               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.12.20.
            COM(2017) 807 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és Tunézia közötti, a személyes adatoknak a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynöksége (Europol), valamint az illetékes tunéziai hatóságok között a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus elleni küzdelem céljából történő cseréjéről szóló megállapodásra vonatkozó tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.AZ AJÁNLÁS HÁTTERE

               A globalizált világban, ahol a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus egyre inkább transznacionálissá és sokrétűbbé válnak, a polgárok biztonsága érdekében a bűnüldöző hatóságoknak teljes mértékben fel kell készülniük a külső partnerekkel való együttműködésre. Az Europol számára ezért lehetővé kell tenni, hogy a feladatai ellátásához szükséges mértékben személyes adatokat cseréljen harmadik országok bűnüldözési hatóságaival.

               Az (EU) 2016/794 rendelet
                  1
                2017. május 1-i hatálybalépése óta és a Szerződés értelmében a Bizottság az Unió nevében felelős a személyes adatoknak az Europollal folytatott cseréjére vonatkozóan a harmadik országokkal megkötendő nemzetközi megállapodások tárgyalásáért
                  2
               . Amennyiben ez szükséges a feladatainak ellátásához, az Europol a személyes adatok cseréjéhez önmagukban jogi alapot nem képező munkamegállapodások és igazgatási megállapodások révén együttműködési kapcsolatokat alakíthat ki és tarthat fenn harmadik országokkal.

               Figyelembe véve az európai biztonsági stratégiában
                  3
               , a Tanács következtetéseiben
                  4
                és a globális stratégiában
                  5
                vázolt politikai stratégiát, a bűnüldöző hatóságok operatív igényeit EU-szerte, valamint az e területen való szorosabb együttműködés lehetséges előnyeit, a Bizottság szükségesnek tartja, hogy rövid távon tárgyalásokat kezdjen nyolc országgal, amint azt a valódi és hatékony biztonsági unió előkészítése terén elért eredményekről szóló 11. jelentés
                  6
                is megállapította.

               A Bizottság az Europol operatív igényeit figyelembe véve értékelte a prioritást élvező országokat. A 2016–2020 közötti időszakra szóló Europol-stratégia a mediterrán térséget a megerősített partnerségek prioritásaként határozza meg
                  7
               . Az Europol 2017–2020 közötti időszakra vonatkozó külső stratégiája hangsúlyozza továbbá az Europol és a Közel-Kelet/Észak-Afrika közötti szorosabb együttműködés szükségességét a jelenlegi, a terrorfenyegetettség és a migrációval kapcsolatos kihívások
                  8
                miatt.

               Az Europol a régió országaival még nem kötött semmilyen megállapodást. Tunézia együttműködése az Interpollal azonban azt szemlélteti, hogy az ország kész arra, hogy információkat osszon meg a bűnüldözési partnerekkel.

               Ezen ajánlás kifejezetten a Tunéziával folytatott tárgyalásokra vonatkozik, jóllehet minden közel-keleti/észak afrikai országgal való együttműködést az egész régió összefüggésében kell szemlélni. A régió jelenlegi instabilitása, különösen az elhúzódó líbiai konfliktus jelentős hosszú távú biztonsági fenyegetést jelent az EU számára, amellyel sürgősen foglalkozni kell. Ez egyaránt érinti a terrorizmus és az ahhoz kapcsolódó szervezett bűnözés
                  9
                elleni hatékony küzdelmet, valamint a migrációval kapcsolatos kihívásokat, mint például az irreguláris migráció és az emberkereskedelem elősegítését.  A helyi bűnüldözéssel való együttműködés kulcsfontosságú e kihívások kezelése szempontjából.

               A tűzfegyverek kereskedelme elleni küzdelem terén zajló információcsere és közös bűnüldözési operatív intézkedések javítását célzó közös fellépések meghatározásáról szóló szakmai párbeszédek alapján az EU már megállapodást kötött Tunéziával az érintett bűnüldözési ügynökségei közötti együttműködés mélyítését, a releváns regionális és/vagy kétoldalú programok keretében a kapacitásépítéshez nyújtott támogatás biztosítását, valamint az operatív intézkedések egy közösen elfogadott keretrendszerben
                  10
                való kidolgozását célzó fellépések jegyzékéről. Ez azonban nem terjed ki a személyes adatok továbbítására.

               Politikai háttér

               Az EU és Tunézia közötti, 1976-ra visszanyúló kapcsolatok jelentős lendületet vettek, amikor Tunézia és az EU 1995-ben társulási megállapodást írt alá, amely megnyitotta az utat a két évtizede tartó kölcsönösen előnyös gazdasági és kereskedelmi kapcsolatok számára.

               A tunéziai polgárok számára nyújtott uniós támogatás számos szakpolitikai területet ölel fel, ideértve a választási folyamat végigkísérését, az emberi jogok előmozdítását, a demokratikus és  társadalmi-gazdasági reformok támogatását, a biztonság javítását és a civil társadalom megerősítését. Az európai szomszédságpolitika felülvizsgálatával összefüggésben az együttműködés három további területét azonosították: 1) gazdasági fejlődés a stabilitás érdekében; 2) biztonsági dimenzió és 3) migráció és mobilitás
                  11
               . A megerősített gazdasági és kereskedelmi integráció és a mobilitási partnerség révén Tunézia számára az EU szorosabb határon átnyúló kapcsolatokat is felkínált. 2012-ben Tunézia és az EU megállapodást kötött a megerősített kapcsolatok és integráció kiemelt partnerségéről is
                  12
               .

               Az EU elkötelezte magát a biztonsági ágazat, a terrorizmus elleni küzdelem, valamint az erőszakos radikalizálódás és a szélsőségesség megelőzése terén
                  13
                Tunéziával folytatott széles körű együttműködés végrehajtásának megerősítése mellett, ideértve a Tunézia és az érintett uniós ügynökségek és szervek – köztük az Europol
                  14
                – közötti együttműködés elmélyítését is. Válaszként Tunézia kiemelt prioritásként kezelte a radikalizálódás megelőzését és a terrorizmus elleni küzdelmet
                  15
               , és támogatást kap többek között a radikalizálódással foglalkozó uniós információs hálózattól
                  16
               .

               Az EU–Tunézia Társulási Tanács 2017. május 11-i ülését követően az EU és Tunézia között folyamatban van az új stratégiai prioritásokról szóló megállapodás. E találkozó során mindkét fél hangsúlyozta a biztonság és a terrorizmus elleni küzdelem terén zajló kétoldalú együttműködés során elért előrelépést, és megelégedéssel vették tudomásul a tunéziai biztonsági helyzet – különösen a nemzeti biztonsági erők erőfeszítéseinek köszönhető – jelentős mértékű javulását.

               A biztonságról szóló magas szintű párbeszéd 2017. január 19-i második ülésszaka tanúbizonyságot tett arról, hogy a felek készen állnak az e téren zajló együttműködés elmélyítésére, előmozdítva a jogállamiság, az emberi jogok és az alapvető szabadságok teljes mértékű tiszteletben tartását
                  17
               .

               Párbeszéd zajlik Tunéziával a terrorizmus elleni küzdelemről és a biztonságról, a bűnüldözési együttműködést és az Europollal kötendő jövőbeli együttműködési megállapodásra való hivatkozást magában foglaló cselekvési terv elkészítése mellett. A január 19-i ülés következtetései között szerepelt az Europol és a tunéziai hatóságok közötti együttműködés, amely az EU és Tunézia közötti együttműködés prioritásai közé tartozik.

               Operatív szükségletek

               A súlyos és szervezett bűnözés általi fenyegetettség értékelésében
                  18
                és a terrorizmus európai uniós helyzetéről és tendenciáiról szóló 2017. évi jelentésben
                  19
                szereplő adatok, valamint többek között az Europol belső szakértői ismeretei alapján a Tunéziával folytatott együttműködésre különösen a következő bűnözési jelenségek leküzdése érdekében van szükség:

               Terrorizmus: A régióban és a határokon átnyúlóan (többek között Líbiában és a Száhel-övezetben) tevékenykedő terrorista csoportok veszélyt jelentenek a korábban már terrorista csoportok célpontjává vált Tunézia és az EU számára.

               Ezenfelül a fenyegetettségi helyzet javítása és az új tendenciák azonosítása mellett szorosabb együttműködésre – többek között a személyes adatok cseréjére – van szükség a külföldi terrorista harcosok (köztük a kettős állampolgársággal rendelkező vagy jogszerűen tartózkodó személyek) jelenségének kezelése, valamint a terroristák utazásának (ideértve a migrációs áramlásokba való lehetséges beszivárgásukat), az internet terroristák általi kihasználásának, a terrorizmus finanszírozásának és a szervezett bűnözéssel való kapcsolatok hatékony felkutatásának, megelőzésének és büntetőeljárás alá vonásának érdekében.

               Az elhúzódó libanoni konfliktus miatt a tűzfegyverek kereskedelme drasztikusan megnövekedett a régióban. A Líbiából és a Száhel-övezetből kiinduló, Tunézián át vezető csempészútvonalak súlyos gondot jelentenek.

               Az EU és Tunézia között együttműködés alakult ki a tűzfegyverek kérdésében, és megállapodást született egy munkaprogramról, amely magában foglalja a képzést és a kapacitásépítést. Az együttműködés fokozásával a jobb információcsere és az ezt követő nyomozások iránti igény egyre inkább sürgetővé válik.

               Kábítószer-kereskedelem: A Közel-Kelet és Észak-Afrika a tiltott kábítószerek jelentős forrása, tranzitpontja és fogyasztója. Az északon található stabil ügyfélbázis, a délen húzódó Száhel-övezeti csempészútvonal és a keletről nyugatra irányuló heroinútvonal miatt a régió hatással van a tiltott szerek előállítására és a tőlük való függőségre, ami egyúttal negatívan hat vissza a régióra is.

               A Latin-Amerikából Európába áramló kokain tekintetében Tunézia jelentős tranzitországnak minősül. Az ország a Dél-Amerikából származó kokain tekintetében eddig példátlan lefoglalásokról számolt be, és a jelek szerint Tunézia a kokain egyik tranzit- és célországa. 2016-ban az uniós finanszírozású kokainútvonal-program (AIRCOP komponens) Tunéziában elindította a közös repülőtéri kábítószerkereskedelem-akadályozással foglalkozó csoportot (Joint Airport Interdiction Task Force Legal Authority).

               2017-ben jelentősen nőtt a szervezett migránscsempészési tevékenység, és különösen a tunéziai állampolgárok használták ki a szervezett csempészhálózatokat az EU-ba irányuló irreguláris migráció elősegítésére. A tunéziai kormány ért el bizonyos sikereket a megnövekedett veszély leküzdésében, azonban az Europol által nyújtott további szakértői segítség növelné a kapacitást és javítaná az információcserét is. A tunéziai hatóságokkal folytatott együttműködés releváns lehet a migránscsempészéshez kapcsolódó bűncselekménynek számító közokirat-hamisítás kezelése tekintetében.

               2.AZ AJÁNLÁS JOGI ELEMEI

               A Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynökségéről (Europol) szóló (EU) 2016/794 rendelet meghatározza az Europol jogi keretét, különösen annak céljait, feladatait, hatáskörét, az adatvédelmi biztosítékokat és a külső partnerekkel való együttműködés módjait.

               Ez az ajánlás összhangban áll az Europol-rendelet rendelkezéseivel.

               Ezen ajánlás célja, hogy a Tanács felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy az EU nevében tárgyalásokat folytasson a jövőbeni megállapodásról. A Tanács számára a tárgyalások megkezdésének engedélyezésére vonatkozó jogalap az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése.

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikkével összhangban az Európai Unió és Tunézia közötti, a személyes adatoknak a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynöksége (Europol), valamint az illetékes tunéziai hatóságok között a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus elleni küzdelem céljából történő cseréjéről szóló megállapodás tekintetében az Unió tárgyalójává a Bizottságot kell kijelölni.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és Tunézia közötti, a személyes adatoknak a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynöksége (Europol), valamint az illetékes tunéziai hatóságok között a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus elleni küzdelem céljából történő cseréjéről szóló megállapodásra vonatkozó tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (EUMSZ) és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az (EU) 2016/794 európai parlamenti és tanácsi rendeletet
                  20
                2016. május 11-én fogadták el, és 2017. május 1-jétől kell alkalmazni.

               (2)E rendelet és különösen annak 25. cikke meghatározza a személyes adatoknak a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynökségétől (Europol) a harmadik országok és nemzetközi szervezetek részére történő átadásának szabályait. Az Europol az Unió és egy adott harmadik ország között az EUMSZ 218. cikke alapján kötött nemzetközi megállapodás alapján továbbíthat személyes adatokat e harmadik ország hatósága számára az egyének magánéletének, alapvető jogainak és szabadságainak védelmére vonatkozó megfelelő biztosítékokról.

               (3)Tárgyalásokat kell kezdeni az Európai Unió és Tunézia közötti ilyen jellegű megállapodás megkötése céljából.

               (4)E megállapodás tiszteletben tartja az alapvető jogokat és tekintetbe veszi az Európai Unió Alapjogi Chartája által elismert elveket, így a Charta 7. cikkében elismert, a magánélet és a családi élet tiszteletben tartásához való jogot, a Charta 8. cikkében elismert, a személyes adatok védelméhez való jogot, valamint a Charta 47. cikkében elismert, a hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jogot. A megállapodást az említett jogoknak és elveknek megfelelően kell alkalmazni.

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Unió nevében tárgyalásokat folytasson az Európai Unió és Tunézia közötti, a személyes adatoknak a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynöksége (Europol), valamint az illetékes tunéziai hatóságok között a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus elleni küzdelem céljából történő cseréjéről.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalásokat a(z) [a Tanács által beillesztendő különbizottság]-gal egyeztetve kell lefolytatni.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A 2016. május 11-i (EU) 2016/794 rendelet (HL L 135., 2016.5.24., 53. o.).

                     (2)

                        Amennyiben ez szükséges a feladatainak ellátásához, az Europol a személyes adatok cseréjéhez önmagukban jogi alapot nem képező munkamegállapodások és igazgatási megállapodások révén együttműködési kapcsolatokat alakíthat ki és tarthat fenn harmadik országokkal.

                     (3)

                        COM(2015) 185 final.

                     (4)

                        10384/17. sz. tanácsi dokumentum, 2017. június 19.

                     (5)

                        Közös jövőkép, közös fellépés: Erősebb Európa  – Globális stratégia az Európai Unió kül- és biztonságpolitikájára vonatkozóan
                  http://europa.eu/globalstrategy/en

                     (6)

                        COM(2017) 608 final.

                     (7)

                        Az Europol 2016–2020 közötti stratégiája, amelyet az Europol igazgatótanácsa 2015. december 1-jén fogadott el,
                  https://www.europol.europa.eu/publications-documents/europol-strategy-2016-2020

                     (8)

                        Az Europol 2017–2020 közötti külső stratégiája, amelyet az Europol igazgatótanácsa 2015. december 13-án fogadott el, EDOC#865852v3.

                     (9)

                        Az Europol szerint a régióban elkövetett szervezett bűnözés a lőfegyverek tiltott kereskedelmét, a kábítószer-kereskedelmet, a pénzügyi bűncselekményeket, többek között a pénzmosást és a kiberbűnözést is magában foglalja.

                     (10)

                        Ebben az összefüggésben számos kezdeményezés került a tűzfegyverekkel kapcsolatos prioritások közé a súlyos és szervezett bűnözésre vonatkozó uniós szakpolitikai ciklus részeként, valamint „Az európai biztonsági stratégia megvalósítása: uniós cselekvési terv a tűzfegyverek és robbanóanyagok tiltott kereskedelme és használata ellen” című, 2015. december 2-i bizottsági közleményben (COM(2015) 624 final).

                     (11)

                        E pillérek kiegészítik a 2003-ban – az első európai szomszédságpolitika útnak indításakor – már azonosított pilléreket (jó kormányzás, demokrácia, jogállamiság és emberi jogok). https://ec.europa.eu/neighbourhood-enlargement/neighbourhood/overview_en.

                     (12)

                        SEAE 'Relations Tunisie-Union européenne: Un partenariat privilégié. Plan d'Action 2013-2017. (EKSZ „A Tunézia és az Európai Unió közötti kapcsolatok: Kiemelt partnerség. Cselekvési terv a 2013–2017 közötti időszakra”).
                  https://eeas.europa.eu/delegations/tunisia/documents/press_corner/plan_action_tunisie_ue_2013_2017_fr.pdf
                  .

                     (13)

                        A Tanács 2016. október 17-i következtetései, 13056/16.

                     (14)

                        „A Tunéziának nyújtott uniós támogatás megerősítése”, JOIN(2016) 47 final.

                     (15)

                        2016 decemberében Tunézia létrehozta az alternatív narratívák és az erőszakos szélsőségesség elleni küzdelem minisztériumközi platformját.

                     (16)

                        A radikalizálódással foglalkozó uniós információs hálózat a radikalizálódás megelőzésének témájával foglalkozó szakértőket fogja össze Európa-szerte. Tunéziában 2016 decemberében tartott szemináriumot a radikalizálódás témájában.

                     (17)

                  https://eeas.europa.eu/headquarters/headquarters-homepage/19207/second-high-level-political-dialogue-security-and-counter-terrorism-european-union-and-tunisia_en

                     (18)

                  https://www.europol.europa.eu/socta/2017
                   /

                     (19)

                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/tesat2017.pdf

                     (20)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/794 rendelete (2016. május 11.) a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynökségéről (Europol), valamint a 2009/371/IB, a 2009/934/IB, a 2009/935/IB, a 2009/936/IB és a 2009/968/IB tanácsi határozat felváltásáról és hatályon kívül helyezéséről (HL L 135., 2016.5.24., 53. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel,2017.12.20.
            COM(2017) 807 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            Javaslat –  A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és Tunézia közötti, a személyes adatoknak a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynöksége (Europol), valamint az illetékes tunéziai hatóságok között a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus elleni küzdelem céljából történő cseréjéről szóló megállapodásra vonatkozó tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               MELLÉKLET

               Irányelvek az Európai Unió és a Tunéziai Köztársaság közötti, a személyes adatoknak a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynöksége (Europol) és a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus elleni küzdelemben illetékes tunéziai hatóságok közötti cseréjéről szóló megállapodásról folytatandó tárgyalásokhoz

               A tárgyalások során a Bizottságnak az alábbiakban részletezett célkitűzések elérésére kell törekednie.

               (1)A megállapodás célja, hogy jogalapot biztosítson a személyes adatoknak az Europol és Tunézia illetékes hatóságai közötti továbbításához annak érdekében, hogy támogassa és megerősítse az ország és a tagállamok illetékes hatóságainak tevékenységét, valamint kölcsönös együttműködésüket a súlyos nemzetközi bűncselekmények és terrorizmus megelőzése és leküzdése terén, ugyanakkor megfelelő biztosítékokat nyújtson a magánélet, a személyes adatok, valamint az egyének alapvető jogai és szabadságai védelme tekintetében.

               (2)A célhoz kötöttség érdekében a megállapodás alapján történő együttműködés kizárólag az (EU) 2016/794 rendelet 3. cikke alapján az Europol hatáskörébe tartozó bűncselekményekre és kapcsolódó bűncselekményekre (a továbbiakban együttesen: bűncselekmények) vonatkozik. Az együttműködésnek különösen a terrorizmus elleni küzdelmet, a radikalizálódás megelőzését, a szervezett bűnözés – nevezetesen a tűzfegyverek tiltott kereskedelme, a kábítószer-kereskedelem, a migránscsempészés és a kiberbűnözés – elleni küzdelmet kell céloznia.

               (3)A személyes adatoknak az Europol és a tunéziai illetékes hatóságok közötti cseréje tekintetében a megállapodásnak világosan és pontosan meg kell határoznia – állampolgárságra és lakóhelyre való tekintet nélkül – a személyes adatok védelmére, valamint az egyének alapvető jogaira és szabadságaira vonatkozó szükséges biztosítékokat és ellenőrzéseket.

               Különösen a következőket kell megemlíteni:

               (a)Egyértelműen és pontosan meg kell határozni a személyes adatoknak a megállapodás keretében történő, a felek általi kezelése céljait, amelyek a megállapodásban említett bűncselekmények és terrorizmus megelőzése és az ezek elleni küzdelem céljából az egyes esetekben szükséges mértéknél nem lehetnek szélesebb körűek.

               (b)A megállapodással összhangban az Europol által továbbított személyes adatokat méltányosan, jogszerű módon és kizárólag azon célokra kell feldolgozni, amelyekre azokat továbbították. A megállapodás lehetőséget biztosít az Europol számára, hogy az adattovábbításkor jelezze a hozzáférésre vagy használatra vonatkozó korlátozásokat, ideértve az adatok továbbítását, törlését vagy megsemmisítését is. A személyes adatoknak megfelelőnek és relevánsnak kell lenniük, és az e célból szükséges mértékre kell korlátozódniuk. Pontosnak és naprakésznek kell lenniük. A személyes adatokat legfeljebb a továbbítás céljának eléréséhez szükséges ideig lehet megőrizni.

               (c)Tilos a faji vagy etnikai hovatartozásra, a politikai véleményre, a vallási vagy világnézeti meggyőződésre, a szakszervezeti tagságra, a genetikai adatokra, valamint a személyek egészségére és szexuális életére vonatkozó adatok Europol általi továbbítása, kivéve, ha az – a megfelelő biztosítékok mellett – a megállapodásban említett bűncselekmények megelőzése vagy leküzdése érdekében az egyedi esetekben feltétlenül szükséges és arányos mértékű. A megállapodásnak konkrét biztosítékokat is tartalmaznia kell azon személyes adatok továbbítása tekintetében, amelyek a bűncselekmények áldozataira, a tanúkra vagy a bűncselekményekről információkat szolgáltatni képes egyéb személyekre, valamint a kiskorúakra vonatkoznak.

               (d)A megállapodás a betekintési jogra, valamint a helyesbítéshez és a törléshez való jogra vonatkozó szabályok megállapításával biztosítja azon személyek érvényesíthető jogait, akiknek a személyes adatait kezelik, ideértve azokat a különleges indokokat, amelyek lehetővé teszik a szükséges és arányos korlátozásokat. A megállapodás továbbá közigazgatási és bírósági jogorvoslathoz való érvényesíthető jogot biztosít minden olyan személy számára, akiknek az adatait a megállapodás értelmében kezelik, és garantálja a hatékony jogorvoslatot.

               (e)A megállapodás megállapítja a személyes adatok tárolására, felülvizsgálatára, helyesbítésére és törlésére, továbbá az adatnaplózás és dokumentálás céljából történő nyilvántartásra, valamint az egyének számára rendelkezésre bocsátandó információkra vonatkozó szabályokat. Emellett a személyes adatok automatizált feldolgozása tekintetében rendelkeznie kell a biztosítékokról.

               (f)A megállapodás meghatározza azon kritériumokat, amelyek alapján az adatok forrásának megbízhatóságát és pontosságát fel kell tüntetni.

               (g)A megállapodás magában foglalja a személyes adatok biztonságának a megfelelő technikai és szervezési intézkedések révén történő biztosítására vonatkozó kötelezettséget, ideértve, hogy kizárólag engedéllyel rendelkező személyek számára teszi lehetővé a személyes adatokhoz való hozzáférést. A megállapodás magában foglalja a megállapodás értelmében továbbított személyes adatokat érintő adatvédelmi incidens esetén az értesítési kötelezettséget is.

               (h)A Tunézia illetékes hatóságaitól származó információknak Tunézia más hatóságai felé történő továbbítása csak a megállapodás céljaira engedélyezhető, és azt a megfelelő feltételekhez és biztosítékokhoz kell kötni.

               (i)A Tunézia illetékes hatóságaitól valamely harmadik ország hatóságai részére történő adattovábbításra a h) ponttal megegyező feltételeket kell alkalmazni, azzal a kiegészítő feltétellel, hogy az ilyen adattovábbítás csak olyan harmadik országok számára engedélyezhető, amelyek tekintetében az Europol az (EU) 2016/794 rendelet 25. cikkének (1) bekezdése alapján jogosult a személyes adatok továbbítására.

               (j)A megállapodásnak biztosítania kell az adatvédelemért felelős egy vagy több független hatóság által megvalósított felügyelet rendszerét, amelyek hatékony vizsgálati és beavatkozási hatáskörrel rendelkeznek a személyes adatokat/kicserélt információkat felhasználó tunéziai hatóságok feletti felügyelet gyakorlására, valamint a bírósági eljárásokban való részvételre. A független hatóságok hatáskörrel rendelkeznek különösen a személyes adataik felhasználásával kapcsolatban az egyénektől érkező panaszok elbírálására. A személyes adatokat felhasználó hatóságok felelősek a személyes adatok védelmére vonatkozó – a megállapodás szerinti – szabályok betartásáért.

               (4)A megállapodás az értelmezése és alkalmazása tekintetében hatékony vitarendezési mechanizmust hoz létre annak biztosítására, hogy a felek betartsák a kölcsönösen elfogadott szabályokat.

               (5)A megállapodásnak a hatálybalépésre és érvényességre vonatkozó rendelkezést, valamint egy olyan rendelkezést kell tartalmaznia, amely szerint valamelyik fél megszüntetheti vagy felfüggesztheti a megállapodást.

               (6)A megállapodás szükség esetén a területi hatályára vonatkozó záradékot is tartalmazhat.

               (7)A megállapodás rendelkezéseket tartalmazhat a megállapodás nyomon követésére és időszakos értékelésére vonatkozóan.

               (8)A megállapodás angol, bolgár, cseh, dán, észt, finn, francia, görög, holland, horvát, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol, svéd, szlovák és szlovén nyelven egyaránt hiteles, és egy erre a célra beiktatott záradékot tartalmaz.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.3.19.
            COM(2018) 138 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a globális környezetvédelmi paktumról szóló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.AZ AJÁNLÁS HÁTTERE

               A nemzetközi környezetvédelmi jog koherenciájának kiegészítését és javítását, valamint a nemzetközi környezetvédelmi jog alapján fennálló kötelezettségek végrehajtásának megkönnyítését célzó új nemzetközi környezetvédelmi jogi eszköz kidolgozását egy jogi szakértőkből álló nemzetközi csoport kezdeményezte a francia kormány támogatásával. A „globális környezetvédelmi paktum” (a továbbiakban: paktum) szövegének tervezete a párizsi Sorbonne egyetemen került bemutatásra 2017. június 24-én. A Francia Köztársaság elnöke ez alkalomból ígéretet tett arra, hogy a paktum projektjét az Egyesült Nemzetek Közgyűlése elé terjeszti. A projektet 2017. szeptember 19-én, a Közgyűlés 72. ülésszakának miniszteri hetén nyújtották be az ENSZ-hez.

                  A paktum indítványozói a következő fő célokat határozták meg:

               ·Jogilag kötelező erejű szerződésbe foglalni a környezetvédelmi jog azon alapvető elveit, amelyek már szerepelnek az egyetemes politikai nyilatkozatokban, hogy azok a nemzeti bíróságok előtt végrehajthatók legyenek.

               ·Egyetemessé tenni azon jogilag kötelező érvényű egyezmények fő rendelkezéseit, amelyek nem egyetemesek.

               ·További új alapelveket kidolgozni az új kihívások ismeretében. A jogászok által összeállított szöveg például magában foglalja a csökkentés kizárására és a rezilienciára vonatkozó elvet, valamint a környezetről való gondoskodás kötelezettségét.

                  [Frissítendő az állásfoglalás hivatalos beterjesztését és/vagy elfogadását követően] A 2017. szeptember 19-i New York-i találkozót követően a Franciaország által vezetett ad hoc országcsoport eljárási határozatot készített a Közgyűlés általi elfogadás érdekében. Az állásfoglalás-tervezetet társtámogatás céljából 2017. december 20-án elektronikus úton elérhetővé tették [és hivatalosan 2018. [dátum beszúrandó]-án/-én került benyújtásra a Közgyűléshez]. Az indítványozók célja, hogy 2018 márciusában elfogadásra kerüljön az állásfoglalás, így a paktumról szóló hivatalos tárgyalások már 2018 tavaszán kezdetüket vehetik. A szóban forgó állásfoglalás révén – amely egyelőre nem hivatalos vita tárgyát képezi New Yorkban és hivatalosan még nem került benyújtásra – a Közgyűlés:

               ·határozna egy „globális környezetvédelmi paktum” elnevezésű nemzetközi eszköz kidolgozásáról, amelynek célja a nemzetközi környezetvédelmi jog koherenciájának kiegészítése és javítása, valamint a nemzetközi környezetvédelmi jog szerinti meglévő kötelezettségek végrehajtásának elősegítése;

               ·határozna egy New Yorkban ülésező nyitott kormányközi munkacsoport létrehozásáról (a kormányközi konferenciát megelőzően), amely 2018-tól lehetőleg 2020-ig New Yorkban tárgyalásokat folytatna a globális környezetvédelmi paktumról;

               ·felkérné a Közgyűlés elnökét, hogy jelöljön ki két közvetítőt, akik a munkacsoport konzultációit és tárgyalásait vezetik, és rendszeresen egyeztetnek és konzultálnak a tagállamokkal, a regionális csoportokkal és valamennyi érdekelt féllel;

               ·döntene arról, hogy a munkacsoport első ülésén meg kell vizsgálni a csoport tagjai közötti munkaszervezéssel kapcsolatos kérdéseket;

               ·felkérné a főtitkárt, hogy gondoskodjon az ENSZ környezetvédelmi programja (UNEP) által nyújtott támogatásról a Közgyűlés munkájának ellátásával, a titkársági szolgáltatásokkal, valamint az alapvető háttérinformációk és megfelelő dokumentumok biztosításával kapcsolatban;

               ·felkérné az UNEP-et, hogy nyújtson segítséget a több érdekelt féllel folytatott konzultációkhoz annak érdekében, hogy összegyűjthesse a globális környezetvédelmi paktum főbb elemeivel kapcsolatos inputokat;

               ·javasolná, hogy a nyitott kormányközi munkacsoport legkésőbb 2020-ig zárja le a munkáját.

                  A paktum indítványozói leszögezték, hogy a tárgyalási folyamat során a jogi szakértők által végzett munka nem tekinthető „nulladik változatnak”.

                  A nemzetközi környezetvédelmi kérdésekkel foglalkozó munkacsoport (WPIEI-Global) 2017 szeptemberében kezdődő ülésein a francia küldöttség tájékoztatta a szóban forgó kezdeményezésről az Európai Unió Tanácsát és az Európai Bizottságot.

               2.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

                   Tekintettel arra, hogy a kezdeményezésnek egyelőre csak az általános célkitűzései ismertek, a paktum meglévő jogi szakértői tervezete pedig nem rendelkezik hivatalos státusszal, a kezdeményezésről folytatott konzultáció ebben a fázisban korlátozott értékű lenne. 2018. február 15-én ütemterv került közzétételre, amely bemutatta az érdekelt feleknek e tanácsi határozatra vonatkozó ajánlás hátterét és célkitűzéseit. Az érdekelt feleknek az ütemterv közzétételétől számított 4 héten át volt lehetőségük visszajelzést adni. Azt követően, hogy a Közgyűlés hivatalosan is elindítja a folyamatot, megkezdődik az egyeztetés a polgárokkal és az érdekelt felekkel. Amint az új nemzetközi eszköz az ENSZ munkacsoportjának jóvoltából formát ölt, alkalmazásra kerül minden megfelelő konzultációs eszköz. Az érintett felek magukban foglalják a tagállamok közigazgatásának képviselőit, a nem kormányzati szervezeteket, az uniós polgárokat és a közvéleményt, valamint – a tárgyalási folyamat alakulásától függően – adott esetben további érdekelt feleket is.

                  A fenti okok miatt ugyanígy hatásvizsgálat sem készült, mivel a tárgyalások pontos tárgya és tartalma még meghatározásra vár. Az EU tárgyalásokon való részvételének célja a kialakítandó nemzetközi jogi eszköznek a vonatkozó európai uniós és egyéb nemzetközi joggal való lehető legnagyobb mértékű összehangolása.

               3.AZ AJÁNLÁS JOGI ELEMEI

                  Ezen ajánlás célja, hogy a Bizottság megszerezze a Tanács felhatalmazását arra, hogy az EU nevében tárgyalásokat folytasson a jövőbeni globális paktumról. A Tanács számára a tárgyalások megkezdésének engedélyezésére vonatkozó jogalap az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése.

               A paktum tárgya messzemenően az uniós politikák és hatáskörök körébe tartozna, különösen a környezetvédelem területén (192. cikk (1) bekezdés), és uniós jogkérdésként a tárgyalásokat nem is lehetne az EU részvétele nélkül lefolytatni.

               A nemzetközi jog és az uniós jog környezetvédelemre vonatkozó szabályainak összhangban kell lenniük, ezért az EUMSZ 216. cikkének (1) bekezdése értelmében fellépésre van szükség az uniós jog integritásának védelme érdekében.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a globális környezetvédelmi paktumról szóló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az Unió számos többoldalú környezetvédelmi megállapodás részes fele, és belső és külső politikái, valamint jogszabályai révén hozzájárul azok hatékony végrehajtásához.

               (2)Az Egyesült Nemzetek Szervezetének Közgyűlése [2018 márciusára tervezik – a pontos dátum beillesztendő] elfogadta a „Globális környezetvédelmi paktum kidolgozása a nemzetközi környezetvédelmi jog végrehajtásának megerősítése érdekében” című határozatot [a végleges cím leellenőrizendő, a hivatkozás beszúrandó], felállított egy nyitott [kormányközi] munkacsoportot a globális környezetvédelmi paktum (a továbbiakban: paktum) megtárgyalása érdekében, és úgy határozott, hogy a nyitott [kormányközi] munkacsoport 2018-tól ülésezik.

               (3)A Szerződés 191. cikke uniós hatásköröket határoz meg a környezetvédelem területén. Az uniós jog integritásának védelme, valamint annak biztosítása érdekében, hogy a nemzetközi jog és az uniós jog környezetvédelemre vonatkozó szabályai konzisztensek maradjanak, az Uniónak részt kell vennie a paktumról folytatott tárgyalásokon.

               (4)A Bizottságot ezért fel kell hatalmazni arra, hogy az Unió nevében tárgyalásokat kezdjen,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Unió nevében tárgyalásokat folytasson a globális környezetvédelmi paktumról.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalásokat a(z) [ különbizottság neve a Tanács által beszúrandó]-val/-vel konzultálva kell lefolytatni.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel,2018.3.19.
            COM(2018) 138 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA TANÁCS HATÁROZATA
            a globális környezetvédelmi paktumról szóló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               MELLÉKLET

               A Bizottság a globális környezetvédelmi paktumról (a továbbiakban: paktum) folyó tárgyalások keretében az alábbiak biztosítására törekszik:

               -
                     A paktum képviseljen jelentős hozzáadott értéket a meglévő nemzetközi környezetvédelmi jog szempontjából, és segítse elő annak végrehajtását;

               -
                     A paktum rendelkezései álljanak összhangban a vonatkozó uniós joggal és azon vonatkozó többoldalú megállapodásokkal, amelyeknek az Unió részes fele;

               -
                     A nyitott [kormányközi] munkacsoport munkamódszerei tegyék lehetővé az Unió számára, hogy részt vehessen a tanácskozásokon;

               -
                     A paktum tartalmazzon olyan megfelelő rendelkezéseket, amelyek lehetővé teszik az Unió számára, hogy a paktum szerződő felévé válhasson, és teljes mértékben részt vehessen a végrehajtására létrehozott mechanizmusokban.

               A Bizottság biztosítja, hogy a tárgyalásokra a(z) [a különbizottság neve a Tanács által beszúrandó]-val/-vel konzultálva kerüljön sor. A Bizottság rendszeresen jelentést tesz a Tanácsnak a tárgyalások eredményéről.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.3.21.
            COM(2018) 151 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a Marokkói Királysággal létrejött fenntartható halászati partnerségi megállapodás módosítására és az ahhoz csatolt jegyzőkönyv megkötésére irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               A Bizottság javaslata szerint tárgyalásokat kell folytatni az Európai Közösségek és a Marokkói Királyság közötti halászati partnerségi megállapodás módosításáról, valamint az említett megállapodás végrehajtására vonatkozó jegyzőkönyv megkötéséről azt a célt tartva szem előtt, hogy azok megfeleljenek az uniós flotta igényeinek, illetve összhangban legyenek a közös halászati politikáról szóló 1380/2013/EU rendelettel és a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló bizottsági közleményről szóló 2012. március 19-i tanácsi következtetésekkel.

               A Bizottság e javaslatot az Európai Unió Bíróságának a C-266/16 sz. (Western Sahara Campaign UK) ügyben hozott, 2018. február 27-i ítélete nyomán terjeszti elő, amely kimondja, hogy a Nyugat-Szaharával szomszédos vizek nem képezik részét a partnerségi megállapodásban hivatkozott halászati övezetnek.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

               Az Európai Unió és a Marokkói Királyság közötti jelenlegi halászati partnerségi megállapodás 2007. február 28-án lépett hatályba
                  1
               . A megállapodásban foglaltak végrehajtásáról két egymást követő jegyzőkönyv gondoskodott; ezek 2011. december 14-ig biztosítottak hozzáférést a nyílt vízi és a tengerfenéken élő fajokra halászó uniós hajók számára Marokkó halászati övezetéhez, amikor is a második végrehajtási jegyzőkönyv hatályát vesztette, miután a Parlament nem járult hozzá annak megkötéséhez. Az Európai Parlament megkérdőjelezte a javasolt aktus fenntarthatóságát, ár-érték arányát és nemzetközi jogszerűségét. Az Európai Parlament aggályait figyelembe vevő harmadik jegyzőkönyvet 2014-ben kötötték meg
                  2
               , és 2018. július 14-én veszti hatályát.

               A Marokkóval kötött halászati partnerségi megállapodás összesen 11 tagállam hajói számára biztosít halászati lehetőséget hat különböző halászati kategóriában, amely kategóriák kiterjednek a kis méretű nyílt vízi, a tengerfenéki és a nagy távolságra vándorló fajokra. A marokkói halászati övezet a „C” jelzetű, kis méretű nyílt vízi állomány
                  3
                – a mauritániai, szenegáli és bissau-guineai vizeket magában foglaló – elterjedési területének északi határa. Ezek a vizek mind a kétoldalú, fenntartható halászati partnerségi megállapodások hálózatának részét képezik.

               A fenntartható halászati partnerségi megállapodások nemzetközi szinten járulnak hozzá a közös halászati politika célkitűzéseinek előmozdításához, biztosítva, hogy az uniós vizeken kívül zajló uniós halászati tevékenységek is az uniós jog szerint alkalmazandó elveken és előírásokon alapuljanak. Emellett megszilárdítják az Európai Unió nemzetközi és regionális halászati szervezetekben – különösen az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottságban (ICCAT) – betöltött szerepét. Végezetül az elérhető legmegalapozottabb tudományos szakvéleményen alapulnak, és hozzájárulnak a nemzetközi intézkedéseknek való megfelelés javításához, ideértve a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelmet is.

               Különös figyelmet kell fordítani a fenntartható halászati gazdálkodás támogatása érdekében Marokkó számára nyújtott pénzügyi hozzájárulás kifizetésére és felhasználására, tekintettel az Európai Számvevőszék 11/2015. számú, a fenntartható halászati partnerségi megállapodásokról szóló különjelentésének ajánlásaira.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

               A Marokkói Királysággal kötött fenntartható halászati partnerségi megállapodás és a kapcsolódó jegyzőkönyv elfogadásáról szóló tárgyalások összhangban vannak az Unió szomszédos országokkal kapcsolatban folytatott külső tevékenységével, valamint a demokratikus alapelvek és az emberi jogok tiszteletben tartására irányuló uniós célkitűzésekkel.

               Az Európai Unió Bírósága által hozott, fent említett ítéletet követően ugyanakkor szükség van a megállapodás földrajzi hatályának pontosítására.

               Az uniós álláspont szerint bizonyos feltételek teljesülése esetén a Marokkóval kötött kétoldalú megállapodások kiterjeszthetők Nyugat-Szaharára.  Ugyanakkor magától értetődő, hogy minden megállapodás ideiglenesnek minősül mindaddig, amíg a konfliktusra az Egyesült Nemzetek Szervezetének keretében nem születik megoldás, és amíg a vonatkozó ENSZ BT-határozatok függőben vannak.

               A teljes tárgyalási folyamatot a Bizottság valamennyi érintett szolgálatával és az Európai Külügyi Szolgálattal egyeztetve, valamint az illetékes uniós küldöttség támogatásával kell lefolytatni.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               A határozat jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződésnek (EUMSZ) az Unió külső tevékenységéről szóló ötödik része nemzetközi megállapodásokról szóló V. címének 218. cikke, amely meghatározza az Unió és a harmadik országok közötti megállapodások megtárgyalására és megkötésére vonatkozó eljárást.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

               Tárgytalan, kizárólagos hatáskör.

               •Arányosság

               A határozat arányos az elérni kívánt célkitűzéssel.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

               A jogi aktus típusát az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése írja elő.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

               A Bizottság 2017-ben utólagos/előzetes értékelést végzett a Marokkói Királysággal kötött halászati jegyzőkönyv megújításának lehetőségéről. Az értékelés következtetéseit külön bizottsági szolgálati munkadokumentum
                  4
                tartalmazza.

               Az értékelő jelentés megállapította, hogy az uniós flottáknak alapos érdeke fűződik a Marokkó területén folytatott halászat fenntartásához. A jegyzőkönyv megújítása növeli a nyomon követés, az ellenőrzés és a felügyelet hatékonyságát, továbbá hozzájárul a térségben folytatott jobb halászati gazdálkodáshoz. Az értékelés alátámasztja, hogy a jegyzőkönyv megújítása Marokkó számára is előnyös, a jegyzőkönyv keretében fizetett, a Marokkó halászati ágazatának fejlesztését célzó „Halieutis” stratégiához való hozzájárulásnak tekinthető pénzügyi hozzájárulás nagyságrendje miatt. Marokkó jelezte, hogy készen áll tárgyalásokat kezdeni az EU-val a jegyzőkönyv megújításának lehetőségéről.

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

               Az értékelés részeként konzultációra került sor az érdekelt felekkel, köztük az ágazati képviselőkkel és a társadalmi szervezetekkel, elsősorban a távolsági flottával foglalkozó tanácsadó testület keretében.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

               Tárgytalan.

               •Hatásvizsgálat

               Tárgytalan.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

               Tárgytalan.

               •Alapjogok

               A tárgyalások megkezdésére felhatalmazó határozat mellékletében előterjesztett tárgyalási irányelvek szerint a jegyzőkönyvbe be kell illeszteni egy, az emberi jogokra és a demokratikus alapelvekre vonatkozó záradékot, amelynek megsértése a megállapodás és a jegyzőkönyv felfüggesztését eredményezheti.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               Az új jegyzőkönyvvel kapcsolatos költségvetési vonzatok a Marokkói Királyság számára fizetendő pénzügyi hozzájárulást is magukban foglalnak. A vonatkozó költségvetési előirányzatokat kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatok formájában minden évben bele kell foglalni a fenntartható halászati partnerségi megállapodásokra vonatkozó költségvetési sorba (11 03 01), és azoknak összhangban kell lenniük a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret pénzügyi programozásával. A kötelezettségvállalásokra és kifizetésekre vonatkozó éves összegeket az éves költségvetési eljárás során határozzák meg, beleértve az év elején hatályba nem lépett jegyzőkönyvekre vonatkozó tartalékalapot
                  5
               .

               A tárgyalások várhatóan a jelenlegi jegyzőkönyv lejárta előtt, azaz 2018. július 14-ig befejeződnek.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

               A tárgyalások várhatóan 2018 első negyedévében kezdődnek meg.

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

               A Bizottság a következőket ajánlja:

               – a Tanács hatalmazza fel a Bizottságot a Marokkói Királysággal kötött halászati partnerségi megállapodás módosítására, valamint az ahhoz csatolt jegyzőkönyv megkötésére irányuló tárgyalások megkezdésére és lefolytatására;

               – az ügyben a Bizottságot jelölje ki az Unió főtárgyalójának;

               – a Bizottság a tárgyalásokat az Európai Unió működéséről szóló szerződésben foglaltak szerint a különbizottsággal egyeztetve folytassa le;

               – a Tanács hagyja jóvá az ezen ajánláshoz mellékelt tárgyalási irányelveket.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a Marokkói Királysággal létrejött fenntartható halászati partnerségi megállapodás módosítására és az ahhoz csatolt jegyzőkönyv megkötésére irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel a Bizottság ajánlására,

               mivel indokolt tárgyalásokat kezdeni a Marokkói Királysággal az Európai Közösségek és a Marokkói Királyság közötti halászati partnerségi megállapodás
                  6
                módosításáról, valamint az említett megállapodás végrehajtását biztosító jegyzőkönyv megkötéséről,

               mivel fontos, hogy a halászati ágazatban az évek során az Európai Unió és a Marokkói Királyság között kifejlődött partnerség ne szakadjon meg, és ugyanakkor biztosítva legyenek a megfelelő garanciák az emberi jogok védelme és az érintett területek fenntartható fejlesztése tekintetében,

               mivel az Európai Unió támogatja az Egyesült Nemzetek Szervezetének arra irányuló erőfeszítéseit, hogy olyan, a felek által kölcsönösen elfogadható politikai megoldást találjon, amely biztosítja Nyugat-Szahara népességének önrendelkezését, az ENSZ Alapokmányában foglalt elvekkel és célokkal összhangban,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               (1)A Tanács felhatalmazza a Bizottságot, hogy tárgyalásokat kezdjen a Marokkói Királysággal az Európai Közösségek és a Marokkói Királyság közötti halászati partnerségi megállapodás módosításáról, valamint az említett megállapodás végrehajtását biztosító jegyzőkönyv megkötéséről.

               (2)A Tanács a Bizottságot jelöli ki a tárgyaló küldöttség vezetőjének, amelyben részt vesz az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője is.

                2. cikk

               A tárgyalásokat a külső halászati politikával foglalkozó tanácsi munkacsoporttal konzultálva és a Tanács e határozat függelékében foglalt tárgyalási irányelveinek megfelelően kell lefolytatni.

               3. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 78., 2007.3.17., 31. o.

                     (2)

                        HL L 349., 2013.12.21., 1. o.

                     (3)

                        A bevett tudományos osztályozási rendszernek megfelelően.

                     (4)

                        Evaluation rétrospective et prospective du Protocole à l'accord de partenariat dans le domaine de la pêche durable entre l'Union européenne et le Royaume du Maroc (Az Európai Unió és a Marokkói Királyság között a fenntartható halászat területén létrejött partnerségi megállapodáshoz fűzött jegyzőkönyv utólagos és előzetes értékelése). Zárójelentés, 2017. szeptember (F & S, Poseidon and Megapesca).

                     (5)

                        40. cím (40 02 41 tartaléksor), a többéves pénzügyi keretről szóló intézményközi megállapodással összhangban (2013/C 373/01).

                     (6)

                        HL L 141., 2006.5.29., 4. o.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel,2018.3.21.
            COM(2018) 151 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA Tanács határozata
            a Marokkói Királysággal létrejött fenntartható halászati partnerségi megállapodás módosítására és az ahhoz csatolt jegyzőkönyv megkötésére irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról

               MELLÉKLET

               Tárgyalási irányelvek

               A tárgyalások célja az Európai Közösségek és a Marokkói Királyság közötti halászati partnerségi megállapodás módosítása és a megállapodáshoz csatolt jegyzőkönyv megkötése, a közös halászati politikáról szóló 1380/2013/EU rendelettel és a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló 2011. július 13-i bizottsági közleményről szóló, 2012. március 19-i tanácsi következtetésekkel összhangban.

               Annak érdekében, hogy az új jegyzőkönyv elősegítse a fenntartható és felelősségteljes halászatot, hozzájáruljon a nemzetközi jog szigorú betartásához és egyúttal kölcsönös előnyöket nyújtson az EU és Marokkó számára, a Bizottság a tárgyalások során a következő célokat tartja szem előtt:

               ·a jelen megállapodás és jegyzőkönyvének hatálya alá tartozó vizekhez, valamint a nyugat-szaharai, önrendelkezéssel nem rendelkező területtel határos vizekhez való hozzáférés, valamint a szükséges engedélyek biztosítása az uniós flotta számára a kis méretű nyílt vízi fajok, valamint a tengerfenéki és a nagy távolságra vándorló fajok halászatában részt vevő hajói számára, és ezen keresztül egyebek mellett az Unió gazdasági szereplőinek rendelkezésére álló fenntartható halászati partnerségi megállapodások hálózatának erősítése;

               ·az Egyesült Nemzetek Szervezete által a Nyugat-Szahara népességének önrendelkezését biztosító megoldás érdekében, az ENSZ Alapokmányával összhangban kifejtett erőfeszítések támogatása;

               ·a rendelkezésre álló legmegalapozottabb tudományos szakvélemények és az illetékes regionális halászati gazdálkodási szervezetek által elfogadott vonatkozó gazdálkodási tervek figyelembevétele a halászati tevékenységek környezeti fenntarthatóságának biztosítása, valamint az óceánpolitikai irányítás nemzetközi szinten történő támogatása céljából. A halászati tevékenységeknek kizárólag a rendelkezésre álló erőforrásokra kell irányulniuk, szem előtt tartva a helyi flotta halászati kapacitását, valamint külön figyelmet fordítva az érintett állományok kizárólagos gazdasági övezeteken való túlnyúlására, és nagy távolságra vándorló természetére;

               ·annak elérése, hogy az EU a halászati többleterőforrásokból megfelelő és az uniós flotta érdekeivel maradéktalanul összhangban álló mértékben részesüljön, amennyiben azok kiaknázásában más külföldi flották is érdekeltek, valamint hogy ugyanazon műszaki feltételek kerüljenek alkalmazásra minden külföldi flotta esetében;

               ·annak biztosítása, hogy a halászati erőforrásokhoz való hozzáférés az uniós flottának az adott térségben folytatott tevékenységén alapuljon, figyelembe véve a rendelkezésre álló legfrissebb és legjobb tudományos értékeléseket;

               ·az ágazati politika megerősítésére irányuló párbeszéd kialakítása a felelősségteljes halászati politika végrehajtásának előmozdítása érdekében, összhangban az ország fejlesztési céljaival, különösen azokkal, amelyek a halászati tevékenység irányítására, a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelemre, a halászati tevékenységek megfigyelésére, ellenőrzésére és felügyeletére, valamint a tudományos tanácsadásra vonatkoznak, továbbá a munkahelyteremtés előmozdítása, amely többek között segítséget nyújt a kivándorlás fő kiváltó okainak kezelésében;

               ·az emberi jogok és a demokratikus alapelvek megsértésének következményeire vonatkozó rendelkezés beillesztése a jegyzőkönyvbe;

               ·egy olyan rendelkezés beillesztése a jegyzőkönyvbe, amely kedvezményes hozzáférést biztosít az uniós flottának a többleterőforrásokhoz, és előírja, hogy minden külföldi flottára ugyanazok a műszaki feltételek alkalmazandók;

               ·megfelelő mechanizmusok beillesztése a jegyzőkönyvbe annak érdekében, hogy a Bizottság kellő mennyiségű információval rendelkezzen a megállapodás és a jegyzőkönyv keretében elosztandó társadalmi-gazdasági hasznok földrajzi és társadalmi eloszlásáról és abba kellő beleszólása legyen annak érdekében, hogy észszerűen biztosíthassa, hogy mindkét okmány előnyös legyen az érintett népesség számára;

               ·egy olyan felülvizsgálatra vonatkozó rendelkezés beillesztése a jegyzőkönyvbe, amely lehetővé teszi a Nyugat-Szahara népességének önrendelkezését biztosító, az ENSZ Alapokmányával összhangban álló és valamennyi fél számára kölcsönösen elfogadható politikai megoldás figyelembevételét.

               Továbbá:

               ·a Bizottság az aláírás időpontjában értékeli a fenntartható halászati partnerségi megállapodás, valamint jegyzőkönyvének lehetséges hatásait a fenntartható fejlődésre, különös tekintettel az érintett népesség számára biztosított előnyökre, valamint az érintett területek természeti erőforrásainak kiaknázására;

               ·a Bizottság biztosítja, hogy az aláírásra és a megkötésre irányuló javaslat beterjesztéséig a megállapodás által érintett népesség is megfelelően részt vehessen annak kidolgozásában;

               ·a halászati tevékenységek folyamatossága érdekében az új jegyzőkönyvnek tartalmaznia kell egy, a jegyzőkönyv ideiglenes alkalmazását előíró rendelkezést.

               A jegyzőkönyvnek meg kell határoznia különösen:

               ·az uniós hajók számára biztosítandó halászati lehetőségeket kategóriánkénti bontásban;

               ·a pénzügyi hozzájárulást és annak fizetési feltételeit; valamint

               ·az ágazati támogatás hatékony végrehajtásához és rendszeres nyomon követéséhez kapcsolódó mechanizmusokat.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 403 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            a Cseh Köztársaság 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi a Cseh Köztársaság 2018. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               a Cseh Köztársaság 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi a Cseh Köztársaság 2018. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben a Cseh Köztársaságot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)A Cseh Köztársaságra vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  4
                2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években elfogadott ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán a Cseh Köztársaság által elért eredményeket.

               (3)A Cseh Köztársaság 2018. április 30-án benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  5
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  6
               .

               (5)A Cseh Köztársaság jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2018. évi konvergenciaprogramjában a kormány államháztartási többletet tervez a 2018 és 2021 közötti időszakra. A középtávú költségvetési cél – a GDP 1,0 %-ának megfelelő strukturális hiány – a programidőszak egésze során biztonsággal teljesül. A 2018. évi konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság 2021-ra várhatóan fokozatosan 29,9 %-ra mérséklődik. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Az állami beruházások várható élénkülését és a közszféra béreinek további növekedését figyelembe véve a költségvetési célok elérésének kockázatai nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2018-ban várhatóan a GDP 0,9 %-ára, 2019-ben pedig a GDP 0,2 %-ára csökken, és így továbbra is meghaladja a középtávú költségvetési célt. Összességében a Tanács véleménye szerint a Cseh Köztársaság 2018-ban és 2019-ben várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (6)Hosszú távon a költségvetés fenntarthatóságával kapcsolatban továbbra is közepes kockázatok állnak fenn a Cseh Köztársaság esetében. Miközben az elöregedés költségei kihívást jelentenek az egészségügyi ellátás és a tartós ápolás-gondozás rendszere számára is, különös figyelmet igényelnek a nyugdíjrendszer változásai. Az elöregedéssel kapcsolatos kiadások aktualizált előrejelzései az idősödésről szóló 2015. évi jelentésben jelzettnél nagyobb növekedést mutatnak. A nyugdíjkiadások a 2016. évi 8,2 %-ról 2070-re várhatóan a GDP 10,9 %-ára emelkednek. A nyugdíjkiadások várhatóan magasabb növekedése főként a nyugdíjkorhatár felső határának 65 évre történő korlátozását tükrözi. A törvényes nyugdíjkorhatárt nem igazítják automatikusan ki a várható élettartamnak megfelelően; ehelyett a felső határt 2019-től a kormány ötévente felülvizsgálja. Mivel a felső határ kiigazítása a kormány mérlegelési jogkörébe tartozik, a jelenlegi nyugdíjkiadási előrejelzések nem veszik figyelembe a nyugdíjkorhatár esetleges módosításait. Ezen túlmenően a nyugdíjindexálás nagyvonalúbb lett: a reálbérek 50 %-át veszi alapul, a korábbi 33 %-hoz képest. E változások 2070-ig a GDP 2 százalékpontjával növelik a kiadásokat. A jelenleg tárgyalt további változások – például az alapnyugdíj összegének és az idősebb nyugdíjasok nyugdíjának emelése – szintén ronthatják a fenntarthatósági mutatókat. Az egészségügyi ellátásra fordított állami kiadások hosszú távon az előrejelzések szerint a GDP 1,1 százalékpontjával emelkednek, ami meghaladja az Európai Unió becsült átlagos 0,9 százalékpontos növekedését. Ebben az összefüggésben vannak arra utaló jelek, hogy a járóbeteg-ellátás és a fekvőbeteg-ellátás terén nem hatékony az erőforrások felhasználása.

               (7)A felelősségteljes költségvetési gazdálkodásra vonatkozó, 2017 eleje óta hatályos új törvény jelentősen megerősítette a cseh költségvetés keretrendszerét, és létrehozta a független költségvetési tanácsot. A független ellenőrzésekről szóló törvénytervezet esetében, amelynek elfogadásával a Cseh Köztársaság teljesítené a 2011/85/EU tanácsi irányelv még hiányzó átültetését, jelenleg a szolgálatközi véleményezési eljárás zajlik.

               (8)A Cseh Nemzeti Bank ajánlást tehet a makroprudenciális jelzálog-hitelezési limitek korlátozására, de korlátozott szankcionálási jogkörrel rendelkezik, mivel nem rendelkezik hivatalos felhatalmazással azok érvényesítésére. Míg a cseh bankok bizonyos aggregált szinteknek megfelelnek, nem tartották be teljes mértékben a Cseh Nemzeti Bank 2016. évi iránymutatásait. A kötelező erejű jogszabályi korlátok valószínűleg növelnék a megfelelés szintjét a bankok körében, biztosítanák a pénzügyi stabilitást, és csökkentenék a hitelfelvevők kockázatait. A Parlament 2018-ban várhatóan megvitatja a Cseh Nemzeti Bankról szóló törvényt módosító jogalkotási javaslatot.

               (9)A Cseh Köztársaság továbbra is kihívásokkal néz szembe a közbeszerzés átláthatóságának és hatékonyságának javítása, valamint a korrupció megelőzése terén. Bár a közbeszerzési keret javítása érdekében történtek bizonyos lépések, a verseny szintje továbbra is aggodalomra ad okot, mivel az összes közbeszerzési pályázat közel fele esetében egyetlen ajánlattevős eljárásra kerül sor. Ugyanakkor az elektronikus eljárások kötelező alkalmazásának törvénybe foglalása növelheti az átláthatóságot és a hatékonyságot. A cseh hatóságok továbbfejlesztették a cseh piacot a magánplatformok mellett kiszolgáló állami tulajdonú e-közbeszerzési alkalmazást, az ún. „Nemzeti elektronikus eszköz”-t, amelynek működése ezáltal várhatóan felhasználóbarátabbá és megbízhatóbbá válik. Továbbra is jelentős tartalékok vannak az adminisztratív akadályok megszüntetésében, valamint az összevont és stratégiai közbeszerzés lehetőségeinek kiaknázásában, melyek által jobb ár-érték arány érhető el. Mind a központi, mind a helyi hatóságok célzott kezdeményezéseket indítottak a közbeszerzési eljárásokban részt vevő személyzet képzése érdekében. Mindazonáltal a közös közbeszerzési intézkedések kialakítása és a kellő szakértelem biztosítása továbbra is komoly kihívást jelent bizonyos területeken. Emellett a korrupció és a vesztegetési ügyek mind a vállalkozások, mind a nyilvánosság körében aggodalomra adnak okot. Noha a korrupcióellenes stratégia számos jelentős reformját elfogadták, egyes területek továbbra is az intézkedések hatókörén kívül maradtak.

               (10)Míg az e-kormányzat teljesítménye továbbra is az európai uniós átlag alatt marad, a szóban forgó szolgáltatások hozzáférhetőségének és rendelkezésre állásának biztosítása érdekében jogalkotási intézkedéseket fogadtak el. Egyes nagyszabású kezdeményezéseket várhatóan 2018-ban vezetnek be, de sikerük attól függ, hogy a hatóságok mennyire képesek ezeket ismertté tenni, és felhasználóbarát megoldásokat kínálni.

               (11)A beruházásokat egyes adminisztratív és szabályozási terhek hátráltatják. Ezek főként az építési engedélyekkel és az adózás bonyolultságával kapcsolatosak. Elismerést érdemel ugyanakkor, hogy a hatóságok elfogadták az építési törvény módosítását, amely egyszerűsíti az építési engedélyezési eljárást azáltal, hogy az övezeti besorolásra vonatkozó határozat vagy a közös övezeti besorolási és építési engedély tartalmazza a környezeti hatásvizsgálatot. Ugyanakkor továbbra sem egyértelmű, hogy ez a nagy infrastrukturális projektek esetében is egyszerűsítené-e az eljárásokat, mivel a közös engedélyezés számos egyéb engedélyt nem foglal magában. A közlekedési infrastruktúra építését szabályozó törvény módosítását jelenleg tárgyalja a Parlament. Jóllehet az adóbehajtás javítása érdekében történek változások az adórendszerben, az adószabályozás és az adókulcsok kérdése kiemeltebb helyre került az üzleti tevékenység szempontjából problémás területek listáján. Az új kormány jelezte, hogy az átláthatóság növelése és az adórendszer egyszerűsítése érdekében változtatások várhatók, ideértve a jövedelemadó-jogszabályok korszerűsítésére irányuló, folyamatban lévő tevékenységeket is. A megfelelési költségek kismértékben emelkedtek, és továbbra is az uniós átlag felett vannak. Bár a héa-ellenőrzési nyilatkozat további adóbevételeket eredményezett, növelte az adókövetelményeknek való megfeleléshez szükséges időt. Annak ellenére, hogy jelentősen csökkent az adójogszabályoknak való megfeleléshez szükséges idő, ez még mindig az egyik legmagasabb az Európai Unióban. Emellett az újonnan bevezetett kedvezményes hozzáadottértékadó-kulcsok növelhetik a héarendszer összetettségét, különösen a kis- és középvállalkozások tekintetében.

               (12)Míg a cseh gazdaság a tudásintenzív tevékenységek felé mozdul el, számos szűk keresztmetszet akadályozza egy jól teljesítő kutatási és innovációs rendszer kialakítását. A magánszféra kutatás-fejlesztési beruházásainak növekedése elsősorban a közvetlen külföldi befektetéseknek köszönhető. A hazai vállalkozások K+F kiadásai az elmúlt két évben csökkentek. A jelentős állami K+F beruházások ellenére a Cseh Köztársaság az állami finanszírozású tudományos bázis minősége tekintetében alulteljesít. Szakpolitikai intézkedéseket fogadtak el az egyetemek és a vállalkozások közötti kapcsolatok kiépítése és az állami finanszírozású tudományos szféra teljesítményének javítása érdekében, de az eddigi eredmények csekélyek, és a reformokat még nem hajtották végre teljes mértékben. Emellett a kutatási és innovációs rendszer irányítása továbbra is széttagolt.

               (13)Tekintettel a cseh munkaerőpiac szűk keresztmetszeteire a minőségi inkluzív oktatás és képzés elsődleges fontosságú. Az oktatási teljesítményt továbbra is erősen befolyásolja a diákok társadalmi-gazdasági háttere. A befogadó oktatási intézkedéseket végrehajtása még nem történt meg teljes mértékben, különösen a roma gyermekek esetében nem. A képzett tanárok hiánya – a demográfiai előrejelzésekre is tekintettel – azt jelzi, hogy a jövőben nagyobb kihívást jelenthet az oktatók felvétele és megtartása. A Parlament nem fogadta el a tanárok számára tervezett új szakmai életpályamodellt, amely összekapcsolta volna a folyamatos szakmai továbbképzést, az előmenetelt és fizetéseket. A tanárok fizetése továbbra is alacsonyabb, mint a felsőfokú végzettséggel rendelkező más munkavállalóké, bár a következő években további pedagógusi béremelések várhatók. A tanári szakma ezért továbbra is viszonylag kevéssé vonzó a tehetséges fiatalok számára. Az oktatás inkluzívabbá tételére irányuló – 2016-ban az Európai Szociális Alap támogatásával bevezetett – reform sikere végül a megfelelő és fenntartható nemzeti finanszírozás rendelkezésre állásától, a tanárok és tanárasszisztensek képzésétől, valamint az inkluzív oktatás előnyeivel kapcsolatos tudatosság növelésétől függ.

               (14)A Cseh Köztársaságban a munkaerőpiac jó teljesítményt nyújt. A foglalkoztatás az elmúlt hat évben folyamatosan nőtt, a munkanélküliség pedig jelentősen csökkent. A nők, az alacsony képzettségűek és a fogyatékkal élők foglalkoztatásában rejlő lehetőségek mindazonáltal továbbra is kihasználatlanok. A munkaerőhiány miatt nagyobb szükség van munkaerőpiaci részvételük növelésére. A szülői szabadságot rugalmasabbá tevő közelmúltbeli intézkedések és a gyermekgondozási létesítmények számának emelkedése ellenére a nemek közötti foglalkoztatási és bérszakadék továbbra is jelentős. A nők foglalkoztatási rátája messze elmarad a férfiakétól. Az anyaság még mindig jelentős hatást gyakorol a munkaerőpiaci részvételre, ami a megfizethető gyermekgondozási szolgáltatások szűkösségével, a hosszú szülői szabadsággal, a rugalmas munkafeltételek szűk körű alkalmazásával és a hosszú távú ellátást biztosító létesítmények hiányával is összefügg. 2016-ban a háromévesnél fiatalabb gyermekek mindössze 4,7 %-a járt bölcsődébe. Bár a népesség kis hányadát teszik ki, az alacsony képzettségűek foglalkoztatási rátája jóval elmarad a közepesen és magasan képzettek foglalkoztatási rátájától. A fogyatékkal élők foglalkoztatási rátája az európai uniós átlag alatt van, annak ellenére, hogy a munkanélküliség még soha nem volt ilyen alacsony, és jellemző a munkaerőhiány, ami elősegíthetné a fogyatékkal élők jelentette potenciál kihasználását. A korlátozott kapacitások miatt az állami foglalkoztatási szolgálatok jelenleg nem tudnak személyre szabott, folyamatos támogatást nyújtani az álláskeresők számára. Az állami foglalkoztatási szolgálat bevonási és aktiválási kapacitásainak növelése hatékony és jól irányzott aktív munkaerőpiaci intézkedésekkel és személyre szabott szolgáltatásokkal kiegészülve hozzájárulna e csoportok részvételének növeléséhez. A munkaerőpiaci hozzáférés a digitális készségekre is kiterjedő továbbképzési kezdeményezések révén is javítható lenne.

               (15)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte a Cseh Köztársaság gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi konvergenciaprogramot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években a Cseh Köztársaságnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak a Cseh Köztársaság fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (16)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi konvergenciaprogramot, és azt a véleményt fogalmazta meg, hogy a Cseh Köztársaság várhatóan megfelel majd a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek,

               AJÁNLJA, hogy a Cseh Köztársaság 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Javítsa az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát, különösen a nyugdíjrendszer fenntarthatóságának javítása által. Kezelje a közbeszerzési gyakorlatok hiányosságait, különösen a minőségalapú verseny lehetővé tételével és korrupcióellenes intézkedések végrehajtásával.

               2.Csökkentse a beruházásokkal kapcsolatos adminisztratív terheket, többek között az infrastrukturális beruházások engedélyezésének felgyorsítása révén. Szüntesse meg a kutatást, fejlesztést és innovációt akadályozó szűk keresztmetszeteket, különösen a hazai vállalkozások innovációs kapacitásának növelése révén. Erősítse meg az oktatási rendszer minőségi, inkluzív oktatás biztosítását lehetővé tevő kapacitásait, többek között a tanári szakma presztízsének növelése révén. Mozdítsa elő a nők, az alacsony képzettségűek és a fogyatékkal élők foglalkoztatást, többek között az aktív munkaerőpiaci intézkedések hatékonyságának javításával.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        COM(2018) 403 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 202 final.

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.