               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.22.
            COM(2017) 509 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Franciaország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Franciaország 2017. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Franciaország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Franciaország 2017. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  5
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  6
               , amelyben Franciaországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott. Az ajánlást az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta, majd a Tanács 2017. március 21-én elfogadta
                  7
               .

               (2)Olyan tagállamként, amelynek pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unión belüli gazdaságok közötti szoros kapcsolatra, Franciaországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1–4. ajánlások tükröznek.

               (3)2017. február 22-én közzétették a Franciaországra vonatkozó 2017. évi országjelentést
                  8
               . Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Franciaországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Franciaország által elért eredményeket. Emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, amelynek eredményeit szintén 2017. február 22-én tették közzé
                  9
               . Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Franciaországban túlzott makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. A francia gazdaságot gyenge versenyképesség, továbbá magas és növekvő államadósság jellemzi, amelyhez a termelékenység lassú növekedése társul. A francia gazdaságra gyakorolt káros hatások és – a francia gazdaság méretéből adódóan – a gazdasági és monetáris uniót érintő negatív továbbgyűrűző hatások kockázata igen jelentős.

               (4)Franciaország 2017. április 28-án benyújtotta a 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) 2014–2020 közötti időszakra szóló tagállami programozása során. Az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó jogszabálynak
                  10
                megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól az esb-alapokból finanszírozott releváns programjainak felülvizsgálatát és módosítását, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. A Bizottság további iránymutatást adott az említett szabályok alkalmazására vonatkozóan
                  11
               .

               (6)Franciaország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ágához tartozik. 2017. évi stabilitási programjában a kormány – a 2015. március 10-i tanácsi ajánlással összhangban – 2017-re tervezi kiigazítani a túlzott hiányt, 2,8 %-os GDP-arányos államháztartási hiány elérésével. Az államháztartási hiány a tervek szerint 2020-ig tovább csökken, a GDP 1,3 %-ára. A középtávú költségvetési cél – a GDP 0,4 %-ának megfelelő strukturális hiány – a tervek szerint 2019-ben fog megvalósulni. Az előrejelzés szerint azonban az újraszámított
                  12
                strukturális egyenleg 2020-ban a GDP –1,2 %-ának fog megfelelni, azaz a középtávú költségvetési célt a programidőszakban nem sikerül elérni. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság-ráta 2020-ra várhatóan 93,1 %-ra csökken a 95,9 %-nak megfelelő 2018-as értékről. A költségvetési előrejelzés alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor 2018-tól kezdődően a kitűzött hiánycélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva.

               (7)2015. március 10-én a Tanács azt ajánlotta Franciaország részére, hogy 2017-re szüntesse meg a túlzott hiányt és érjen el a GDP 2,8 %-ának megfelelő államháztartási hiányt, ami 2017-ben a GDP arányában kifejezve a strukturális egyenleg 0,9 %-os javulásának felel meg. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján az államháztartási hiány 2017-ben a GDP 3,0 %-a lesz, vagyis meg fogja haladni a Tanács által ajánlott hiánycélt. A változatlan politikát feltételező előrejelzés szerint a GDP-arányos államháztartási hiány 2018-ban 3,2 % lesz, azaz meghaladja majd a Szerződésben meghatározott referenciaértéket és ez kockázatot jelent a túlzott hiány tartós korrekciója szempontjából. Emellett az előrejelzés szerint az ajánlott költségvetési kiigazítás nem fog teljesülni a túlzotthiány-eljárás által lefedett időszakban, mivel a Franciaország által követett konszolidációs stratégia elsősorban a ciklikus feltételek javulására és az alacsony kamatkörnyezetre, vagyis a hatóságok hatókörén kívül eső tényezőkre hagyatkozik.

               (8)Amennyiben 2018 tekintetében mégis sikerül megfelelő időben és tartós kiigazítást elérni, úgy Franciaország a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágába és az átmeneti adósságszabály hatálya alá fog tartozni. Költségvetési helyzete és különösen adósságállományának szintje fényében Franciaországnak várhatóan további kiigazítást kell végrehajtania középtávú költségvetési célja, a GDP 0,4 %-ának megfelelő strukturális hiány elérése érdekében. A Stabilitási és Növekedési Paktum keretében közösen elfogadott kiigazítási mátrix alapján ez a kiigazítás a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  13
                legfeljebb 1,2 %-os nominális növekedését jelenti 2018-ban. Ez a GDP 0,6 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a kockázata, hogy Franciaország 2018-ban jelentősen el fog térni ettől a követelménytől. Fennáll továbbá annak a kockázata, hogy Franciaország 2018-ban nem fog eleget tenni az átmeneti adósságszabálynak, mivel az előrejelzések szerint a strukturális egyenleg a GDP 0,5 százalékpontjának megfelelő mértékkel romlik, szemben a GDP 0,4 %-ának megfelelő minimális lineáris strukturális kiigazítással. A Tanács összességében úgy véli, hogy Franciaországnak készen kell állnia további intézkedések megtételére ahhoz, hogy 2017-ben megfeleljen az előírásoknak, 2018-tól kezdődően pedig további intézkedésekre lesz szükség a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében. Mindazonáltal az 1466/97/EK rendeletben foglaltak szerint a költségvetési tervek és a költségvetés alakulásának értékelése során a konjunkturális körülmények figyelembevételével kell megvizsgálni a tagállamok költségvetési egyenlegét. Amint azt az országspecifikus ajánlásokat kísérő bizottsági közlemény is nyomatékosítja, a 2018-as költségvetésiterv-javaslat, majd azt követően a 2018-as költségvetés alakulásának értékelése során megfelelően figyelembe kell venni a folyamatban lévő fellendülés megerősítéséhez és a francia államháztartás fenntarthatóságának biztosításához egyaránt hozzájáruló költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozó célt. Ezzel összefüggésben a Bizottság – Franciaország konjunkturális helyzetét figyelembe véve – élni kíván mérlegelési jogkörével.

               (9)A franciaországi közkiadások szintje a legmagasabbak között van az EU-ban. Az előrejelzések szerint a kiadási ráta 2017-ben eléri a GDP 56,2 %-át, ami 9,7 százalékponttal magasabb az uniós átlagnál. Franciaország a kiadásokra összpontosító konszolidációs stratégiát követett, amelyet elsősorban a csökkenő kamatlábakra és a közberuházások visszafogására alapoztak. Mindazonáltal nem valószínű, hogy az alacsony kamatszínvonal középtávon is fennmarad és a termelő beruházások csökkentése negatívan hathat a jövőbeli gazdasági potenciálra. Ezzel szemben a kiadások felülvizsgálata során a hatékonyságnövelés számos lehetséges eszközét meghatározták, amelyek végrehajtása azonban elmaradt. A kiadások felülvizsgálata során a kiadási oldalon a 2015–2017-re tervezett 50 milliárd EUR megtakarításnak csak egy töredékét – kevesebb mint 2 %-át – sikerült beazonosítani. Mindazonáltal ennek is csak egy részét sikerült tényleges intézkedések formájába önteni a 2016-os költségvetésben, míg a 2017-es költségvetési törvényben szereplő intézkedések azon megtakarításokra épültek, amelyeket már a kiadások 2015-ös felülvizsgálata során beazonosítottak. A kiadások felülvizsgálatából származó megtakarítások jelentősen növelhetők a felülvizsgálat tárgyát képező kiadási területek kiszélesítése és a beazonosított megtakarítások konkrét költségvetési intézkedések formájában történő megjelenítésére irányuló többéves stratégia végrehajtása útján.

               (10)A magas társadalombiztosítási költségek a vállalkozásokat terhelő magas adókkal együtt visszafoghatják a magánberuházásokat és akadályozzák a vállalkozások növekedését és az új munkavállalók felvételét. Folytatódott a munkaerőköltség csökkentésére irányuló szakpolitikai intézkedések végrehajtása; 2016 áprilisában megkezdődött a munkáltatók társadalombiztosítási költségei csökkentésének a „felelősségmegosztási és szolidaritási paktum” keretében tervezett második szakasza. Emellett a kormány 2017-től 6 %-ról 7 %-ra emelte a versenyképességi és foglalkoztatási adókedvezmény (CICE) mértékét. A munkát terhelő adóék csökkentésére irányuló ezen intézkedések 2013 óta javították ugyan Franciaország versenyképességét, de annak korábban bekövetkezett romlását még nem sikerült helyreállítani. Az átlagos bérszinten a munkáltató által fizetett teljes munkaerőköltség arányában 2015-ben Franciaországban voltak a legmagasabbak a munkáltatók társadalombiztosítási költségei, jóllehet ezek a költségek csökkenő tendenciát mutatnak. Az ezen intézkedésekre vonatkozóan nemrég megjelent értékelések kiemelték a foglalkoztatásra és a vállalkozások haszonkulcsára gyakorolt pozitív hatásokat, de a bérekre, a beruházásokra, a foglalkoztatásra és a vállalkozások haszonkulcsára gyakorolt hatások teljes körű vizsgálatához további értékelésekre van szükség. A közelmúltban megjelent értékelésekből az is kirajzolódik, hogy a munkaerőköltség csökkentésére irányuló valamennyi kezdeményezés konszolidációja és a társadalombiztosítási járulékok tartós csökkentése formájában való átalakítása optimálissá tenné a foglalkoztatásra és a beruházásokra gyakorolt hatásukat.

               (11)A vállalkozásokat terhelő effektív átlagos adókulcs 38,4 % volt 2016-ban, amely a legmagasabb érték az Európai Unióban, és a termelést terhelő más adók is kiemelkedően magasak. A folyamat megfékezése érdekében Franciaország a társasági adó jogszabályban előírt mértékét 2020-ra 28 %-ra csökkentő intézkedéseket jelentett be. Ezzel egyidejűleg az adóteher a többi uniós tagállamhoz képest továbbra is kisebb mértékben helyeződik a fogyasztásra. Az összes adóbevétel százalékában kifejezve 2014-ben Franciaország a 27. helyen állt a fogyasztásból származó adóbevételek tekintetében. A héarendszeren belül az általános héamértékkel Franciaország a középmezőnybe tartozik, és széles az adóbázis, amelyre alacsony mértékű kedvezményes adókulcs van hatályban. A bonyolult adórendszer hátráltatja egy jól működő üzleti környezet kialakulását. Franciaországban magasak az adóterhek, és ehhez számos adókedvezmény, kedvezményes adókulcs és megannyi adókonstrukció társul, amelyek összességében magas megfelelési költségeket és bizonytalanságokat eredményeznek. A GDP több mint 3 %-át kitevő adókiadások jelentős mértékűek Franciaországban. Ugyancsak magas és az uniós átlagot meghaladó az adók beszedésével összefüggésben az adóhatóságoknál jelentkező adminisztratív költség.

               (12)A munkanélküliségi ráta 2016-ban 10,1 %-ra csökkent. A munkanélküliség magasabb a fiatalok, az alacsony képzettségűek és az Unión kívül születettek körében. A megvalósítás alatt lévő kormányzati reformintézkedések kulcsfontosságúak a képzési lehetőségeknek az elhelyezkedési kilátásokkal és a gazdaság igényeivel való összehangolása tekintetében. Ezzel párhuzamosan az álláskeresők, a kevésbé képzett munkavállalók és a kkv-k munkavállalói állandó nehézségekkel szembesülnek a képzéshez való hozzáférés terén. Az említett csoportok részvételi lehetőségének és a képzés relevanciájának biztosítása a meglévő intézkedések megerősítését és az erőforrások kiegyensúlyozottabb felhasználását teheti szükségessé. A fiatalok és köztük is a legkevésbé képzettek továbbra is nehézségekkel szembesülnek a munkaerőpiacra való belépés során. Ezzel összefüggésben a tanulószerződéses gyakorlati képzés támogatása érdekében tett intézkedések pozitív eredményeket hoztak eddig. Azonban a kínált szakmai alapképzés – különösen az iskolai képzés és egyes tercier szektorok esetén – nincs kellőképpen összekapcsolva elhelyezkedési lehetőségekkel. Mindemellett a hátrányos helyzetű tanulókat gyakrabban terelik a szakmai alapképzés felé, és a korai lemorzsolódók nagy többsége is közülük kerül ki, hozzájárulva a jelentős mértékű oktatási egyenlőtlenségekhez. Az OECD országai között Franciaországban a legnagyobb a diákok társadalmi-gazdasági helyzetének az oktatási eredményeikre gyakorolt hatása.

               (13)Az Unión kívül született munkaképes korú embereknek csupán 54,5 %-a volt foglalkoztatva 2016-ban. A nők foglalkoztatási rátája (45,4 %) az egyik legalacsonyabb volt az EU-ban. Az Unión kívül született személyek és a francia születésűek közötti foglalkoztatási különbség 2016-ban 17,5 százalékpontra (a nők esetében 23,7 százalékpontra) nőtt. Az Unión kívül született személyek gyenge teljesítménye lehúzza a teljes foglalkoztatási rátát, és a munkaerő krónikus kihasználatlanságát jelzi. A második generációs bevándorlókra vonatkozó foglalkoztatási mutatók ugyancsak kedvezőtlenek, és ez nem magyarázható az életkorbeli, az oktatási és készségek terén mutatkozó különbségekkel. Másrészt az oktatási eredmények különbségei tartósak, hiszen a második generációs bevándorlók csak részben tudnak felzárkózni. E kihívás kezeléséhez átfogó stratégiára van szükség, amely többek között a nyelvi készségekre, a továbbképzésre és a képzésre, a karrier-tanácsadásra irányuló célzott intézkedéseket és egyéb célzott aktív munkaerőpiaci intézkedéseket tartalmaz. A szolgáltatásokhoz való hatékony hozzáférés kulcsfontosságú a munkaerőpiaci részvétel előmozdításához, csakúgy mint az Unión kívül született személyek és a második generációs bevándorlók alkalmazását érintő diszkriminatív gyakorlatok elleni fellépés.

               (14)2013 óta a francia minimálbér a rá vonatkozó indexálási szabályokat követte. Az alacsony inflációs környezetben és a bérek lassuló növekedése mellett a minimálbér növekedése lassabb volt, mint a viszonyítási alapként szolgáló béreké. Noha a minimálbér a mediánbérhez képest magas, a minimálbérhez kapcsolódó munkaerőköltséget csökkentették a társadalombiztosítási járulékok alóli mentességekkel. A minimálbér emelése a legtöbb munkavállalói kategória esetében béremelést von maga után, és béremelési nyomás kialakulásához vezethet. Jóllehet a minimálbér indexálása fontos a munkavállalók vásárlóerejének megőrzése szempontjából, de a mostani indexálási mechanizmus hozzájárulhat ahhoz, hogy későbbre tolódik a szükséges átfogó bérkiigazítás. A jelenlegi magas munkanélküliség mellett félő, hogy a minimálbér munkaerőköltsége gátolja az alacsony képzettségűek foglalkoztatását. A független szakértők csoportja minden évben vizsgálja a franciaországi minimálbért és nem kötelező erejű véleményeket fogalmaz meg annak átalakításáról. A minimálbér eseti jellegű megemelésére vonatkozó véleményüket eddig mindig tiszteletben tartották, és fontos szerepük van az ilyen eseti jellegű emelések kontrollálásában.

               (15)A munkáról, társadalmi párbeszédről és szakmai életpályákról szóló 2016 júliusi törvénnyel Franciaország arra irányuló intézkedéseket vezetett be, hogy a vállalkozások jobban tudjanak alkalmazkodni a gazdasági ciklusokhoz, továbbá mérséklődjön a szegmentáció. A törvény pontosítja a gazdasági okokból való egyéni elbocsátásokra vonatkozó szabályokat, kiterjeszti a vállalatszintű többségi megállapodások hatályát és növeli a kollektív tárgyalások hatékonyságát. A tartósan magas munkanélküliség miatt megkérdőjeleződött az álláskeresési ellátások rendszerének fenntarthatósága. Ezzel összefüggésben a szociális partnerek 2017 márciusában megállapodásra jutottak az álláskeresési ellátásokra vonatkozó új, a francia kormány által még jóváhagyandó egyezményről, amelynek célja, hogy a rendszer éves hiányát 1,2 milliárd EUR-val csökkentsék.

               (16)Bár Franciaország összességében javította a szabályozási keretét, az üzleti környezet minősége a főbb versenytársakkal összehasonlítva továbbra is a középmezőnybe tartozik. Az egyszerűsítésre irányuló erőfeszítések ellenére a vállalkozások továbbra is jelentős terhekkel szembesülnek a szabályozásból és a gyorsan változó jogszabályokból eredően. Ez az egyik legfőbb akadálya a magánberuházásoknak. Az egyszerűsítési programmal Franciaország tett ugyan lépéseket a vállalkozásokat érintő bürokrácia csökkentése érdekében, de a 2016 előtt elfogadott intézkedések jelentős részét még nem hajtották végre. Ugyanakkor a küszöbhatások továbbra is befolyásolják a vállalkozások fejlődését, és kihatnak azok gazdasági és piaci teljesítményére. A bizonyos alkalmazotti létszámot meghaladó vállalkozásokra vonatkozó fokozott szociális és adóügyi kötelezettségek visszatarthatják az érintett vállalkozásokat attól, hogy az exportra termelést és az innovációt lehetővé tevő méretűre bővüljenek. Ezek a küszöbhatások viszont kihathatnak a vállalkozások termelékenységére, versenyképességére és nemzetközivé válására. Empirikus bizonyítékok szerint ugyanis a 10, illetve az 50 alkalmazottra vonatkozó küszöbértékek különösen költségesek a munkáltatók részére, és a francia gazdaságban aránytalanul alacsony az ezen küszöböket meghaladó méretű vállalkozások száma, ami a két jelenség közötti kapcsolatra utal.

               (17)Számos ágazatban javult ugyan a szolgáltatások versenye, néhány gazdaságilag fontos ágazatban – például a könyvviteli, az építészeti, az otthoni ápolási szolgáltatások, a szálláshely-szolgáltatás, az étkeztetési szolgáltatások, a taxiszolgáltatás és gépkocsivezetővel történő autóbérlési szolgáltatások piacán – azonban továbbra is korlátozott a verseny és/vagy szabályozási akadályok érvényesülnek. Ezen szolgáltatások tekintetében továbbra is akadályok állnak fenn, konkrétan túlzott szabályozási követelmények érvényesülnek és ezek visszatartják az esetleges piacra lépőket vagy korlátozzák a tényleges versenyt. Ezen akadályok leépítése lehetőséget teremthet az új technológiákat és a digitális fejlesztéseket hasznosító meglévő vagy új vállalkozások részére, hogy fokozzák versenyképességüket és/vagy piacra lépjenek, a fogyasztóknál pedig az alacsonyabb árak és a jobb minőségű szolgáltatások formájában csapódnának le az előnyök. Erre irányulóan 2017 januárjában a szolgáltatási piacokon fennálló akadályok kezelésére szolgáló intézkedéscsomag
                  14
                részeként a Bizottság kölcsönös értékelést indított, amelynek keretében felkérte a tagállamokat, hogy vizsgálják meg az egyes foglalkozásokhoz való hozzáférés korlátozása céljából az országaikban fenntartott akadályokat.

               (18)Franciaország innovációs teljesítménye elmarad az innováció európai vezető országainak teljesítményétől. Továbbra is meglehetősen összetett a rendszer, és az átfogó koordináció kihívást jelent. Az innováció részére biztosított közfinanszírozású támogatás összege és Franciaország középszerű innovációs teljesítménye közötti ellentmondás kérdéseket vet fel az állami támogatási mechanizmusok hatékonyságát illetően. Különösen problémás, hogy a közszektorbeli kutatási tevékenység és a vállalkozások közötti együttműködés elmarad az optimálistól, ez pedig rányomja bélyegét az innovációs rendszer gazdasági teljesítményére.

               (19)Az európai szemeszter keretében a Bizottság átfogó elemzést készített Franciaország gazdaságpolitikájáról, és azt a 2017. évi országjelentésben közzétette. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Franciaországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Franciaország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (20)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  15
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (21)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Franciaország nemzeti reformprogramját és stabilitási programját. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Franciaország 2017–2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Biztosítsa a túlzotthiány-eljárás keretében 2015. március 10-én megfogalmazott tanácsi ajánlásnak való megfelelést. Ezt követően folytasson olyan költségvetési politikát, amely összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel; ez 2018 vonatkozásában jelentős költségvetési kiigazítást tesz szükségessé. Szakpolitikai fellépései során igyekezzen olyan költségvetési irányvonalat kialakítani, amely hozzájárul a folyamatban lévő élénkülés megerősítéséhez, és biztosítja Franciaország államháztartásának fenntarthatóságát. Kiadási oldali megtakarításokat eredményező hatékonyságjavulás elérése céljából végezzen átfogó felülvizsgálatot a kiadási tételek tekintetében.

               2.A költségvetésre nézve semleges módon konszolidálja munkaerőköltséget csökkentő intézkedéseket annak érdekében, hogy maximalizálja azok hatékonyságát és fokozza a foglalkoztatásra és a beruházásokra gyakorolt hatásukat. Összességben szélesítse az adóbázist és tegyen további intézkedéseket a társasági adó jogszabályban előírt mértéke tervezett csökkentésének végrehajtása érdekében.

               3.Többek között a szakoktatás és -képzés rendszerének felülvizsgálata révén javítsa az álláskeresők – különösen a kevésbé képzett munkavállalók és a migráns háttérrel rendelkező személyek – munkaerőpiaci hozzáférését. Biztosítsa, hogy a minimálbér alakulása összhangban legyen a munkahelyteremtéssel és a versenyképességgel.

               4.Csökkentse tovább a vállalkozások szabályozásból eredő terheit, aminek érdekében többek között valósítson meg az egyszerűsítésre irányuló programot. Többek között az üzleti szolgáltatások és a szabályozott szakmák tekintetében folytassa a szolgáltatási ágazatban fennálló versenyakadályok megszüntetését. Egyszerűsítse és javítsa az innovációt támogató közfinanszírozású rendszerek hatékonyságát.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2017) 509 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 és P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  HL C 92/01., 2017.3.24., 1. o.

                     (8)
                  SWD(2017) 75 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (11)
                  COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

                     (13)
                  A nettó államháztartási kiadások nem tartalmazzák a kamatkiadásokat, az uniós programokra fordított azon kiadásokat, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, sem pedig az álláskeresési ellátásokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásait. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (14)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final, COM(2016) 824 final.

                     (15)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


|

52010DC0131

Tervezet: A bizottság ajánlása (ÉÉÉÉ. hónap NN.) a São Tomé és Príncipe Demokratikus Köztársasággal kötött halászati partnerségi megállapodáshoz csatolt jegyzőkönyv megújítására irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról (a Bizottság előterjesztése)  /* COM/2010/0131 végleges */

	[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |Brüsszel, 2010.4.7.COM(2010)131 véglegesTervezet:A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA(ÉÉÉÉ. hónap NN.)a São Tomé és Príncipe Demokratikus Köztársasággal kötött halászati partnerségi megállapodáshoz csatolt jegyzőkönyv megújítására irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról(a Bizottság előterjesztése)Tervezet:A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA(ÉÉÉÉ. hónap NN.)a São Tomé és Príncipe Demokratikus Köztársasággal kötött halászati partnerségi megállapodáshoz csatolt jegyzőkönyv megújítására irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásrólINDOKOLÁSAz Európai Unió és a São Tomé és Príncipe Demokratikus Köztársaság 2007. július 23-án halászati parterségi megállapodást[1] kötött. A megállapodáshoz csatolt jegyzőkönyv, amely 2006. június 1-jén lépett hatályba, és a megállapodásban előírt halászati lehetőségek és pénzügyi ellentételezés megállapításáról szól, 2010. május 31-én lejár.A Bizottság a halászati partnerségi megállapodásokra vonatkozó 2004. évi tanácsi következtetésekkel összhangban javasolja egy újabb, a tagállami flották lehetőségeihez és szükségleteihez jobban igazodó jegyzőkönyvről szóló tárgyalások megkezdését. Amennyiben az új jegyzőkönyvet a jelenlegi jegyzőkönyv érvényességi ideje alatt parafálják, garantálható a halászati tevékenységek folyamatossága.Ezért a Bizottság felkéri a Tanácsot, hogy hagyja jóvá az ehhez az ajánláshoz csatolt tárgyalási irányelveket.AJÁNLÁSA fentiek alapján a Bizottság a következőket ajánlja a Tanácsnak:-  a Tanács hatalmazza fel a Bizottságot a São Tomé és Príncipe Demokratikus Köztársasággal kötött halászati partnerségi megállapodáshoz csatolt jegyzőkönyv megújítására irányuló tárgyalások megkezdésére és lebonyolítására;-  az ügyben a Bizottságot jelölje ki tárgyalónak;-  az Európai Unió működéséről szóló szerződés rendelkezéseinek megfelelően a Bizottság egy különbizottsággal egyeztetve folytassa a tárgyalásokat;-  a Tanács hagyja jóvá az ehhez az ajánláshoz csatolt tárgyalási irányelveket.MELLÉKLETTárgyalási irányelvek-  A tárgyalások célja az Európai Unió és a São Tomé és Príncipe között létrejött halászati partnerségi megállapodáshoz csatolt jegyzőkönyv megújítása, figyelembe véve a Bizottság 2002. december 23-i közleménye nyomán született 2004. július 15-i tanácsi következtetéseket.-  Annak érdekében, hogy az új jegyzőkönyv biztosíthassa a felelősségteljes és fenntartható halászat ösztönzését, a Bizottság a tárgyalások során a következő célokat tartja szem előtt:-  az európai flotta hajói számára a São Tomé és Príncipe kizárólagos gazdasági övezetéhez való hozzáférés, valamint a szükséges engedélyek megadása ahhoz, hogy az említett övezetben tonhalra halászhassanak;-  a rendelkezésre álló legmegalapozottabb tudományos szakvélemények figyelembevétele;-  az erőforrásokhoz való kellő hozzáférés biztosítása a jelenlegi jegyzőkönyvben meghatározott paramétereknek és azok utóbbi években tapasztalt alakulásának megfelelően, különösen a halászható mennyiségek és a rendelkezésre álló halászati engedélyek tekintetében;-  az ágazati politikáról folyó párbeszéd megerősítése a felelősségteljes halászat ösztönzése érdekében, összefüggésben a São Tomé és Príncipe azon fejlesztési céljaival, amelyek a halászat felügyeletére és ellenőrzésére, a halászati erőforrások kezelésére, valamint a halászati termékek egészségügyi és higiéniai jellemzőinek javítására vonatkoznak.[1] A 2007. július 23-i 894/2007/EK rendelet (HL L 205., 2007.8.7., 35. o.).


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.22.
            COM(2017) 526 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Svédország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Svédország 2017. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Svédország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Svédország 2017. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  5
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  6
               , amelyben Svédországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)2017. február 22-én közzétették a Svédországra vonatkozó 2017. évi országjelentést
                  7
               , Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Svédországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Svédország által elért eredményeket. Emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, amelynek eredményeit szintén 2017. február 22-én tették közzé
                  8
               . Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Svédországban makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. A lakásárak már amúgy is túlértékelt szintről való tartós emelkedése a háztartások adósságállományának folyamatos növekedésével társulva a rendezetlen korrekció kockázatával jár. Bár a bankok tőkehelyzete megfelelőnek tűnik, a rendezetlen korrekció hatással lehet a pénzügyi szektorra is, mivel a bankok lakossági jelzáloghitelekkel szembeni kitettsége egyre nagyobb. Ebben az esetben átgyűrűző hatások jelentkezhetnek a szomszédos országokban, mivel a svéd bankcsoportok rendszerszintű jelentőséggel bírnak az észak-balti régióban. A svéd hatóságok tudatában vannak a növekvő kockázatnak, és az elmúlt években intézkedéseket hoztak, hogy korlátozzák a jelzáloghitelek növekedését, és ösztönözzék a lakásépítést. Az eddig végrehajtott szakpolitikai lépések azonban nem bizonyultak elegendőnek a lakásszektor túlhevülésének kezelésére. Összességében továbbra is szakpolitikai hiányosságok figyelhetők meg a lakhatással kapcsolatos adózás, a makroprudenciális keret, az új lakások kínálatával összefüggő szűk keresztmetszetek, valamint a meglévő lakásállomány hatékony hasznosítása kapcsán jelentkező akadályok kezelése terén.

               (3)Svédország 2017. április 28-án benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) 2014–2020 közötti időszakra szóló tagállami programozása során. Az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó jogszabálynak
                  9
                megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól az esb-alapokból finanszírozott releváns programjainak felülvizsgálatát és módosítását, amennyiben ez szükséges a vonatkozó országspecifikus ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. A Bizottság részletes iránymutatást adott e szabályok alkalmazásáról
                  10
               .

               (5)Svédország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2017. évi konvergenciaprogramja értelmében a kormány 2017-ben a GDP 0,3 %-ának megfelelő többlet elérésére, valamint arra törekszik, hogy a programidőszak egésze során továbbra is teljesítse a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiányként meghatározott középtávú költségvetési célt. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság 2017-ben várhatóan 39,5 %-ra mérséklődik, és a további csökkenés eredményeként 2020-ban 31,4 % lesz. A tervek szerint a GDP-arányos államadósság csökkenésének fő hajtóereje az erőteljes gazdasági növekedés és a stabil államháztartás lesz. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2017-ben várhatóan a GDP 0,4 %-ának, majd 2018-ban 0,8 %-ának megfelelő többletet mutat majd, vagyis meghaladja a középtávú költségvetési célt. A konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság 2017. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács úgy véli, hogy Svédország 2017-ben és 2018-ban várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (6)A háztartások korábban is magas szintű eladósodottsága tovább nőtt. A háztartások adósságállománya 2016-ban 7,1 %-kal nőtt, és megközelíti a GDP 86 %-át, ami a rendelkezésre álló jövedelem mintegy 180 %-ának felel meg, és a növekedés főként a lakásárak folyamatos emelkedéséhez kapcsolódó nagyarányú jelzáloghitel-felvétel következménye. Az eladósodottság megoszlása egyre egyenlőtlenebb, megnövekedett az új jelzáloghitellel rendelkező háztartások aránya (2016-ban 16,4 %), amelyek hitelfelvételének összege elérheti a rendelkezésükre álló jövedelmük akár 600 %-át is. A kormány ezzel összefüggésben tett néhány makroprudenciális intézkedést – többek között 2016-ban előírásokat vezetett be az új jelzáloghitelek törlesztésére vonatkozóan – de továbbra sem egyértelmű, hogy ezek középtávon kellő hatást gyakorolnak-e. 2017 februárjában a kormány jogalkotási eljárást indított, hogy megerősítse a makroprudenciális hatóság jogi mandátumát és így biztosítsa, hogy a hatóság a jövőben megfelelő időben be tudja vezetni az esetleges makroprudenciális intézkedéseket és eszközök szélesebb köre álljon rendelkezésére. A tervek szerint a jogszabályi módosítások 2018 februárjától lépnek hatályba. A fiskális ösztönzők kiigazításával – például a jelzáloghitel-kamatok adóból való levonhatóságának fokozatos mérséklésével vagy a rendszeres ingatlanadók növelésével – elő lehetne segíteni a háztartások adósságállomány-növekedésének visszafogását, ám a kormány eddig nem valósított meg előrelépést e téren.

               (7)Svédországban a 90-es évek közepe óta gyorsan és tartósan emelkednek a lakásárak. A lakásárak gyors és tartós növekedése különösen a főbb városi övezetekben szembetűnő. Ennek fő mozgatórugói közé tartozik a lakástulajdon és a jelzáloghitelek nagyvonalú adóügyi megítélése, a kedvező hitelfeltételek és a viszonylag alacsony jelzáloghitel-kamatok, valamint a lakáspiac nem megfelelő strukturális hatékonysága miatt tartósan fennálló lakáshiány. A lakásépítés bővül, de még mindig nem tud lépést tartani az új igényekkel. A kormány 22 pontos lakáspiaci terve kezeli a lakáshiány egyes mögöttes tényezőit, többek között a lakásépítésre rendelkezésre álló területek nagyságának növelésére, az építési költségek csökkentésére és a tervezési folyamatok átfutási idejének lerövidítésére irányuló intézkedésekkel. Mindazonáltal egyes egyéb strukturális hatékonysági hiányosságok – például a gyenge építőipari verseny – nem kapnak kellő figyelmet. A lakáshiányt súlyosbítják a meglévő lakásállomány hatékony kihasználásának korlátai. Svédország szigorúan szabályozott lakásbérleti piaca úgynevezett „bezáródási” és bennfentes-kívülálló hatást eredményez, de eddig nem került sor érdemi szakpolitikai intézkedésre a lakbér-megállapítás rugalmasságának fokozása érdekében. A saját használatú ingatlanok piacán a viszonylag magas tőkenyereség-adók a lakástulajdonosok mobilitásának gátját jelentik. Átmeneti reform bevezetésére került sor az ingatlanügyletre kivetett tőkenyereség-adók halasztott fizetésére vonatkozó szabályok terén, de ennek valószínűleg korlátozott lesz a hatása. A rendelkezésre álló és megfizethető lakások hiánya egyúttal a munkaerő mobilitását és a migránsok hatékony munkaerőpiaci integrációját is akadályozhatja, továbbá hozzájárul a generációk közötti egyenlőtlenségekhez.

               (8)2016-ban Svédország foglalkoztatási rátája az egyik legmagasabb volt az EU-ban (81,2 %), miközben a tartós munkanélküliségi ráta a legalacsonyabbak között van. Az ország azonban változatlanul kihívásokkal néz szembe, meg kell oldani például az alacsony képzettségűek és az Unión kívüli migránsok munkaerőpiacra való integrálását és csökkenteni kell az Unión kívül született nők esetében fennálló jelentős foglalkoztatási rést. Svédország komoly erőfeszítéseket tett a menedékkérők fogadása és a menekültek, valamint más bevándorlók integrálása érdekében. Azonban további intézkedésekre lehet még szükség, mivel 2016-ban az integrálási programokban részt vevőknek csupán egyharmada kapott munkát vagy részesült oktatásban a program lezárását követő 90 napon belül, és még nem alakították ki ehhez kapcsolódóan a képesítések elismerésére vonatkozó átfogó megközelítést és szabályozást.

               (9)Az OECD 2015-ös PISA-felmérése szerint több éves romló teljesítményt követően a 15 éves korosztály alapvető készségszintje javult. A rosszul teljesítők aránya azonban még mindig az uniós átlag körül van, és egyre nagyobb a tanulók társadalmi-gazdasági hátteréből eredő teljesítménykülönbség. A kormány által az iskolai eredmények és az esélyegyenlőség javítása érdekében bevezetett intézkedések, továbbá az újonnan érkezett migráns hátterű tanulóknak az iskolarendszerbe való integrálására irányuló kezdeményezések fokozott nyomon követést igényelnek.

               (10)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Svédország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Svédországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Svédország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (11)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a konvergenciaprogramot, és azt a véleményt fogalmazta meg
                  11
               , hogy Svédország várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (12)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a konvergenciaprogramot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Svédország 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Kezelje a háztartások adósságállományához kapcsolódó kockázatokat, mindenekelőtt a jelzáloghitel-kamatok adóból való levonhatóságának fokozatos mérséklésével vagy a rendszeres ingatlanadók növelésével, ugyanakkor fogja vissza a jövedelemhez viszonyítva túlzott eladósodáshoz vezető hitelezést. Mozdítsa elő a lakásberuházásokat és javítsa a lakáspiac hatékonyságát, többek között a lakbérek rugalmasabb megállapításának bevezetése, valamint a tőkenyereség-adó kialakításának felülvizsgálata révén.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2017) xxx.

                     (4)
                  P8_TA(2017)0038, P8_TA(2017)0039 és P8_TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  SWD(2017) 92 final.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (10)

                        COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.5.13.
            COM(2015) 263 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Lettország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Lettország 2015. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Lettország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Lettország 2015. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, mely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot, amelyek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Lettország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Lettország 2014. évi aktualizált stabilitási programját.

               (4)A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben Lettországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához, a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Lettországra vonatkozó 2015. évi országjelentését
                  6
               . Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Lettország által elért eredményeket.

               (7)Lettország 2015. április 17-én benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és 2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)Lettország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik és az Eurostat megerősítésének megfelelően részesül a rendszerszintű nyugdíjreformra vonatkozó rendelkezések végrehajtásának előnyeiből. Stabilitási programjában Lettország – az egészségügyi ágazat jelentős strukturális reformjának folytatása miatt – átmeneti eltérést kért a középtávú költségvetési célhoz vezető, előírt kiigazítási pályától. Az egészségügyi ágazat reformjának költségvetési kiadásai 2016-ban a GDP 0,2 %-át fogják kitenni. A becslések szerint a reform 2023-ig 0,6 %-kal növeli a foglalkoztatást és 2,2 %-kal a GDP szintjét. Az értékelés megalapozottnak tartja a növekedésre és az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára gyakorolt pozitív hatást. Mindazonáltal a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján a 2016-ra előre jelzett, a GDP 2,2 %-ának megfelelő strukturális hiány meghaladja a megfelelő biztonsági tartalékot a Szerződés szerint a GDP 3 %-aként meghatározott referenciaérték tekintetében, amelyet a strukturális reformokra vonatkozó rendelkezések alkalmazására való jogosultsághoz be kell tartani. Ezért – elismerve a folyamatban levő egészségügyi reform indokoltságát – a Tanács véleménye szerint Lettország 2016-ban nem fog eleget tenni a kérelmezett átmeneti eltérés engedélyezéséhez szükséges feltételeknek.

               (9)2015. évi stabilitási programja alapján a kormány nagyjából stabil, 2016-ban a GDP 1,4 %-ának, 2017-ben 1,3 %-ának megfelelő mértékű, 2018-ban pedig 1,7 %-ra emelkedő államháztartási hiány elérését tervezi. E célok eléréséhez a kormány 2016-ban a GDP 1,8 %-ának, majd 2017-től 1,4 %-ának megfelelő strukturális hiányt szándékozik megvalósítani. A stabilitási programban vázolt pálya a strukturális reformra vonatkozó rendelkezéseken alapuló eltérést foglal magában, úgy tűnik azonban, hogy erre Lettország nem jogosult, továbbá a 2016–2019 közötti időszakra tervezett kiegészítő védelmi kiadásokat egyszeri műveletként sorolja be. A stabilitási program szerint az államadósság-ráta a 2015. évi GDP-arányos 37 %-ról 2018-ra 34 %-ra csökken, az időszak alatt némi évenkénti ingadozással, ami a likvid eszközök adósságkezelési célból történő felhalmozásából ered majd. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. 2015-ben az intézkedéseket nagyrészt a költségvetésben előirányzottaknak megfelelően valósították meg. Ugyanakkor 2016-tól kezdődően a kitűzött hiánycélok elérését támogató intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján Lettország – a nyugdíjreformra vonatkozó rendelkezések alkalmazását figyelembe véve – 2015-ben teljesíti a követelményeket. 2016 vonatkozásában fennáll a jelentős eltérés kockázata. A strukturális egyenlegnek – a nyugdíjreform miatti engedmény beszámításával – a GDP 0,3 %-ának megfelelő mértékben kell javulnia. A bizottsági előrejelzés szerint az egyenleg a GDP 0,3 %-ával romlik, ami ahhoz is kapcsolódik, hogy a védelmi kiadásokat nem lehet egyszeri műveletként besorolni. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Lettország nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (10)Folyamatban van egy független nemzeti akkreditációs ügynökség felállítása és a lett felsőoktatási rendszer új, minőségorientált finanszírozási modelljének kidolgozása. Annak ellenére, hogy az intelligens szakosodási kerettel összhangban vannak eredmények a kutatási és innovációs rendszer reformja terén, a nem megfelelő szintű állami finanszírozás és a rendszer széttagoltsága miatt az elért tudományos eredmények gyengék. Lettország 2013-ban csak körülbelül a GDP 0,6 %-ának megfelelő mértékben eszközölt beruházásokat a kutatás-fejlesztésbe, ami a harmadik legalacsonyabb arány az EU-ban. Az állami K+F-intenzitás 2013-ban csupán a GDP 0,43 %-a volt. Az innováció, valamint a magasabb hozzáadott értéket képviselő és tudásintenzív ágazatokba irányuló magánberuházások hiánya gátolja a versenyképességet.

               (11)A munkanélküliség kezelése terén elért eredményektől függetlenül – a munkaképes korú lakosság csökkenésére tekintettel – további intézkedésekre van szükség az ifjúsági munkanélküliség és annak negatív hosszú távú következményei megelőzéséhez. Lettország tett előrelépést a szakoktatás és -képzés, valamint a tanulószerződéses gyakorlati képzés reformja terén; azonban a rendszer a kkv-k csekély szerepvállalása miatt még nem rendelkezik kellő vonzerővel.

               (12)Bár jelentős elemző és tervező munkára került sor, a szociális támogatás reformja nem haladt előre, és azt nem támasztja alá megfelelő költségvetési terv. Az álláskeresési járadék és a szociális ellátások csekély lefedettsége és nem kielégítő mértéke megakadályozza a szegénység csökkentésére, valamint a társadalmi kirekesztettség és a nagyfokú egyenlőtlenség megszüntetésére irányuló hatékony fellépést. E körülmények között a szociális kiadások csekély hatást gyakorolnak a szegénység visszaszorítására. 2014-ben a lett lakosság körülbelül 32,7 %-a volt kitéve a szegénység vagy társadalmi kirekesztettség kockázatának, és a jövedelmi egyenlőtlenség változatlanul a legmagasabbak között van az Unióban. Más tagállamokkal összehasonlítva az aktív munkaerő-piaci intézkedések finanszírozása és alkalmazási köre továbbra is csekély. Az alacsony keresetűek magas adóéke még mindig hátráltatja a hivatalos foglalkoztatást és csökkenti az alacsony képzettségűek iránti keresletet; eközben kiaknázatlan a környezetvédelmi adózásban és a hatékony ingatlanadókban rejlő tetemes potenciál. Az egészségügyre fordított csekély állami finanszírozás és a betegek által közvetlenül teljesítendő kifizetések nagy aránya, a teljesítményösztönzőkre és a hatékonyságra való összpontosítás nem megfelelő mértéke, továbbá az egészségügyi ellátás koordinációjának hiánya azt eredményezi, hogy a lakosság jelentős része csak korlátozott mértékben fér hozzá az egészségügyi ellátáshoz. Nagy szükség van a rendszer költséghatékonyságának és minőségének javítására és a kórház-finanszírozásnak a teljesítményen alapuló mechanizmusokkal való összekapcsolására.

               (13)Lettország jelentős eredményeket ért el az igazságszolgáltatási rendszer reformja terén. Azonban változatlanul alacsony a lezárt polgári és kereskedelmi ügyek aránya, ami további terhet jelent a vállalkozások számára, és meg kell erősíteni a bírói tanács és a bírósági elnökök szerepét az igazságszolgáltatás reformjának végrehajtásában. Hiányosságok vannak az adócsalás elleni küzdelem és a megfelelő adóbeszedés terén, és még mindig magas az adókikerülés aránya. Bár elfogadták a fizetésképtelenségre vonatkozó törvényt, még vannak kihívások a megfelelő fizetésképtelenségi eljárások és a felszámolók hatékony felügyeleti rendszerének kialakítása tekintetében. Az üzleti környezet és a közszolgáltatások minősége szempontjából fontos lenne szigorúbb intézkedéseket hozni az összeférhetetlenség és a korrupció megakadályozása érdekében, különösen az érzékeny területeken, mint a közbeszerzés, az építőipar és az egészségügy. Nem történt előrelépés a versenyjogi tanács által a versenyjogi törvény módosítására tett javaslatok kapcsán, melyek révén a tanács nagyobb intézményi és pénzügyi függetlenséget kapott volna, hogy eredményesebben tudjon fellépni az állami szervekkel szemben. A közszolgáltatásokra vonatkozó törvényt nem fogadta el a parlament. A törvénybe bele kell majd foglalni a helyi önkormányzatokat is.

               (14)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Lettország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Lettországnak címzett ajánlások nyomán hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programok Lettország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat.

               (15)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Lettország stabilitási programját, és arról alkotott véleményét
                  7
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Lettország 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Biztosítsa, hogy 2015–2016-ban a középtávú költségvetési céltól való eltérés a rendszerszintű nyugdíjreformhoz kapcsolódó engedményre korlátozódik.

               2.Javítsa a szakoktatást és -képzést, gyorsítsa fel a tantervek reformját és szélesítse a tanulószerződéses gyakorlati képzések kínálatát. Biztosítsa, hogy a felsőoktatás új finanszírozási modellje jutalmazza a minőséget. Az intelligens szakosodási keret alapján tegye célzottabbá a kutatásfinanszírozást és ösztönözze az innovációra irányuló magánberuházásokat.

               3.Tegyen konkrét lépéseket a szociális támogatás reformja céljából, biztosítva az ellátások megfelelőségét, és tegyen intézkedéseket a foglalkoztathatóság növelése érdekében. Az adótehernek a növekedést kevésbé visszafogó egyéb forrásokra való áthelyezésével csökkentse az alacsony keresetűek magas adóékét. Tegyen intézkedéseket az egészségügyi rendszer hozzáférhetőségének, költséghatékonyságának és minőségének javításához és kapcsolja össze a kórház-finanszírozást teljesítményalapú mechanizmusokkal.

               4.Javítsa az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságát valamennyi fél (beleértve a felszámolókat) elszámoltathatóságának fokozásával, az adókikerülés elleni küzdelemhez szükséges megfelelő eszközök biztosításával és a bírói tanács szerepének erősítésével. Módosítsa a közszolgáltatásokra vonatkozó jogszabályokat az összeférhetetlenségi szabályok megerősítése érdekében, és a javadalmazást kapcsolja a felelősségi körökhöz.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2015) 263

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069

                     (4)
                  COM(2014) 902.

                     (5)
                  COM(2014) 904

                     (6)
                  SWD(2015) 33 final.

                     (7)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.5.13.
            COM(2015) 257 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Észtország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Észtország 2015. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Észtország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Észtország 2015. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot. Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Észtország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Észtország 2014. évi aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2014. november 28-án a 473/2013/EU rendeletnek
                  4
                megfelelően kiadta Észtország 2015-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét
                  5
               .

               (4)A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  6
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  7
               , amelyben Észtországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához, a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)A Bizottság 2015. február 26-án közzétette az Észtországra vonatkozó 2015. évi országjelentését
                  8
               . Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Észtország által elért eredményeket.

               (7)Észtország nem nyújtott be nemzeti reformprogramot a határidőig.

               (8)Észtország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A hivatalba lépő kormány nem nyújtott be stabilitási programot a határidőig. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján a 2014-ben elért államháztartási többlet várhatóan 2015-ben a GDP 0,2 %-át, 2016-ban pedig a GDP 0,1 %-át kitevő hiányba fordul át. Az államadósság-ráta a becslések szerint fokozatosan, a 2014-ben a GDP 10,6 %-át kitevő értékről 2016-ra a GDP 10 %-a alá csökken. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján 2015-ben fennáll a középtávú költségvetési célkitűzéstől való kismértékű eltérés kockázata, mivel a strukturális egyenleg várhatóan a GDP 0,4 %-át kitevő mértékben eltér a középtávú célkitűzéstől. Az előrejelzés szerint az eltérés 2016-ban jelentőssé válik, amikor a GDP 0,4 %-ának megfelelő javulásra lenne szükség, de a strukturális egyenlegnek a GDP 0,3 %-át kitevő romlása várható. Következésképp 2015-ben és 2016-ban további intézkedésekre lesz szükség. Az értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Észtország nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (9)Észtország foglalkoztatási rátája elérte a munkaképes korú népesség 74,5 %-át 2014 harmadik negyedévében, a munkanélküliségi ráta pedig 7,6 %-ra, 2009 óta a legalacsonyabb szintre esett vissza. A tartósan munkanélküliek aránya jóval az uniós átlag alatt van. Mindazonáltal a zsugorodó munkaerő-állomány az alacsony munkatermelékenységgel kombinálva közép-, illetve hosszú távú problémává válik. A munkaképességgel összefüggő ambiciózus reform végrehajtása csak nemrégiben kezdődött. Noha számos adóügyi intézkedést fogadtak el a munkaerő-piaci részvétel növelése érdekében, ezek nem célozzák külön az alacsony keresetűeket. A nemek közötti bérszakadék a legszélesebbek között van az Unióban. A gyermekgondozási létesítmények hiánya megnehezíti a fiatal szülők, különösen az anyák visszatérését a munkaerőpiacra. A munkaalapú tanulószerződéses gyakorlati képzésben részt vevő tanulók aránya is alacsony. Hiány mutatkozik a technológiai és tudományos területeken végzettekből. Az önkormányzati munkaügyi és szociális szolgáltatások minősége egyenetlen.

               (10)Az észt kormány 2014 elején elfogadott egy az egész életen át tartó tanulásra vonatkozó stratégiát, és az ezt végrehajtó programokat 2015 márciusában jelentették be. Folyamatban van a szakoktatás és -képzés tananyagának reformja, az egész életen át tartó tanulásban való részvétel pedig nőtt. A parlament 2015 elején elfogadta a felnőttképzési törvényt és a szakmákról szóló törvényt. A szakoktatás és -képzés, valamint a tanulószerződéses gyakorlati képzés vonzereje továbbra is problematikus. Javultak a kutatási és innovációs rendszerek, valamint hatékonyabbá vált a vállalkozások, a felsőoktatás és a kutatóintézmények közötti együttműködés. A kutatás-fejlesztési és innovációs stratégia és a vállalkozási növekedési stratégia keretében a kutatásra és innovációra fordított állami támogatás nem kellően koordinált, és annak korlátozottabb számú intelligens szakterületre kellene összpontosulnia. A felsőoktatási rendszert, különös tekintettel a tudományra és technológiára, még jobban össze kell hangolni a vállalkozások és kutatóintézmények igényeivel. A szellemi tulajdonba való beruházás szintje alacsony, és csak kevés vállalkozás működik együtt kutatóintézetekkel.

               (11)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Észtország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá az előző években Észtországnak címzett ajánlások nyomán hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Észtország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat.

               (12)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Észtország stabilitási programját, és arról alkotott véleményét
                  9
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (13)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat adott ki azon tagállamok számára, amelyek pénzneme az euró. Észtországnak az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

               AJÁNLJA, hogy Észtország 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Kerülje el a középtávú költségvetési céltól való eltérést 2015-ben és 2016-ban.

               2.Javítsa a munkaerő-piaci részvételt, többek között a munkaképességgel összefüggő reform végrehajtásával. Javítsa a munkára való ösztönzést az alacsony jövedelműekre irányuló intézkedések révén. Hozzon intézkedéseket a nemek közötti bérszakadék szűkítésére. Biztosítson minőségi szociális és gyermekgondozási szolgáltatásokat helyi szinten.

               3.Növelje a részvételt a szakoktatásban és -képzésben, valamint annak munkaerő-piaci relevanciáját, mindenekelőtt a tanulószerződéses gyakorlati képzések elérhetőségének javításával. A kutatásra és innovációra fordított állami támogatást összpontosítsa korlátozott számú intelligens szakterületre.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2015) 257.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  HL L 140., 2013.5.27., 11. o.

                     (5)
                  C(2014) 8802 final.

                     (6)
                  COM(2014) 902.

                     (7)
                  COM(2014) 904.

                     (8)
                  SWD(2015) 26 final.

                     (9)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.22.
            COM(2017) 517 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Málta 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Málta 2017. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Málta 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Málta 2017. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
                  2

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
                  3

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben Máltát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott. Az ajánlást az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta, majd a Tanács 2016. március 21-én elfogadta
                  6
               .

               (2)Olyan országként, amelynek pénzneme az euró, valamint a gazdasági és monetáris unión belüli gazdaságok közötti szoros kölcsönös kapcsolatra való tekintettel Máltának gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezetre vonatkozó ajánlást, amelyet az alábbi 2. ajánlás is tükröz.

               (3)2017. február 22-én közzétették a Máltára vonatkozó 2017. évi országjelentést
                  7
               . Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Máltának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Málta által elért eredményeket.
                  8

               (4)Málta 2017. április 18-án benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját, majd 2017. május 2-án 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) 2014–2020 közötti időszakra szóló tagállami programozása során. Az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó jogszabálynak
                  9
                megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól az esb-alapokból finanszírozott releváns programjainak felülvizsgálatát és módosítását, amennyiben ez szükséges a vonatkozó országspecifikus ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. A Bizottság részletes iránymutatást adott e szabályok alkalmazásáról.
                  10

               (6)Málta jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2017. évi stabilitási programjában a kormány a 2017–2020 közötti időszakra költségvetési többlet fenntartását tervezi. A középtávú költségvetési cél – a GDP-hez viszonyítva kiegyensúlyozott költségvetési pozíció – a programidőszak egésze során továbbra is pozitív különbözettel teljesül. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság mértéke várhatóan a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték alatt marad, majd a GDP 58,3 %-át kitevő 2016-os szintről 2020-ig fokozatosan 47,6 %-ra csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2017-re vonatkozóan megalapozott, a 2018–2020-as időszakra vonatkozóan pedig óvatos. Ugyanakkor a költségvetés végrehajtásával kapcsolatban jelentkezhetnek bizonyos kockázatok.

               (7)A 2016. július 12-i tanácsi ajánlás szerint Máltának 2017-ben a GDP 0,6 %-ának megfelelő mértékű éves költségvetési kiigazítást kell végrehajtania a középtávú költségvetési cél elérése érdekében. Az eredményadatok azt mutatják, hogy Málta már 2016-ban elérte középtávú költségvetési célját. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg többlete a GDP 0,4 %-ának megfelelő 2017. évi szintről 2018-ban várhatóan a GDP 0,7 %-ának megfelelő szintre emelkedik, vagyis meghaladja a középtávú költségvetési célt. Összességében a Tanács véleménye szerint Málta az előrejelzések szerint 2017-ben és 2018-ban meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (8)Annak ellenére, hogy a középtávú célt a kitűzött időpontnál három évvel korábban sikerült megvalósítani, a kiadások gyorsabb ütemben növekedtek, mint a potenciális kibocsátás. Amennyiben ez továbbra is így alakul, kihívást jelent az államháztartás fenntarthatósága szempontjából, különösen a bevételeket érintő váratlan sokkhatások esetén. A hatóságok felülvizsgálták a kiadásokat a fenntarthatóság tekintetében különös jelentőséggel bíró közkiadási területek némelyikén, mégpedig az egészségügy, az oktatás és képzés és a társadalombiztosítás terén. Az ezt követő ajánlások eredményes megvalósítása szempontjából döntő fontosságú, hogy végrehajtásuk kellő időben történjen és hatékony legyen. Emellett Málta államháztartása a fenntarthatóság tekintetében hosszú távon továbbra is kockázatokkal szembesül, a népesség elöregedéséhez kapcsolódó előre jelzett költségek miatt, amelyek például az egészségügy, a tartós ápolás-gondozás és a nyugdíjak területén várhatók. Az életkorral kapcsolatos kiadások előre jelzett meredek emelkedését elsősorban a nyugdíjkiadások idézik elő, amelyek az idősödésről szóló 2015. évi jelentés szerint 2060-ra várhatóan a GDP-arányosan 3,2 százalékpontot kitevő mértékben emelkednek. A nemrégiben bevezetett intézkedések egy része valószínűleg megtakarításokat eredményez. E megtakarítások azonban valószínűleg nem lesznek elegendőek ahhoz, hogy ellensúlyozzák a kiadásra ható fokozódó nyomást és számottevő mértékben javítsák a hosszú távú fenntarthatóságot. Ezért további intézkedésekre lehet szükség.

               (9)Málta számos intézkedést terjesztett elő a nyugdíjrendszert érintő kettős kihívás kezelése, azaz a fenntarthatóság megvalósítása és a megfelelő nyugdíjjövedelmek biztosítása érdekében. A 2017. évi költségvetés keretében bevezetett intézkedések várhatóan mérsékelten csökkentik az idősebbek körében a szegénység kockázatát, és bizonyos fokig javítják a garantált nyugdíjminimum nettó bérpótlási arányát. Összességében a nyugdíjak megfelelőségének mutatói továbbra is azt jelzik, hogy bőven van még mit javítani a helyzeten, többek között a nemek között a nyugdíjjogosultság tekintetében fennálló jelentős különbség csökkentése terén.

               (10)A közúti forgalmi torlódások az üzleti tevékenységet hátráltató tényezővé váltak; külső (gazdasági és környezeti) költségeik becsült összege eléri az évi 274 millió EUR-t és az előrejelzések szerint növekedni fog. Emellett a közlekedésből származó üvegházhatásúgáz-kibocsátás továbbra is nő, és Málta valószínűleg nem lesz képes megvalósítani a 2020-ra vonatkozó kibocsátáscsökkentési céljait. Málta a 2050-ig tartó időszakra vonatkozóan ambiciózus nemzeti közlekedési stratégiát fogadott el, egy 2025-ig érvényes operatív közlekedési főtervvel együtt. Ezek intézkedések széles körét ölelik fel, amelyek a személygépkocsik használatának racionalizálására, az alternatív közlekedési megoldások népszerűsítésére, valamint a multimodális és kollektív közlekedési rendszerek hatékonyabb kihasználására irányulnak. Bár ezek az intézkedések az előrejelzések szerint jelentős javulást eredményeznek, 2030-ig a forgalmi torlódások mértéke várhatóan tovább növekszik, a közlekedésből származó üvegházhatásúgáz-kibocsátás pedig csak szerény mértékben csökken.

               (11)A pénzügyi rendszer jellemzője, hogy nagy számban vannak jelen külföldi intézmények, amelyeket többek között a kedvező adózási környezet vonz az országba. Málta az egyetlen olyan uniós tagállam, amely a társasági adózás tekintetében a teljes beszámítási rendszert alkalmazza, és visszatéríthető adójóváírást nyújtó programot kínál. A kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmények kiterjedt rendszerével rendelkezik, és az adóügyi illetőség tekintetében vonzó státuszt kínál az egyének számára. A nemzetközi irányultságú ágazat felügyelete azonban kihívást jelent. A pénzügyi ágazat tevékenységeinek nagy részét Máltán kívül folytatja. Egy viszonylag kis méretű felügyeleti hatóság kapacitását próbára teszi a nagy rendszerek felügyelete, különösen a biztosítási ágazatban, de a bankszektorban is. A máltai pénzügyi felügyeleti hatóság – az EKB-vel konzultálva – nemrégiben egy olyan kis internetes banki szolgáltató banki engedélyének visszavonását kérte, amely Máltán kívül is gyűjt betéteket.

               (12)Az előrelépések ellenére az igazságszolgáltatási rendszer hatékonysága további javításra szorul. Bár a kormány új intézkedéseket javasolt a második eséllyel és a fizetésképtelenséggel kapcsolatban, a hosszadalmas fizetésképtelenségi és adósságelengedési eljárások rontják a máltai üzleti környezet minőségét. Ráadásul az adósságelengedésre vonatkozó keret nem állapít meg határidőt, így nem szavatolja a jogbiztonságot. A hiányosságok kiküszöbölése érdekében előterjesztették a társasági törvény módosításának tervezetét, amely jelentős változásokat vezet be a fizetésképtelenségre vonatkozó jogi keretben, például lehetővé teszi a közvetítést – e tervezetet jelenleg mérlegeli a nemzeti parlament. Elemezni kell majd, hogy e változások – hatókörük és megfogalmazásuk véglegesítése után – milyen hatást válthatnak ki.

               (13)A készségek minden szintjén munkaerőhiány tapasztalható, és a készségkínálat még mindig nem igazodik megfelelő mértékben a munkaerőpiaci igényekhez. A máltai munkaerő jelentős része továbbra is alacsony szintű képesítéssel rendelkezik. Bár az iskolázottság javul, a korai iskolaelhagyók aránya most is magas, és a fiatalok gyenge teljesítményt nyújtanak az alapkészségek elsajátításának terén. Az egész életen át tartó tanuláshoz való hozzáférés és az abban való részvétel tekintetében javul a helyzet az alacsony végzettséggel rendelkezők körében is, és ebben a munkaadók is szerepet vállalnak, a kihívás nagyságrendjére való tekintettel azonban folyamatos erőfeszítésekre van szükség. Az oktatási és képzési rendszerre irányuló jelentős beruházások várhatóan eredményt hoznak, különösen akkor, ha az intézkedéseket a jövőben is fenntartják és fejlesztik, mindenekelőtt a nemrég létrehozott nemzeti képzési tanács révén. A foglalkoztatási ráta folyamatosan javul, és a munkanélküliségi ráta 5 % alá csökkent. Az aktivitási ráta azonban továbbra is a legalacsonyabbak között van az EU-n belül, különösen az idősebb és alacsony képzettségű nők körében, ami arra utal, hogy még mindig fennáll a társadalmi kirekesztés kockázata azok esetében, akik nem tudnak alkalmazkodni a gyorsan változó gazdasághoz. Ezért e jelenlegi szakpolitikai beruházásokat fenn kell tartani, és szorosan nyomon kell követni a helyzet alakulását.

               (14)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Málta gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Máltának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Málta fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az EU átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (15)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  11
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy Málta 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Terjessze ki a kiadások folyamatban lévő felülvizsgálatát a tágabb értelemben vett közszférára, és a közkiadások tekintetében vezessen be teljesítményalapú megközelítést.

               2.Biztosítsa, hogy a pénzügyi intézmények hatékonyan felügyeljék a Máltán engedélyezett nemzetközi irányultságú vállalkozásokat, a működési hely szerinti országokban a fogadó államok felügyeleti hatóságaival együttműködve.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2017) 517 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 és P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  2017/C92/01

                     (7)
                  SWD(2017) 83 final.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.)

                     (10)

                        COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.5.13.
            COM(2015) 264 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Litvánia 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Litvánia 2015. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Litvánia 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Litvánia 2015. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot. Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Litvánia 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Litvánia 2014. évi aktualizált konvergenciaprogramját.

               (4)A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben Litvániát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához, a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Litvániára vonatkozó 2015. évi országjelentését
                  6
               . Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Litvánia által elért eredményeket.

               (7)2015. április 13-án Litvánia benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját, majd 2015. április 30-án 2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)Litvánia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. Litvánia stabilitási programja keretében kérte a nyugdíjreformra vonatkozó rendelkezések alkalmazását. Litvánia becslései szerint a nyugdíjreform költségvetési kiadásai 2016-ban a GDP 0,1 %-át teszik ki. Az Eurostat arra vonatkozó megerősítésétől függően, hogy a nyugdíjreform megfelel a szükséges feltételeknek, valamint figyelembe véve, hogy a hiányra vonatkozó referenciaértékre tekintettel megfelelő biztonsági tartalékot tartanak fenn, a Tanács véleménye szerint Litvánia – kérésének megfelelően – 2016-ban részesülhet a középtávú költségvetési cél eléréséhez szükséges kiigazítástól való átmeneti eltérésben. A 2015. évi stabilitási programban a kormány úgy tervezi, hogy 2015-ben az államháztartási hiány a GDP 1,2 %-át teszi, majd 2018-ra a GDP 0,7 %-ának megfelelő többletbe fordul át. A kormány tervei szerint a programidőszak egészében betartja a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiányként meghatározott középtávú költségvetési célt. A stabilitási program alapján az államadósság-ráta a várakozások szerint 2015-ben a GDP 42,2 %-ának megfelelő értéken tetőzik, majd ezt követően 2018-ra a GDP 33,7 %-ára csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor 2016-tól kezdődően a kitűzött hiánycélok elérését támogató intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2015-ben lesz némi eltérés a középtávú költségvetési cél eléréséhez szükséges kiigazítástól, mivel a nettó kiadásnövekedés a GDP 0,3 %-ának megfelelő mértékben meghaladja a referenciaértéket. 2015–2016 tekintetében a strukturális egyenleg és a kiadásnövekedés is jelentős mértékben eltér a szükséges kiigazítástól, ami arra utal, hogy 2016-ban fennáll a jelentős eltérés kockázata. Ezért mindkét évben további intézkedésekre van szükség. A stabilitási program Bizottság általi értékelése alapján és a 2015. tavaszi bizottsági előrejelzést figyelembe véve a Tanács véleménye szerint fennáll annak a kockázata, hogy Litvánia nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Emellett a közelmúltbeli eredmények ellenére tovább kell fejleszteni a jelenlegi költségvetési keretet a kötelező jelleg erősítése és az uniós költségvetési előírásoknak való teljes megfelelés biztosítása révén. Litvánia adóbevétele nagyban függ a közvetett és a munkát terhelő adóktól, miközben a környezetvédelmi adóból és a vagyonadókból származó bevétel továbbra is igen alacsony. Az ország változatlanul komoly problémákkal küzd az adószabályok betartása terén, mindenekelőtt a héával összefüggésben.

               (9)Litvániában jelentős mértékben csökken a munkaképes korú népesség aránya, ami demográfiai és migrációs okokra, valamint az egészségügyi rendszer gyenge teljesítményére vezethető vissza. Az egész életen át tartó tanulásban való részvétel tartósan alacsony szintje nem segíti elő a humán tőke fejlesztését, a foglalkoztathatóság javulását és a termelékenység növekedését. Az iskolákban átlagon felüli az alapkészségek tekintetében rosszul teljesítők aránya, ami jelzi, hogy a tanárképzés korszerűsítésére és a folyamatos szakmai továbbképzés előmozdítására van szükség. Az oktatási és képzési ajánlat nincs mindig összhangban a munkaerőpiac igényeivel. A középfokú szakoktatási és -képzési programokban részt vevő diákok aránya alacsony. Litvánia intézkedéseket tesz a tanulószerződéses gyakorlati képzések és a munkaalapú tanulás javítása és kiterjesztése érdekében, de e programok száma és minősége még nem megfelelő. Az egy főre jutó kórházi ágyak száma a többi uniós országokkal összehasonlítva még mindig magas, ami arra utal, hogy az egészségügyi szolgáltatások terén egyensúlytalanságok lehetnek. Ugyanakkor az egészségügyre irányuló teljes állami beruházás szintje továbbra is alacsony. A jelentések szerint nagyarányú az egészségügyi szolgáltatásokért fizetett hálapénz, és aggályok merülnek fel a gyógyászati termékek közbeszerzési eljárásaival összefüggő korrupcióval kapcsolatban, ami jelzi, hogy az egészségügyi rendszer irányításának javítására van szükség.

               (10)A nyugdíjreform keretében elfogadott intézkedések nem elegendőek a nyugdíjrendszer középtávú fenntarthatóságával kapcsolatos problémák kezeléséhez. 2026-ig fokozatosan növekedni fog a kötelező nyugdíjkorhatár, de a nyugdíjrendszer nem veszi figyelembe a várható élettartam mutatóit. Emellett a nyugdíjak indexálására vonatkozó szabályok nem egyértelműek. Az önkéntes nyugdíjrendszerekben való csekély részvétel és a foglalkoztatóinyugdíj-rendszerek hiánya kockázatot jelent a nyugdíjak jövőbeli megfelelősége szempontjából. A kormány a tágabb körű „új szociális modell” részeként a nyugdíjrendszer átfogó reformját szándékozik végrehajtani. Ez a stratégia azonban még nincs véglegesítve és elfogadva, és először le kell zárni a szociális partnerekkel folytatott konzultációt. Litvánia az idősekre irányuló pénzügyi támogatási intézkedéseket, és az idősebb munkavállalók foglalkoztatását célzó pénzügyi ösztönzőket vezetett be. Ugyanakkor továbbra sem alakított ki a tevékeny időskorra vonatkozó átfogó stratégiát.

               (11)A litván lakosság több mint 30 %-a szegénységben él. A pénzbeli szociális segélyezés reformja – háttérben a javuló gazdasági helyzettel – a kiadások és a szociális támogatásban részesülők számának számottevő csökkenésével járt. Azonban az aktív munkaerő-piaci intézkedések és a kedvezményezetteket támogató egyéb szolgáltatások még mindig korlátozottak.

               (12)Litvánia lényeges előrelépést tett az állami vállalatok reformja terén és jogszabályokkal biztosította e reformok tartós hatását. A kormány befejezte a kereskedelmi és nem kereskedelmi tevékenységek elkülönítését, és ezek már ennek megfelelően jelennek meg az éves beszámolókban. Az állami tulajdonban maradó vállalatok kötelesek 2015 szeptemberéig független igazgatótanácsi tagokat kinevezni.

               (13)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Litvánia gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Litvániának címzett ajánlások nyomán hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Litvánia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat.

               (14)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta  Litvánia stabilitási programját, és arról alkotott véleményét
                  7
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (15)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat adott ki azon tagállamok számára, amelyek pénzneme az euró. Litvániának az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

               AJÁNLJA, hogy Litvánia 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Kerülje el a középtávú költségvetési céltól való eltérést 2015-ben, és biztosítsa, hogy 2016-ban az eltérés a rendszerszintű nyugdíjreformhoz kapcsolódó engedményre korlátozódjon. Szélesítse az adóalapot és javítsa az adószabályok betartását.

               2.Az oktatás munkaerő-piaci hasznosíthatóságának javítása és az alapkészségek elsajátításának erősítése, valamint az egészségügyi rendszer teljesítményének fokozása révén kezelje a munkaképes korú népesség csökkenésének problémáját; az adótehernek a növekedést kevésbé visszafogó egyéb forrásokra való áthelyezésével csökkentse az alacsony keresetűek magas adóékét.

               3.Fogadja el a nyugdíjrendszer átfogó reformját, amely kezeli a nyugdíjak megfelelőségének problémáját is. Javítsa az álláskeresési járadékok és a pénzbeli szociális segélyezés alkalmazási körét és megfelelőségét, valamint javítsa a munkakeresők foglalkoztathatóságát.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2015) 264.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  COM(2014) 902.

                     (5)
                  COM(2014) 904.

                     (6)
                  SWD(2015) 34 final.

                     (7)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.