesítését a programidőszak során. A nyugdíjreform
módosítása – amely 0,7 %-kal csökkenti a strukturális költségvetési hiányt
2011-ben és a GDP további 0,5%-ával 2012-ben – nem javítja az alapul szolgáló
költségvetési helyzetet, mivel a hosszú lejáratú kötelezettségeket a
csökkentéssel azonos mértékben növeli. A költségvetési célokkal kapcsolatos
kockázatok negatív irányba mozdultak. Különösen a közvetlen adóbevételek
lehetnek alacsonyabbak az előrejelzéseknél, mivel az adóalapokkal
kapcsolatban optimista rugalmasságot feltételeztek; a program
társadalombiztosítási járulékokra vonatkozó előrejelzései a
foglalkoztatással és a bérek növekedésével kapcsolatban pozitív
forgatókönyveken alapulnak; a hiánycsökkentő intézkedések végrehajtásának
potenciális csúszása és változásai, amelyek szintén kívül esnek a kormány
közvetlen ellenőrzésén, a költségvetési hiánycél túllépését
eredményezhetik.
(9)
A lengyel kormány kötelezettséget vállalt arra,
hogy az államháztartás hiányát a GDP 3 %-a alá csökkenti 2012-re a tanácsi
ajánlásnak megfelelően, valamint arra, hogy biztosítja az államháztartás
hosszú távú stabilitását. E célból a lengyel kormány 2011-ben az államháztartás
jelentős konszolidációját célzó terv végrehajtásába kezdett, melynek
keretében a bevételeket és a kiadásokat is érintő intézkedéseket hozott,
köztük az állami beruházási kiadások jelentős csökkentését
eredményezőket is. A 2012. évi költségvetésre vonatkozó tervezetet 2011.
május 5-én fogadta el a kormány. Várhatóan ez is jelentősen hozzájárul
majd a hiány további csökkentéséhez. Ennek ellenére a 2012. évi költségvetésben
szereplő intézkedéseken kívül további intézkedések végrehajtására is
szükség lehet még annak érdekében, hogy sikerüljön betartani a túlzott hiány
kiigazítására vonatkozó 2012-es határidőt. Az állami beruházási kiadások
további csökkentése azonban azzal a veszéllyel járna, hogy az Unió által
finanszírozott beruházási projektek társfinanszírozásához szükséges kapacitások
is korlátozottá válnának.
(10)
Lengyelország az évek során megerősítette
költségvetési keretét. Az államháztartás fenntarthatóságának közép- és hosszú
távú biztosítása érdekében a meglévő költségvetési szabályok és a
középtávú programozási eljárások azonban úgy tűnik, nem biztosítják a
költségvetési eljárás megfelelő átláthatóságát, az ösztönzőket a
kormányzat különböző szintjei közötti koordinációhoz, valamint a
makrogazdasági sokkok és egyensúlytalanságok kezeléséhez szükséges
rugalmasságot. A költségvetési szabályoknak továbbá megfelelően széles
költségvetési aggregátumokon kell alapulniuk, és teljes mértékben
összeegyeztethetőnek kell lenniük a nemzeti és regionális számlák európai
rendszerével (ESA95). Az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának a
népesség idősödéséből fakadó kockázatai a jelenlegi szakpolitikák
alapján közepesként értékelhetők.
(11)
Bár a kormányzat a kedvezményezettek többsége
esetében eltörölte a korkedvezményes nyugdíjat, az egyenruhás testületekre és bányászokra
továbbra is speciális korkedvezményes nyugdíjazási szabályok vonatkoznak, és a
nőkre vonatkozó kötelező nyugdíjkorhatár alacsonyabb, mint a
férfiakra vonatkozó. A tényleges
nyugdíjkorhatár ezért még mindig alacsony. Ezen
kívül a mezőgazdasági termelők erőteljesen támogatott
társadalombiztosítási alapja (KRUS) kevéssé ösztönzi a mezőgazdasági
termelőket az ágazat elhagyására, ami lassítja a gazdaság szerkezetének
átalakítását és akadályozza a termelékenység emelkedését.
(12)
Az oktatási és szakképzési rendszer nem illeszkedik
teljes mértékben a munkaerő-piaci szükségletekhez. A felsőoktatásban
részt vevők számának éles emelkedése ellenére a foglalkoztathatóságra
továbbra is kihat a készségek és a munkahelyek közötti összhang hiánya. A felsőoktatási
rendszer nem kapcsolódik megfelelően az üzleti és foglalkoztatási
környezethez. A felnőtt korú népesség (különösen az idősebb és az
alacsonyan képzett munkavállalók) oktatásban és szakképzésben való részvétele
továbbra is nagyon alacsony.
(13)
A kutatás-fejlesztésre fordított közkiadások
szintje alacsony Lengyelországban, amit a magánkiadások, amelyek az egyik
legalacsonyabbnak számítanak az EU-ban, csak szerény mértékben kompenzálnak.
Sőt, ez tovább csökkent az elmúlt években, mivel a magánszektor nem kap elég
ösztönzést a beruházásokhoz. Ez várhatóan komoly akadályokat állít majd a
közép- és hosszú távú gazdasági növekedés elé. A K+F rendszer nem integrált,
hiszen az egyetemek, kutatóintézetek és az ipar nem vagy csak gyengén
kapcsolódnak egymáshoz.
(14)
A nők alacsony munkaerő-piaci részvételét
részben a gyermekgondozási és gondozásra szorulókat ellátó létesítmények
elégtelen száma magyarázza. Lengyelország messze elmarad az uniós átlagtól azon
három évesnél fiatalabb gyermekek aránya tekintetében, akik bölcsödébe járnak.
Az idősebb gyerekek beiratkozási aránya is hasonlóan alacsony, bár
nőtt az elmúlt néhány évben. Sok esetben a fiatal szülők csak akkor
vehetnek részt a munkaerőpiacon, ha rokonaik gondoskodnak a gyerekek
felügyeletéről. Ráadásul a gondozási létesítmények elégtelen száma
különösen az idősebb nők munkaerő-potenciálját is csökkenti,
mivel gyakran ők hagyják el munkahelyüket vagy mennek korán nyugdíjba
annak érdekében, hogy unokáikat vagy más rokonaikat gondozzák.
(15)
Az alulfejlett hálózati infrastruktúra akadályozza
az üzleti életet és a külföldi beruházásokat, a fejletlen közlekedési
infrastruktúra pedig felerősíti a regionális különbségeket. Az
energia-infrastruktúra gyorsan öregszik, és kapacitásainak határához ért.
Ráadásul jelentős kiigazításra szorul annak érdekében, hogy megfeleljen az
éghajlatváltozás hatásainak enyhítését célzó szakpolitikákkal kapcsolatos
követelményeknek. Bár Lengyelország vasúthálózata a harmadik legnagyobb
Európában, nem képes megfelelően támogatni a gazdasági tevékenységek bővülését,
mivel korszerűtlen az infrastruktúra és a gördülőállomány.
(16)
Az üzleti környezet minősége és a közigazgatás
hatékonysága alacsony Lengyelországban. Országok közötti összevetésben
Lengyelországnak különösen az adóbehajtás, a vállalkozások indítása és lezárása,
a szerződések érvényesítése és a tulajdon nyilvántartásba vétele területén
vannak problémái. A vállalkozásokat hosszadalmas engedélyezési és jóváhagyási
eljárások hátráltatják. Az olyan jogi eljárásokat tekintve, mint például a
szerződések végrehajtása vagy az építési engedélyek kiadása,
megállapítható, hogy meglehetősen sok eljárás létezik, a teljes ügyintézés
folyamata pedig túl hosszú.
(17)
Lengyelország számos kötelezettségvállalást tett az
Euró Plusz Paktum keretében[4].
A költségvetési oldalon Lengyelország kötelezi magát az adósságra vonatkozó
meglévő, és a kiadásokra vonatkozó átmeneti szabályok betartására,
vállalja, hogy új rendelkezéseket hoz a helyi önkormányzatoknál a költségvetési
hiány mértékének korlátozására, és hogy állandó szabályt vezet be a kiadások
tekintetében. A pénzügyi stabilitás megerősítése érdekében hozott
intézkedések a bankszektor hatékonyabb szabályozására és felügyeletére
irányulnak. A foglalkoztatásra vonatkozó intézkedések a nők és az
idősebb munkavállalók munkaerő-piaci részvételére koncentrálnak,
valamint az üzlet és az oktatás közötti kapcsolatok erősítését célzó
reformokra. A versenyképességi intézkedések fókusza az oktatás és a tudományos
ágazat, a közlekedés és a szélessávú infrastruktúra fejlesztése, valamint az üzleti
környezet javítására irányuló intézkedések. A kötelezettségvállalások
megfeleltethetők a Paktum négy területének, és nagyban tükrözik a
konvergencia- és nemzeti reformprogramba foglalt menetrendet. Számos fontos
szakpolitikai kihívás vár még válaszra (pl. az idősebb munkavállalók
alacsony részvételi aránya), illetve kezelésükre még csak érintőlegesen
került sor (pl. az üzleti irányítás javítása). Az ajánlásokban értékelték és
figyelembe vették az Euró Plusz Paktum keretében tett kötelezettségvállalásokat.
(18)
A Bizottság értékelte a konvergenciaprogramot és a
nemzeti reformprogramot, valamint az Euró Plusz Paktum keretében tett
vállalásokat[5].
Figyelembe vette nemcsak a programok Lengyelország fenntartható költségvetési
és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét,
hanem azt is, hogy összhangban állnak-e az uniós szabályokkal és
iránymutatásokkal, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél az uniós
szempontok beépítésével kell megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági
kormányzását. A Bizottság véleménye szerint a programok ambiciózus
államháztartás-konszolidációs tervet vázolnak fel, és a Bizottság arra
bátorítja a kormányt, hogy folytassa a programok végrehajtását, és szükség
esetén tegyen pótlólagos intézkedéseket annak érdekében, hogy az
államháztartási hiányt 2012-re a GDP 3%-a alá csökkentsék. Az elmúlt évtized
eredményeire építve lépéseket kell tenni a foglalkoztatás további növelése
érdekében, elsősorban a nyugdíj- és az oktatási rendszer reformjának
végrehajtásával, valamint a gyermekgondozási és a gondozásra szorulókat ellátó
szolgáltatások javításával. Ezen kívül tovább kell fokozni a nem ár alapú
versenyképességet a K+F keret és az üzleti környezet javításával, valamint az
infrastrukturális beruházások ösztönzésével.
(19)
Ezen értékelés fényében, és figyelembe véve a 2009.
július 7-i, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 126.
cikkének (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlást, a Tanács megvizsgálta
Lengyelország 2011. évi aktualizált konvergenciaprogramját; arról alkotott véleményét[6] az alábbi ajánlás, és különösen
annak (1) és (2) pontja tükrözi. Figyelembe véve az Európai Tanács 2011.
március 25-i következtetéseit, a Tanács megvizsgálta Lengyelország nemzeti
reformprogramját,
AJÁNLJA, hogy Lengyelország a 2011–2012
közötti időszakon belül tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
(1)
Hajtsa végre a 2012. évi költségvetési
törvénytervezetbe foglalt intézkedéseket, és foglaljon ebbe a tervezetbe
állandó jellegű pótlólagos intézkedéseket annak érdekében, hogy az
államháztartás hiánya 2012-re a GDP 3 %-a alá csökkenjen. Minimalizálja a
jövőben a növekedésserkentő kiadási tételek csökkentését, különös
tekintettel az uniós alapok társfinanszírozására, és eközben biztosítson
megfelelő haladást a középtávú célkitűzések megvalósításához.
(2)
Fogadjon el jogszabályokat annak érdekében, hogy a
kiadásokra vonatkozó állandó szabályt lehessen bevezetni 2013-ra. Ennek a
szabálynak megfelelően széles költségvetési aggregátumokon kell alapulnia,
és teljes mértékben összeegyeztethetőnek kell lennie a számlák európai
rendszerével. Ezen felül hozzon intézkedéseket a különböző kormányzati
szintek, valamint az éves költségvetési eljárások közötti koordinációs
mechanizmusok középtávon történő megerősítésére.
(3)
Emelje meg a törvényes nyugdíjkorhatárt az egyenruhás
testületek vonatkozásában, tegyen további lépéseket a tényleges nyugdíjkorhatár
emelésére, és kösse azt a várható élettartamhoz. Készítsen ütemtervet a
mezőgazdasági termelők társadalombiztosítási alapjához (KRUS) való
hozzájárulásokra vonatkozó szabályok módosításához az egyéni jövedelmek
megfelelőbb figyelembevétele érdekében.
(4)
Hajtsa végre az egész életen át tartó tanulásra
vonatkozó javasolt stratégiát, javítsa a szakmai gyakorlat, valamint az
idősebb és alacsonyan képzett munkavállalóknak szóló szakképzési és
oktatási programok lehetőségeit. Erősítse
meg a tudomány és az ipar közti kapcsolatokat a „Tudásra építünk” program
(„Budujemy na Wiedzy”) végrehajtásával; hajtsa
végre a „Partnerség a tudásért” című felsőoktatási reformprogramot
(„Partnerstwo dla Wiedzy”) annak érdekében, hogy az oktatási kínálat jobban
illeszkedjen a munkaerőpiac szükségleteihez.
(5)
Fokozza a nők munkaerő-piaci részvételét
olyan intézkedések útján, amelyek stabil finanszírozást biztosítanak az iskolát
megelőző gyermekgondozási rendszerek számára, hogy nőjön a 3 év
alatti gyermekek formális intézményekbe való beiratkozásának aránya.
(6)
Tegyen intézkedéseket az energiatermelési
kapacitásokba való beruházások egyensúlyának visszaállítására az alacsony
szén-dioxid-kibocsátású technológiák ösztönzése, valamint a határokon átnyúló
villamosenergia-hálózatok összeköttetéseinek további fejlesztése érdekében; dolgozzon ki többéves tervet a vasúti
infrastruktúrába történő beruházások számára, valamint hajtsa végre a
vasúti szállítási tervet.
(7)
Dolgozzon ki ütemtervet a szerződések
érvényesítésére vonatkozó jogi eljárások egyszerűsítésére; vizsgálja felül
az építésre és az övezetekre vonatkozó jogszabályokat a fellebbezési eljárások
egyszerűsítése és az adminisztratív eljárások felgyorsítása érdekében.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL C [...]., [...], [...]. o.
[3]               A
2011. évre érvényben tartotta a Tanács 2011. május 19-i 2011/308/EU határozata.
[4]               Az Euró Plusz Paktum keretében tett vállalások további részleteit
a SEC(2011) 729 dokumentum tartalmazza.
[5]               SEC(2011) 729.
[6]               Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (3) bekezdése
szerint.