               30.11.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/54

         P7_TA(2014)0260
   A műsorszóró média szerepe az Unió és az uniós értékek bemutatásában
   Az Európai Parlament 2014. április 2-i ajánlása a Tanácshoz, a Bizottsághoz és az Európai Külügyi Szolgálathoz a műsorszóró médiának az Unió és az uniós értékek bemutatásában betöltött szerepéről (2013/2187(INI))
   (2017/C 408/08)

      Az Európai Parlament,

               —

               tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 2. és 21. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló Szerződés 167. cikkére,

               —

               tekintettel az ENSZ Közgyűlése által 1948. december 10-én elfogadott Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatára és valamennyi vonatkozó nemzetközi emberi jogi eszközre, beleértve a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányát és a Gazdasági, Szociális és Kulturális Jogok Nemzetközi Egyezségokmányát,

               —

               tekintettel a Lisszaboni Szerződéshez csatolt, a tagállamokban történő közcélú műsorszolgáltatás rendszeréről szóló 29. jegyzőkönyvre (1),

               —

               tekintettel az Európai Unió Alapjogi Chartájára és különösen annak 11. cikkére,

               —

               tekintettel az emberi jogokról szóló uniós iránymutatásokra,

               —

               tekintettel a Tanács által 2012. június 25-án elfogadott, az emberi jogokkal és demokráciával kapcsolatos európai uniós stratégiai keretre és cselekvési tervre (2),

               —

               tekintettel a „Partnerség az Európáról szóló kommunikációért” című, 2007. október 3-i bizottsági közleményre (COM(2007)0568), valamint a „Partnerség az Európáról szóló kommunikációért” című intézményközi megállapodásról szóló, 2007. október 3-i bizottsági javaslatra (COM(2007)0569),

               —

               tekintettel „A közszolgálati műsorszolgáltatás a digitális korszakban: a kettős rendszer jövőjéről” című, 2010. november 25-i állásfoglalására (3),

               —

               tekintettel a tagállamok audiovizuális médiaszolgáltatások nyújtására vonatkozó egyes törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseinek összehangolásáról szóló, 2010. március 10-i 2010/13/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvre (Audiovizuális médiaszolgáltatásokról szóló irányelv) (4),

               —

               tekintettel az EU külső fellépéseinek kulturális dimenzióiról szóló, 2011. május 12-i állásfoglalására (5),

               —

               tekintettel az uniós külpolitika digitális szabadságra vonatkozó stratégiájáról szóló, 2012. december 11-i állásfoglalására (6),

               —

               tekintettel „A sajtó és média szabadsága a világban” című, 2013. június 13-i állásfoglalására (7),

               —

               tekintettel a Tanács által az Európai Parlament számára készített, a közös kül- és biztonságpolitikáról szóló éves jelentésről szóló, 2013. október 24-i állásfoglalására (8),

               —

               tekintettel „Az emberi jogok és a demokrácia helyzetéről a világban és az Európai Unió ezzel kapcsolatos politikája” című 2012. évi éves jelentésről szóló, 2013. december 11-i állásfoglalására (9),

               —

               tekintettel a sajtószabadságról szóló európai chartára,

               —

               tekintettel a „Bővítés: szakpolitikák, kritériumok és az EU stratégiai érdekei” című, 2012. november 22-i állásfoglalására (10), az Albánia által elért eredményekről szóló 2013. évi jelentésről szóló, 2013. december 12-i állásfoglalására (11), a Bosznia és Hercegovina által elért eredményekről szóló 2013. évi jelentésről szóló, 2014. február 6-i állásfoglalására (12), a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság által elért eredményekről szóló 2013. évi jelentésről szóló, 2014. február 6-i állásfoglalására (13), az Izland által elért eredményekről szóló 2012-es jelentésről és a választások utáni kilátásokról szóló, 2014. január 16-i állásfoglalására (14),a Koszovó európai integrációs folyamatáról szóló, 2014. január 16-i állásfoglalására (15), a Montenegró által elért eredményekről szóló 2013. évi jelentésről szóló, 2014. február 6-i állásfoglalására (16), a Szerbia által elért eredményekről szóló 2013. évi jelentésről szóló, 2014. január 16-i állásfoglalására (17), a Törökország által elért eredményekről szóló 2013. évi jelentésről szóló, 2014. március 12-i állásfoglalására (18), az „Európai szomszédságpolitika: a partnerség erősítése felé – Az Európai Parlament álláspontja a 2012. évi eredményjelentésekről” című, 2013. október 23-i állásfoglalására (19), az arab tavasz átmeneti időszakot élő országai általi vagyonvisszaszerzésről szóló, 2013. május 23-i állásfoglalására (20), az EU és Kína közötti kapcsolatokról szóló, 2013. március 14-i állásfoglalására (21), valamint az EU és Oroszország közötti új megállapodásról folytatott tárgyalásokhoz az Európai Parlamentnek a Tanácshoz, a Bizottsághoz és az Európai Külügyi Szolgálathoz intézett ajánlásait tartalmazó, 2012. december 13-i állásfoglalására (22),

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 97. cikkére,

               —

               tekintettel a Külügyi Bizottság ajánlására (A7-0248/2014),

               A.

               mivel a független európai műsorszóró média a nyilvánosság számára – Európában és világszerte – közös jövőképet kínál, és támogatja az uniós szerződésekben rögzített értékeket, így az emberi jogokat és az alapvető szabadságokat, ideértve a véleménynyilvánítás szabadságát is, valamint előmozdítja a pluralizmust, a szabad véleményalkotást, a kulturális sokféleséget és a változatos látásmódokat és az erőszakmentes konfliktusmegoldást, a toleranciát és a tiszteletet mint alapvető értékeket az Unión belül és külső kapcsolataival összefüggésben egyaránt;

               B.

               mivel a média függetlenségének veszélyeztetése bármely országban – akár kormányzati beavatkozás, akár az újságírók megfélemlítése, a tulajdonosi szerkezet átláthatóságának hiánya vagy elsőbbséget élvező kereskedelmi érdekek révén – rontja a média szabadságának és sokszínűségének általános helyzetét;

               C.

               mivel elsődlegesen a kormányok feladata a véleménynyilvánítás és a média szabadságának biztosítása és védelme, függetlenül az Unió azon szerepétől, hogy az uniós jogszabályok tagállamok általi végrehajtása során felügyeli az Európai Unió Alapjogi Chartája 11. cikkének alkalmazását; mivel az uniós jogszabályok, különösen az EUSZ-hoz csatolt 29. jegyzőkönyv értelmében a tagállamok közcélú műsorszolgáltatási rendszere közvetlenül kapcsolódik az egyes társadalmak demokratikus, társadalmi és kulturális igényeihez és a médiapluralizmus megőrzésének követelményéhez;

               D.

               mivel a rádiós és televíziós műsorszolgáltatás, valamint a mellettük egyre nagyobb tért hódító online médiaszolgáltatások az európai és a harmadik országbeli közönség megszólításának hathatós és költséghatékony eszközei, továbbá az Unión belül és azon kívül élő polgárok többsége számára a legfontosabb információforrást jelentik;

               E.

               mivel az új digitális és online médiaplatformok hozzájárulnak a sokféleség és a pluralizmus növeléséhez, és különösen fontosak azokban az országokban, amelyekben a hagyományosabb információforrásokhoz való hozzáférés korlátozott;

               F.

               mivel az európai média nemzetközi szintű műsorszolgáltatása fontos szerepet játszhat a demokrácia, a média szabadsága és az emberi jogok jelentette értékek világszerte történő közvetítésében, a különböző nemzeti felfogások megértetésében, az uniós politikák közvetítésében, egy valódi európai látásmód kialakításában és abban, hogy – mindenekelőtt az újságírói objektivitás melletti határozott és szilárd elkötelezettség révén – megbízható és minőségi tájékoztatást nyújtson a közönség számára;

               G.

               mivel a harmadik országokban a demokratizálódást és az emberi jogok előmozdításának támogatását célzó műsorszolgáltatás nem tartozik kifejezetten az uniós médiapolitika hatáskörébe;

               H.

               mivel az Unió alapját képező értékek és az Unió globális szereplőként kitűzött céljainak előmozdítása, valamint a viták alakítása és a külpolitikai kérdések megértésének elősegítése érdekében az európai műsorszóró médiával kapcsolatosan következetes stratégiát kell meghatározni az Unió külkapcsolataiban;

               I.

               mivel a „Belorusz Európai Rádió” számára nyújtott kezdeti uniós finanszírozás és a harmadik országokban a független műsorszolgáltató média számára nyújtott folyamatos projektalapú támogatás jó példái a véleménynyilvánítás szabadsága és más alapvető jogok és szabadságok közös kül- és biztonságpolitika (KKBP) keretében való előmozdításának;

               J.

               mivel a globális európai rádiószolgáltatás létrehozása rendkívül hasznos átfogó eszköznek bizonyulna az Unió külkapcsolatai és az egyetemes demokratikus értékek és emberi jogok előmozdítása terén; mivel az online technológiák alkalmazása elősegíthetné egy ilyen kezdeményezés megvalósítását;

               K.

               mivel az Unió támogatja az Euronews nemzetközi hírcsatornát, amelynek műsorai 155 ország 410 millió háztartásába jutnak el, a világ lakosságának 53 %-a által beszélt 13 nyelven; a különböző mobileszközökről világszerte díjmentesen hozzáférhető Euronews világszintű műholdas lefedettséggel rendelkezik, és Európában, valamint az arab országok és a Szubszaharai-Afrika nem arab nyelvű hírcsatornái közül a potenciális nézőszám tekintetében vezető csatornának számít;

               L.

               mivel az Unió és az Euronews között 2005 óta szolgáltatási szerződés áll fenn, amelynek keretében az Unió évi 5 millió eurós alapfinanszírozást nyújt az uniós ügyekről tudósító programok gyártásához és sugárzásához; mivel 2007-ben és 2009-ben két további, öt éven át évi 5 millió euró értékű szolgáltatási szerződést írtak alá az Euronews arab, illetve fárszi nyelvű sugárzásának támogatására; mivel 2010 decemberében az EU és az Euronews többéves partnerségi keretmegállapodást írt alá; mivel a Bizottság által az Euronews számára nyújtott 2013. évi pénzügyi hozzájárulást finanszírozási határozatként a kommunikáció területére vonatkozó, 2013. évi módosított munkaprogram elfogadásáról szóló, 2013. május 8-i bizottsági határozat (C(2013)2631) állapította meg; mivel 2014-ben az Euronews becsült bevételeit 9 %-ban a részvényesek licencdíjai, 49 %-ban a kereskedelmi nyereség, 42 %-ban pedig a Bizottság és a különböző bizottsági főigazgatóságok által nyújtott finanszírozás teszi ki;

               M.

               mivel az Euronews nézőkhöz intézett éves kötelezettségvállalási nyilatkozatában foglalt legfontosabb elemek a politikai beavatkozástól mentes szerkesztői függetlenség mellett a pártatlanság, a sokszínűség és a nézők iránti tisztelet (23);

               N.

               mivel a Bizottság által 2009-ben az Euronews alapszerződéséről készített értékelés megerősítette, hogy páneurópai hírszolgáltatóként az Euronews olyan egyedi, költséghatékonyan működő csatorna, amely több nézőhöz jut el Európában, mint a vele versengő nemzetközi hírcsatornák (24);

               1.

               az alábbi ajánlásokat intézi a Tanácshoz, a Bizottsághoz és az Európai Külügyi Szolgálathoz:

                           a)

                           ismerjék fel, hogy a szabad európai média, különösen pedig a pénzügyileg fenntartható és független közszolgálati műsorsugárzás milyen jelentőséggel bír az Unió demokratikus értékeinek előmozdítása és a nyilvánosságnak a KKBP területére vonatkozó politikákról és célokról való tájékoztatása szempontjából, elsősorban azáltal, hogy segít megérteni azokat a kérdéseket, amelyek egyesítik vagy megosztják Európát, valamint hogy a külpolitikai fejlemények jobb megértésének köszönhetően az európai polgárok közelebb kerülnek egymáshoz;

                           b)

                           alakítsanak ki az uniós műsorszóró médiára vonatkozóan az Unió külkapcsolataival összefüggésben követendő következetes és szilárd stratégiát, amely előmozdítja Európában és a harmadik országokban a véleménynyilvánítás szabadságát és a tömegtájékoztatás sokszínűségét, valamint védelmezi és megerősíti a demokráciát és az emberi jogokat; továbbá tegyék e műsorszolgáltatási stratégiát a KKBP szerves részévé;

                           c)

                           e stratégia részeként határozzanak meg különleges megközelítést a műsorszóró médiára vonatkozóan – a tömegtájékoztatás függetlenségétől és a tagállamoknak a közszolgálati műsorszolgáltatási feladat átruházásával, meghatározásával vagy megszervezésével kapcsolatos hatáskörétől függetlenül –, amely:

                                       i.

                                       elősegíti a független és szakmai műsorszolgáltató média létrejöttének kedvező médiakörnyezetet a harmadik országokban;

                                       ii.

                                       a nemzetközi szinten sugárzó európai médiát arra ösztönzi, hogy:

                                                   —

                                                   plurális és versenyképes médiakörnyezetben működjön – közvetlenül hozzáférjen a friss, első kézből származó hírekhez, képes legyen élni a legújabb technológiák kínálta előnyökkel, és a digitális forradalom élvonalába tartozzon –, valamint hiteles és változatos tartalmakat hozzon létre;

                                                   —

                                                   műsorszerkesztési szempontból maradjon független;

                                                   —

                                                   tartsa tiszteletben a műsorszolgáltatási chartát, amely előírja a hírekről való pontos és objektív tudósítást, valamint az Unió és a tagállamok sokszínűségének kiegyensúlyozott és átfogó bemutatását, továbbá tartsa tiszteletben az újságírói kódexet, külön hangsúlyt helyezve az újságírói függetlenség, a pontosság és a kiegyensúlyozottság biztosítására irányuló törekvésekre, és e tekintetben dolgozza ki saját független magatartási kódexeit és szerkesztői elveit;

                                                   —

                                                   biztosítson teret a véleménycsere és a társadalmi és/vagy politikai szempontból lényeges kérdések megvitatása számára, aminek révén biztosítja a viták európai szempontú irányítását és alakítását a kiterjedt tudósítói hálózatnak köszönhetően, valamint felkelti a nyilvánosság érdeklődését és ösztönzi a polgárok részvételét;

                                                   —

                                                   az Unión kívüli lehető legszélesebb közönség megszólítása érdekében használja fel a hír- és vitaműsorok sugárzásának különböző módjait, beleértve a televíziót, a rádiót, az internetet, az online műsorsugárzást, a közösségi médiát és a mobil platformokat is;

                                                   —

                                                   megfelelően tükrözze az Unión belüli változatos véleményeket és körülményeket, beleértve az új tagállamok nézőpontjait és tényleges helyzetét is;

                                                   —

                                                   aktívan vegyen részt a jövő vezető európai és Európán kívüli újságíróinak képzésében;

                                                   —

                                                   ne riadjon vissza attól, hogy mélyrehatóan foglalkozzon a komoly kérdésekkel és ennek keretében több szempontból bemutassa a tényleges helyzetet;

                           d)

                           vegyék figyelembe, hogy az Euronews esetében – a nemzeti műsorszolgáltatókból álló széles körű hálózata és kiterjedt műsorszolgáltatása révén – adott a lehetőség arra, hogy fontos szerepet töltsön be a médiapalettán, valamint az Európáról folytatott viták ösztönzésében, többek között a harmadik országokban is; ugyanakkor ismerjék el, hogy e szerep betöltése érdekében az Euronews-nak:

                                       i.

                                       rendelkeznie kell a különböző – többek között nem európai – nyelveken való műsorszolgáltatás folytatásához szükséges eszközökkel;

                                       ii.

                                       továbbra is a szerkesztői függetlenség megerősítésére kell törekednie;

                                       iii.

                                       rendelkeznie kell olyan eszközökkel, amelyek révén támogathatja az európai kérdésekkel foglalkozó újságírók oktatási és képzési lehetőségeit, illetve továbbra is képzési lehetőségeket biztosíthat a külsős újságírók számára, különösen az Euronews-Hálózat projekt révén;

                                       iv.

                                       pénzügyileg és szerkezetileg tovább kell erősödnie annak érdekében, hogy a világszintű hírcsatornákhoz hasonló színvonalon működhessen;

                                       v.

                                       honlapján közzé kell tennie egy áttekintést bevételeiről, ezzel biztosítva tevékenységeinek átláthatóságát;

                           e)

                           az uniós projektalapú külső segélyfinanszírozást azon műsorszolgáltatókhoz irányítsák, amelyek már jelenleg is tiszteletben tartják az újságírói függetlenségre, pontosságra és kiegyensúlyozottságra vonatkozó legmagasabb szintű normákat, ezek szellemében végzik munkájukat, valamint előmozdítják az uniós értékeket, továbbá azokra a projektekre, amelyek segítik a függetlenség, a pontosság és a fenntarthatóság szempontjából lemaradt műsorszolgáltatókat e normák elérésében, ugyanakkor tartsák szem előtt, hogy minden további finanszírozás előfeltételeként a mérhető kritériumok szerinti teljesítményértékelést kell meghatározni;

                           f)

                           indítsanak uniós szintű reflexiós folyamatot egy világszintű európai rádiószolgáltatás létrehozásának céljával;

                           g)

                           annak érdekében, hogy maximalizálják a javasolt uniós műsorszolgáltatási stratégia által az Unió külkapcsolataiban kifejtett hatásokat, az érintett harmadik országokkal folytatott valamennyi kétoldalú találkozó során módszeresen térjenek ki a médiaszabadság korlátozásának kérdésére;

                           h)

                           fokozzák a tagállamok tudatosságát a műsorszóró médiának az Unió külkapcsolataiban betöltött jelentős szerepe tekintetében, valamint a következetesség fokozása érdekében tárják fel az e területen javasolt uniós stratégia, illetve a tagállami fellépések és stratégiák összehangolásának eszközeit;

                           i)

                           törekedjenek a harmadik országokban a támogató médiakörnyezet megteremtésére, valamint a független és professzionális műsorszóró média kialakítására;

                           j)

                           amennyiben harmadik országokban zavarják az európai média nemzetközi műsorszolgáltatásának műholdjeleit, vagy harmadik országok kormányai felfüggesztik az európai média általi műsorszolgáltatást, haladéktalanul reagáljanak;

               2.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az ajánlást a Tanácsnak, a Bizottságnak és az Európai Külügyi Szolgálatnak, valamint tájékoztatás céljából a tagállamoknak.

      (1)  HL C 326., 2012.10.26., 312. o.

      (2)  11855/2012. számú tanácsi dokumentum.

      (3)  HL C 99. E, 2012.4.3., 50. o.

      (4)  HL L 95., 2010.4.15., 1. o.

      (5)  HL C 377. E, 2012.12.7., 135. o.

      (6)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2012)0470.

      (7)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2013)0274.

      (8)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2013)0453.

      (9)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2013)0575.

      (10)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2012)0453.

      (11)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2013)0596.

      (12)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2014)0102.

      (13)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2014)0103.

      (14)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2014)0041.

      (15)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2014)0040.

      (16)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2014)0104.

      (17)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2014)0039.

      (18)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2014)0235.

      (19)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2013)0446.

      (20)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2013)0224.

      (21)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2013)0097.

      (22)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2012)0505.

      (23)  http://www.euronews.com/services-ue/

      (24)  http://www.europarl.europa.eu/sides/getAllAnswers.do?reference=E-2010-3324&language=EN


               30.11.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/43

         P7_TA(2014)0258
   A Szergej Magnyickij ügyében érintett orosz hivatalnokokkal szembeni közös vízumkorlátozások
   Az Európai Parlament 2014. április 2-i ajánlása a Tanácshoz a Szergej Magnyickij ügyében érintett orosz hivatalnokokkal szembeni közös vízumkorlátozások bevezetéséről (2014/2016(INI))
   (2017/C 408/06)

      Az Európai Parlament,

               —

               tekintettel az EUMSZ 215. cikkére,

               —

               tekintettel Guy Verhofstadt és Kristiina Ojuland által az ALDE képviselőcsoport nevében a Tanácshoz intézett, a Szergej Magnyickij ügyében érintett orosz tisztviselőkkel szembeni közös vízumkorlátozások bevezetéséről szóló ajánlásra irányuló javaslatra (B7-0473/2013),

               —

               tekintettel 2012. február 2-i, a Tanácshoz intézett, az EU által korlátozó intézkedések alá vetett rendszerekkel szembeni következetes politikáról szóló ajánlására, (1)

               —

               tekintettel a Tanácshoz intézett, a Szergej Magnyickij ügyében érintett orosz tisztviselőkkel szembeni közös vízumkorlátozások bevezetéséről szóló, 2012. október 23-i ajánlására, (2)

               —

               tekintettel Catherine Ashtonnak, a Bizottság alelnökének/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének (alelnök/főképviselő) az Oroszországi Föderációban zajló Magnyickij-üggyel kapcsolatos 2013. március 20-i nyilatkozatára,

               —

               tekintettel Catherine Ashton alelnök/főképviselő szóvivőjének Szergej Magnyickij ügyéről szóló 2013. július 12-i nyilatkozatára,

               —

               tekintettel az Európa Tanács Parlamenti Közgyűlésének a Szergej Magnyickij gyilkosai büntetlenségének elutasításáról szóló 2014. január 28-i határozatára és ajánlásaira,

               —

               tekintettel az Egyesült Államok határozataira, amelyek szerint utazási korlátozásokat vezet be a Szergej Magnyickij ügyében érintett számos orosz hivatalnokkal szemben, valamint tekintettel arra, hogy sok más ország is hasonló intézkedést tervez,

               —

               tekintettel „Az emberi jogok és a demokrácia helyzete a világban” című 2012. évi éves jelentésről és az Európai Unió ezzel kapcsolatos politikájáról szóló, 2013. december 11-i állásfoglalására, (3)

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 121. cikkének (3) bekezdésére,

               —

               tekintettel a Külügyi Bizottság jelentésére (A7-0215/2014),

               A.

               mivel Szergej Magnyickij letartóztatása, majd pedig a fogva tartása során bekövetkezett halála jól dokumentált, sokatmondó esete annak, hogy Oroszországban nem tartják tiszteletben az emberi jogokat és alapvető szabadságokat, kételyt ébreszt az igazságügyi intézmények függetlenségét és elfogulatlanságát illetően, és emlékeztet a jogállamiság oroszországi helyzetét jellemző számos dokumentált hiányosságra;

               B.

               mivel az emberi jogok moszkvai börtönökben való tiszteletben tartását a nyilvánosság részéről ellenőrző bizottság és a civil társadalom fejlődését és az emberi jogok érvényesülését nyomon követő orosz elnöki tanács által egymástól függetlenül lefolytatott két vizsgálat is rámutatott, hogy Szergej Magnyickijt embertelen körülmények között tartották fogva, szándékosan elhanyagolták és kínozták;

               C.

               mivel Oroszország több nemzetközi szervezet, például az Európa Tanács, az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet és az Egyesült Nemzetek Szervezete tagjaként kötelezettséget vállalt az emberi jogok, alapvető szabadságok és a jogállamiság védelmezésére, és mivel az Európai Unió több ízben nyújtott kiegészítő támogatást és szakértői segítséget ahhoz, hogy Oroszország az Európa Tanács normáival összhangban korszerűsítse – és betartsa – alkotmányos és jogrendjét;

               D.

               mivel egyre nagyobb szükség van arra, hogy az EU eltökélt, koherens és átfogó, minden tagállam által támogatott politikát folytasson Oroszországgal szemben, olyan határozott és jogos bírálattal alátámasztott uniós támogatás és segítség mellett, amely szükség esetén szankciókat és korlátozó intézkedéseket is magába foglal;

               E.

               mivel a vízumkorlátozások és egyéb megszorító intézkedések önmagukban nem tartoznak a hagyományos jogi szankciók közé, ugyanakkor nagyobb célközönség számára adnak politikai jelzést az EU aggodalmairól, és ezért továbbra is szükséges és legitim külpolitikai eszközt jelentenek;

               F.

               mivel a főképviselőnek nem sikerült ezt a kérdést felvetetnie a Külügyi Tanács napirendjére, és mivel az Európai Parlament semmilyen hivatalos választ nem kapott 2012. október 26-i ajánlására;

               1.

               a következő ajánlásokat intézi a Tanácshoz:

                           a)

                           készítsen közös uniós jegyzéket a Szergej Magnyickij haláláért, majd azt követően az igazságszolgáltatás akadályozásáért, valamint édesanyja és özvegye jelenleg is tartó, folyamatos zaklatásáért felelős tisztviselőkről;

                           b)

                           vezessen be és alkalmazzon az egész EU-ra kiterjedő vízumtilalmat e hivatalnokokkal szemben, és fagyasszon be minden pénzügyi eszközt, amellyel e hivatalnokok vagy közvetlen családtagjaik adott esetben az Európai Unióban rendelkeznek;

                           c)

                           tegye lehetővé a javasolt vízumtilalmi lista rendszeres felülvizsgálatát;

                           d)

                           a 2012-es „Szergej Magnyickij jogállami elszámoltathatósági törvény” értelmében vegye fel az egész EU-ra kiterjedő vízumtilalmi listára többek között az alábbi személyeket, és foglaljon le minden pénzügyi eszközt, amellyel adott esetben az EU-ban rendelkeznek:
                           ALISZOV, Igor, született 1968. március 11-én;
                           DROGANOV, Alekszej, (avagy DROGANOV, Alexej), született 1975. október 11-én;
                           JEGOROVA, Olga, született 1955. június 29-én;
                           GAUSZ, Alexandra, született 1975. március 29-én;
                           GERASZIMOVA, Anasztaszja, született 1982. január 22-én;
                           GRIN, Viktor, született 1951. január 1-jén;
                           KARPOV, Pavel, született 1977. augusztus 27-én;
                           HIMINA, Jelena (avagy HIMINA, Elena), született 1953. február 11-én;
                           KLJUJEV, Dmitrij (avagy KLJUJEV, Dmitri), született 1967. augusztus 10-én;
                           KOMNOV, Dmitrij, született 1977. május 17-én;
                           KRIVORUCSKO, Alekszej (avagy KRIVORUCSKO, Alex, vagy KRIVORUCSKO, Alexej), született 1977. augusztus 25-én;
                           KUZNYECOV, Artyem (avagy KUZNYECOV, Artyom), született 1975. február 28-án;
                           LOGUNOV, Oleg, született 1962. február 4-én;
                           MAJOROVA, Julja (avagy MAJOROVA, Julija), született 1979. április 23-án;
                           PAVLOV, Andrej, született 1977. augusztus 7-én;
                           PECSEGIN, Andrej, született 1965. szeptember 24-én;
                           PODOPRIGOROV, Szergej, született 1974. január 8-án;
                           PONOMAREV, Konsztantyin, született 1971. augusztus 14-én;
                           PROKOPENKO, Ivan Pavlovics, született 1973. szeptember 28-án;
                           REZNYICSENKO, Mihail, született 1985. február 20-án;
                           SZAPUNOVA, Marina, született 1971. június 19-én;
                           SUPOLOVSZKIJ, Mihail, született 1983. szeptember 28-án;
                           SZILCSENKO, Oleg, született 1977. június 25-én;
                           SZTASINA, Jelena (avagy SZTASINA, Elena, vagy SZTASINA, Helen), született 1963. november 5-én;
                           SZTYEPANOVA, Olga, született 1962. július 29-én;
                           SZTROJTYELEV, Gyenisz, született 1973. január 23-án;
                           TAGJEV, Fikret, született 1962. április 3-án;
                           TOLCSINSZKIJ, Dmitrij M. (avagy TOLCSINSZKIJ, Dmitri), született 1982. május 11-én;
                           UHNALJOVA, Szvetlana (avagy UHNALJEV, Szvetlana, vagy UHNALEVA, Szvetlana V.), született 1973. március 14-én;
                           URZSUMCEV, Oleg, született 1968. október 22-én;
                           VINOGRADOVA, Natalja, született 1973. június 16-án;
                           VORONYIN, Viktor, született 1958. február 11-én;

                           e)

                           sürgesse Oroszországot, hogy folytasson le hiteles, alapos és független vizsgálatot Szergej Magnyickij előzetes letartóztatásban bekövetkezett halálának ügyében, és minden felelőst állítson bíróság elé;

                           f)

                           szólítsa fel Oroszországot, hogy zárja le a Szergej Magnyickij ellen folyó posztumusz eljárást, és ne gyakoroljon többé nyomást édesanyjára és özvegyére azzal, hogy az eljárásban való részvételre kényszeríti őket;

               2.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az ajánlást a Tanácsnak és a Bizottságnak, a tagállamok kormányainak, valamint az Állami Dumának és Oroszország kormányának.

      (1)  HL C 239. E, 2013.8.20., 11. o.

      (2)  HL C 68. E, 2014.3.7., 13. o.

      (3)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2013)0575.


title: A Tanács ajánlása (2017. november 20.) a pályakövetésről (EGT-vonatkozású szöveg. )

text:
               9.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/1

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2017. november 20.)
   a pályakövetésről
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2017/C 423/01)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 165. és 166. cikkére,
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
   mivel:

               (1)

               Az oktatást és képzést elhagyó végzett tanulók foglalkoztathatósága számos tagállamban aggodalomra ad okot, többek között azért, mert az Unióban a friss felsőoktatási diplomával rendelkezők foglalkoztatási aránya még nem állt teljesen helyre a 2008-as pénzügyi válságot követően (1), a szakoktatási és -képzési programokban végzettséget szerzők foglalkoztatási helyzete pedig eltérő a különböző tagállamokban.

               (2)

               Ezért a tagállamokat arra ösztönözték a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2015. évi iránymutatásokon (2) keresztül, hogy a szociális partnerekkel együttműködve megfelelő tudás, készség- és kompetenciakínálat révén mozdítsák elő a foglalkoztathatóságot és a termelékenységet.

               (3)

               E célkitűzés elérése szempontjából nagyon fontos, hogy jó minőségű információk álljanak rendelkezésre arra vonatkozóan, hogy mi történik a végzettséggel rendelkezőkkel a képesítés megszerzése, illetve az oktatás vagy képzés elhagyása után, annak érdekében, hogy megismerjük, hogy milyen tényezők okoznak foglalkoztathatósági problémákat az egyes régiókban és gazdasági ágazatokban, illetve bizonyos felsőoktatási vagy szakoktatási és -képzési szakokról kikerülő végzettek esetében, valamint hogy megoldásokat találjunk ezekre a problémákra. Ezeknek az információknak az értékére a felsőoktatás minőségbiztosításának európai sztenderdjei és irányelvei (ESG) (3), valamint a szakképzés európai minőségbiztosítási referenciakerete (EQAVET) (4) is felhívják a figyelmet.

               (4)

               Mivel azonban a felsőoktatásban, valamint a szakoktatásban és -képzésben végzettek eredményeire vonatkozó adatok gyűjtésének, elemzésének és felhasználásának rendszere az Unió számos területén még nem került megfelelően kidolgozásra, jobb információkra van szükség egyrészt ahhoz, hogy a tanulók megalapozottan dönthessenek arról, hogy mit tanuljanak, másrészt pedig az oktatási programok, illetve a kormányzati szakpolitika kialakításához.

               (5)

               A munkaerőpiacra való belépés nagymértékben függ a gazdasági helyzettől, a képzettség szintjétől és a tanulmányi területtől, továbbá társadalmi-demográfiai tényezők is befolyásolják, csakúgy mint a család társadalmi-gazdasági háttere (5). A probléma átfogó kezelése érdekében tehát fontos adatokat gyűjteni e különböző tényezők hatására vonatkozóan is.

               (6)

               Noha számos tagállam dolgozik már pályakövetési rendszer kifejlesztésén, korlátozott a tudásnak és a bevált gyakorlatoknak a cseréje, valamint az egymástól való tanulás.

               (7)

               mivel korlátozott a meglévő összehasonlítható adatok köre, és a tagállami szinten gyűjtött adatok nem hasonlíthatók össze a más tagállamokban gyűjtött adatokkal, nehéz bármilyen következtetést levonni a különböző országok és régiók között a tendenciák és az eredmények terén jelentkező különbségekből.

               (8)

               Az Unió felsőoktatási modernizációs programjáról folytatott nyilvános konzultáció (6) keretében problémaként fogalmazódott meg, hogy a felsőoktatás nem biztosít a végzettséget szerzők számára olyan tudást, készségeket és kompetenciákat, amelyekre szükségük van a boldoguláshoz a gyorsan változó oktatási és foglalkoztatási környezetben, valamint hogy bizonyos tagállamokban továbbra is strukturális munkaerőhiány áll fenn.

               (9)

               A tagállamok uniós szintű fellépést kértek a foglalkoztathatóságra, a strukturális munkaerőhiányra és a munkaerőpiaci szükségletekre vonatkozó információk áramlásának javítása céljából. Ennek keretében az oktatás és a képzés terén folytatott európai együttműködés stratégiai keretrendszerének (Oktatás és képzés 2020) végrehajtásáról szóló, 2015. évi tanácsi és bizottsági közös jelentés (7) javasolja a felsőoktatás munkaerőpiaci és társadalmi relevanciájának előmozdítását, többek között a munkaerőpiaci szükségletek és eredmények hatékonyabb felmérése és előrejelzése, például a végzettek szakmai előmenetelének nyomon követése révén.

               (10)

               A tagállamok továbbá a szakoktatás és -képzés területén a 2015-től 2020-ig tartó időszakban elvégzendő új középtávú feladatokról szóló, 2015. évi rigai következtetésekben vállalták, hogy folyamatos tájékoztatást és visszacsatolást biztosítanak olyan intézkedéseken keresztül, mint például a szakoktatásban és -képzésben végzettekre vonatkozó foglalkoztathatósági adatok felhasználása, a tanulásra, a munkaerőpiacra való belépésre és a szakmai előmenetelre vonatkozó adatok kombinálása, valamint a nemzeti szintű szereplők arra való képességének fokozása, hogy a végzettséget szerzőkre vonatkozó adatok felhasználásával igazítsák hozzá a tanterveket, a foglalkozási profilokat, valamint a szakoktatásban és -képzésben szerezhető képesítések tartalmát az új gazdasági és műszaki követelményekhez.

               (11)

               Ezt követően pedig a tagállamok „A társadalmi-gazdasági fejlődés és a befogadás Unió-szerte, az oktatás révén való elősegítéséről: az oktatás és a képzés hozzájárulása a 2016. évi európai szemeszterhez” című állásfoglalásban (8) felhívták a figyelmet a strukturális munkaerőhiány és a készséghiányok prioritásként történő kezelésének fontosságára.

               (12)

               Ez az állásfoglalás a korábban elvégzett munkára épült. A tagállamok a vállalkozásoktatásról és -képzésről szóló, 2014. évi tanácsi következtetésekben (9) megállapodtak abban, hogy a vállalkozásoktatás és -képzés minőségének és hatékonyságának értékelése során lehetőség szerint pályakövetési információkat is felhasználnak majd.

               (13)

               2013-ban a tagállamok a felsőoktatás szociális dimenziójáról szóló tanácsi következtetésekben (10) megállapodtak abban, hogy előmozdítják az oktatáshoz és a munkaerőpiachoz kapcsolódó lehetőségekre és eredményekre vonatkozó információk szolgáltatását.

               (14)

               Továbbá az oktatásból és képzésből kikerülő végzettek foglalkoztathatóságáról szóló, 2012. évi tanácsi következtetésekben (11) a tagállamok megállapodtak abban, hogy 2020-ra azoknak a 20–34 év közötti végzetteknek, akik legfeljebb három évvel a referenciaévet megelőzően kerültek ki az oktatásból és képzésből, a 82 %-a vegyen részt a foglalkoztatásban, valamint abban is megállapodtak, hogy nyomon követik az oktatásból és képzésből kikerülő végzettek foglalkoztatási arányát annak érdekében, hogy megalapozottabb szakpolitikákat lehessen kidolgozni az oktatás/képzés és a foglalkoztatás közötti kapcsolatot illetően, miközben a tagállamok és a Bizottság megállapodtak abban, hogy a kvantitatív nyomon követést kiegészítve kvalitatív információkat és bevált gyakorlatokat is gyűjtenek a tényeken alapuló szakpolitikai döntéshozatal érdekében.

               (15)

               Az Európai Bizottság ezért az új európai készségfejlesztési programról szóló közleményében (12) prioritásként jelölte meg a készségekkel kapcsolatos információgyűjtés és tájékoztatás javítását a jobb pályaválasztás érdekében, és ennek jegyében javaslatot tett a felsőoktatásban végzettek pályakövetésére vonatkozóan annak érdekében, hogy támogassa a tagállamokat a végzettséget szerzők munkaerőpiacra történő bejutására vonatkozó információk javításában. Ezzel összefüggésben ez az ajánlás a tagállami kezdeményezések kiegészítésének tekintendő, a vállalások pedig önkéntesek,

         AJÁNLJA, HOGY A TAGÁLLAMOK:
   a nemzeti és uniós jogszabályoknak, így különösen a személyes adatok védelméről szóló 95/46/EK irányelvnek (13), valamint a rendelkezésre álló erőforrásoknak és a nemzeti körülményeknek megfelelően, az összes érdekelt féllel való szoros együttműködésben:

               1.

               javítsák a végzettek (14), valamint adott esetben a felsőoktatást vagy a szakoktatást és -képzést végzettség nélkül elhagyók tevékenységeire vonatkozó információk rendelkezésre állását és minőségét többek között úgy, hogy 2020-ig előrehaladást érnek el olyan pályakövetési rendszerek létrehozása terén, amelyek magukban foglalják az alábbiakat:

                           a)

                           releváns, anonim adminisztratív statisztikai adatok gyűjtése az oktatási, adóügyi, népességnyilvántartó és társadalombiztosítási adatbázisokból;

                           b)

                           a végzettséggel rendelkezők körében végzendő longitudinális felmérések koncepciójának kidolgozása az oktatási rendszer, illetve adott esetben az egyes intézmények szintjén, tekintettel arra, hogy igen fontosak az emberek munkaerőpiacra való bejutására vagy további oktatásban és képzésben való részvételére, majd későbbi szakmai előmenetelére vonatkozó kvalitatív adatok; valamint

                           c)

                           lehetőség arra, hogy a hatóságok anonimizált módon összekapcsolják a különböző forrásokból származó adatokat a végzettek utóéletére vonatkozó összetett kép kialakítása érdekében.

      A gyűjtendő adatok tartalma

               2.

               tekintettel arra, hogy e tanácsi ajánlás értelmében javítani kell az adatok összehasonlíthatóságát, a tagállamok gyűjtsenek adatokat az alábbi területeken:

                           a)

                           életrajzi adatok és a szociális és gazdasági helyzetre vonatkozó adatok;

                           b)

                           oktatásra és képzésre vonatkozó adatok;

                           c)

                           a foglalkoztatásra vagy további oktatásra és képzésre vonatkozó adatok;

                           d)

                           az oktatás és képzés relevanciája a foglalkoztatás és az egész életen át tartó tanulás szempontjából;

                           e)

                           szakmai előmenetel.

      A végzettek körében végzett longitudinális felmérés

               3.

               ösztönözzék a végzettséget szerzők körében végzett longitudinális felméréseken való magas, reprezentatív és tartós válaszadási arányt, ideértve adott esetben az olyan végzettek pályakövetését is, akik akár oktatásban vagy képzésben való részvétel céljából, akár tanulmányaik elvégzését követően elvándoroltak.

      Európai együttműködés

               4.

               vegyenek részt egy olyan szakértői hálózatban, amely a tagállamok közötti együttműködést és egymástól való tanulást hivatott előmozdítani a pályakövetési rendszerek és azok továbbfejlesztése terén. Ez a hálózat megvizsgálja majd, hogy miként lehetne a 2. pontnak megfelelően összehasonlítható adatokat és közös fogalommeghatározásokat biztosítani. A 3. és 9. pontban említett longitudinális felméréseket illetően a hálózat javaslatokat tesz a közös alapelvekre, a felmérések optimális gyakoriságára, valamint az elvándorolt végzettek pályakövetésének módjára.

               5.

               a szakértői hálózatot az Oktatás és képzés 2020 keretében meglévő, az együttműködésre vonatkozó irányítási struktúrákkal összhangban kell megszervezni, az esetleges későbbi új struktúrák sérelme nélkül.

      Az eredmények terjesztése és kiaknázása

               6.

               tegyenek intézkedéseket a pályakövetési elemzések eredményeinek időben, rendszeresen és széles körben való terjesztésére és kiaknázására, a következő célokból:

                           a)

                           a pályaorientáció erősítése a leendő tanulók, a jelenlegi tanulók és a végzettek számára;

                           b)

                           tantervek kidolgozásának és frissítésének támogatása annak érdekében, hogy javuljon a megfelelő készségek megszerzése és a foglalkoztathatóság;

                           c)

                           a készségkereslet és a készségkínálat jobb összehangolása a versenyképesség és az innováció helyi, regionális és nemzeti szintű támogatása, valamint a készséghiányok felszámolása érdekében;

                           d)

                           felkészülés a foglalkoztatási, az oktatási és a társadalmi szükségletek folyamatos változására, továbbá ezek előrejelzése; valamint

                           e)

                           hozzájárulás a szakpolitikák kialakításához nemzeti és uniós szinten egyaránt.

      Finanszírozás

               7.

               biztosítsák a pályakövetési kezdeményezések fenntarthatóságát megfelelő és többéves erőforrások hozzárendelésével, a nemzeti és európai finanszírozási források – pl. az Erasmus+ vagy az európai strukturális és beruházási alapok – kihasználásával, amennyiben lehetséges, illetve összhangban a meglévő forrásokkal, a jogalapokkal és a 2014 és 2020 közötti időszakra meghatározott prioritásokkal, a következő többéves pénzügyi keretről folytatott tárgyalások sérelme nélkül.

      Jelentéstétel

               8.

               az ezen ajánlás elfogadását követő két éven belül, majd azt követően rendszeresen értékeljék az ezen ajánlás végrehajtása terén elért eredményeket és azokról a szakértői hálózaton keresztül tegyenek jelentést a Bizottságnak.

         A KÖVETKEZŐKET AJÁNLJA A BIZOTTSÁGNAK:

               9.

               dolgozza ki a diplomásokra vonatkozó európai felmérés (15) kísérleti szakaszát, amely felmérés célja a végzettek foglalkoztatására és társadalmi boldogulására vonatkozó összehasonlítható információk rendelkezésre állásának javítása, és ennek során vegye figyelembe a Eurograduate megvalósíthatósági tanulmány (16) eredményeit és a pályakövetési rendszerekkel kapcsolatos tagállami tapasztalatokat. Az ezen ajánlás elfogadását követő három éven belül nyújtson be jelentést a szakértői hálózatnak e kísérleti felmérés eredményéről. Ha a kísérleti szakasz sikeresnek bizonyul, a Bizottság konzultál a tagállamokkal arról, hogy a diplomásokra vonatkozó európai felmérést célszerű-e teljeskörűen bevezetni a felsőoktatásban.

               10.

               szükség szerint nyújtson kapacitásépítési támogatást a pályakövetési rendszerek létrehozásához, a bevált gyakorlatokra alapozva. A szakoktatás és -képzés esetében ez magában foglal majd egy, az összes tagállamra kiterjedő átfogó feltérképezést, amelynek keretében felmérik az uniós szintű együttműködés lehetőségeit, és amelynek alapján megvizsgálható, hogy – amennyiben célszerűnek tartják – megvalósítható-e a végzettekre vonatkozó európai felmérésnek a szakoktatásban és -képzésben való bevezetése. A kapacitásépítéssel összefüggésben a Bizottság szintén támogatni fogja az együttműködést a hatóságok, a szakoktatási és -képzési szolgáltatók, valamint a pályaorientációs szolgálatok között annak érdekében, hogy javuljon a pályakövetési adatok rendelkezésre állása, összehasonlíthatósága és megbízhatósága.

               11.

               segítse elő az egymástól való tanulást és a legjobb gyakorlatok cseréjét, erősítse az együttműködést a szakértői hálózat létrehozásával és támogatásával, valamint folytasson együttműködést az egyéb érintett szakértői csoportokkal, nemzetközi szervezetekkel, valamint uniós intézményekkel és ügynökségekkel.

               12.

               biztosítsa, hogy a pályakövetési elemzések eredményeit felhasználás céljából a tagállamok és az érdekelt felek rendelkezésére bocsássák.

               13.

               támogassa az európai finanszírozási források – pl. az Erasmus+ vagy az európai strukturális és beruházási alapok – felhasználását, amennyiben lehetséges, illetve összhangban azok pénzügyi kapacitásával, jogalapjával, döntéshozatali eljárásaival és a 2014 és 2020 közötti időszakra meghatározott prioritásaival, a következő többéves pénzügyi keretről folytatott tárgyalások sérelme nélkül.

               14.

               tegyen jelentést a Tanácsnak ezen ajánlás végrehajtásáról öt évvel annak elfogadását követően.

      Kelt Brüsszelben, 2017. november 20-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         M. REPS

      (1)  COM/2015/0690 final.

      (2)  A Tanács 2015. október 5-i (EU) 2015/1848 határozata a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2015. évi iránymutatásokról (HL L 268., 2015.10.15., 28. o.).

      (3)  ISBN 952-5539-04-0.

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009. június 18-i ajánlása a szakoktatás és szakképzés európai minőségbiztosítási referenciakeretének létrehozásáról (HL C 155., 2009.7.8., 1. o.).

      (5)  A nemnek és a migráns háttérnek az iskolából a munkaerőpiacra történő átmenetre gyakorolt hatásáról lásd: OECD/Európai Unió (2015.). Indicators of Immigration Integration 2015 – Settling In, 13. fejezet.

      (6)  SWD(2016) 0195 final.

      (7)  HL C 417., 2015.12.15., 25. o.

      (8)  A Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői által kialakított, 2016. február 24-i állásfoglalás a társadalmi-gazdasági fejlődés és a befogadás Unió-szerte, az oktatás révén való elősegítéséről: az oktatás és a képzés hozzájárulása a 2016. évi európai szemeszterhez (HL C 105., 2016.3.19., 1. o.).

      (9)  HL C 17., 2015.1.20., 2. o.

      (10)  HL C 168., 2013.6.14., 2. o.

      (11)  HL C 169., 2012.6.15., 11. o.

      (12)  COM(2016) 381 final.

      (13)  Az Európai Parlament és a Tanács 1995. október 24-i 95/46/EK irányelve a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról (HL L 281., 1995.11.23., 31. o.).

      (14)  E tanácsi ajánlás alkalmazásában a „végzett” olyan személy, aki elvégezte a felsőoktatás vagy a szakoktatás és -képzés bármely szintjét (az EKKR 4. vagy afölötti szintjeit). A megfogalmazás arra is tekintettel van, hogy bizonyos tagállamok az iskolaelhagyókat is nyomon követik.

      (15)  Az EKKR 5. és felsőbb szintjei.

      (16)  A Eurograduate megvalósíthatósági tanulmány csak a felsőoktatásra terjed ki.


               30.11.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/46

         P7_TA(2014)0259
   Az Egyesült Nemzetek Szervezete Közgyűlésének 69. ülésszaka
   Az Európai Parlament 2014. április 2-i ajánlása a Tanácshoz az Egyesült Nemzetek Szervezete Közgyűlésének 69. ülésszakáról (2014/2017(INI))
   (2017/C 408/07)

      Az Európai Parlament,

               —

               tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre (EUSZ), és különösen annak 21. és 34. cikkére,

               —

               tekintettel a Tanácshoz intézett, az Egyesült Nemzetek Szervezete Közgyűlésének 69. ülésszakáról szóló ajánlásra irányuló javaslatra, amelynek előadója Alexander Graf Lambsdorff, az ALDE képviselőcsoport nevében (B7-0014/2014),

               —

               tekintettel az ENSZ Közgyűlésének 68. ülésszakára,

               —

               tekintettel a Tanácshoz intézett, az ENSZ Közgyűlésének 68. ülésszakáról szóló 2013. június 11-i ajánlására (1),

               —

               tekintettel az ENSZ Közgyűlésének 68. ülésszakára vonatkozó, a Tanács által 2013. június 24-én elfogadott uniós prioritásokra (2),

               —

               tekintettel az ENSZ Közgyűlésének az Egyesült Nemzetek Szervezetének munkájában történő részvételéről szóló, 2011. május 3-i határozatára (3), valamint az Európai Parlament „Az EU mint globális szereplő: a multilaterális szervezetekben betöltött szerepe” című, 2011. május 11-i állásfoglalására (4),

               —

               tekintettel az ENSZ Biztonsági Tanácsának a nőkről, a békéről és a biztonságról szóló 2000. évi 1325. számú határozata tizedik évfordulójáról szóló 2010. november 25-i állásfoglalására (5),

               —

               tekintettel a demokratizálódást támogató uniós külpolitikákról szóló 2011. július 7-i állásfoglalására (6),

               —

               tekintettel az ENSZ Biztonsági Tanácsának 2013. június 24-i 2106. számú, a nemi erőszakot elkövetők büntetlenségének felszámolását célzó fokozott erőfeszítésekről szóló határozatára és az e tárgyban született korábbi határozatokra (7),

               —

               tekintettel a Tanácshoz intézett, az ENSZ védelmi felelősségre vonatkozó elvéről (R2P) szóló 2013. április 18-i ajánlására (8),

               —

               tekintettel a „Korrupció a köz- és magánszférában: hatása az emberi jogokra a harmadik országokban” című 2013. október 8-i állásfoglalására (9),

               —

               tekintettel az ENSZ Emberi Jogi Tanácsának huszonkettedik ülésszakáról szóló 2013. február 7-i állásfoglalására (10),

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 121. cikkének (3) bekezdésére és 97. cikkére,

               —

               tekintettel a Külügyi Bizottság jelentésére és a Fejlesztési Bizottság véleményére (A7-0250/2014),

               A.

               mivel a hatékony multilateralizmus – amelynek sarokkövét az Egyesült Nemzetek Szervezete képezi – melletti kötelezettségvállalás az uniós külpolitika alapvető eleme, és azon a meggyőződésen alapul, hogy a közös célok megvalósítása és a globális válságok, kihívások és fenyegetések kezelése érdekében hatékony multilaterális rendszerre van szükség;

               B.

               mivel az Unió és tagállamai együtt nyújtják a legnagyobb pénzügyi hozzájárulást az ENSZ-rendszerhez (rendes költségvetés, programok és ENSZ-alapok, valamint békefenntartási költségvetés);

               C.

               mivel az EU és az ENSZ közötti szilárd és stabil partnerség alapvető fontosságú az ENSZ munkájához mindhárom pillér – béke és biztonság, emberi jogok és fejlesztés – keretében, és az EU mint globális szereplő számára is nélkülözhetetlen;

               D.

               mivel az emberi jogok és a demokrácia az EU alapjául szolgáló értékek, és egyben az európai külső tevékenység alapelvei és célkitűzései is; mivel az emberi jogok egyetemességének és oszthatatlanságának tiszteletben tartása, előmozdítása és védelmezése az európai egység és integritás alapja;

               E.

               mivel a jelenlegi kibocsátási pályán maradva 20–30 éven belül valószínűleg 2 oC-os, 2100-ra pedig 4 oC-os hőmérséklet-emelkedés következik be a Világbank „Csavard le a fűtést!” című jelentése szerint; mivel Ban Ki Mun ENSZ-főtitkár 2014 szeptemberére éghajlatváltozásról szóló csúcstalálkozóra hívta az államfőket, hogy egyértelmű kötelezettségvállalásokat tegyenek az éghajlatváltozással kapcsolatos további lépések vonatkozásában;

               F.

               mivel a világ legnagyobb adományozójaként az EU támogatja mind a millenniumi fejlesztési célok 2015-ig történő megvalósítását szolgáló kiemelt erőfeszítéseket, mind a szegénység felszámolását és a fenntartható fejlődés megvalósítását célzó közös megközelítést;

               G.

               mivel a Nők Helyzetével Foglalkozó Bizottság 58. ülésszakának kiemelt témája a nők és a lányok szempontjából a millenniumi fejlesztési célok megvalósítása során felmerülő kihívások és az elért sikerek;

               H.

               mivel az állami és a magánszektorban jelen lévő korrupció elmélyíti és súlyosbítja az egyenlőtlenséget és a megkülönböztetést a polgári, politikai, gazdasági vagy szociális és kulturális jogok egyenlő gyakorlását illetően, és bebizonyosodott, hogy a korrupciós cselekmények és az emberi jogi jogsértések a hatalommal való visszaéléssel, az elszámoltathatóság hiányával és a megkülönböztetés különböző formáival járnak együtt;

               I.

               mivel a védelmi felelősség elvének fejlesztése fontos lépést jelent a népirtás, a háborús bűncselekmények, az etnikai tisztogatások és az emberiesség elleni bűncselekmények megelőzése, megakadályozása és az azokra való válaszadás irányába; mivel ezt az elvet minél következetesebben és egységesebben kell alkalmazni;

               J.

               mivel mind a kampalai módosítások államok általi ratifikációja, mind a Nemzetközi Büntetőbíróság agresszió bűntettére vonatkozó hatáskörének életbe léptetése is hozzá fog járulni ahhoz, hogy megszűnjön az e bűntett elkövetőinek büntetlensége;

               K.

               mivel a védelmi felelősség elvének alkalmazásakor kiemelkedő fontosságú a katonai és a humanitárius szereplők megbízatása közötti különbségtétel fenntartása annak érdekében, hogy megőrizzék a humanitárius szereplők semlegességének és pártatlanságának érzetét, és megakadályozzák a hatékony segélynyújtás és támogatás veszélybe kerülését;

               1.

               a következő ajánlásokat címezi a Tanácsnak:

         Emberi jogok, demokrácia és jogállamiság

               a)

               tevékenyen mozdítsa elő a jogállamiság kérdésében 2012. szeptember 24-én tartott magas szintű találkozón hozott nyilatkozat nemzeti és nemzetközi szintű nyomon követését és végrehajtását, és vizsgálja meg, hogy a jogállamiság mennyiben kapcsolható össze a millenniumi fejlesztési célok 2015 utáni keretéről folytatott jelenlegi megbeszélésekkel;

               b)

               fokozza az annak biztosítására irányuló nemzetközi erőfeszítéseket, hogy az ENSZ égisze alatt létrejött egyezményekben biztosított valamennyi emberi jogot egyetemesnek, oszthatatlannak, valamint egymástól függőnek és egymással összefüggőnek tekintsenek, és biztosítsák azok betartását; támogassa az emberi jogok és az alapvető szabadságjogok általános érvényesítését az ENSZ tevékenységének valamennyi területén;

               c)

               törekedjen a rendszeres egyetemes emberi jogi helyzetértékelés folyamatának megerősítésére azáltal, hogy ajánlásokat vesz fel az ENSZ tagállamaival folytatott két- és többoldalú – különösen az emberi jogok kérdésében folytatott – párbeszédekbe; segítse elő olyan kedvező környezet létrejöttét, amely biztosítja a nem kormányzati szervezetek számára, hogy hozzájárulhassanak a rendszeres egyetemes emberi jogi helyzetértékelés folyamatának különböző szakaszaihoz;

               d)

               ösztönözze a civil társadalom nagymértékű hozzájárulását az ENSZ különféle emberi jogi mechanizmusaihoz, többek között a rendszeres egyetemes helyzetértékelés folyamatának különböző szakaszaihoz; tekintettel a nyomásgyakorlásra, sőt a megtorlásokra, nyújtson támogatást az emberi jogi intézmények kapacitásépítéséhez, szorosan ellenőrizve a nem kormányzati szervezetekkel és a civil társadalommal kapcsolatos esetleges ilyen ügyeket;

               e)

               erősítse meg a Nemzetközi Büntetőbíróság tevékenysége melletti maradéktalan kiállását, és figyelje éberen a Római Statútumon alapuló rendszer legitimitásának, egyetemességének és integritásának aláásására irányuló kísérleteket; aktívan ösztönözze az e rendszerben még részt nem vevő államokat a gyors aláírásra és ratifikálásra; folytasson kampányt valamennyi ENSZ-tagállam körében az agresszió bűntettére vonatkozó 2010-es kampalai módosítások ratifikálásáért;

               f)

               folytasson aktív kampányt az ENSZ Korrupció elleni Egyezményének és az ENSZ keretében létrejött, a nemzetközi szervezett bűnözés elleni egyezménynek valamennyi ENSZ-tagállam általi megerősítése mellett; fokozza erőfeszítéseit annak érdekében, hogy megállapodást érjenek el a nemzetközi terrorizmusról szóló átfogó egyezmény tekintetében; támogassa egy, a pénzügyi bűnözéssel, a korrupcióval és az emberi jogokkal foglalkozó különleges ENSZ-előadó kinevezését;

               g)

               szólítsa fel az ENSZ-közgyűlés tagjait a vállalati jelentési rendszer teljes átláthatóságának biztosítására, továbbá arra, hogy a korrupció, a pénzmosás, az adóparadicsomok, a jogellenes pénzáramlások és a káros adózási struktúrák elleni küzdelmet tegyék a nemzetközi pénzügyi és fejlesztési intézményekre vonatkozó napirend kiemelt prioritásává;

               h)

               hangsúlyozza, hogy a fejlesztési eredmények jó kormányzás, illetve elszámoltatható és demokratikus intézmények, valamint jogállamiság nélkül nem lesznek fenntarthatóak; biztosítsa ezért, hogy az új keret egyértelmű elkötelezettséget tükrözzön a demokratikus kormányzás iránt;

               i)

               mozdítsa elő az atrocitások és más súlyos bűncselekmények megelőzését azáltal, hogy az ENSZ Emberi Jogi Tanácsát egy pusztán reagáló szerv helyett korai figyelmeztető és megelőző mechanizmussá alakítja az emberi jogi jogsértések további eszkalálódásának megelőzése céljából;

               j)

               vezessen be témaspecifikus kezdeményezéseket, amelyek előmozdítják az emberi jogok megsértése miatti felelősségre vonást, valamint lépjen fel megfelelő módon az emberi jogokkal kapcsolatos legfontosabb aggályok elhárítása érdekében, többek között tegyen erőfeszítéseket a halálbüntetés megszüntetéséért és a kiszolgáltatott helyzetben lévő emberek – például a gyermekek, a nők, az LMBTI-személyek vagy az őslakos népcsoportok – jogainak védelméért;

               k)

               ítélje el az emberi jogoknak az Iráni Iszlám Köztársaságban történő rendszeres megsértését;

      Kínzás

               l)

               nyomatékosítsa a kínzás és a kegyetlen bánásmód egyéb formái elleni küzdelem fontosságát és azt, hogy az EU prioritásként kezeli e kérdést, különösen a gyermekek vonatkozásában; újítsa meg további három évre a különmegbízott megbízását, és biztosítsa a kínzásról szóló korábbi határozatok hatékony nyomon követését; bizonyítsa a kínzás felszámolása és az áldozatok támogatása iránti közös elkötelezettségét, mégpedig azáltal, hogy folytatja vagy adott esetben megkezdi hozzájárulását a kínzások áldozatai számára létrehozott önkéntes ENSZ-alaphoz és a kínzás elleni egyezmény fakultatív jegyzőkönyve által létrehozott külön alaphoz;

      Halálbüntetés

               m)

               folytassa a halálbüntetés alkalmazása elleni küzdelmet, és e büntetési mód felszámolása felé tett lépésként határozottan támogassa a moratóriumot; továbbra is küzdjön világszerte e büntetési forma megszüntetéséért; határozottan sürgesse a halálbüntetést még mindig alkalmazó országokat, hogy hozzák nyilvánosságra a halálos ítéletek és kivégzések egyértelmű és pontos számát;

      Az LMBTI-személyek jogai

               n)

               fejezze ki aggodalmát amiatt, hogy a közelmúltban nőtt a diszkriminatív törvények és gyakorlatok, valamint a személyek ellen szexuális irányultságuk és nemi identitásuk miatt elkövetett erőszakos tettek száma; ösztönözze a nigériai és ugandai helyzet szoros nyomon követését, mivel az ezen országokban hozott új törvények súlyosan fenyegetik a szexuális kisebbségek szabadságát; erősítse meg, hogy továbbra is támogatja az Emberi Jogok Főbiztosának e diszkriminatív törvények és gyakorlatok leküzdésére irányuló munkáját, valamint az ENSZ e kérdéssel kapcsolatos általánosabb tevékenységét; tegyen ajánlást az e jogokat aláásó kísérletek elleni küzdelemben való tevékeny részvételre;

      Pilóta nélküli katonai repülőgépek

               o)

               támogassa a pilóta nélküli katonai repülőgépek átlátható és elszámoltatható, a létrehozott nemzetközi jogi kerettel összhangban lévő használatának előmozdítására irányuló fokozottabb nemzetközi erőfeszítéseket és továbbra is támogassa a célzott gyilkosságok kivizsgálását; vizsgálja ki a célzott gyilkosságokat, és kövesse nyomon az ENSZ törvénytelen, azonnali vagy önkényes kivégzésekkel és a terrorizmus elleni küzdelemmel foglalkozó különmegbízottjának ajánlásait;

         Béke és biztonság

               p)

               annak érdekében, hogy az ENSZ hatékonyabb konfliktusmegelőző eszközökkel rendelkezzen, támogassa az ENSZ béketeremtő és békefenntartó küldetéseit, szükség esetén fokozva az uniós (műszaki, pénzügyi, logisztikai vagy katonai) támogatást;

               q)

               biztosítsa, hogy a békefenntartó megbízatások az állam- és intézményépítés hosszú távú igényeit és a demokrácia támogatását tükrözzék, azaz egy olyan átfogó megközelítésre összpontosítsanak, amely képes a konfliktusokat és az adott állam törékenységét a problémák gyökereinél kezelni;

               r)

               működjön együtt a regionális szervezetek szerepének és kapacitásának megerősítésében a béketeremtés, a konfliktusmegelőzés, a civil és katonai válságkezelés és a konfliktusmegoldás terén;

               s)

               követelje minden fegyveres konfliktusban részt vevő féltől, hogy teljes mértékben tegyen eleget a nemzetközi jog szerinti kötelességeinek, többek között biztosítsa a humanitárius segítséghez való akadálytalan hozzáférést;

               t)

               biztosítsa, hogy a 2015 utáni fejlesztési keret előmozdítsa a fenntartható békét azáltal, hogy a fejlődéshez és a jogok tiszteletben tartásához szükséges feltételek megteremtése érdekében a konfliktusok legfőbb mozgatórugóit kezeli;

               u)

               összpontosítson az akár államilag, akár más módon finanszírozott terrorizmus felszámolására;

               v)

               biztosítsa, hogy a tömegpusztító fegyverektől és hordozóeszközeiktől mentes közel-keleti övezet megvalósításáról szóló, az atomsorompó-szerződés 2010. évi felülvizsgálatával foglalkozó konferencián 2012-re tervezett, ám végül elmaradt ENSZ-konferencia 2014-ben létrejöjjön;

               w)

               támogassa az ENSZ Közgyűlésének a szegényített uránt tartalmazó fegyverekről szóló határozatát, és dolgozzon ki olyan közös uniós álláspontot, amely jobban tükrözi a Parlament többszöri felszólításait, amelyek egy globális elővigyázatossági moratóriumra, valamint az ilyen fegyverek használatából fakadó esetleges civil egészségügyi kockázatokat és a konfliktust követő komplex ügyviteli terheket és költségeket illető globális konszenzus megteremtésére vonatkoztak;

               x)

               biztosítsa, hogy az ENSZ békeépítő rendszerének 2015. évi felülvizsgálati folyamata előmozdítsa a védelmi felelősség elvét és a nők béketeremtésben betöltött szerepét;

         Védelmi felelősség

               y)

               törekedjen a védelmi felelősség elvének nemzetközi előírásként való meghatározására, mindeközben fenntartva az érintett államok és a nemzetközi közösség szerepe közötti kényes egyensúlyt, és elismerve, hogy a konfliktusmegelőzés elve az elsődleges, és a fegyveres erők bevetése csupán végső megoldás lehet;

               z)

               biztosítsa e tekintetben, hogy elsősorban az érintett állam feleljen a népirtás és a tömeges kegyetlenkedések megelőzéséért és megszüntetéséért, ugyanakkor a nemzetközi közösségnek is szerepet kell vállalnia, amely szerep elsőbbséget élvez a szuverenitásra való hivatkozással szemben;

               aa)

               mozdítsa elő azt az alapelképzelést, amely szerint a megelőzéshez szükség van az érintett államok és a nemzetközi közösség közötti felelősségmegosztás és együttműködés előmozdítására;

               ab)

               a nemzetközi partnerekkel együttműködve biztosítsa, hogy a védelmi felelősség elvének lehetséges jövőbeli fejlesztése teljes mértékben összhangban álljon a nemzetközi humanitárius joggal;

               ac)

               törekedjen arra, hogy az ENSZ égisze alatt folytatott békefenntartó missziók megbízatásai a civilek védelmére is kiterjedjenek;

         Nők és gyermekek

               ad)

               erősítse meg azon kötelezettségvállalását, miszerint végrehajtja az ENSZ Biztonsági Tanácsának a nőkről, a békéről és a biztonságról szóló határozatait (11), amelyek elismerik a háború nőkre gyakorolt aránytalan hatását és egyben a nők konfliktuskezelésben és -megoldásban és a béke fenntartásában játszott sarkalatos szerepét;

               ae)

               határozottan támogassa és mozdítsa elő a konfliktushelyzetekben nemi erőszakot elkövetők büntetlenségének felszámolásáról szóló, 2106. számú ENSZ-határozat maradéktalan végrehajtását, és biztosítsa az elszámoltathatóságra és a megelőzésre irányuló további intézkedések, valamint a szexuális bűncselekmények és zaklatások megelőzésére irányuló fellépések megszilárdítását, valamint azok áldozatainak támogatását;

               af)

               kezelje prioritásként a gyermekházasságok megszüntetését;

               ag)

               biztosítsa, hogy a nők a békefolyamatok valamennyi szakaszában képviseltethessék magukat, valamint hogy bevonják őket a preventív diplomáciába, a korai előrejelzésbe és biztonsági ellenőrzésbe, továbbá a konfliktusokat követő helyzetekben létrehozott vizsgálóbizottságokba;

               ah)

               biztosítsa a lányok oktatására helyezett hangsúlyt;

               ai)

               tevékenyen vegyen részt a nők helyzetével foglalkozó ENSZ-bizottság 58. ülésszakán annak érdekében, hogy ne ássák alá az ENSZ pekingi cselekvési platformjának vívmányait, például az oktatáshoz és az egészségügyi ellátáshoz alapvető emberi jogként való hozzáférést; határozottan ítélje el a nőkkel szembeni nemi erőszak mint háborús taktika alkalmazását, nevezetesen a tömeges nemi erőszakot, a szexuális rabszolgaságot, a kényszerprostitúciót, a nemi alapú üldöztetést, ideértve a női nemi szervek megcsonkítását, az emberkereskedelmet, a korai és kényszerházasságokat, a becsületgyilkosságokat és a nemi erőszak bármely más, hasonlóan súlyos formáját; írja alá és ratifikálja az Európa Tanácsnak a nőkkel szembeni és a családon belüli erőszak megelőzéséről és az ellene való küzdelemről szóló egyezményét;

               aj)

               hívja fel a tagállamokat a gyermekek jogairól szóló ENSZ-egyezmény 3. fakultatív jegyzőkönyvének ratifikálására, amely lehetővé teszi a gyermekek számára, hogy panaszt nyújtsanak be a bizottsághoz;

         A 2015 utáni időszakra vonatkozó fejlesztési menetrend

               ak)

               ismerje el, hogy jelentős és érdemi előrehaladás történt a millenniumi fejlesztési célok teljesítése felé; használja fel minél hatékonyabban a 2015 utáni időszakra vonatkozó menetrendről 2015 szeptemberében tartandó csúcstalálkozóra való felkészülés szakaszát arra, hogy a kiemelt területeken és az Unió által előmozdítani kívánt célok terén biztosítsa az uniós tagállamok közötti koherenciát és koordinációt, azzal a céllal, hogy elkerüljék a túl nagy számú célkitűzésből fakadó következetlenséget és érthetetlenséget; hangsúlyozza, hogy különös figyelmet kell fordítani a legkevésbé fejlett országok, valamint a konfliktushelyzetben vagy az után levő országok szükségleteire; biztosítsa, hogy a fejlődő országok is magukénak érezzék e célokat;

               al)

               hangsúlyozza, hogy a millenniumi fejlesztési célok elérése érdekében meghozott globális erőfeszítéseket fokozni kellene a 2015-ös határidő előtt, és olyan területekre kellene összpontosítani, amelyeken a legnagyobb lemaradás tapasztalható;

               am)

               biztosítsa, hogy a szegénység felszámolása az egyenlőtlenség elleni küzdelemmel, a fenntartható fejlődés előmozdításával, az élelmezésbiztonsággal és a nemek közötti egyenlőséggel egyetemben prioritás maradjon az egységes és integrált keretben;

               an)

               törekedjen a 2015 utáni időszakra vonatkozó millenniumi fejlesztési célok egységes, átfogó és integrált, valamint a legfontosabb fejlesztési és fenntarthatósági kérdéseket magukban foglaló, egyértelmű kritériumokat is tartalmazó keretének elfogadására; biztosítsa e keret egyetemes és globális jellegét, ezáltal előmozdítva prosperitást, az emberi jogokat és a jólétet minden ember számára;

               ao)

               folytassa az emberi jogokon alapuló megközelítést és biztosítsa, hogy az egyetemes emberi jogok a 2015 utáni időszak keretének központi elemét képezzék;

               ap)

               szorgalmazza egy 2015 utáni időszak finanszírozására vonatkozó következetes és átfogó nemzetközi megközelítés kialakítását, amely kiszámítható módon foglalkozik a fenntartható fejlődés valamennyi dimenziójával, és a Tanács 2013. decemberi következtetéseivel összhangban továbbra is mozdítsa elő az ENSZ-rendszeren belüli alternatív finanszírozási forrásokról és a végrehajtást támogató egyéb eszközökről, különösen a magánbefektetésről és a nem pénzügyi eszközökről folytatott gondolkodási folyamatot;

               aq)

               biztosítsa, hogy az új, ambiciózus célokat ugyanolyan ambiciózus és innovatív fejlesztésfinanszírozással támogassák;

               ar)

               mivel a környezeti és fejlesztési kérdéseket globális szinten hajlamosak külön kezelni, keressen új utakat e megosztottság áthidalására, és építsen hidat e szorosan összefüggő területek között, többek között intézményi szempontból is;

               as)

               emlékeztessen arra, hogy 2010-ben a cancúni COP 16 konferencián a fejlett országok elkötelezték magukat amellett, hogy 2020-ig évente 100 milliárd USD összegű „új és kiegészítő” finanszírozást biztosítanak a fejlődő országoknak az éghajlatváltozással kapcsolatos szükségleteik kielégítésére; mutasson rá, hogy e finanszírozás során biztosítani kívánták az összegnek az alkalmazkodás és a mérséklés közötti kiegyensúlyozott megoszlását;

         Egyéb kérdések

      Adatvédelem a digitális korban

               at)

               hozza meg az ENSZ Közgyűlése által hozott határozat (12) maradéktalan végrehajtásához szükséges valamennyi jogalkotási és igazgatási intézkedést annak érdekében, hogy a polgárokat offline és online egyaránt ugyanazon jogok illessék meg, és gondoskodjon különösen az eljárások, a gyakorlatok és a jogszabályok felülvizsgálatáról, valamint független és hatékony felügyeleti mechanizmusok kialakításáról, hangsúlyozva az adatvédelem fontosságát;

               au)

               az Unió e tárgyban tett globális kötelezettségvállalásának megerősítése céljából aktívan mozdítsa elő a határozat valamennyi ENSZ-tagállam általi különleges nyomon követését;

      Fegyverkereskedelmi szerződés

               av)

               aktívan mozdítsa elő a fegyverkereskedelmi szerződés valamennyi ENSZ-tagállam – köztük valamennyi uniós tagállam – általi mielőbbi aláírását és megerősítését annak érdekében, hogy a nemzetközi közösség hatékonyan kezelhesse azokat a káros következményeket, amelyeket a hagyományos fegyverekkel, lőszerekkel és veszélyes technológiákkal folytatott kereskedelem átláthatóságának hiánya és e kereskedelem nem megfelelő szabályozása okoz, mivel ezek elősegítik a globális fegyveres konfliktusok kialakulását és ezeket felhasználják az emberi jogok megsértésének eszközeként; dolgozzon együtt más érintett államokkal, regionális és nemzetközi szervezetekkel, valamint a civil társadalommal, hogy előmozdítsa a fegyverkereskedelmi szerződés hatályának további kiterjesztését;

      Az EU az ENSZ-en belül

               aw)

               aktívan támogassa az ENSZ-rendszer és különösen a Biztonsági Tanács átfogó reformját annak érdekében, hogy megerősítse azok legitimitását, regionális képviseletét, elszámoltathatóságát és hatékonyságát; törekedjen az Európai Unió arra irányuló hosszú távú céljainak elérésére, hogy helyet kapjon a kibővített ENSZ BT-ben;

               ax)

               biztosítsa a globális szereplőként fellépő Európai Unió következetességét és hatékonyságát, hogy gyorsan, átfogóan és egy hangot képviselve léphessen fel, a tagállami álláspontok összehangolásának, valamint az EKSZ és a tagállamok közötti együttműködés javítása révén; ösztönözze az EKSZ-t, különösen a genfi és New York-i uniós küldöttségeken keresztül, hogy növelje az Unió koherenciáját;

               ay)

               támogassa az ENSZ-rendszeren és a globális parlamentarizmuson belül a parlamentek és tartományi közgyűlések szerepét;

               az)

               folytassa a gyümölcsöző együttműködést a multilateralizmus és a globális kormányzás támogatása terén, valamint hangsúlyozza az EU és az Egyesült Nemzetek Fejlesztési Programja közötti stratégiai partnerség fontosságát, amely partnerség 2014 februárjában ünnepli létrejöttének 10. évfordulóját;

               ba)

               fokozza az azzal kapcsolatos tudatosságot, hogy 2015-öt a fejlesztés európai évének jelölik ki, ami korábban soha nem látott lendületet biztosít arra, hogy felhívják az európai közvélemény figyelmét a globális kihívásokra és a közösen megállapított új fejlesztési célok jelentőségére;

      Éghajlatváltozás

               bb)

               mutasson rá, hogy a globális kihívások megmaradnak, és valószínűleg megnövekednek, és hogy az éghajlatváltozás és a környezetkárosodás a millenniumi fejlesztési célok elérésében bekövetkezett előrelépések visszafordításával fenyeget; az éghajlattal foglalkozó 2014. évi ENSZ-csúcstalálkozón ezért szorgalmazza az éghajlatváltozással kapcsolatos fellépéseket annak érdekében, hogy olyan szilárd alapokat lehessen kiépíteni, amelyek garantálják a tárgyalások sikerét, és azt, hogy folyamatosan megvalósuljanak a kibocsátáscsökkentési célkitűzések, valamint hogy az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezménye (UNFCCC) részes feleinek 2015. évi konferenciáján az alkalmazkodási stratégiákat meg lehessen erősíteni; mutasson példát és fogadjon el egy konkrét célokat tartalmazó ambiciózus és kötelező erejű éghajlat-politikai keretet még a csúcstalálkozó előtt, hogy ezzel pozitív hatást gyakoroljon a tárgyalásokra;

               bc)

               vegyen részt aktívan a „klímamenekült” fogalmáról és ezen belül ennek lehetséges jogi meghatározásáról folyó vitában, amely fogalmat a nemzetközi jogban vagy a jogilag kötelező erejű nemzetközi megállapodásokban még nem ismerték el;

               bd)

               a 2014 szeptemberében tartandó harmadik nemzetközi konferencia alkalmával erősítse meg a kis fejlődő szigetállamoknak nyújtott uniós támogatást;

         Szíria

               be)

               törekedjen egy olyan fenntartható politikai megoldás kidolgozására Szíria számára, amely véget vet az erőszaknak, és előmozdítja a szíriai nép jogos törekvéseinek megfelelő demokratikus átmenetet; támogassa az első genfi konferencia következtetéseinek maradéktalan végrehajtását és a második genfi folyamat továbbvitelét, szem előtt tartva, hogy ez utóbbi egyedülálló fórumként rendkívül fontos abban, hogy elősegítse a konfliktusban érintett felek között a béke és a demokratikus átmenet kérdésében folytatott közvetlen tárgyalásokat;

               bf)

               törekedjen arra, hogy minden érintett globális felet és regionális szereplőt bevonjon a második genfi konferenciába, elismerve, hogy számos különböző fél tölt be meghatározó szerepet a szíriai válságban;

               bg)

               a szíriai menekültválság kérdésében hívjon össze a humanitárius erőfeszítésekre összpontosító nemzetközi konferenciát, és annak keretében kezelje kiemelt kérdésként a régió menekülteket befogadó országainak támogatását és a konfliktus diplomáciai úton történő rendezésére tett erőfeszítésekben való uniós részvétel fokozását;

               bh)

               sürgősen tegyen lépéseket az ENSZ Biztonsági Tanácsa a szíriai humanitárius helyzetről szóló 2139 sz. állásfoglalásának gyors végrehajtása érdekében, hogy végre könnyebbé váljon minden szükséget szenvedő ember biztonságos, akadálytalan és azonnali elérése akár a frontvonalakon és a határokon keresztül is; biztosítsa, hogy a Szíriában talált vegyi fegyverek eltávolítása, elszállítása és megsemmisítése teljes mértékben átlátható módon történjen;

               bi)

               mozdítsa elő a szíriai vegyi fegyverek megsemmisítése ügyében tett nemzetközi összefogást, és szorgalmazza a Vegyifegyver-tilalmi Szervezet Végrehajtó Tanácsa 2013. szeptember 27-i határozatának teljes körű végrehajtását;

               bj)

               támogasson minden arra irányuló erőfeszítést, hogy biztosítsák az emberi jogok és a nemzetközi humanitárius jog szíriai megsértése miatti felelősségre vonást, és aktívan mozdítsa elő, hogy a Biztonsági Tanács a Nemzetközi Büntetőbíróság elé vigye a szíriai helyzetet;

         Dél-Szudán

               bk)

               valamennyi felet ösztönözzön arra, hogy tartsák be a 2014. január 23-án aláírt, az ellenségeskedések beszüntetéséről szóló tűzszüneti megállapodást, beleértve azokat a rendelkezéseket is, amelyek megkövetelik a konfliktus szereplőitől, hogy tartózkodjanak a polgári személyek elleni támadásoktól, és biztosítsanak biztonságos hozzáférést a humanitárius munkát végzők számára a konfliktus sújtotta dél-szudáni térségekhez; hangsúlyozza, hogy ez a megállapodás csak a béke és a megbékélés felé tett első lépés, ugyanakkor vegye figyelembe a dél-szudáni helyzetet, és azon belül az ország vezetéséért vívott politikai küzdelmet, amely egyre hevesebb etnikai összecsapásokat vált ki, és már több mint 650 000 embert kényszerített otthona elhagyására;

               bl)

               támogassa a Dél-Szudánra vonatkozó államépítési menetrendet, a valódi megbékélést és a tartós stabilitást biztosító inkluzív békefolyamatot; ajánlja fel segítségét a korrupció kérdésének kezelésével kapcsolatban, amely rontja a szabad és tisztességes demokrácia és a stabilitás megteremtésének, valamint a fenntartható fejlődés és a gazdasági növekedés megvalósításának kilátásait;

               bm)

               ítélje el az emberi jogok széles körű megsértését és az elkövetett visszaéléseket; ismerje el és támogassa Alexander Rondos, az Európai Unió Afrika szarváért felelős különleges képviselője, Hilde Johnson, az ENSZ-főtitkár különleges képviselője, valamint az Afrikai Unió által tett erőfeszítéseket, valamint az ENSZ dél-szudáni köztársasági missziója kapacitásainak megerősítését az emberi jogi jogsértések kivizsgálásának területén;

               bn)

               ítélje el Dél-Szudánban a segítségnyújtásban részt vevő személyekkel és eszközökkel szembeni támadásokat, a segítségnyújtási tevékenységek megzavarását, valamint a segélyszállítmányok nagy arányokban történő kifosztását, ami súlyosan hátráltatja a polgári lakosság ínségben szenvedő rétegeinek elérésére irányuló erőfeszítéseket;

               bo)

               szólítson fel egy független nemzetközi vizsgálóbizottság létrehozására, amely kivizsgálja a konfliktus kirobbanása óta állítólagosan elkövetett, nemzetközi emberi jogi és humanitárius jogi jogsértéseket; ragaszkodjon a felelősök felelősségre vonásához;

         Közép-afrikai Köztársaság

               bp)

               biztosítson jó együttműködést és kiegészítő jellegű hozzáállást a Közép-afrikai Köztársaság stabilizálásához szükséges nemzetközi erőfeszítések vonatkozásában, és törekedjen átfogó megközelítés elfogadására e sokrétű válsággal kapcsolatban; támogassa a politikai átmenet folyamatát, és járuljon hozzá az emberi jogok megsértése elleni fellépésre, az állampolgárok megvédésére, az erőszak felszámolására és az országban tapasztalható szektás feszültségek enyhítésére képes, működő demokratikus intézmények kialakításához; biztosítsa továbbra is az életképes gazdasági fejlődés beindításához szükséges pénzügyi támogatást; álljon az eddig példa nélküli humanitárius válság kezelését célzó erőfeszítések élére és nyújtson megfelelő pénzügyi támogatást;

               bq)

               támogassa a nemzetközi közösség, különösen az Afrikai Unió, az ENSZ és Franciaország, valamint a közép-afrikai hatóságok által az ország stabilizálása érdekében tett erőfeszítéseket; mielőbb hajtsa végre az Európai Unió közép-afrikai köztársasági katonai műveletéről (EUFOR RCA) szóló 2014. január 20-i uniós határozatot, és gyorsítsa fel a katonai erők helyszíni bevetésére irányuló eljárásokat;

         Az Izrael és Palesztina közötti konfliktus

               br)

               támogassa a folyamatban lévő tárgyalási folyamatot és a konfliktus megoldására irányuló jelenlegi törekvéseket, és mindeközben mozdítsa elő a palesztin megbékélési folyamatot annak érdekében, hogy újraegyesítsék a Ciszjordániában, Kelet-Jeruzsálemben és a Gázai övezetben élő palesztinokat;

               bs)

               gondoskodjon arról, hogy az ENSZ Közgyűlése az Unióval és az Egyesült Államokkal együttműködve rendelkezésre bocsássa mindazokat az eszközöket, amelyekkel biztosítható a két állam elvén alapuló tartós és eredményes megoldás, amely az 1967-es határokon alapul, amely szerint Jeruzsálem mindkét állam fővárosa, és amely szerint a biztonságos és elismert határokkal rendelkező Izrael Állam és a független, demokratikus, egységes és életképes Palesztin Állam békében és biztonságban él egymás mellett;

               2.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az ajánlást az alelnöknek/főképviselőnek, az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének, a Tanácsnak, és tájékoztatás céljából a Bizottságnak.

      (1)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2013)0234.

      (2)  Az Európai Unió Tanácsa, 11521/13.

      (3)  Az ENSZ Közgyűlésének határozata, A/RES/65/276.

      (4)  HL C 377. E, 2012.12.7., 66. o.

      (5)  HL C 99. E, 2012.4.3., 56. o.

      (6)  HL C 33. E, 2013.2.5., 165. o.

      (7)  Az ENSZ Biztonsági Tanácsának határozata, S/RES/2106(2013).

      (8)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2013)0180.

      (9)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2013)0394.

      (10)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2013)0055.

      (11)  Az ENSZ Biztonsági Tanácsának határozatai, S/RES/1325(2000), S/RES/1820(2008), S/RES/1888(2009), S/RES/1889 (2009), S/RES/1960(2010), S/RES/2106(2013) és S/RES/2122(2013).

      (12)  Az ENSZ Közgyűlésének határozata, A/C.3/68/L.45/Rev.1.


title: Az Európai Központi Bank ajánlása (2018. október 4.) az Európai Unió Tanácsa számára a Lietuvos bankas külső könyvvizsgálóiról (EKB/2018/23)

text:
               12.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 370/1

      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
      (2018. október 4.)
      az Európai Unió Tanácsa számára a Lietuvos bankas külső könyvvizsgálóiról
      (EKB/2018/23)
      (2018/C 370/01)
      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
      tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
      mivel:

                  (1)

                  Az Európai Központi Bank (EKB) és azon tagállamok, amelyek pénzneme az euro, nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

                  (2)

                  A Lietuvos bankas jelenlegi külső könyvvizsgálóinak, az UAB PricewaterhouseCoopersnek a megbízatása a 2017. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnt.

                  (3)

                  Az EKB/2018/15 európai központi banki ajánlással (1) az EKB ajánlotta, hogy az UAB Deloitte Lietuva kerüljön kijelölésre a 2018–2021. pénzügyi évekre a Lietuvos bankas külső könyvvizsgálójaként. Az UAB Deloitte Lietuva nem fogadta el a kijelölést, ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2018. pénzügyi évtől.

                  (4)

                  A Lietuvos bankas az UAB Ernst & Young Balticot választotta külső könyvvizsgálóiként a 2018–2021. pénzügyi évekre,

            ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
      Ajánlott, hogy a 2018–2021. pénzügyi évekre a Lietuvos bankas külső könyvvizsgálójaként az UAB Ernst & Young Balticot jelöljék ki.

         Kelt Frankfurt am Mainban, 2018. október 4-én.

               az EKB elnöke

            Mario DRAGHI

         (1)  Az Európai Központi Bank EKB/2018/15 ajánlása (2018. május 18.) az Európai Unió Tanácsa számára a Lietuvos bankas külső könyvvizsgálóiról (HL C 181., 2018.5.28., 1. o.).