title: A Bizottság ajánlása ( 2011. október 27. ) a Mikrobiális kihívás – Az emberi egészséget fenyegető veszély elnevezésű közös kutatási programozási kezdeményezésről

text:
               28.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/1

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2011. október 27.)
   a „Mikrobiális kihívás – Az emberi egészséget fenyegető veszély” elnevezésű közös kutatási programozási kezdeményezésről
   2011/C 315/01
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 181. és 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az antimikrobiális készítményekkel szembeni rezisztenciából eredő mikrobiális probléma az egyik legnagyobb veszély, amely az emberi egészséget fenyegeti a 21. században (1). Az Unióban évről évre meghaladja a 25 ezret azon betegek száma, akik többféle antibiotikummal szemben is ellenálló, ún. multirezisztens baktériumok okozta fertőzésekben halnak meg (2). Néhány európai országban az egyes antibiotikumokkal szembeni rezisztencia aránya 40-50 %-ra nőtt (3), miközben a több antibiotikummal szembeni rezisztencia mindenütt egyre nagyobb problémát jelent.

               (2)

               Az ellenálló baktériumok okozta fertőző betegségek nem csak az egészségügyi ellátás költségeit növelik meg, de az áttételes költségeket is, tekintettel a betegszabadság és a korai elhalálozás okozta teljesítménykiesésre. Az egészségügyi ellátás plusz költségei és a teljesítménykiesésből fakadó veszteségek összesen évi 1,5 milliárd EUR-nyi közvetlen többletterhet jelentenek a társadalomnak (4); az európai országokra háruló közvetett költségek ennek többszörösére rúghatnak (5).

               (3)

               A gyógyszerekkel szembeni rezisztencia problémája természetes és elkerülhetetlen következménye a fertőző betegségek antimikrobiális szerekkel való kezelésének. A problémát azonban tovább súlyosbítja az antimikrobiális szerek válogatás nélküli alkalmazása és az antibiotikumoknak ellenálló baktériumok elterjedése a környezetben. Az emberi populációra jellemző dinamika, ideértve az utazást és az élelmiszerek világszintű forgalmazását, jelentősen hozzájárul a rezisztens fertőző baktériumok gyors terjedéséhez (6). Ezenkívül az állattenyésztésben alkalmazott antibiotikumok túlzott használata növeli annak kockázatát, hogy a rezisztens mikroorganizmusok az élelmiszer-fogyasztás révén bekerülnek az emberi szervezetbe (7). Ezzel egyidejűleg az új antimikrobiális hatóanyagok fejlesztésében drámai visszaesés mutatkozik.

               (4)

               A probléma átfogó megoldásához a társadalom számos szegmensében kell intézkedéseket hozni: a politikában, az egészségügyben, az oktatásban, az iparban, a környezetvédelemben, a mezőgazdaságban, az állatorvoslásban, a kutatásban és még sok más területen.

               (5)

               A határokon átnyúló együttműködés megkerülhetetlen, mivel a mikroorganizmusok antibiotikumokkal szembeni ellenálló képességének fokozódása nem korlátozódik egyes országokra, hanem világszerte valós fenyegetést jelent a közegészségre. A veszéllyel való hatékony szembenézés terhének közös vállalása valamennyi érintett ország hasznára válik majd, és lehetővé teszi, hogy a jövőben eredményesebben kezeljük a fertőző betegségeket és tartsuk kordában terjedésüket.

               (6)

               Noha Európa-szerte kiváló színvonalú tudományos kutatás folyik, az európai antimikrobiális rezisztenciakutatás meglehetősen bonyolult és töredezett képet mutat. Számos nemzeti és európai szintű kutatási hálózat és szervezet elszigetelten dolgozza ki antimikrobiális rezisztenciakutatási menetrendjét, ami átfedésekhez, egymással versengő kutatási tevékenységekhez és a kritikus tömeg hiányához vezet.

               (7)

               Az antimikrobiális rezisztenciáról szóló, 2009. november 18-i bizottsági szolgálati munkadokumentum (8) összefoglalta a szóban forgó területen indított uniós kezdeményezéseket. A dokumentumban több intézkedési javaslat szerepelt, amelyeket végre is hajtottak; közéjük tartozott az antimikrobiális rezisztencia és szerhasználat hatékonyabb nyomon követése, valamint néhány kockázatkezelési intézkedés.

               (8)

               2009. december 1-jei ülésén (9) az Európai Unió Tanácsa arra hívta fel a tagállamokat és a Bizottságot, hogy a hatékony antibakteriális szerekre irányuló innovatív ösztönző intézkedések tekintetében „támogassák a kutatási infrastruktúrák megosztását, a kutatók toborzását, a globális kutatási együttműködés ösztönzését és támogatását, a kutatási eredmények és az ismeretek információcsere révén történő terjesztésének fokozását, valamint a már meglévő és új pénzügyi eszközök mérlegelését”.

               (9)

               2010. május 26-i ülésén (10) a Versenyképességi Tanács egy sor lehetséges közös programozási kezdeményezést – köztük a „Mikrobiális kihívás – Az emberi egészséget fenyegető veszély” elnevezésű kezdeményezést – olyan területként határozott meg, ahol indoklása szerint a közös kutatási programozás a jelenlegi széttagolt tagállami erőfeszítésekhez képest számottevő hozzáadott értéket biztosítana. Ezért következtetéseket fogadott el, amelyekben megállapította, hogy e tárgyban közös programozási kezdeményezést kell indítani, és felkérte a Bizottságot arra, hogy vegyen részt a kezdeményezés előkészítésében.

               (10)

               A tagállamok a szóban forgó közös programozási kezdeményezésben való részvételre irányuló szándékukat az elkötelezettségüket alátámasztó hivatalos levélben erősítették meg.

               (11)

               Az antimikrobiális rezisztencia területét érintő közös kutatási programozási kezdeményezés – a javasolt „Mikrobiális kihívás – Az emberi egészséget fenyegető veszély” elnevezésű kezdeményezés formájában – hozzá fog járulni a tagállami kutatási erőfeszítések szétaprózottságának felszámolásához, és elő fogja segíteni a készségek, az ismeretek és az erőforrások mozgósítását, előmozdítva és megerősítve ezzel Európa vezető szerepét és versenyképességét a szóban forgó kutatási területen. Ezenkívül azáltal, hogy egy komoly társadalmi problémát kezel, kiegészíti az Európa 2020 stratégiát (11) és az Innovatív Unió kiemelt kezdeményezést (12).

               (12)

               Ezen ajánlás céljainak elérése érdekében a tagállamoknak biztosítaniuk kell az együttműködést és a szinergiát az idevágó fontosabb kezdeményezésekkel, például az innovatív gyógyszerek kutatására irányuló kezdeményezéssel, a keretprogram által támogatott kutatásokkal, fejlesztésekkel és innovációval, többek között az egészségügy, az élelmiszeripar, a mezőgazdaság és a környezetvédelem területén (szükség esetén információtechnológiai támogatás mellett), valamint más egyéb kezdeményezésekkel, például a releváns ERA-NET-ekkel.

               (13)

               Annak érdekében, hogy a Bizottság jelentést tudjon tenni az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, a tagállamoknak rendszeresen be kell számolniuk a Bizottságnak e közös programozási kezdeményezés előrehaladásáról,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy dolgozzanak ki közös jövőképet arról, hogy az európai szintű kutatási együttműködés és koordináció miként javíthatja az antimikrobiális rezisztenciával kapcsolatos kihívások kezelését, és éljenek e jövőkép nyújtotta lehetőségekkel, biztosítva a tagállamok közös erőfeszítésének hatékonyságát.

               2.

               A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy dolgozzanak ki közös stratégiai kutatási menetrendet, amely az antimikrobiális rezisztencia terén rögzíti a közép- és hosszú távú kutatási célokat és szükségleteket. A stratégiai kutatási menetrendet olyan végrehajtási tervvé kell fejleszteni, amely megállapítja a prioritásokat és a határidőket, és pontosan meghatározza a végrehajtáshoz szükséges intézkedéseket, eszközöket és forrásokat.

               3.

               A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy a stratégiai kutatási menetrendbe és a végrehajtási tervbe építsék be a következő intézkedéseket:

                           a)

                           a releváns nemzeti programokkal és kutatási tevékenységekkel kapcsolatos információk felderítése és cseréje;

                           b)

                           a közös előrejelzések és a technológiaértékelési kapacitások megerősítése;

                           c)

                           az információk, az erőforrások, a bevált gyakorlatok, a módszerek és az iránymutatások megosztása;

                           d)

                           azon területek vagy kutatási tevékenységek meghatározása, amelyek esetében előnyös lehet az összehangolás, a közös ajánlati felhívás vagy az erőforrások összevonása;

                           e)

                           a d) pontban említett területeken folytatandó közös kutatás részletes eljárásainak meghatározása;

                           f)

                           a betegellátással és az egészségügyi ellátó rendszerrel kapcsolatos igények figyelembevétele az antimikrobiális rezisztenciára irányuló kutatási programok céljainak meghatározása során;

                           g)

                           szükség esetén a meglévő kutatási infrastruktúrák megosztása, új eszközök – például koordinált adatbankok – kialakítása vagy az antimikrobiális rezisztenciafolyamatok tanulmányozására szolgáló modellek kidolgozása;

                           h)

                           a köz- és magánszféra közötti szorosabb együttműködés szorgalmazása, továbbá az antimikrobiális rezisztenciával kapcsolatos különféle kutatási tevékenységek és üzleti ágazatok hozzájárulásával megvalósuló nyílt innováció ösztönzése;

                           i)

                           a tudás, az innováció és az interdiszciplináris módszertani megközelítések exportálása és terjesztése, valamint az kutatási és innovációs rendszerben jelentkező, a társadalmi előnyökkel járó innovatív megoldások gyorsabb piacra jutását gátló akadályok beazonosítása és elhárítása;

                           j)

                           a kijelölt antimikrobiális rezisztenciakutatási központok közötti hálózat kiépítése.

               4.

               A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy az antimikrobiális rezisztenciakutatás területén tartsanak fenn egy hatékony közös irányítási struktúrát, amelynek feladata az együttműködésre és a koordinációra vonatkozó megfelelő feltételek, szabályok és eljárások megállapítása, valamint a stratégiai kutatási menetrend végrehajtásának nyomon követése. Ennek az irányítási struktúrának egyszerűnek, hatékonynak és rugalmasnak kell lennie, és figyelembe kell vennie a közös kutatásprogramozás keretfeltételeire vonatkozóan a közös programozással foglalkozó magas szintű csoport által elfogadott, önkéntesen alkalmazható iránymutatásokat.

               5.

               A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy közösen hajtsák végre a stratégiai kutatási menetrendet, többek között nemzeti kutatási programjaik révén (figyelembe véve a közös kutatásprogramozás keretfeltételeire vonatkozóan a közös programozással foglalkozó magas szintű csoport által elfogadott, önkéntesen alkalmazható iránymutatásokat) vagy egyéb nemzeti kutatási tevékenységek útján.

               6.

               A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy építsenek a Bizottság meglévő szakértelmére, és vegyék figyelembe a keretfeltételekre vonatkozó, önkéntesen alkalmazható iránymutatásokat a stratégiai kutatási menetrend kidolgozása és végrehajtása során, és a közös programozási kezdeményezés koordinációja, valamint az e területen folytatott egyéb programokkal és kezdeményezésekkel való teljes összhang biztosítása érdekében.

               7.

               A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy rendszeresen tegyenek jelentést a Tanácsnak és a Bizottságnak e közös programozási kezdeményezés előrehaladásáról és eredményeiről, és ennek keretében az optimális hatékonyság elérésére vonatkozóan nyert tapasztalatokról.

      Kelt Brüsszelben, 2011. október 27-én.

            a Bizottság részéről

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            a Bizottság tagja

      (1)  Priority Medicines for Europe and the World (Európa és a világ számára kiemelt jelentőségű gyógyszerek), Kaplan W, Laing R. Geneva: Egészségügyi Világszervezet (WHO), 2004.

      (2)  The bacterial challenge: time to react (Bakteriális kihívás: ideje reagálni). Az ECDC/EMEA közös technikai jelentése, 2009. szeptember.

      (3)  Goldstein FW. Penicillin-resistant Streptococcus pneumoniae: selection by both beta lactam and non-beta lactam antibiotics (A penicillin-rezisztens Streptocuccus pneumoniae: elkülönítés beta-lactam antibiotikumokkal és nem beta-lactam antibiotikumokkal). J Antimicrob Chemother 44:141-144 (1999).

      (4)  L. 2. lábjegyzet

      (5)  Konferencia-jegyzőkönyv; Innovative Incentives for Effective Antibacterials (A hatékony antibakteriális szerekre irányuló innovatív ösztönző intézkedések), 2009.

      (6)  World Health Report 2007 (2007-es jelentés a világ egészségügyi helyzetéről). A safer future: global public health security in the 21st century (Biztonságosabb jövő: a közegészség biztonsága világszinten a 21. században). WHO (2007).

      (7)  A zoonózisfertőzésre összpontosító, az antibiotikum-rezisztenciáról szóló közös vélemény. EFSA Journal 7(11):1372 (2009).

      (8)  SANCO/6867/2009r6.

      (9)  Az Európai Unió Tanácsa. A Tanács következtetései a hatékony antibakteriális szerekre irányuló innovatív ösztönző intézkedésekről. Elfogadva a Foglalkoztatási, Szociálpolitikai, Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Tanács 2980. ülésén, Brüsszel, 2009. december 1.

      (10)  10246/10.

      (11)  COM(2010) 2020.

      (12)  COM(2010) 546.


title: 2014/118/EU: A Bizottság ajánlása ( 2014. március 3. ) a brómozott égésgátlók jelenlétének az élelmiszerekben való nyomon követéséről  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               5.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 65/39

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2014. március 3.)
   a brómozott égésgátlók jelenlétének az élelmiszerekben való nyomon követéséről
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2014/118/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A brómozott égésgátlók olyan szerves brómvegyületek, amelyeket a termékekhez azért adnak hozzá, hogy tűz esetén megakadályozzák vagy lassítsák az éghető anyagok gyulladását. Használatuk a fogyasztási cikkek széles skálájában elterjedt (például elektronikus eszközökben, autókban, bútorokban vagy építőanyagokban) azzal a céllal, hogy csökkentsék az adott termék gyúlékonyságát. A brómozott égésgátlók a velük kezelt termékekből kiázhatnak vagy elpárologhatnak. Mivel a fogyasztási cikkek életciklusuk végén hulladékká válnak, ezek az anyagok az idők során szennyezték a környezetet és az élelmiszerláncot.

               (2)

               Ugyanakkor több brómozott égésgátló perzisztens, bioakkumulatív és mérgező mind az emberre, mind pedig a környezetre nézve. Feltételezhetően neuroviselkedési zavarokat okoznak és károsítják az endokrin rendszert, valamint állatokban, növényekben és a környezetben is nyomukra bukkantak.

               (3)

               Ezért a Bizottság egy tudományos vélemény elkészítésére kérte fel az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságot (EFSA) az élelmiszerekben előforduló brómozott égésgátlókkal kapcsolatos közegészségügyi kockázatokra vonatkozóan.

               (4)

               Az EFSA-nak az élelmiszerláncba bekerülő szennyező anyagokkal foglalkozó tudományos testülete 2010 szeptembere és 2012 szeptembere között hat tudományos véleményt (1) fogadott el a brómozott égésgátlók különböző osztályaira vonatkozóan.

               (5)

               Az említett osztályok közül néhány tekintetében az EFSA további adatok gyűjtését javasolta az élelmiszerekben és az emberi szervezetben való előfordulásuk szintjére vonatkozóan.

               (6)

               A brómozott égésgátlók állati eredetű élelmiszerekben megállapított szintjei feltehetőleg az ilyen anyagok állati takarmányokban való jelenlétére vezethetők vissza, ezért az élelmiszerek 2014-es megfigyelésének első eredményeire alapozva a Bizottság 2015-ben az állati takarmányok megfigyelésére vonatkozó ajánlást fogalmazhatna meg,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               A 2014-es és 2015-ös év folyamán a tagállamoknak nyomon kell követniük a brómozott égésgátlók élelmiszerekben való jelenlétét. A nyomon követésnek a fogyasztói szokásokat híven tükröző élelmiszerek széles skálájára ki kell terjedniük annak érdekében, hogy pontos expozícióbecslést lehessen végezni; a brómozott égésgátlók különböző osztályai tekintetében különböző árucikkeket kell kiválasztani.

               2.

               A tagállamoknak a 252/2012/EU bizottsági rendelet (2) II. mellékletében meghatározott mintavételi eljárást kell követniük annak biztosítása érdekében, hogy a minták kellőképpen reprezentatívak legyenek a mintavételezésre szánt tétel vonatkozásában.

               3.

               A tagállamoknak meg kell vizsgálniuk a brómozott égésgátlók különböző osztályait annak kimutatása érdekében, hogy előfordulnak-e az alábbi anyagok a lentiekben említett egyes élelmiszercikkekben:

                           a)

                           a polibrómozott difenil-éterek (PBDE-k) osztálya tekintetében: 2,2’,4-tribróm-difenil-éter (BDE-28, CAS-szám: 41318-75-6); 2,2’,4,4’-tetrabróm-difenil-éter (BDE-47, CAS-szám: 5436-43-1); 2,2’,4,5’-tetrabróm-difenil-éter (BDE-49, CAS-szám: 243982-82-3); 2,2’,4,4’,5-pentabróm-difenil-éter (BDE-99, CAS-szám: 60348-60-9); 2,2’,4,4’,6-pentabróm-difenil-éter (BDE-100, CAS-szám: 189084-64-8); 2,2’,3,4,4’,5’-hexabróm-difenil-éter (BDE-138, CAS-szám: 67888-98-6); 2,2’,4,4’,5,5’-hexabróm-difenil-éter (BDE-153, CAS-szám: 68631-49-2); 2,2’,4,4’,5,6’-hexabróm-difenil-éter (BDE-154, CAS-szám: 207122-15-4); 2,2’,3,4,4’,5’,6-heptabróm-difenil-éter (BDE-183, CAS-szám: 207122-16-5); és 2,2’,3,3’,4,4’,5,5’,6,6’-dekabróm-difenil-éter (BDE-209, CAS-szám: 1163-19-5) tojásokban és tojástermékekben, tejben és tejtermékekben, húsban és hústermékekben, állati vagy növényi zsírokban és olajokban, halban és más, tengeri eredetű élelmiszerekben, különleges táplálkozási igényeket kielégítő termékekben és a csecsemők és kisgyermekek számára szánt élelmiszerekben. Olyan analitikai módszert kell alkalmazni, amelynél a meghatározási határ legfeljebb 0,01 ng/g nedves tömegre vonatkoztatva;

                           b)

                           a hexabrómciklododekánok osztálya tekintetében (HBCDD-k): (+/–)-alfa-HBCD (1,2,5,6,9,10-hexabróm-(1R,2R,5S,6R,9R,10S)-rel-ciklododekán, CAS-szám: 134237-50-6); (+/–)-béta-HBCD (1,2,5,6,9,10-hexabróm-(1R,2S,5R,6R,9R,10S)-rel-ciklododekán, CAS-szám: 134237-51-7) és (+/–)-gamma-HBCD (1,2,5,6,9,10-hexabróm-(1R,2R,5R,6S,9S, 10R)-rel-ciklododekán, CAS-szám: 134237-52-8) halakban és más tengeri eredetű termékekben, húsban és hústermékekben, tejben és tejtermékekben, tojásokban és tojástermékekben, valamint csecsemő- és anyatej-kiegészítő tápszerekben. A HBCDD-k meghatározásához alkalmazott analitikai módszerek a sztereoizomerek meghatározására is kiterjednek; e módszereknél a meghatározási határ legfeljebb 0,01 ng/g lehet nedves tömegre vonatkoztatva;

                           c)

                           a tetrabróm-biszfenol A és származékai osztálya tekintetében: tetrabróm-biszfenol A (TBBPA, CAS-szám: 79-94-7) és esetleg TBBPA biszmetil-éter (TBBPA-bME, CAS-szám: 70156-79-5); TBBPA bisz(2-hidroxietil)-éter (TBBPA-bOHEE, CAS-szám: 4162-45-2); TBBPA biszallil-éter (TBBPA-bAE, CAS-szám: 25327-89-3); tetrabróm-biszfenol A bisz(glicidil-éter) (TBBPA-bGE, CAS-szám: No 3072-84-2) és TBBPA bisz(2,3-dibrómpropil)-éter (TBBPA-bDiBPrE, CAS-szám: 21850-44-2) halakban és más tengeri eredetű termékekben, húsokban és hústermékekben, tejben és tejtermékekben, valamint tojásokban és tojástermékekben. A tetrabróm-biszfenol A és származékai meghatározásához alkalmazott analitikai módszereknél a meghatározási határ legfeljebb 0,01 ng/g lehet nedves tömegre vonatkoztatva;

                           d)

                           a brómozott fenolok és származékaik osztályának tekintetében: 2,4,6-tribrómfenol (2,4,6-TBP, CAS-szám: 118-79-6); 2,4-dibrómfenol (2,4 DBP, CAS-szám: 615-58-7); 4-brómfenol (4-BP, CAS-szám: 106-41-2), 2,6-dibrómfenol (2,6-DBP, CAS-szám: 608-33-3); tetrabrómozott biszfenol S (TBBPS, CAS-szám: 39635-79-5); tetrabrómbiszfenol S biszmetil éter (TBBPS-BME, CAS-szám: 70156-79-5) halakban és más tengeri eredetű termékekben. A brómozott fenolok és származékaik meghatározásához alkalmazott analitikai módszereknél a meghatározási határ legfeljebb 0,01 ng/g lehet nedves tömegre vonatkoztatva;

                           e)

                           az új és újonnan megjelenő brómozott égésgátlók tekintetében: trisz(2,3-dibrómpropil) foszfát (TDBPP, CAS-szám: 126-72-7); N,N’-etilénbisz(tetrabrómftalimid) (EBTEBPI, CAS-szám: 32588-76-4); hexabrómociklodekán (HBCYD, CAS-szám: 25495-98-1); bisz(2-ethilhexil) tetrabrómftalát (BEH-TEBP, CAS-szám: 26040-51-7); 2-etilhexil 2,3,4,5-tetrabrómbenzoát (EH-TBB, CAS-szám: 183658-27-7) és dibrómneopentol glicol (DBNPG, CAS-szám: 3296-90-0) halakban és más tengeri eredetű élelmiszerekben, húsokban és hústermékekben (belsőségekkel együtt), állati vagy növényi zsírokban és olajokban, tejben és tejtermékekben, tojásokban és tojástermékekben, valamint csecsemők és kisgyermekek számára szánt élelmiszerekben. Az új és újonnan megjelenő brómozott égésgátlók meghatározásához alkalmazott analitikai módszereknél a meghatározási határ legfeljebb 0,01 ng/g lehet nedves tömegre vonatkoztatva;

               4.

               A tagállamoknak a 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) III. mellékletének megfelelően kell elvégezniük a vizsgálatokat olyan vizsgálati módszerrel, amelyről már bebizonyosodott, hogy az általa nyert eredmények megbízhatóak.

               5.

               A tagállamoknak az EFSA által meghatározott információk mellett a nyomon követés során nyert, teljes súly vagy zsírtartalom alapján kifejezett adatokat is rendszeresen el kell juttatniuk az EFSA számára; az adatok adatbázisba rendezése érdekében az adatküldésnek az EFSA által megszabott elektronikus jelentéstételi formában kellene történnie. A kitettségre vonatkozó tendenciák nyomon követése céljából a tagállamoknak azokat, az előző évekből rendelkezésre álló adatokat is el kell juttatniuk, amelyeket egy bizonyítottan megbízható eredményekkel járó elemzési módszer alkalmazásával nyertek.

      Kelt Brüsszelben, 2014. március 3-án.

            a Bizottság részéről

         Tonio BORG

            a Bizottság tagja

      (1)  Az EFSA-nak az élelmiszerláncba bekerülő szennyező anyagokkal foglalkozó tudományos testülete (CONTAM); Scientific Opinion on Polybrominated Biphenyls (PBBs) in Food. EFSA Journal (2010); 8(10):1789. [151. o.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1789.
   Scientific Opinion on Polybrominated Diphenyl Ethers (PBDEs) in Food. EFSA Journal (2011); 9(5):2156. [274. o.] doi:10.2903/j.efsa.2011.2156.
   Scientific Opinion on Hexabromocyclododecanes (HBCDDs) in Food. EFSA Journal (2011); 9(7):2296. [118. o.]. doi:10.2903/j.efsa.2011.2296.
   Scientific Opinion on Tetrabromobisphenol A (TBBPA) and its derivatives in food. EFSA Journal (2011); 9(12):2477. [61. o.]. doi:10.2903/j.efsa.2011.2477.
   Scientific Opinion on Brominated Flame Retardants (BFRs) in Food: Brominated Phenols and their Derivatives. EFSA Journal (2012); 10(4):2634. [42. o.]. doi:10.2903/j.efsa.2012.2634.
   Scientific Opinion on Emerging and Novel Brominated Flame Retardants (BFRs) in Food. EFSA Journal (2012); 10(10):2908. [125. o.]. doi:10.2903/j.efsa.2012.2908.

      (2)  A Bizottság 2012. március 21-i 252/2012/EU rendelete az egyes élelmiszerekben előforduló dioxinok, dioxinszerű PCB-k és nem dioxinszerű PCB-k koncentrációjának hatósági ellenőrzésére szolgáló mintavételi és vizsgálati módszerek megállapításáról és az 1883/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 84., 2012.3.23., 1. o.).

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2004. április 29-i 882/2004/EK rendelete a takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről (HL L 165., 2004.4.30., 1. o.).


title: A Tanács ajánlása (2016. július 12.) Belgium 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Belgium 2016. évi stabilitási programját

text:
               18.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 299/36

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2016. július 12.)
   Belgium 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Belgium 2016. évi stabilitási programját
   (2016/C 299/09)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést, és ezzel elindult a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemesztere. Az éves növekedési jelentés prioritásait az Európai Tanács 2016. március 17–18-án elfogadta. 2015. november 26-án a Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Belgiumot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. Ugyanezen a napon a Bizottság elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra irányuló ajánlást is. Az ajánlást az Európai Tanács 2016. február 18–19-én jóváhagyta, majd a Tanács 2016. március 8-án elfogadta (3). Mivel Belgium pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Belgiumnak gondoskodnia kell az ajánlás teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról.

               (2)

               A Belgiumra vonatkozó 2016. évi országjelentést 2016. február 26-án tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Belgium által elért eredményeket, és az országjelentés magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is. A Bizottság 2016. március 8-án bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit. Elemzése alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Belgiumban nem áll fenn makrogazdasági egyensúlyhiány. Az állami szektor magas adósságállományával társuló gyenge külső teljesítmény kockázatot jelenthet a jövőben. Mindazonáltal a legújabb fejlemények a versenyképesség javulására utalnak. A korrekciós intézkedések – a bérnövekedés mérséklése és a társadalombiztosítási költségek csökkentése – lelassították a munkaerőköltségek növekedését. Az államadósság nem csökken ugyan, de a rövid távú kockázatok visszafogottnak tűnnek.

               (3)

               Belgium 2016. április 29-én benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)

               A 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozása figyelembe veszi a vonatkozó országspecifikus ajánlásokat. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 23. cikke szerint, amennyiben szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná ezt a rendelkezést.

               (5)

               A 2016. évi stabilitási program jelzi, hogy a menekültek 2015. évi és 2016. évi rendkívüli beáramlása és a 2016. évi rendkívüli biztonsági intézkedések jelentős költségvetési vonzattal járnak, és megfelelő módon igazolja ezen költségvetési többletterhek mértékét és jellegét. A bizottsági értékelés szerint 2015-ben a menekültekre fordított, figyelembe vehető többletkiadás a GDP 0,03 %-át tette ki, 2016-ban pedig ezen felül a menekültekhez kapcsolódó kiadások terén a GDP 0,17 %-ára, a biztonsági intézkedések terén pedig a GDP 0,12 %-ára becsülhető a költségvetési vonzat. E többletkiadások figyelembevételét az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében és 6. cikkének (3) bekezdésében meghatározott rendelkezések lehetővé teszik, tekintettel arra, hogy a menekültek beáramlása, valamint a terrorveszély kivételes esemény, amelynek hatása a belga államháztartásra jelentős, a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való ideiglenes eltérés engedélyezése pedig nem veszélyezteti a fenntarthatóságot. A középtávú költségvetési célhoz vezető előírt 2015. évi kiigazítás tehát a menekültekkel kapcsolatos többletköltségek figyelembevétele érdekében csökkent. 2016 tekintetében figyelembe vehető összegekre is kiterjedő végső értékelés a belgiumi hatóságok által benyújtott tényleges adatok alapján, 2017 tavaszán készül majd el.

               (6)

               Belgium jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az átmeneti adósságszabály hatálya alá tartozik. A Bizottság 2016. május 18-án az EUMSZ 126. cikkének (3) bekezdése alapján jelentést adott ki, mivel Belgium 2015-ben nem közelített kellő mértékben az adósságszabálynak való megfeleléshez. Az elemzés megállapítása szerint az adósságkritériumnak való megfelelés teljesítettnek tekinthető. A kormány a 2016. évi stabilitási program szerint az államháztartási egyenleget fokozatosan, a 2015-ben a GDP 2,6 %-át kitevő hiányról 2019-re a GDP -0,2 %-ára tervezi javítani. A módosított középtávú költségvetési cél – azaz a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési pozíció – elérésére várhatóan 2018-ban kerül sor. Ugyanakkor az újraszámított strukturális egyenleg (5) 2018-ra továbbra is a GDP 0,4 %-ának megfelelő strukturális hiányt mutat. A stabilitási program alapján a GDP-arányos államadósság a várakozások szerint 2016-ban 106,2 %-on tetőzik, majd ezt követően 2019-re 99,6 %-ra csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A 2017-től tervezett hiánycélok eléréséhez szükséges intézkedések azonban nem kellőképpen meghatározottak. A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy a javasolt kiigazítástól jelentős eltérés mutatkozik 2016-ban, valamint változatlan politikát feltételezve 2016–17-ben együttesen nagy. Amennyiben a menekültek rendkívüli mértékű beáramlásának és a rendkívüli biztonsági intézkedéseknek a költségvetési hatását kizárjuk az értékelésből, a 2016. évi előre jelzett eltérés már nem jelentős. Belgium az előrejelzés szerint 2016-ban nem fog eleget tenni az átmeneti adósságszabálynak, továbbá az átmeneti időszak végét követően, azaz 2017-ben nem fog megfelelni az adósságcsökkentési referenciaértéknek. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Belgium nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Következésképp 2016-ban és 2017-ben további intézkedésekre lesz szükség a megfelelés biztosítása érdekében.

               (7)

               A magas állami adósságállományhoz gyenge export- és versenyképességi teljesítmény társul. A külső teljesítmény 2000 óta romlik, amint azt a világpiaci részesedés csökkenése mutatja, és súlyosbítja az, hogy az export főként kevésbé dinamikus piacok felé irányul. Jóllehet a piaci részesedések terén tapasztalható negatív tendencia az elmúlt években megtorpant, a felhalmozott veszteség továbbra is jelentős. Az árversenynek jobban kitett piaci szegmensekre való szakosodás szintén gátolja az ország exportkapacitását. Ezt különösen nehéz összeegyeztetni az ország magas munkaerőköltségeivel. Az alacsony termelékenységnövekedés és mindenekelőtt a gyors bérnövekedés eredményeképpen egészen a közelmúltig gyorsan emelkedett a fajlagos munkaköltség. A bérnövekedés a bérmegállapítási rendszer bizonyos jellemzőinek tudható be. Egyrészről, a reálbér-növekedés határát többször is túl magasan állapították meg. Másrészről az infláció ismétlődően meghaladta a várakozásokat és a szomszédos országok inflációját. A Belgium és a szomszédos országok maginflációs rátájában mutatkozó strukturális különbség oka főként a nagyobb árnövekedés a szolgáltatások esetében, valamint a kiskereskedelmi piac optimálistól elmaradó működése. Ez az infláció az automatikus bérindexálás általános gyakorlata révén bérnövekedésben csapódott le. Ezek a tényezők együttesen aláásták a nagymértékben koordinált bérmegállapítási rendszer hatékonyságát. A versenyképesség csökkenésének és annak az exportteljesítményre és a foglalkoztatásra gyakorolt negatív hatásának visszafogása érdekében a belga hatóságok az elmúlt években beavatkoztak a bérmegállapítás folyamatába. Bérnövekedést mérséklő intézkedéseket vezettek be, többek között a reálbér-növekedés korlátozását és a bérindexálási rendszerek felfüggesztését. Emellett folyamatban van a társadalombiztosítási hozzájárulások csökkentésének jogszabályban való rögzítése. Ugyanakkor a kiigazítás tartósságának biztosítása érdekében szükség van a bérmegállapítás keretének strukturális reformjára, az elmúlt évek tanácsi ajánlásaival összhangban. Jóllehet a kormánynak szándékában áll felülvizsgálni a foglalkoztatás előmozdításáról és a versenyképesség megőrzéséről szóló 1996. évi törvényt, amely alapján a szociális partnerek kétévente megállapítják a bérnormát, eddig azonban kevés előrehaladás történt. A bérek és a termelékenység közötti formálisabb kapcsolat biztosítása segítene megszilárdítani a közelmúltban elért eredményeket és megelőzni a múltbéli problémák visszatérését.

               (8)

               Történt némi előrelépés a munkaerőpiac általános működése terén. Az adóék csökkentésére és a munkanélküli-járadék rendszerének módosítására irányuló intézkedésekkel megerősítették a munkavállalás ösztönzőit. Mindazonáltal az egyes népességcsoportok közötti számottevő foglalkoztatási különbségek továbbra is a munkaerő krónikus kihasználatlanságát eredményezik, különösen az alacsony képzettségűek, a fiatalok, az idősebbek és a migráns háttérrel rendelkezők körében. Ezen túlmenően a munkaerő-piaci belépéskor vagy újbóli belépéskor alkalmazott marginális adókulcsok inaktivitáshoz vezetnek és adócsapdát teremtenek a második keresők és az olyan sajátos háztartás-típusok számára, mint az egyedülállók és egyedülálló szülők. Fontos ezért az inaktivitásból vagy munkanélküliségből a foglalkoztatás felé való elmozdulás ösztönzésére irányuló szakpolitikák finomhangolása és végrehajtása. A társadalmi-gazdasági háttérhez kapcsolódó oktatási egyenlőtlenségek a legmagasabbak közt vannak az Unióban, és a gyenge oktatási mutatók részben magyarázzák a migráns hátterűek körében megfigyelhető gyenge munkaerő-piaci teljesítményt. A jelenleg bevezetés alatt álló oktatási reformok különösen a korai iskolaelhagyás kezelésére, valamint a kisgyermekkori gondozás és nevelés javítására irányulnak. Az érintett hatóságok emellett a szakképzési rendszer minőségét és relevanciáját is javítani kívánják. Ezek a reformok elősegíthetik a tudásintenzív és egyre inkább szolgáltatásközpontú gazdaságra való zökkenőmentesebb átállást, és enyhíthetik bizonyos foglalkozások esetében a készségkereslet és -kínálat közötti eltérést és a tartós munkaerőhiányt. Ezen túlmenően az idősebb munkavállalók nagyon alacsony aktivitási és foglalkoztatási rátája a tevékeny időskort ösztönző, és az idősebb munkavállalók iránti munkaerő-piaci keresletet támogató szakpolitikát kíván meg. Végül indokoltak lehetnek a munkavállalást megkönnyítő kiegészítő adóügyi intézkedések.

               (9)

               A külső versenyképesség nem költségalapú dimenziója terén továbbra is jelentős javulás lenne elérhető. A jelenlegi jóléti szintek megőrzése és fokozása érdekében nagyobb hangsúlyt kell fektetni a termelékenység növelésére és a tudásalapú tőkébe való befektetésre. Ennek érdekében tartósan el kell mozdulni az értékláncon belül a magasabb pozícióban lévő termékek és az azokhoz kapcsolódó szolgáltatások felé, ehhez pedig jobb teljesítményt kell nyújtani az innováció és a K+F eredményeinek hasznosítása terén. Kiváló minőségű állami kutatási rendszere ellenére Belgiumban viszonylag kevés a gyorsan növekvő vállalkozás az innovatív ágazatokban. Ezen túlmenően az üzleti klímát rontják az adminisztratív és a szabályozásból eredő terhek, amelyek gátolják vállalkozások létesítését és bővítését. A részesedésre vonatkozó követelmények és a szavazati jogokra, a jogi formára és a több ágazatot átfogó tevékenységekre vonatkozó korlátozások visszafogják az üzleti szolgáltatások piaci dinamizmusát. A kiskereskedelmi ágazatban ugyanilyen hatással vannak a működésre vonatkozó korlátozások, és az arra vonatkozó korlátozások, hogy a kiskereskedők hol létesíthetnek telephelyet. Hiányosságok mutatkoznak továbbá az igazságszolgáltatási rendszer hatékonysága terén, mivel igen alacsony az információs és kommunikációs technológiák elterjedtsége. Ezek a tényezők együtt jelentős akadályt állítanak a magánszféra beruházásai elé. Az elvárttól elmaradó infrastruktúra és a tartósan fennálló szűk keresztmetszetek szintén aláássák a termelékenység növekedését és a beruházásokat. A közlekedési hálózat terén a legsúlyosabb a beruházási hiány. Belgium földrajzi helyzete, amelyhez nemzetközi szervezetek jelenléte társul, lehetővé tette az ország számára, hogy odavonzzon számos elosztóközpontot, logisztikai bázist és különböző vállalatok nemzetközi központját. Ugyanakkor egyre nagyobb problémát jelent a csúcsidőbeli forgalmi torlódás, amely kevésbé vonzóvá teszi az országot a külföldi befektetők számára, és jelentős gazdasági és környezeti költségekkel jár. Belgium várhatóan elmarad a üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentésére vonatkozó 2020-as céljától is, és súlyos légszennyezési problémákkal küzd. Mivel igen magas a gazdasági tevékenység koncentrációja a főváros körül és a kikötők környékén, a legsürgetőbb feladat az alapvető vasúti és közúti infrastruktúra fejlesztése, és a fő gazdasági központok közötti hiányzó kapcsolatok megteremtése. Ugyanakkor fontos kezelni a csúcsidőbeli torlódást: javítani kell a tömegközlekedési szolgáltatásokat, optimalizálni kell a forgalomirányítást, valamint meg kell szüntetni a piac torzulásait és az olyan káros adóügyi ösztönzőket, mint például a céges autók kedvezményes adója.

               (10)

               Egy másik kihívás a belföldi villamosenergia-termelés megfelelősége és általánosságban az energiaellátás biztonsága. A több nukleáris létesítményben tapasztalt, előre nem tervezett üzemszünet aggályokat vetett fel annak kapcsán, hogy miként biztosítható az egyensúly a villamosenergia-kereslet és -kínálat között, az atomenergiáról való átállás többször is módosított ütemterve pedig olyan környezetet teremtett, amely nem kedvez a hosszú távú befektetési döntéseknek. Ezt tükrözi a nagyobb mértékű import és az energiaellátás egyre inkább veszélyben lévő biztonsága. Noha a rövid távú ellátási kockázatok csökkentek, a hosszabb távú beruházási igények még mindig számottevőek. A jelentős új belföldi termelési kapacitás és az összeköttetések mellett intelligens energiahálózatokra van szükség a keresletoldali szabályozás kialakítása érdekében. Az energiaágazatbeli nagy projektek jelentős átfutási ideje és az elkövetkező évtizedben a helyettesítő kapacitás iránti megnövekedett igény miatt gyors intézkedésre van szükség, különösen az alkalmas jogi keret formájában, amely elősegíti a termelőkapacitás növelését.

               (11)

               Belgium tett némi előrelépést az adórendszer megreformálásában, főként az adóknak a munkáról az egyéb adóalapokra történő áthelyezésével, ami fokozatosan csökkenti a munka adóékét. A személyi jövedelem adóztatásának és a munkáltatók társadalombiztosítási költségeinek csökkentése szintén hozzájárul a rés szűkítéséhez. Ettől függetlenül az adórendszer továbbra is összetett, amelyben a különös mentességek, levonások és csökkentett adókulcsok erodálják az adóalapokat. Ezek némelyike bevételkieséssel, gazdasági torzulásokkal és számottevő adminisztratív teherrel jár. Emellett az adórendszer átalakítása költségvetési szempontból nem tűnik semlegesnek. Az adórendszer kialakítása terén továbbra is jelentős javulás lenne elérhető az adóalapok további szélesítésével, ami alacsonyabb adókulcsokat tenne lehetővé, és kevesebb lenne a torzulás. A szennyezéshez, a torlódásokhoz és az üvegházhatásúgáz-kibocsátáshoz hozzájáruló vállalati autók és üzemanyagkártyák jelenlegi kedvező adóügyi megítélése miatt jelentős potenciál rejlik a „zöld” adóreformban.

               (12)

               Az elmúlt években Belgium jelentős előrelépést tett nyugdíjrendszerének reformja terén. A nyugdíjkorhatár emeléséről, a korhatár előtti nyugdíj feltételeiről és a hozzátartozói nyugdíjról szóló, 2015. augusztus 10-i törvény új alsó korhatárt és kötelező szolgálati időt vezet be a rendes nyugdíjak esetében. Mindazonáltal még az újabb reformokat követően is jelentős marad a nyugdíjkiadások előre jelzett növekedése. A nyugdíjkorhatárnak a várható élettartamhoz való automatikus hozzáigazítása, ahogyan azt korábban javasoltuk, csökkentené a közép- és hosszú távú fenntarthatósági kockázatokat. E tekintetben a kormány bejelentette, hogy egy kreditalapú nyugdíjrendszert tervez bevezetni, amely a demográfiai változásokat figyelembe vevő automatikus kiigazítási mechanizmust tenne lehetővé. Ezeket a kérdéseket továbbra is szoros figyelemmel kísérjük az európai szemeszter keretében.

               (13)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság átfogó elemzést készített Belgium gazdaságpolitikájáról, és azt a 2016. évi országjelentésben közzétette. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Belgiumnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Mivel az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzásának erősítése érdekében a jövőbeli nemzeti döntések során az uniós szempontokra is tekintettel kell lenni, a Bizottság nemcsak azt vette figyelembe, hogy az intézkedések milyen jelentőséggel bírnak a fenntartható belga költségvetési és társadalmi-gazdasági politika szempontjából, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi.

               (14)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot. Véleményét (6) mindenekelőtt az 1. ajánlásban foglaltak tükrözik.

         AJÁNLJA, hogy Belgium 2016–2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A középtávú költségvetési cél elérése érdekében 2016-ban és 2017-ben hajtson végre a GDP legalább 0,6 %-ának megfelelő mértékű éves költségvetési kiigazítást. A rendkívüli bevételeket használja fel az államháztartás adósságának csökkentésére. Fogadjon el érvényesíthető megállapodást arról, hogy a költségvetési célok megvalósítása hogyan oszoljon meg a kormányzat egyes szintjei közötti. Egyszerűsítse az adórendszert és szüntesse meg a torzító hatású adókiadásokat.

               2.

               A szociális partnerekkel konzultálva hajtsa végre a foglalkoztatás előmozdításáról és versenyképesség megőrzéséről szóló 1996. évi törvény tervezett felülvizsgálatát. Gondoskodjon arról, hogy a bérek a termelékenységnek megfelelően alakulhassanak. Biztosítsa a munkaerő-piaci aktivizálási politikák hatékonyságát. Lépjen előre az oktatási és szakképzési reformok terén, és nyújtson képzési támogatást a hátrányos helyzetű csoportoknak, különösen a migráns hátterű személyeknek.

               3.

               Növelje az innovációs kapacitást, mindenekelőtt a tudásalapú tőkébe való befektetés előmozdításával. Fokozza a versenyt az üzleti szolgáltatások ágazatában és a kiskereskedelmi ágazatban az indokolatlan operatív és letelepedési korlátozások megszüntetésével. Kezelje a közlekedési infrastruktúrába és az energiatermelő kapacitásokba való beruházások hiányát.

      Kelt Brüsszelben, 2016. július 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. KAŽIMÍR

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

      (3)  HL C 96., 2016.3.11., 1. o.

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (5)  A Bizottság által a stabilitási programban szereplő információk alapján, a közös módszertan szerint újraszámított strukturális egyenleg.

      (6)  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Bizottság (EU) 2016/193 ajánlása (2016. február 10.) a Görög Köztársaságnak a Görögország által a 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti átadás folytatására való tekintettel meghozandó sürgős intézkedésekről

text:
               13.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 38/9

         A BIZOTTSÁG (EU) 2016/193 AJÁNLÁSA
   (2016. február 10.)
   a Görög Köztársaságnak a Görögország által a 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti átadás folytatására való tekintettel meghozandó sürgős intézkedésekről
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A nemzetközi védelmet kérelmezőknek a 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (a továbbiakban: a Dublini Rendelet) szerinti átadását a tagállamok 2011 óta felfüggesztették az Emberi Jogok Európai Bíróságának és az Európai Unió Bíróságának két ítéletét követően (2), melyek olyan rendszeres zavarokat állapítottak meg a görög menekültügyi rendszerben, amelyek a tagállamok által a 343/2003/EK tanácsi rendelet (3) értelmében Görögországnak átadott, nemzetközi védelmet kérelmező személyek alapvető jogai sérelmének kockázatát jelentették.

               (2)

               Az Európa Tanács Miniszteri Bizottsága az Emberi Jogok Európai Bíróságának az M.S.S kontra Belgium és Görögország ügyben 2011-ben hozott ítélete óta nyomon követi a görögországi helyzetet a Görögország által az ítélet végrehajtásának bizonyítékaként kötelezően benyújtott eredményjelentések, valamint a Görögországban működő nem kormányzati szervezetektől és nemzetközi szervezetektől – például az ENSZ Menekültügyi Főbiztosának Hivatalától (a továbbiakban: UNHCR) – származó bizonyítékok alapján.

               (3)

               Az M.S.S ügyben hozott ítélet eredményeként Görögország kötelezettséget vállalt menekültügyi rendszerének reformjára a menekültügy reformjáról és a migrációkezelésről szóló nemzeti cselekvési terv alapján, melyet 2010 augusztusában terjesztettek elő, és 2013 januárjában vizsgáltak felül (a továbbiakban: a görög cselekvési terv).

               (4)

               A görög menekültügyi rendszer súlyos hiányosságainak kezelése érdekében a görög hatóságok 2011-ben sürgősségi támogatást is kértek az Európai Menekültügyi Támogatási Hivataltól (EASO). Az EASO 2011. április 1-jétől2014. december 31-ig nyújtott operatív támogatást. Ezen időszak során a menekültügyi támogató csoportok bevetése segítséget nyújtott Görögország számára három új szolgálat létrehozásához, akárcsak a kiszolgáltatott helyzetben lévő személyek befogadásához, az elbírálásra váró, nemzetközi védelem iránti kérelmek kezeléséhez, különösen másodfokon, valamint az európai uniós források abszorpciójával kapcsolatos kapacitásépítéshez. 2014. december 4-én Görögország újabb, speciális segítségnyújtásra irányuló kéréssel fordult az EASO-hoz, és jelenleg a kötelezettségvállalás szerint 2016 májusának végéig nyújtanak számára támogatást.

               (5)

               A görögországi helyzet miatt a Bizottság több kötelezettségszegési eljárást is indított Görögországgal szemben, többek között a következők tekintetében: elégtelen hozzáférés a menekültügyi eljáráshoz, elégtelen befogadási kapacitás és rossz befogadási feltételek (az idegenrendészeti fogdákat is ideértve), az irreguláris migránsok és menedékkérők ujjnyomatvételének elmaradása, a kísérő nélküli kiskorúak megfelelő kezelésének hiánya, valamint a jogorvoslathoz rendelkezésre álló megfelelő jogsegély hiánya. Ez az ajánlás nem érint semmilyen már folyamatban lévő, vagy esetleges olyan jövőbeli kötelezettségszegési eljárást, amelyet a Bizottság az ajánlásban érintett kérdésekkel kapcsolatban indíthat.

               (6)

               Ezzel egyidejűleg a Bizottság összehangolt lépéseket tett a görög menekültügyi rendszer hiányosságainak orvoslása érdekében. A Bizottság nyomon követte, miként hajtja végre Görögország a görög cselekvési tervben meghatározott intézkedéseket, valamint pénzügyi és technikai segítséget nyújtott, hangsúlyt fektetve többek között a kötelezettségszegési eljárásokban kiemelt aggodalmak kezelésére irányuló fellépésekre. 2014 októberében bizottsági szolgálati munkadokumentumot (4) terjesztettek a Tanács elé, amely értékelte a görög cselekvési terv végrehajtását és kiemelte a görög menekültügyi rendszer fennmaradó, sürgős figyelmet érdemlő hiányosságait.

               (7)

               A Bizottság igen szoros együttműködést folytatott az érdekelt tagállamokkal és Norvégiával az úgynevezett „Görögország barátai” nevű csoport rendszeres ad hoc találkozói keretében, melynek elnöki tisztét a Bizottság töltötte be. E csoport a görög cselekvési terv végrehajtásának helyzetére vonatkozó információcsere fóruma, és többek között lehetővé teszi az érdekelt tagállamok számára gyakorlati együttműködési intézkedésekre irányuló javaslatok tételét. Legutóbbi ülésére 2015. február 27-én került sor. Emellett az EASO, a Frontex, az UNHCR és a Nemzetközi Migrációs Szervezet (IOM) részvétele segíti a gyakorlati helyzetre vonatkozó, naprakész információk elérhetővé tételét.

               (8)

               Görögország számára a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozóan jelentős összegű európai uniós finanszírozást különítettek el, hogy segítséget nyújtsanak számára a menekültügy és a migráció területére irányuló nemzeti intézkedésekhez. A Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alap keretében összesen 294,5 millió eurót különítettek el számára, a Belső Biztonsági Alap határigazgatást támogató eszköze keretében pedig összesen 214,8 millió eurót. 2014 óta sürgősségi segély formájában további 133 millió eurót nyújtottak Görögországnak. Emellett 2008 és 2013 között jelentős finanszírozást kapott Görögország az Európai Menekültügyi Alapból, ezen belül összesen 50,6 millió euro összegű szükséghelyzeti finanszírozást is.

               (9)

               A Görögország előtt álló kihívásokat jelentősen súlyosbította 2015 során az érkező migránsok számának igen komoly emelkedése, mivel a görög forrásokra és kapacitásokra hatalmas nyomást gyakorolt az Európai Unión kívülről származó migránsok jelentős beáramlása, amely feltételezhetően nemzetközi védelemre szoruló személyeket is nagy számban magában foglalt. 2015-ben több mint 868 000 irreguláris migráns érkezett a görög szigetekre, és ez azonnali fellépést igénylő, korábban sosem tapasztalt léptékű migrációs és humanitárius válságot idézett elő.

               (10)

               2015 májusában a Bizottság előterjesztette európai migrációs stratégiáját (5), és 2015. szeptember 14-én a Tanács határozatot fogadott el 40 000, egyértelműen nemzetközi védelemre szoruló személy Olaszországból és Görögországból való áthelyezéséről, melyek közül 16 000 személyt Görögországból kell áthelyezni (6). 2015. szeptember 22-én a Tanács határozatot fogadott el további 120 000 személy Olaszországból és Görögországból való áthelyezéséről, amelyek közül legalább 50 400 személyt Görögországból kell áthelyezni (7). E két tanácsi határozat alapján tehát kétéves időszakon belül összesen legalább 66 400 személy helyezendő át Görögországból más tagállamokba (8).

               (11)

               2015 szeptemberében Görögországban és Olaszországban a Bizottság, a Frontex, az EASO és az Europol ügynökségek közreműködésével kezdetét vette az uniós fogadóállomásokon alapuló koncepció végrehajtása. A Bizottság 2015. szeptember 29-én elfogadott egy közleményt, amelyben körvonalazta az európai migrációs stratégia keretébe illeszkedő, azonnali operatív, költségvetési és jogi intézkedéseket, valamint sürgette az áthelyezési program teljes körű beindítását és az uniós fogadóállomásokon dolgozó migrációkezelési támogató csoportok felállítását. E célból Görögország 2015. október 1-jén ütemtervet terjesztett elő a Tanácsnak az áthelyezési program és az uniós fogadóállomások végrehajtásáról, amelyben felsorol bizonyos prioritásként kezelt intézkedéseket a menekültügy és a befogadás terére vonatkozó, megállapodás szerinti, folyamatban lévő fellépések megvalósítása érdekében.

               (12)

               Az európai vezetők 2015. október 25-i csúcstalálkozóját követően Görögország kötelezettséget vállalt befogadási kapacitásának 2015 végéig 30 000 férőhellyel való növelésére, valamint arra, hogy az UNHCR támogatásával legalább további 20 000 személy számára biztosít lakbértámogatást és fogadócsalád-programokat. Ez az összesen 50 000 szálláshely a Görögországban tartózkodó irreguláris migránsok és menedékkérők befogadási szükségleteit egyaránt kezelni kívánja, beleértve azokét is, akik potenciálisan jogosultak a más tagállamokba való áthelyezésre.

               (13)

               2015. december 8–9-én tartott ülésén az Európa Tanács Miniszteri Bizottsága értékelte az M.S.S ügyben hozott ítélet végrehajtását. Üdvözölte az új bevándorlási adminisztratív hatóság létrehozását; tudomásul vette a menedékkérőknek biztosított elszállásolási kapacitás növelését és annak további tervezett emelését, továbbá felszólította a hatóságokat hogy biztosítsák a nyitott befogadólétesítmények fenntartható és zavartalan működését, valamint a megfelelő normákat teljesítő szolgáltatások nyújtását. Határozottan felkérte a hatóságokat, hogy folytassák erőfeszítéseiket általában a menedékkérők és különösen a kísérő nélküli kiskorúak életkörülményei vonatkozásában (9).

               (14)

               2015. december 15-én a Bizottság közleményt fogadott el az uniós fogadóállomások görögországi megvalósításáról, amely felvázolta az uniós fogadóállomáson alapuló program égei-tengeri szigeteken való kialakításával kapcsolatos görögországi fejleményeket (10). E jelentés felhívta a figyelmet a Görögország és az UNHCR által a befogadási kapacitás növelése érdekében tett új kötelezettségvállalásokra, ugyanakkor hangsúlyozta azt is, hogy Görögországnak javítania kell a befogadási kapacitást a migrációs csomópontokon és a szárazföldön, különösen a kísérő nélküli kiskorúak és a kiszolgáltatott helyzetben lévő személyek esetében.

               (15)

               Jelentős előrelépésekre került sor a görög menekültügyi rendszerben, a Görögország által a cselekvési terve (2010–14) szerint megvalósított reformok részeként. Három, a görög rendőrségtől független új adminisztratív szolgálatot alakítottak ki: az érkezési befogadási szolgálatot, a fellebbviteli hatóságokat (amelyeket 2011-ben hoztak létre, ám jelenleg nem működőképesek), valamint a menekültügyi szolgálatot (amely 2013 óta működik). A befogadóállomásokban és idegenrendészeti fogdákban tapasztalható anyagi feltételek 2011 óta némileg javultak, és a legrosszabb feltételek között működő idegenrendészeti fogdák közül többet megszüntettek. Mindazonáltal Görögországnak további erőfeszítéseket kell tennie annak biztosítása érdekében, hogy menekültügyi rendszere az uniós jog követelményeinek teljes mértékben megfelelően működjön.

               (16)

               A görög migrációs szolgálat hét működő regionális irodával rendelkezik (a következő helyeken: Attika, Leszbosz, Észak-Évrosz, Dél-Évrosz, Ródosz és Szaloniki), ideértve a Számosz szigetén 2016-ban újonnan nyitott regionális menekültügyi irodát is. Emellett három menekültügyi egység működik Amigdaleza, Pátra és Xánthi területén – ezek a fogva tartott irreguláris migránsok nemzetközi védelem iránti kérelmeit vizsgálják. Megfelelő személyzetet kell biztosítani a fenti irodák és egységek számára, hogy teljes mértékben működőképesek legyenek. A görög hatóságok ezenfelül kötelezettséget vállaltak összesen 13 regionális menekültügyi iroda megnyitására. Továbbra is az elvégzendő feladatok között szerepel, hogy Görögország – a 2015. évi áthelyezési ütemtervnek megfelelően – valamennyi további regionális menekültügyi iroda kialakítását befejezze és megfelelő személyzetet biztosítson ezek számára, hogy az ország teljes területén lehetővé tegyék a menekültügyi eljáráshoz való tényleges hozzáférést.

               (17)

               Valamelyest növelték a menedékkérők számára rendelkezésre álló görögországi befogadási kapacitást, de ez még nem elegendő. Görögországnak biztosítania kell, hogy a nyitott és zárt befogadási szállásokon a befogadási feltételek – ideértve a pszichoszociális szolgáltatásokat és a szükséges egészségügyi ellátáshoz és kezeléshez való hozzáférést is – megfeleljenek a releváns uniós jogszabályokban, különösen a befogadási feltételekről szóló 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvben meghatározott normáknak (11), és ezeket folyamatosan fent is tartják. Görögországnak biztosítania kell – a nemzeti költségvetésből, vagy a lehetőségeken belül az e célra elkülönített uniós forrásokból származó megfelelő finanszírozás révén – a befogadási feltételek fenntarthatóságát is.

               (18)

               Annak érdekében, hogy garantálják a hatékony jogorvoslatot a menedékkérők számára, Görögország létrehozta a fellebbviteli hatóságot – e szerv felel a menekültügyi szolgálat elsőfokú elutasító határozataival szemben benyújtott fellebbezések elbírálására hatáskörrel rendelkező fellebbviteli bizottságok működéséért. 2015 szeptemberének végén a fellebbviteli bizottságok működése megszűnt a felhatalmazásuk lejárta miatt, és ennek következtében az elsőfokú elutasító határozatokkal szemben benyújthatók ugyan fellebbezések, ám azokat nem lehet kezelni. Így tehát jelenleg a gyakorlatban nem érhető el hatékony jogorvoslati rendszer. E helyzet tovább rontja az áthelyezési eljárás hatékony végrehajtásának lehetőségét azokban az esetekben, amikor a kérelmező fellebbezést nyújt be az áthelyezési vagy átadási határozattal szemben.

               (19)

               Sok menedékkérő számára jelenleg nem biztosított az elsőfokú menekültügyi határozatokkal szembeni fellebbezés érvényre juttatásához szükséges, az uniós szabályoknak megfelelő ingyenes jogsegély. A 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (12) vonatkozó rendelkezéseinek a nemzeti jogba való átültetése, illetve végrehajtása még nem valósult meg.

               (20)

               A kiszolgáltatott helyzetben lévő személyek azonosítására szolgáló görög eljárások tekintetében előrelépések történtek. A menekültügyi szolgálat – az EASO és az UNHCR közreműködésével – a kiszolgáltatott helyzetben lévő menedékkérők – pl. kísérő nélküli kiskorúak – kiszűrésére szolgáló eljárást alakított ki, hogy biztosítható legyen számukra az eljárás során a segítség. A kísérő nélküli kiskorúak tekintetében Görögország arról számolt be, hogy az érkezési befogadási eljárás és a menekültügyi eljárás keretén belül a kísérő nélküli kiskorúakra vonatkozó azonosító és életkor-meghatározási eljárást követnek. Emellett eljárást alakítanak ki a kísérő nélküli kiskorúak esetében a görög rendőrség, az érkezési befogadási szolgálat és a menekültügyi szolgálat által követendő kezelésmódról.

               (21)

               A kísérő nélküli kiskorúakra vonatkozó gyámsági rendszer is további figyelmet érdemel, mivel a kiskorúak képviseletére kirendelt ügyészek gyakran nem rendelkeznek megfelelő forrásokkal a magas számban eléjük utalt ügyek kezeléséhez, és nem működik olyan intézmény vagy szerv, amelyhez az ügyészek állandó gyámok kijelölése érdekében fordulhatnának. Szintén konkrét lépéseket kell tenni annak biztosítására, hogy a kísérő nélküli kiskorúak mindegyikét azonnal speciális befogadóállomásokba irányítsák és szakosodott személyzet gondoskodjon róluk.

               (22)

               Az Európai Unióban jelentős mértékben romlott a dublini rendszer működésének hatékonysága amiatt, hogy 2011 óta felfüggesztették a Görögország számára történő, Dublini Rendelet szerinti átadást. Az ilyen átadás lehetőségének hiánya aláássa a Görögország érdekében 2015 szeptemberében elfogadott áthelyezési intézkedések hatékonyságát is, különösen azáltal, hogy megszünteti az egyik fő ösztönzőt, amely visszatartaná a migránsokat a más tagállamokba irányuló másodlagos mozgástól.

               (23)

               Görögország jelentős lépéseket tett menekültügyi rendszere működésének javítására, de továbbra is hiányosságok tapasztalhatók. Görögországnak ezért sürgősen meg kell tennie mindazokat a lépéseket, amelyek a dublini eljárás keretében történő átadás folytatásához szükségesek, hogy a Dublini Rendelet értelmében átadott személyek élvezhessék mindazon jogokat, amelyekre az Európai Unió menekültügyi vívmányai alapján jogosultak, beleértve a nemzetközi védelem iránti kérelemre vonatkozó elutasító határozattal szembeni hatékony jogorvoslathoz való hozzáférést és a megfelelő befogadási feltételeket is.

               (24)

               Ez az ajánlás meghatározza a fennmaradó hiányosságok tekintetében Görögország által megvalósítandó fő fellépéseket.

               (25)

               Az ezen fellépések megvalósításáról Görögország által rendszeresen benyújtandó jelentések, valamint más releváns tényezők – ezen belül az UNCHR és más releváns szervezetek esetleges jövőbeli jelentései – alapján kerül sor annak értékelésére, hogy megfelelőek-e a feltételek ahhoz, hogy a tagállamok folytassák a Görögországba irányuló, Dublini Rendelet szerinti egyedi átadásokat, figyelembe véve azt is, hogy az átadások volumenének és az átadásra kerülő személyek kategóriáinak összhangban kell lenniük az elért konkrét eredményekkel.

               (26)

               A Görögországba irányuló dublini átadások esetleges folytatásakor tekintetbe kell venni azt is, hogy Görögország napi szinten továbbra is nagy számban fogad potenciális menedékkérőket, és el kell kerülni, hogy fenntarthatatlan terhek háruljanak Görögországra.

               (27)

               Az átadás folytatására vonatkozó döntés kizárólag a tagállami hatóságok hatásköre, bírósági felülvizsgálat mellett, mely utóbbi a Dublini Rendelet értelmezése tekintetében az Európai Bíróság előzetes megkeresésére is kiterjedhet,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   (1)   Görögország biztosítsa, hogy a Görögországban nemzetközi védelmet kérelmező személyek számára biztosított befogadási feltételek megfeleljenek a 2013/33/EU irányelvben meghatározott normáknak.
   (2)   Görögország tegye meg az ahhoz szükséges lépéseket, hogy a menekültügyi eljáráshoz való tényleges hozzáférést Görögország területének egészén teljes körűen biztosítsák, a 13 regionális menekültügyi iroda mindegyikének kialakításával és ezek fenntartásával. A menekültügyi szolgálat regionális irodáinak mindenekelőtt megfelelő személyzettel kell rendelkezniük ahhoz, hogy ezek az irodák teljes körűen működjenek és képesek legyenek feldolgozni az összes menedékjog iránti kérelmet. A szükséges humán erőforrást a Görögországban az elmúlt év során menedékjog iránt benyújtott kérelmek számát figyelembe véve kell kiszámítani. E célból sürgősen véglegesíteni kell a szükséges felvételi eljárásokat.
   (3)   Görögország biztosítsa a fellebbviteli bizottságok teljes körű működését és megfelelő személyzetét, hogy garantálható legyen rajtuk keresztül a nemzetközi védelem iránti kérelmekre vonatkozó újabb adminisztratív határozatokkal szembeni hatékony jogorvoslat, és hogy a lehető leghamarabb, de legkésőbb 2016 végéig eljárjanak a nemzetközi védelem iránti kérelmekről hozott adminisztratív határozatok bírósági felülvizsgálatára irányulóan folyamatban lévő összes kérelem ügyében.
   (4)   Görögország biztosítsa, hogy valamennyi menedékkérő számára rendelkezésre álljon a szükséges jogsegély a nemzetközi védelem iránti kérelmekre vonatkozó adminisztratív határozatok bírósági felülvizsgálatának eljárásaihoz, az európai uniós jog követelményeinek megfelelően, továbbá biztosítsa a jogsegély nyújtására vonatkozó jogi keret elfogadását és gyors végrehajtását.
   (5)   Görögország biztosítsa, hogy a kiszolgáltatott helyzetben lévő kérelmezők – ezen belül a kísérő nélküli kiskorúak – azonosítását és kezelését szolgáló jelenlegi struktúrákat összhangba hozzák az uniós menekültügyi vívmányokban meghatározott és különösen a 2013/33/EU irányelv 21–25. cikkében és a 2013/32/EU irányelv 25. cikkében kifejtett normákkal. Ez azt jelenti, hogy Görögországnak biztosítania kell a szükséges jogi keret meglétét és teljes körű végrehajtását annak érdekében, hogy garantálható legyen a kiszolgáltatott helyzetben lévő személyek – és ezen belül a kísérő nélküli kiskorúak – szükségleteinek megfelelő ellátása, különös tekintettel a szállásra és a gyámságra.
   (6)   Görögország biztosítsa, hogy mielőbb teljes mértékben működőképessé váljon az az 50 000 befogadási férőhely, amelynek a 2015 végéig az UNHCR közreműködésével való kialakítására Görögország kötelezettséget vállalt, és megfelelő finanszírozás álljon rendelkezésre az olyan alapvető karbantartási és egyéb szolgáltatások folyamatos garantálásához, mint az étkeztetés és a megfelelő higiénés körülmények.
   (7)   Görögország biztosítsa, hogy az uniós források programozása és a nemzeti költségvetésből származó finanszírozás lehetővé tegye ezen ajánlások végrehajtását.

      A megvalósított fellépésekre vonatkozó jelentéstétel

               (8)

               Felkérjük Görögországot, hogy 2016. március 4-ig, majd ezt követően havonta tegyen jelentést a Bizottságnak az ezen ajánlásban meghatározott intézkedések végrehajtása terén elért eredményeiről.

      Kelt Brüsszelben, 2016. február 10-én.

            a Bizottság részéről

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            a Bizottság tagja

      (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. június 26-i 604/2013/EU rendelete egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról (HL L 180., 2013.6.29., 31. o.).

      (2)  Az M.S.S. kontra Belgium és Görögország ügy (ügyszám: 30696/09) és a C-411/10. és C-493/10. sz., NS kontra Secretary of State for the Home Department ügy.

      (3)  A Tanács 343/2003/EK rendelete (2003. február 18.) egy harmadik ország állampolgára által a tagállamok egyikében benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról (HL L 50., 2003.2.25., 1. o.), melyet a 604/2013/EU rendelet váltott fel.

      (4)  SWD(2014) 316 final.

      (5)  COM(2015) 240 final.

      (6)  HL L 239., 2015.9.15., 146. o.

      (7)  HL L 248., 2015.9.24., 80. o.

      (8)  HL L 248., 2015.9.24., 80. o. és HL L 239., 2015.9.15., 146. o.

      (9)  Az Európa Tanács Miniszteri Bizottságának 1 243. ülése (2015. december 8–9.)

      (10)  COM(2015) 678 final, 2015. december 15.

      (11)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. június 26-i 2013/33/EU irányelve a nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról (HL L 180., 2013.6.29., 96. o.) és HL L 348., 2008.12.24., 98. o.

      (12)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. június 26-i 2013/32/EU irányelve a nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról (HL L 180., 2013.6.29., 60. o.)


title: 2012/798/EU: A Bizottság ajánlása ( 2012. december 12. ) az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 22. cikkének (3) bekezdése szerinti bejelentésekre vonatkozó eljárásról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               19.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 349/72

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2012. december 12.)
   az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 22. cikkének (3) bekezdése szerinti bejelentésekre vonatkozó eljárásról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2012/798/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   tekintettel az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 22. cikke (3) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A versenyalapú piacnak támogatást kell biztosítania ahhoz, hogy a végfelhasználók az általuk igényelt minőségben a tartalom, az alkalmazások és a szolgáltatások vonatkozásában egyaránt széles kínálatból válogathassanak. A nemzeti szabályozó hatóságoknak elő kell segíteniük, hogy a felhasználók hozzáférhessenek az információkhoz és terjeszthessék azokat, és használhassák az alkalmazásokat és a szolgáltatásokat. A 2002/22/EK irányelv 22. cikke (3) bekezdésének végrehajtásával megbízott nemzeti szabályozó hatóságok a szolgáltatás minősége vonatkozásában egyedileg minimumkövetelményeket állapíthatnak meg a nyilvános hírközlő hálózatokat működtető vállalkozásokkal, illetve azok csoportjaival szemben annak érdekében, hogy ezáltal megelőzzék a szolgáltatás minőségének romlását és a hálózati adatforgalom leállását vagy lassulását. A javasolt intézkedéseknek az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 8. cikkében meghatározott célkitűzések és szabályozási elvek tükrében kellően indokoltaknak és arányosaknak kell lenniük. Amikor ezekre az intézkedésekre javaslatot tesznek, a nemzeti szabályozó hatóságoknak figyelembe kell venniük az Európai Elektronikus Hírközlési Szabályozók Testülete (BEREC) iránymutatását (3).

               (2)

               Annak érdekében, hogy a bevezetni tervezett követelmények ne fejtsenek ki káros hatást a belső piac működésére, a Bizottságnak minden javasolt intézkedést értékelésnek kell alávetnie. Ehhez a nemzeti szabályozó hatóságoknak a 2002/22/EK irányelv 22. cikkének (3) bekezdésében meghatározott eljárást követve a Bizottság rendelkezésére kell bocsátaniuk minden olyan intézkedés tervezetét, amely a szolgáltatás minősége vonatkozásában minimumkövetelményeket állapít meg vagy módosítja a korábban megállapított ilyen jellegű követelményeket. A bejelentés mechanizmusa nem róhat felesleges adminisztrációs terheket a nemzeti szabályozó hatóságokra. A korábban megállapított követelményeket hatályon kívül helyező intézkedések tervezetét egyelőre csak átláthatósági megfontolásból indokolt bejelenteni.

               (3)

               Az értékeléshez a nemzeti szabályozó hatóságoknak a követelmények megállapítása előtt kellő időben a Bizottság rendelkezésére kell bocsátaniuk az intézkedés tervezetét. Ennek keretében a nemzeti hatóságoknak a bejelentés alkalmával röviden ismertetniük kell a fellépés okait, a megállapítani tervezett követelményeket és a javasolt eljárást. Lehetővé kell tenni, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok a bejelentés előtt az intézkedéstervezetről informális keretek között egyeztessenek a Bizottsággal.

               (4)

               Az értékeléshez az intézkedéstervezetekről bizonyos információkat feltétlenül a Bizottság rendelkezésére kell bocsátani. Figyelembe kell venni egyrészről az értékelés hatékonysága iránti igényt, másrészről pedig azt az elvárást, hogy minél kevesebb adminisztrációra legyen szükség. A bejelentett intézkedéstervezetek vizsgálatának egyszerűsítése és a folyamat gyorsabbá tétele érdekében kívánatos, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok egységes formátumban tegyenek eleget bejelentési kötelezettségüknek.

               (5)

               Azokban az esetekben, amikor a Bizottság a szolgáltatás minősége vonatkozásában minimumkövetelményeket megállapító vagy az ilyen követelményeket módosító javasolt intézkedésekhez megjegyzéseket vagy ajánlásokat fűz, kívánatos, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok a követelményekre vonatkozó döntés meghozatalakor a legmesszebbmenőkig figyelembe vegyék a Bizottság megjegyzéseit vagy ajánlásait. Emellett a nemzeti szabályozó hatóságoknak azzal is hozzá kell járulniuk az átláthatóság biztosításához, hogy az elfogadott intézkedéseket – ideértve a korábban megállapított követelményeket hatályon kívül helyező intézkedéseket is – megküldik a Bizottságnak.

               (6)

               A Bizottságnak nyilvánosan közzé kell tennie a bejelentés tartalmát és a tervezett intézkedést megalapozó valamennyi információt, valamint azokat az esetleges megjegyzéseket és ajánlásokat, amelyeket megfogalmazott, illetőleg az azt tartalmazó közleményét, hogy ilyen megjegyzéseket és ajánlásokat nem fogalmazott meg. A 2002/21/EK irányelv 5. cikkének megfelelően ha a nemzeti szabályozó hatóság valamely adatot az üzleti titokra vonatkozó európai uniós és nemzeti szabályok értelmében bizalmasnak minősít, akkor a Bizottságnak és az érintett nemzeti szabályozó hatóságoknak ennek megfelelő titoktartást kell biztosítaniuk,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

      CÉL ÉS HATÁLY

               1.

               Ezen ajánlás célja a következetes megközelítés, a teljes átláthatóság és az egyszerű eljárás biztosítása mindazokban az esetekben, amikor a nemzeti szabályozó hatóságok a 2002/22/EK irányelv 22. cikkének (3) bekezdése alapján a szolgáltatás minőségével kapcsolatban minimumkövetelményeket kívánnak megállapítani.

               2.

               E célból a nemzeti szabályozó hatóságoknak kellő időben át kell adniuk a Bizottságnak:

                           a)

                           a 2002/22/EK irányelv 22. cikkének (3) bekezdése alapján a szolgáltatás minőségével kapcsolatban minimumkövetelményeket megállapító intézkedések tervezetét;

                           b)

                           a korábban megállapított ilyen követelményeket módosító intézkedések tervezetét;

                           c)

                           a korábban megállapított ilyen követelményeket hatályon kívül helyező intézkedések tervezetét.

      FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

               3.

               Erre az ajánlásra a 2002/21/EK irányelvben, valamint a 2002/22/EK irányelvben és a többi különös irányelvben található fogalommeghatározásokat kell alkalmazni. Ezen ajánlás alkalmazásában továbbá:

                           „bejelentés”: valamely nemzeti szabályozó hatóság által egy, a 2002/22/EK irányelv 22. cikkének (3) bekezdése alapján bevezetni kívánt intézkedés tervezetéről az ezen ajánlásban megállapított bejelentőlap kíséretében a Bizottság felé teljesített bejelentés;

                           „intézkedéstervezet”: a szolgáltatás minőségével kapcsolatos, a szolgáltatás minőségének romlását és a hálózati adatforgalom leállását vagy lassulását megelőzni hivatott olyan intézkedés, amelyet a nemzeti szabályozó hatóság nyilvános hírközlő hálózatokat működtető vállalkozással vagy vállalkozásokkal szemben megállapítani javasol.

      A BEJELENTÉSI ELJÁRÁS

               4.

               A 2. pontban felsorolt intézkedéstervezeteket a mellékletben meghatározott bejelentőlap felhasználásával kell a Bizottságnak bejelenteni. Az ily módon bejelentett intézkedéstervezeteknek – az adott esetnek megfelelően – tartalmazniuk kell:

                           a)

                           a bejelentés összefoglalását, ezen belül:

                                       i.

                                       azon, nyilvános hírközlő hálózatokat működtető vállalkozás vagy vállalkozások megjelölését, amelyre vagy amelyekre az intézkedéstervezet vonatkozik;

                                       ii.

                                       a fellépés indokolásának összefoglalását;

                                       iii.

                                       a nemzeti szabályozó hatóság által megállapítani tervezett követelményeket;

                                       iv.

                                       a javasolt eljárást;

                           b)

                           a nemzeti szabályozó hatóság intézkedéstervezetének szövegét és valamennyi háttérdokumentumot, ezen belül:

                                       i.

                                       az adott esettel összefüggő azon lényegi tények és körülmények ismertetését, amelyek szükségessé teszik a szolgáltatás minőségével kapcsolatos minimumkövetelmények megállapítását a nyilvános hírközlő hálózatokat működtető vállalkozással vagy vállalkozásokkal szemben;

                                       ii.

                                       a javasolt intézkedés értékelését különösen a 2002/21/EK irányelv 8. cikkében foglalt szakpolitikai célok és szabályozási elvek tükrében;

                                       iii.

                                       a szolgáltatás minőségére vonatkozóan megállapítandó minimumkövetelmények tervezett időkereteit;

                                       iv.

                                       a követelmények alkalmazásának nyomon követése céljából alkalmazandó konkrét módszereket;

                                       v.

                                       a nemzeti szabályozó hatóság által a javasolt intézkedéssel kapcsolatban esetleg lefolytatott nyilvános konzultáció eredményeit; valamint

                                       vi.

                                       ha van ilyen, a nemzeti versenyhivatal véleményét.

               5.

               A bejelentéseket elektronikus úton, kézbesítési igazolás kérésével kell megtenni. Az elektronikus úton megküldött dokumentumok kézhezvételi dátuma az elküldés napja. A bejelentések nyilvántartásba vétele beérkezésük sorrendjében történik.

               6.

               A bejelentés azon a napon válik hatályossá, amikor a Bizottság nyilvántartásba veszi (a továbbiakban: a bejelentés iktatásának napja). A Bizottság az internetes oldalain keresztül és elektronikus úton egyaránt értesíti valamennyi nemzeti szabályozó hatóságot és a BEREC-et a bejelentés iktatásának napjáról, a bejelentés tárgyáról és a bejelentéshez mellékelt iratokról, és ennek során a 2002/21/EK irányelv 5. cikkének megfelelően titoktartást biztosít.

               7.

               A bejelentéseket az Európai Unió valamelyik hivatalos nyelvén kell megtenni. A bejelentőlap az intézkedés nyelvétől eltérő hivatalos nyelven is kitölthető. A Bizottság a 2002/22/EK irányelv 22. cikkének (3) bekezdése szerinti megjegyzéseit és ajánlásait a bejelentett intézkedéstervezet nyelvén fogalmazza meg, és – lehetőség szerint – a bejelentőlap kitöltésének nyelvére lefordítva is rendelkezésre bocsátja.

               8.

               A nemzeti szabályozó hatóság kérésére a Bizottság a bejelentés előtt lehetőséget biztosít az intézkedéstervezet nem hivatalos megvitatására.

               9.

               A nemzeti szabályozó hatóság bármikor visszavonhatja a bejelenését; ez esetben a Bizottság a bejelentett intézkedést törli a nyilvántartásból, és erről a körülményről tájékoztatja az érintett nemzeti szabályozó hatóságot, a többi nemzeti szabályozó hatóságot és a BEREC-et. A Bizottság minderről internetes oldalain közleményt is közzétesz.

      IDŐKERETEK ÉS UTÓLAGOS INTÉZKEDÉSEK

               10.

               A Bizottság a 2002/22/EK irányelv 22. cikkének (3) bekezdésével összhangban az intézkedéstervezettel kapcsolatban akkor fogalmazhat meg különösen megjegyzéseket vagy ajánlásokat, amikor a 2. a) vagy a 2. b) pont hatálya alá tartozó intézkedéstervezetet vizsgál, és az összes lényeges információ megvizsgálása után úgy ítéli meg különösen, hogy a javasolt követelmények hátrányosan befolyásolnák a belső piac működését.
               Ha a Bizottság és a nemzeti szabályozó hatóság másként nem állapodik meg, a vizsgálatnak az intézkedéstervezet bejelentésétől számított időtartama nem haladhatja meg a két hónapot.

               11.

               A 10. ponttól eltérve az intézkedéstervezet bejelentésétől számított tizenöt napon belül:

                           i.

                           mind a nemzeti szabályozó hatóság, mind a Bizottság – különösen az értékelés összetettségére való tekintettel – kezdeményezheti a vizsgálat időtartamának ésszerű mértékű meghosszabbítását;

                           ii.

                           a nemzeti szabályozó hatóság – olyan kivételes esetekben, amikor megítélése szerint a verseny védelme és a végfelhasználók érdekeinek megóvása sürgős fellépést tesz szükségessé – kezdeményezheti a vizsgálat időtartamának lerövidítését.

                     Amikor a nemzeti szabályozó hatóság vagy a Bizottság a fenti i., illetve ii. alpont alapján kezdeményezi a vizsgálat két hónapos időtartamának meghosszabbítását vagy lerövidítését, ezt a kezdeményezését meg kell indokolnia.

               12.

               A 11. pont i. és ii. alpontja szerinti, a vizsgálat két hónapos időtartamától való eltérés mértékét a Bizottságnak és a nemzeti szabályozó hatóságnak megállapodásban kell rögzítenie, figyelemmel különösen az értékelés összetettségére, valamint a végfelhasználók és más érintettek ahhoz fűződő érdekére, hogy a szolgáltatás minőségére egyértelmű és kiszámítható szabályok vonatkozzanak. A vizsgálat két hónapos időtartamának a 11. pont i. alpontja szerinti meghosszabbítása nyomán a vizsgálat közösen megállapított, az intézkedéstervezet bejelentésétől számított időtartama nem haladhatja meg a három hónapot.
               A 11. ponttól eltérve a Bizottság a bejelentett intézkedéstervezet áttekintése után – a nemzeti szabályozó hatóság tájékoztatása mellett – a vizsgálat időtartamát egy hónapra lerövidítheti.

               13.

               Miután a 11. és a 12. pont alapján létrejött a megállapodás a vizsgálat két hónapos időtartamától való eltérésről, a Bizottság erről a körülményről tájékoztatja az érintett nemzeti szabályozó hatóságot, a többi nemzeti szabályozó hatóságot és a BEREC-et, továbbá internetes oldalain közleményt tesz közzé, amelyben megjelöli a vizsgálat új időtartamát.

               14.

               A fenti 11. és 12. pont sérelme nélkül a Bizottság a bejelentés nyilvántartásba vételét követően a 2002/21/EK irányelv 5. cikkének (2) bekezdése alapján eljárva, határidő megjelölésével további adatokat vagy felvilágosítást kérhet az érintett nemzeti szabályozó hatóságtól. A bejelentési eljárás időkerete az adatkérésre adott válasz kézhezvételéig eltelő napok számával meghosszabbodik. Ha a kért adatok rendelkezésére állnak, a nemzeti szabályozó hatóságnak törekednie kell arra, hogy kellő időn belül továbbítsa őket.

               15.

               Amennyiben a Bizottság a szolgáltatás minőségével kapcsolatos minimumkövetelmények megállapítására vagy módosítására irányuló javasolt intézkedéshez a 2002/22/EK irányelv 22. cikkének (3) bekezdése alapján megjegyzéseket vagy ajánlásokat fűz, az érintett nemzeti szabályozó hatóságot erről elektronikus úton tájékoztatja, és a megjegyzéseit, illetve ajánlásait internetes oldalain közzéteszi.

               16.

               Ha a Bizottság a javasolt intézkedéshez sem megjegyzést, sem ajánlást nem fűz, akkor erről a körülményről tájékoztatja az érintett nemzeti szabályozó hatóságot, a többi nemzeti szabályozó hatóságot és a BEREC-et, és minderről internetes oldalain közleményt is közzétesz.

               17.

               A nemzeti szabályozó hatóságnak a 2. pont a) alpontja, illetve a 2. pont b) alpontja hatálya alá tartozó intézkedéstervezet elfogadásától mindaddig tartózkodnia kell, amíg véget nem ér a vizsgálatnak a 10–12. pontnak megfelelően megállapított időtartama. Ha a Bizottság a bejelentés adott időkeretén belül nem fűz sem megjegyzést, sem ajánlást a bejelentéshez, akkor a nemzeti szabályozó hatóság a bejelentett intézkedéstervezetet elfogadhatja. A 2. pont c) alpontja hatálya alá tartozó intézkedéstervezetet a nemzeti szabályozó hatóság a bejelentés után tetszőleges időpontban elfogadhatja.

               18.

               Amikor a nemzeti szabályozó hatóság a 2002/22/EK irányelv 22. cikkének (3) bekezdése szerinti intézkedést elfogadja, az elfogadott intézkedést meg kell küldenie a Bizottságnak. A Bizottság – a 2002/21/EK irányelv 5. cikkével összhangban álló titoktartási szabályok betartásával – az összes elfogadott intézkedést közzéteszi az internetes oldalain.

      KIEGÉSZÍTŐ RENDELKEZÉSEK

               19.

               Az 1182/71/EGK, Euratom tanácsi rendelettel (4) összhangban az ezen ajánlásban meghatározott határidők a következő szabályok szerint számítandók:

                           a)

                           ha a napokban, hetekben vagy hónapokban kifejezett határidő kezdete valamely esemény bekövetkezéséhez van kötve, akkor az a nap, amelyen az esemény bekövetkezik, nem számít bele a határidőbe;

                           b)

                           a hetekben vagy hónapokban kifejezett határidő az utolsó hét, illetve hónap azon napjának elteltével jár le, amely a hétnek ugyanarra a napjára, illetve a hónapnak ugyanarra a sorszámú napjára esik, amelyen a határidő kezdetét jelentő esemény bekövetkezett. Ha hónapokban kifejezett határidő esetén az utolsó hónapban nincs olyan sorszámú nap, amelyen a határidőnek le kell járnia, a határidő ezen utolsó hónap utolsó napján jár le;

                           c)

                           a határidőbe beleszámítandók a hivatalos munkaszüneti napok, a szombatok és a vasárnapok is;

                           d)

                           munkanap minden olyan nap, amely nem szombat, vasárnap vagy hivatalos munkaszüneti nap vagy ünnepnap. Ha a határidő szombaton, vasárnapon vagy hivatalos munkaszüneti napon jár le, akkor a soron következő első munkanap végéig meghosszabbodik. A Bizottság az általa megállapított hivatalos munkaszüneti napok jegyzékét minden év kezdete előtt közzéteszi az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

               20.

               A Bizottság a nemzeti szabályozó hatóságokkal és a BEREC-cel együttműködésben figyelemmel kíséri a bejelentési eljárás alkalmazását. A Bizottság az ajánlásnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetése után két évvel értékeli az ajánlás felülvizsgálatának esetleges szükségességét.

               21.

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2012. december 12-én.

            a Bizottság részéről

         Neelie KROES

            alelnök

      (1)  HL L 108., 2002.4.24., 51. o.

      (2)  HL L 108., 2002.4.24., 33. o.

      (3)  Lásd a BEREC „Guidelines for Quality of Service in the scope of Net Neutrality” („Iránymutatás a szolgáltatások minőségéről a hálózatsemlegességgel összefüggésben”) című dokumentumát, BoR(12) 32.

      (4)  HL L 124., 1971.6.8., 1. o.

      MELLÉKLET

         Bejelentőlap a 2002/22/EK irányelv 22. cikkének (3) bekezdése szerinti intézkedéstervezetekhez

      BEVEZETÉS
      A bejelentőlap azokat az információkat foglalja össze, amelyeket a nemzeti szabályozó hatóságoknak meg kell küldeniük a Bizottságnak, amikor a 2002/22/EK irányelv 22. cikkének (3) bekezdése alapján intézkedéstervezeteket jelentenek be.
      A Bizottság törekszik arra, hogy – elsősorban a bejelentést megelőző találkozók keretében – lehetőséget adjon a nemzeti szabályozó hatóságoknak a 22. cikk (3) bekezdésének végrehajtásával kapcsolatban felmerülő kérdéseik megvitatására. A Bizottság ennek megfelelően arra bátorítja a nemzeti szabályozó hatóságokat, hogy a bejelentőlappal kapcsolatban felmerülő kételyeiket vitassák meg a Bizottsággal, különösen a szolgáltatandó információk jellegét illetően, illetve megfordítva, azzal kapcsolatban, hogy a 2002/22/EK irányelv 22. cikkének (3) bekezdése alapján a szolgáltatás minőségére vonatkozóan minimumkövetelményeket megállapító intézkedésekkel összefüggésben mely információk átadásától tekinthetnek el.
      Fontos, hogy a Bizottság összefoglaló információkat kapjon i. azon, nyilvános hírközlő hálózatokat működtető vállalkozás vagy vállalkozások kilétéről, amelyre vagy amelyekre az intézkedéstervezet vonatkozik; ii. a fellépés indokairól; iii. a nemzeti szabályozó hatóság által megállapítani tervezett követelményekről; valamint iv. a javasolt eljárásról.
      A bejelentőlaphoz csatolni kell a nemzeti szabályozó hatóság intézkedéstervezetének szövegét, beleértve a fellépést az ezen ajánlás 1. és 2. pontjának megfelelően javasolt intézkedés indokoltsága és arányossága szempontjából kellően alátámasztó megfontolásokat is. Az intézkedéstervezet szövegének tartalmaznia kell i. az adott esettel összefüggő azon lényegi tényeket és körülményeket, amelyek szükségessé teszik a szolgáltatás minőségével kapcsolatos minimumkövetelmények megállapítását a nyilvános hírközlő hálózatokat működtető vállalkozással vagy vállalkozásokkal szemben; ii. a javasolt intézkedés értékelését különösen a 2002/21/EK irányelv 8. cikkében foglalt szakpolitikai célok és szabályozási elvek tükrében; iii. a szolgáltatás minőségére vonatkozóan megállapítandó minimumkövetelmények tervezett időkereteit és a követelmények alkalmazásának nyomon követése céljából alkalmazandó konkrét módszereket; iv. a nemzeti szabályozó hatóság által esetleg lefolytatott előzetes nyilvános konzultáció eredményeit; valamint v. ha van ilyen, a nemzeti versenyhivatal véleményét.
      A BEJELENTÉS ÖSSZEFOGLALÁSA

                  Ismertesse röviden a bejelentett intézkedéstervezet tartalmát.

                  Adja meg a korábbi intézkedéstervezetekről a 22. cikk (3) bekezdése alapján teljesített bejelentések (ha voltak ilyenek) hivatkozási adatait.

                  Nevezze meg azt az egy vagy több vállalkozást, amellyel szemben az intézkedéstervezet kötelezettségeket állapít meg.

                  Ismertesse röviden a fellépés indokait.

                  Ismertesse röviden a megállapítani tervezett követelményeket.

                  Ismertesse röviden a javasolt eljárást.

                  Adja meg a bejelentés tárgyát képező intézkedéstervezet hivatkozási adatait (ha van, internetcímével együtt).