               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.5.18.
            COM(2016) 343 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Románia 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Románia 2016. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Románia 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Románia 2016. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2016. március 17–18-án jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2015. november 26-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben Romániát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)2016. február 26-án közzétették a Romániára vonatkozó 2016. évi országjelentést
                  6
               , amely értékelte a Románia által tett előrelépéseket a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások kezelése, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek teljesítése terén. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is. 2016. március 8-án a Bizottság bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit.
                  7
                Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Romániában nem áll fenn makrogazdasági egyensúlyhiány.

               (3)Románia 2016. április 28-án benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során kezelték. Az 1303/2013/EU rendelet 23. cikkében előírtaknak megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. Az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban
                  8
                a Bizottság részletesen kifejtette e rendelkezés esetleges alkalmazását.

               (5)A harmadik fizetésimérleg-támogatási program (2013–2015) 2015 szeptemberében befejeződött anélkül, hogy bármilyen felülvizsgálat lezárult volna. A programfeltételek végrehajtásának felmérésére irányuló harmadik hivatalos program-felülvizsgálati látogatás (2015. június 16–30.) nem zárult le. Ugyan több területen történt előrelépés, a program kulcsfontosságú szakpolitikai területeket érintő, jelenlegi és korábbi eredményei ingatagok. A program utólagos felügyelete 2015. október 1-jén kezdődött meg, és mindaddig folytatódik, amíg az ország vissza nem fizeti az első fizetésimérleg-támogatási program keretében kapott kölcsön legalább 70 %-át, vagyis legalább 2018 tavaszáig.

               (6)Románia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2016. évi konvergenciaprogramjában a kormány azt vetíti előre, hogy az államháztartás egyenlege a 2015-ös –0,7 %-ról 2016-ban és 2017-ben a GDP –2,9 %-ára fog romlani. A strukturális egyenleg előreláthatólag szintén romlani fog. A program értelmében az ország el fog térni a 2014-ben és 2015-ben sikeresen teljesített középtávú költségvetési céltól – a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiánytól –, és a tervek szerint a programidőszak során nem fog visszaállni erre a szintre. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság a programidőszakban várhatóan 40 % alatt marad. Az e költségvetési előrejelzések alapját képező makrogazdasági forgatókönyv 2016-ra nézve megalapozott, 2017-re nézve pedig enyhén kedvező. A Bizottság 2016. évi tavaszi előrejelzése alapján jelentős eltérés kockázata forog fenn 2016 és – változatlan szakpolitikai környezet esetén – 2017 vonatkozásában is. Emellett a Bizottság 2016. évi tavaszi előrejelzése 2017-re a GDP 3,4 %-ának megfelelő költségvetési hiányt vetít előre, ami meghaladja a Szerződésben rögzített 3 %-os referenciaértéket. A konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Románia nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Következésképp 2016-ban és 2017-ben további intézkedésekre lesz szükség a megfelelés biztosítása érdekében.

               (7)Románia költségvetési kerete a rendelkezéseket tekintve szilárd, ám gyakorlati alkalmazása nem elég hatékony. A közelmúltbeli hiánynövelő költségvetési intézkedések egyikét sem a rendes költségvetési eljárás részeként kezdeményezték, illetve fogadták el. 2015-ben az ország nem felelt meg azoknak a követelményeknek, amelyek szerint a pénzügyminisztérium által hitelesített hatásvizsgálatot kell csatolni az állami kiadásokat növelő vagy az állami bevételeket csökkentő új jogalkotási kezdeményezésekhez, tiszteletben kell tartani a kiadások felső határát, valamint kompenzációs intézkedéseket kell kidolgozni a bevételcsökkenés ellensúlyozására. A gyakorlatban a költségvetési tanácsnak igen kevés ideje van arra, hogy visszajelzést adjon a költségvetési javaslatokra, és véleményét és ajánlásait nem veszik kellőképpen figyelembe. A 2016. évi költségvetési törvény 2,95 %-os GDP-arányos költségvetési hiánycélt határoz meg, ami a középtávú költségvetési célhoz képest jelentős eltéréshez vezet. Ez a nemzeti költségvetési kerettől való eltávolodást jelent.

               (8)Számos intézkedés végrehajtása van folyamatban az adóbehajtás javítása és az adózási fegyelem fokozása érdekében. Ezek közé tartozik a pénztárgépek kötelezővé tétele, a készpénzes fizetésre vonatkozó szabályok szigorítása, egy új héaregisztrációs eljárás bevezetése, az adóhatóság (ANAF) által végzett ellenőrzések megerősítése, valamint a hatóság szerkezeti átalakítása. Mindezek ellenére a nagymértékű adókijátszás és az alacsony szintű adózási fegyelem továbbra is kihívást jelent. A be nem jelentett munkavégzés és a ténylegesnél alacsonyabb bejelentett bérek változatlanul visszavetik az adóbevételeket, és gazdasági zavarokat okoznak. A be nem jelentett munkavégzés visszaszorítását célzó – többek között a munkaügyi felügyelőség által végrehajtott – intézkedések eredményessége változatlanul meglehetősen csekély.

               (9)A férfiak és nők nyugdíjkorhatárának kiegyenlítéséről szóló törvény már 2013 óta a parlament előtt van. Elfogadása számottevően megnövelné az idősebb nők munkaerő-piaci részvételét, így csökkentve a nyugdíj tekintetében a nemek közötti különbséget és enyhítve a nőket fenyegető időskori szegénység kockázatát.

               (10)2015 során javultak a munkaerő-piaci viszonyok. A munkanélküliség alacsony, és a foglalkoztatási ráta növekedőben van. A tartós munkanélküliség az uniós átlag alatt van. Ezzel egyidejűleg még mindig jelentős kihívásokkal kell szembenézni, elsősorban a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalok nagy arányával összefüggésben, akik tekintetében korlátozottak a hatékony aktivizálásra irányuló bevonási tevékenységek.

               (11)A nemzeti foglalkoztatási hivatal nem képes megfelelő, személyre szabott szolgáltatásokat nyújtani az álláskeresőknek és a munkáltatók számára is csupán korlátozott szolgáltatásokat biztosít annak ellenére, hogy a hivatalt kötelező jelleggel tájékoztatni kell a betöltendő álláshelyekről. Eljárást fogadtak el a különböző kategóriába tartozó munkanélkülieknek szóló személyre szabott támogatás biztosítása érdekében, ám a végrehajtás még várat magára. A foglalkoztatási és szociális szolgálatok között szinte elhanyagolható az együttműködés, ami még inkább megnehezíti a szociális ellátás kedvezményezettjeinek aktivizálását.

               (12)A minimálbér – amely uniós szinten a legalacsonyabbak között van – 2013 óta jelentős mértékben emelkedett, ám a megállapítására vonatkozó objektív kritériumok hiánya bizonytalansághoz vezet. A minimálbér-megállapítás reformjának kidolgozása érdekében háromoldalú munkacsoport jött létre, azonban továbbra sincsenek olyan világos iránymutatások vagy kritériumok, amelyek figyelembe vennék a minimálbér munkahelyteremtésre, szociális körülményekre és versenyképességre gyakorolt hatását. Összességében a szociális párbeszéd változatlanul gyenge.

               (13)Az uniós tagállamok közül Romániában az egyik legmagasabb a szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben élők aránya. A szociális ellátásban részesülők munkaerő-piaci aktivizálása igen csekély mértékű, főleg a vidéki térségekben. A szociális referenciaindexet – amely alapján a szociális ellátás összegét számítják – nem frissítik rendszeresen a gazdasági környezetnek megfelelően, így idővel kérdésessé válhat a juttatások megfelelősége. Elfogadás céljából a parlament elé terjesztették a pénzügyi felzárkózást elősegítő minimumjövedelemről szóló törvényt, amely a várakozások szerint fokozni fogja a juttatások célirányosságát és megfelelőségét, valamint hozzá fog járulni az ilyen minimumjövedelemben részesülő személyek munkaerő-piaci aktivizálásához. A kormány szegénység elleni csomagjának részeként több intézkedés is foglalkozik e kérdéssel integrált megközelítést érvényesítve (oktatás, egészségügy, lakhatás, szociális védelem, közlekedés).

               (14)Románia továbbra is kihívásokkal néz szembe az oktatás terén. Több stratégia érinti az egész életen át tartó tanulást, a szakképzést, a felsőoktatást és a korai iskolaelhagyást. Ennek dacára a korai iskolaelhagyók aránya továbbra is jócskán az uniós átlag felett van, ami részben a 2015-ben jóváhagyott stratégia végrehajtásának jelentős késedelmeire vezethető vissza. A prevenciós és felzárkóztatási programok köre igen szűk. A kiszolgáltatott csoportok – mint például a romák és a szegény családból származó gyermekek – még mindig akadályokba ütköznek a színvonalas oktatáshoz való hozzáférés, illetve tanulmányaik befejezése terén, kiváltképp a vidéki térségekben. A kisgyermekkori nevelést és gondozást illetően Románia intézkedéseket hozott annak érdekében, hogy előmozdítsa a hátrányos helyzetű 4–6 éves korú gyermekek óvodai oktatásban való részvételét. A 0–3 éves korosztály számára nyújtott kisgyermekkori szolgáltatások változatlanul szűk körűek. A szülői szabadság kiterjesztéséről szóló új jogszabályok és a munkavállalás nem kielégítő ösztönzői együttesen még nagyobb akadályokat gördíthetnek a nők munkaerő-piaci részvétele elé. A felső középfokú szakképzésben való részvétel az uniós átlag felett van, ám a lemorzsolódók aránya változatlanul magas. A felsőfokú végzettséggel rendelkezők aránya növekvő tendenciát mutat, ugyanakkor a felsőoktatás színvonala és munkaerő-piaci relevanciája korlátozott. A felnőttképzésben való részvétel rendkívül kis mértékű.

               (15)Az egészségügy terén Románia gyenge eredményeket tud felmutatni. A születéskor várható élettartam a férfiak és a nők esetében is jócskán elmarad az uniós átlagtól. A legfőbb problémát még mindig az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés és a kórházi ellátás túlzott mértékű igénybevétele jelenti. A széleskörűen elterjedt hálapénzek miatt az alacsony jövedelemmel rendelkező személyek hátrányban vannak az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés terén. Románia intézkedéseket fogadott el annak érdekében, hogy az alacsony jövedelmű nyugdíjasok, valamint a távoli és elszigetelt közösségekben élők számára megkönnyítse az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférést. Jelenleg zajlik a szociális és egészségügyi mediátorok hálózatának kialakítása, emellett jogszabálytervezetet terjesztettek elő a közösségi szolgáltatásokról. A fogyatékossággal élő személyek tekintetében az intézményesítettség csökkentése továbbra is kihívást jelent.

               (16)Románia fellépett annak érdekében, hogy az egészségügyi rendszerben kezelje az elégtelen finanszírozást, valamint az állami források nem megfelelő felhasználását. A vonatkozó reformok kiterjednek a hátralékok felszámolására az egészségügyi ágazatban, a gyógyszerkiadások fenntarthatóságának fokozására, az e-egészségügyi megoldások végrehajtására, az egészségügyi rendszer finanszírozásának javítására, az erőforrásoknak a kórházi ápolás helyett a megelőzés és az alapellátás javára történő átcsoportosítására, valamint a központosított közbeszerzési eljárásokra. Mindazonáltal az adminisztratív kapacitások szűkössége késlelteti a 2014–2020 közötti időszakra szóló nemzeti egészségügyi stratégia végrehajtását. Az egészségügyi rendszer hatékonyságát konkrétan visszavetik a kórházi ágazat ésszerűsítése és a fekvőbeteg-ellátás helyett a költséghatékonyabb járóbeteg-ellátásra való áttérés terén tapasztalható késedelmek.

               (17)A Románián belüli kulcsfontosságú fejlettségbeli különbségek a városi és a vidéki térségek között érhetők tetten. Vidéken rosszabbak a foglalkoztatási, szociális, egészségügyi és oktatási mutatók, és a gyenge és fragmentált helyi adminisztratív kapacitások miatt az emberek sokkal kisebb mértékben férnek hozzá az oktatáshoz, az orvosi ellátáshoz, az alapvető közüzemi szolgáltatásokhoz és a közszolgáltatásokhoz. Mindeközben az alulfejlett közlekedési infrastruktúra és a korlátozott egyéni és tömegközlekedés, valamint az ingázás magas költségei és a széles sávú infrastruktúrához való korlátozott hozzáférés együttese gátolja a vidéki területek társadalmi-gazdasági fejlődését. A mezőgazdaságra jellemző alacsony hozzáadott érték és a vidéki térségek gazdasági diverzifikációjának hiánya hátráltatja a fenntartható vidéki gazdaság kialakulását. A vidéki munkaerő jelentős része önellátó vagy részben önellátó gazdálkodást folytat, ami a rejtett munkanélküliséggel vagy nem jövedelemszerző családi munkával, az alacsony termelékenységgel és a szegénységgel hozható összefüggésbe. A szegénység elleni csomag – amelyet elsősorban uniós forrásokból kívánnak finanszírozni – integrált megközelítést irányoz elő a szegénység elleni küzdelem terén és a vidéki területekre is kiterjed. Kilátásba helyezték olyan integrált közösségi csoportok megszervezését, amelyek különböző integrált szolgáltatásokat nyújtanak a hátrányos helyzetű közösségek számára, de a tervezett intézkedéseket mindeddig nem hajtották végre.

               (18)A közigazgatási reform stratégiai kerete már 2014-ben életbe lépett, ám végrehajtása 2015 során lassú volt. 2016-ban elfogadtak néhány kulcsfontosságú kezdeményezést, amelyek a közigazgatás működésének átláthatóságát és hatékonyságát hivatottak javítani. Az emberi erőforrásokra – különösen a felvételre/kinevezésre, az értékelésre, a fizetésekre, valamennyi személyzeti kategória szakmai előmenetelére és a képzésre – vonatkozó átfogó és átlátható vezetési megközelítés elfogadásának késedelméből adódóan azonban önkényes megközelítés alkalmazható a kulcsfontosságú eljárásokat és döntéseket illetően. Ez az ingatag szervezeti felépítéssel párosulva káros hatást gyakorol a közszolgálat függetlenségére és szakmaiságára, és ebből adódóan hatékonyságára és eredményességére is. Az adminisztratív eljárások bonyolultsága, a nem hatékony közbeszerzési rendszer és a széleskörűen elterjedt korrupció korlátok közé szorítja a lakossági és a vállalati ügyfeleknek történő szolgáltatásnyújtást (beleértve az elektronikus kormányzati szolgáltatásokat is). A stratégiai tervezés, a programalapú költségvetés-tervezés, a konzultáció és a tényeken alapuló szakpolitikai döntéshozatal kihasználtsága továbbra is elmarad a kívánatos szinttől. Ezek a kihívások számos területen akadályozzák a fontos szakpolitikák végrehajtását, így például a rendelkezésre álló uniós források és egyéb finanszírozási támogatások felhasználását is.

               (19)A fő gazdasági ágazatokat uraló állami tulajdonban lévő vállalatok jellemzően alulteljesítenek. Különösen igaz ez a kulcsfontosságú infrastrukturális iparágakra: az energiaágazatban az ilyen vállalatokhoz kötődik a forgalom 44 %-a és a foglalkoztatottak 77 %-a, míg a közlekedési ágazatban ez az arány 24 %, illetve 28 %. Az állami tulajdonú vállalatok vállalatirányításáról szóló, 109/2011. sz. sürgősségi kormányrendelet 2016. május 10-én módosított formában törvényerőre emelkedett – a módosításoknak köszönhetően a jogszabály jobban illeszkedik a nemzetközi bevált gyakorlatokhoz. Románia több állami tulajdonban lévő vállalat esetében visszatért ahhoz a gyakorlathoz, hogy az ideiglenes vezetőség helyére szakképzett vezetőket vesz fel, a haladás azonban lassabban bontakozik ki, mint azt eredetileg bejelentették. Az éves költségvetések időben történő elfogadása, valamint az ellenőrzött éves beszámolók jóváhagyása és közzététele fokozná az állami vállalatok átláthatóságát és elszámoltathatóságát. Jelenleg zajlik az új privatizációs törvény kidolgozása, amely azonban olyan rendelkezéseket is tartalmazhat, amelyek nem egyeztethetők össze a vállalatirányítási jogszabályokkal. Különösen aggályos a privatizáció vagyonfelügyelőjének és a vállalkozás vezetőségének hatáskörei közötti valószínűsíthető átfedés.

               (20)Annak ellenére, hogy az igazságügyi intézmények erőfeszítéseket tesznek a magas szinten elkövetett korrupció megfékezése érdekében, a korrupció változatlanul számos gazdasági ágazatban jelen van, és az összes kormányzati szinten érint kinevezett és választott tisztviselőket, köztisztviselőket és közintézmények alkalmazottait egyaránt. Nagy horderejű igazságügyi reformokat hajtanak végre, de továbbra is problémákat vet fel a bíróságok nagy ügyterhe, a bírósági határozatok kiszámíthatósága és megfelelő végrehajtása, valamint a bírói karra nehezedő külső nyomás. Az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus keretében Románia számára ajánlásokat dolgoznak ki az igazságügyi reformra és a korrupció elleni küzdelemre vonatkozóan. A Romániának szóló országspecifikus ajánlások ezért nem foglalkoznak e területekkel.

               (21)A pénzügyi stabilitás fokozódott, ám az ágazat még így is kiszolgáltatott a hazai jogalkotási kezdeményezésekkel szemben. Az adósságelengedésről szóló, nemrégiben elfogadott törvény – amely a meglévő kölcsönállományra nézve visszamenőleges hatállyal rendelkezik – több hitelintézetet kihívás elé állíthat, és visszafoghatja a hitelezési tevékenységet. A törvény egyúttal növelheti a pénzügyi szektor stabilitásának kockázatait, ami a gazdaság egészére kihathat. A bankokat esetlegesen károsan érintő további fejlemények közé sorolható a devizahitelek hazai pénznemben folyósított kölcsönökké való átalakítására vonatkozó javaslat, továbbá a kölcsönszerződésekben alkalmazott tisztességtelen szerződési feltételekkel kapcsolatos egyes bírósági határozatok.

               (22)A nem kielégítő vagy gyenge minőségű infrastruktúra a legproblémásabb tényezők egyike a romániai üzleti tevékenység szempontjából, és gátolja a kereskedelem és a gazdaság fejlődését. A közelmúltbeli szerény javulás ellenére a régió országai közül továbbra is Románia a sereghajtó a közlekedési és kommunikációs infrastruktúra érzékelt színvonala tekintetében. A román út- és autópálya-hálózat regionális viszonylatban és az ország méretéhez képest is kicsi. A közlekedési főterv és a kapcsolódó vasúti reform elfogadását több ízben elhalasztották.

               (23)A hasonló országokhoz képest Romániában a második legalacsonyabb a közberuházások szintje, és ez a szint egyedül itt 2008 óta minden évben csökkent. Az ország az utóbbi időben folyamatos erőfeszítéseket tesz a minisztériumközi együttműködés megerősítése, a közbeszerzési rendszer átszervezése és a beruházási projektek tervezésének és végrehajtásának javítása érdekében. Ennek ellenére a közberuházási projektek előkészítése változatlanul hiányos és nagyban függ a külső befolyásoló tényezőktől. A projektkiválasztást továbbra is hátráltatja, hogy közép- és hosszú távra nézve nincsenek stratégiai prioritások és tervezés, nagyszámú döntéshozónak kell megállapodásra jutnia, az államháztartási minisztériumon belül működő közberuházás-értékelő egység korlátozott végrehajtási hatáskörrel rendelkezik, valamint nem kapcsolódnak kiválasztási kritériumok a helyi fejlesztést célzó nemzeti programhoz.

               (24)A költség-versenyképesség és a kereskedelmi teljesítmény terén felmutatott lényeges előrelépések ellenére Románia nem költségalapú versenyképessége továbbra is kihívást jelent. Strukturális akadályok fékezik a magasabb hozzáadott értéket képviselő gazdaság felé való elmozdulást, és visszavetik Romániának a fenntartható növekedés ösztönzésére irányuló képességét is. Az adminisztratív eljárások összetettsége, a költségvetési és adóügyi szakpolitikák instabilitása és a gyenge üzleti környezet továbbra is rányomja bélyegét a beruházási döntésekre. A nagymértékű adócsalás és be nem jelentett munkavégzés csökkenti az adóbevételeket és gazdasági zavarokat idéz elő. A kis- és középvállalkozások számára változatlanul korlátozott a finanszírozási eszközökhöz való hozzáférés.

               (25)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Románia gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2016. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Romániának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Románia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi.

               (26)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a konvergenciaprogramot, és arról alkotott véleményét
                  9
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Románia 2016–2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.A 2016. év tekintetében mérsékelje a középtávú költségvetési céltól való eltérést, és 2017-ben – amennyiben a középtávú költségvetési cél betartása ennél kisebb erőfeszítések révén nem biztosítható – érjen el a GDP 0,5 %-ának megfelelő éves költségvetési kiigazítást. Biztosítsa a költségvetési keret alkalmazását, és erősítse meg az adózási fegyelmet és az adóbehajtást. Biztosítsa, hogy a jogalkotási javaslatok ne ássák alá a jogbiztonságot és ne tegyék kockára a pénzügyi stabilitást. Szükség esetén fogadjon el intézkedéseket az ilyen kockázatok enyhítése céljából.

               2.Erősítse meg a nemzeti foglalkoztatási hivatal által a munkaadók és az álláskeresők számára nyújtott szolgáltatásokat, különösen azáltal, hogy a szolgáltatásokat az álláskeresők profiljához igazítja és jobban összehangolja a szociális szolgáltatásokkal, valamint bevonja a nem regisztrált fiatalokat. A szociális partnerekkel konzultálva határozza meg a minimálbér-megállapítás objektív kritériumait. Lépjen fel a korai iskolaelhagyás megelőzése és a minőségi oktatás nyújtásának kiterjesztése érdekében, mindenekelőtt a romák tekintetében. Fogadja el a férfiak és nők nyugdíjkorhatárának kiegyenlítését.

               3.Szorítsa vissza a hálapénz használatát az egészségügyi ágazatban és növelje a járóbeteg-ellátás elérhetőségét. Fokozza az emberierőforrás-menedzsment függetlenségét és átláthatóságát a közigazgatás terén. Egyszerűsítse az adminisztratív eljárásokat a vállalkozások és a lakosság számára. Erősítse meg az állami tulajdonban lévő vállalatok vállalatirányítását.

               4.Javítsa az integrált közszolgáltatásokhoz való hozzáférést, bővítse az alapvető infrastruktúrát és mozdítsa elő a gazdasági diverzifikációt, kiváltképp a vidéki területeken. Fogadja el és hajtsa végre a közlekedési főtervet. Javítsa a közberuházási projektek prioritási sorrendjének kialakítását és az ilyen projektek előkészítését.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2016) 343 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 és P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  SWD(2016) 91 final.

                     (7)
                  COM(2016) 95 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.5.18.
            COM(2016) 345 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Szlovákia 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Szlovákia 2016. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Szlovákia 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Szlovákia 2016. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2016. március 17–18-án jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2015. november 26-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben Szlovákiát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást fogadott el
                  6
               . Az ajánlást az Európai Tanács 2016. február 18–19-én jóváhagyta, majd a Tanács 2016. március 8-án elfogadta. Szlovákiának, amelynek pénzneme ugyancsak az euró, a gazdasági és monetáris unió gazdaságai közötti szoros kölcsönös kapcsolatokra való tekintettel gondoskodnia kell az ajánlás teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról.

               (2)2016. február 26-án közzétették a Szlovákiára vonatkozó 2016. évi országjelentést
                  7
               , amely értékelte a Szlovákia által tett előrelépéseket a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások kezelése, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek teljesítése terén.

               (3)Szlovákia 2016. április 29-én benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során kezelték. Az 1303/2013/EU rendelet 23. cikkében előírtaknak megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. Az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban
                  8
                a Bizottság részletesen kifejtette e rendelkezés esetleges alkalmazását.

               (5)Szlovákia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2016. évi stabilitási programja értelmében a kormány arra törekszik, hogy 2016-ban –1,9 %-ra javítsa a GDP-arányos államháztartási egyenleget, majd a további javulás eredményeként 2017-ben –1,3 %-os szintet érjen el. A stabilitási program szerint az ország 2019-ben éri el a középtávú költségvetési célt, vagyis a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiányt. A program alapján a GDP-arányos államadósság 2016-ban várhatóan 52,9 % lesz, majd tovább mérséklődik, és 2019-re 47,3 %-ra csökken. Az e költségvetési előrejelzések alapját képező makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Mindazonáltal a 2017-től kezdődő időszak tekintetében a tervezett hiánycélok eléréséhez szükséges intézkedések ismertetése nem kellőképpen részletes. A Bizottság 2016. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll annak a kockázata, hogy Szlovákia 2016-ban némileg el fog térni a középtávú költségvetési céltól, míg 2017-ben – változatlan politikát feltételezve – előreláthatólag teljesíteni fogja a javasolt kiigazításokat. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint Szlovákia várhatóan nagyrészt meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. A 2016. évre nézve ugyanakkor további intézkedésekre lesz szükség a megfelelés biztosításához. E tekintetben meghatározó jelentőséggel bírna a kötelező kiadási korlátok régóta esedékes elfogadása és a közkiadások hatékonyságát fokozó „pénzért értéket” program, illetve a kiválasztott ágazatokban tervezett kiadások felülvizsgálatának végrehajtása.

               (6)A szlovákiai államháztartás hosszú távú fenntarthatósága változatlanul kihívást jelent. Ez főként a népesség elöregedésével összefüggő egészségügyi és nyugdíjkiadások előrelátható növekedésének tudható be. A 2060-ig tartó időszakra nézve a szlovákiai nyugdíjkiadások növekedése várhatóan az egyik legnagyobb mértékű lesz az Unióban, aminek hátterében a népesség elöregedése és az alacsony termékenységi arányszám áll. Szlovákiában – részben a várható élettartammal kapcsolatos tényezők miatt – viszonylag alacsony a kötelező nyugdíjkorhatár. Az egészségügyi kiadások jelentik az öregedéssel összefüggő kiadások első számú mozgatórugóját. Az előrejelzések szerint hosszú távon az egészségügyi állami kiadások – a jelenlegi viszonylag alacsony szinthez képest – lényegesen növekedni fognak. Ugyan tapasztalható némi javulás, ám az egészségügyi mutatók továbbra is igen alacsonyak Szlovákiában. A kormány az egészségügyi ellátás költséghatékonyságának növelése érdekében különféle intézkedéseket hozott mind a fekvőbeteg-, mind a járóbeteg-ellátás terén. Folytatódnak az integrált egészségügyi ellátási modell bevezetésére irányuló törekvések. A reform sikere valószínűleg a fő érdekeltek szerepvállalásán, az egészségügyi központok és a kórházak integrációján, valamint a megfelelő munkaerő-ellátottságon fog múlni. Az állami kórházak által felhalmozott adósságállomány további növekedésének megakadályozását célzó intézkedések ellenére több intézmény továbbra is pénzügyi nehézségekkel küzd. Változatlanul kihívást jelent a negatív kiadási tendenciák teljes körű felszámolása – ez érinti például a kórházi kapacitások szerkezeti átalakítását, a kilátásba helyezett visszatérítési rendszer bevezetését és a közbeszerzési verseny élénkítését az egészségügyi ágazatban. A járóbeteg-ellátást illetően gyenge a háziorvosok kapuőrző szerepe, ami részben abból adódik, hogy a háziorvosok és a szakorvosok közötti kompetenciamegosztás elmarad az optimálistól, és a költségesebb szakorvosi ellátás igénybevételének kedvez. Az adózás terén az adócsalás elleni küzdelem jegyében hozott kormányzati intézkedések hozzájárultak a hatékonyabb adóbehajtáshoz, különösen ami a hozzáadottérték-adót (héa) illeti. A héabevétel-kiesés ugyanakkor változatlanul magas, ami arra enged következtetni, hogy még mindig kihívást jelent az adószabályoknak való megfelelés. Az elmúlt években nagy hangsúlyt kapott a héabeszedés, így kevesebb figyelem irányult egyéb fontos adózási területekre, például a jövedelemadóra. Emellett az ellenőrzés kiemelt kezelése miatt háttérbe szorultak az adóhatóság egyéb feladatai, például az adótartozások behajtása. Ez azt jelzi, hogy javítani lehetne az adórendszeren belüli erőforrás-elosztást. Mindeddig nem dolgoztak ki a megfeleléssel kapcsolatos célok meghatározására vonatkozó stratégiát.

               (7)A jó ütemű gazdasági fellendülésnek és a nemrégiben végrehajtott szakpolitikai intézkedéseknek köszönhetően javult ugyan a munkaerő-piaci helyzet, de a tartós munkanélküliség problémája továbbra is fennáll. A tartósan munkanélküli személyek aránya uniós szinten a legmagasabbak közé tartozik (2015 harmadik negyedévében 7,6 %, míg az uniós átlag 4,3 %). Ez kiváltképp a marginalizált romákat, az alacsony szakképzettségűeket és a fiatalokat érinti. A munkanélküliség kezelése érdekében intézkedéseket hoztak a szakképzés, a támogatott álláshelyek és a munkaügyi tanácsadás terén. E reformok többségének sikeres végrehajtása azonban az állami foglalkoztatási szolgálat kapacitásán fog múlni. A központi munkaügyi hivatal átszervezése és a képzéshez való hozzáférés javítása dacára még mindig nehézségek övezik a tartósan munkanélküli személyek és a kiszolgáltatott csoportok számára biztosított személyre szabott támogatás bevezetését. A romák munkaerő-piaci részvétele változatlanul rendkívül kis mértékű, és foglalkoztatási rátájuk lassan javul. Csekély munkaerő-piaci részvételük hátterében az alacsony képzettségi és készségszint, valamint a megkülönböztetés áll. A szülőképes korú nők alacsony foglalkoztatási rátája a hosszú (három évig terjedő) szülői szabadságot, a gyermekgondozási létesítmények hiányát – mindenekelőtt a hároméves kor alatti gyermekek számára –, a magas gyermekgondozási költségeket és a rugalmas munkaidő-beosztás korlátozott alkalmazását tükrözi. Ezen túlmenően a regionális különbségek sem enyhülnek: Kelet-Szlovákiában még mindig kétszer olyan magas a munkanélküliségi ráta, mint Pozsonyban. A munkaerő-piaci szolgáltatások irányítását illetően az elmúlt hónapokban végrehajtott intézkedések nem kezelik testre szabottan a szlovák munkaerőpiac strukturális problémáit.

               (8)Az oktatási rendszer nincs megfelelő helyzetben ahhoz, hogy bővíteni tudja Szlovákia gazdasági potenciálját. A nemzetközi standardok tükrében az oktatási eredmények gyengék, és az elmúlt időszakban tovább romlottak. Ez nagyban összefügg a tanárok nem megfelelő képzettségével és a tanári szakma csekély vonzerejével. Annak ellenére, hogy 2016-ban 4 %-kal emelték a pedagógusok bérét, az alacsony fizetés és az elégtelen gyakorlati képzés változatlanul szerepet játszik abban, hogy a fiatalok nem tartják vonzónak a tanári pályát. Még nem hajtották végre a nemrégiben elfogadott szegregáció elleni jogszabályokat, amelyek a várakozások szerint kedvező változásokat fognak hozni, és növelni fogják a romák részvételét a többségi oktatásban, így az iskola előtti nevelésben is.

               (9)A közigazgatás terén változatlanul hatékonysági problémák tapasztalhatók. Hatékony koordinációra van szükség az elaprózott és merev közigazgatási struktúra miatt. Az emberierőforrás-menedzsmentre vonatkozó stratégia 2015. októberi elfogadása a helyes irányba mutat, ugyanakkor az új közszolgálati törvény elfogadása – ami a stratégia sikeres végrehajtásának nélkülözhetetlen előfeltétele – egyelőre még várat magára. A kormány lépéseket tett a korrupció kezelése érdekében, de ez mindeddig szerény eredményeket hozott. Kiemelendő, hogy Szlovákia kevés eredményt tud felmutatni a korrupciós ügyekkel – köztük a jogellenes közbeszerzési gyakorlatokkal – kapcsolatos büntetőjogi eljárások kezdeményezése és büntetőeljárások lefolytatása terén. Rövidebbé váltak a nagyberuházásokra és a nagyméretű infrastrukturális projektekre vonatkozó építkezési engedélyezési eljárások. A nem konszolidált irányítás, a közbeszerzési eljárások tényalapú kialakításának hiánya, az elégtelen szakmaiság, az összeférhetetlenségek, a testre szabott pályázati kiírási feltételek és az értékelési szempontok között a legalacsonyabb ár dominanciája korlátok közé szorítja a minőségalapú versenyt. A bejelentett esetek tanúsága szerint a közbeszerzési hiányosságok az állami erőforrások elosztására is kihatnak. A jogi környezet gyakori változásai, valamint a nehézkes adminisztratív eljárások és szigorú előírások a szlovákiai vállalkozásokra is rányomják bélyegüket. Károsan befolyásolja az üzleti környezetet és a beruházásokat is visszaveti, hogy bizonyos szakmai szolgáltatások és hálózatos iparágak jelentős adminisztratív és szabályozási akadályokkal szembesülnek, egyes területeken – így a szerződések érvényesítése és a fizetésképtelenség esetén történő szanálás terén – hiányosságok tapasztalhatók, továbbá immár régóta aggályok övezik az igazságügyi rendszer minőségét. Az üzleti tevékenység megkönnyítése érdekében bevezettek néhány intézkedést, így például 2015 októberében létrehozták a minőségi jogalkotási központot, illetve 2016 elején elindították a nemzeti vállalkozási központot. A kkv-fejlesztési stratégia keretében mindazonáltal elhalasztották az európai kisvállalkozói intézkedéscsomag elfogadását.

               (10)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Szlovákia gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2016. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Szlovákiának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Szlovákia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi.

               (11)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és véleményét elsősorban az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Szlovákia 2016–2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.A középtávú költségvetési cél teljesítése érdekében 2016-ban a GDP 0,25 %-ának, 2017-ben pedig a GDP 0,5 %-ának megfelelő költségvetési kiigazítást érjen el. Javítsa az egészségügyi rendszer költséghatékonyságát. Hozzon intézkedéseket az adózási fegyelem fokozása érdekében.

               2.Javítsa a tartósan munkanélküli személyek és más hátrányos helyzetű csoportok aktivizálására irányuló intézkedéseket, többek között nyújtson testre szabott szolgáltatásokat és célirányos képzést. Ösztönözze a nők foglalkoztatását, különösen a megfizethető és színvonalas gyermekgondozási szolgáltatások bővítése révén. Javítsa az oktatási eredményeket azáltal, hogy vonzóbbá teszi a tanári szakmát, valamint kisgyermekkortól kezdve növeli a roma gyermekek részvételi arányát a többségi oktatásban.

               3.A közbeszerzés terén konszolidálja az irányítást, támogassa a kizárólag áralapú versenytől a minőségalapú verseny felé történő elmozdulást, és fokozza a jogellenes gyakorlatok büntetőeljárás alá vonását. A közigazgatás terén javítsa az emberierőforrás-menedzsment átláthatóságát, minőségét és hatékonyságát, konkrétan egy új közszolgálati törvény elfogadása által, továbbá fokozza az igazságügyi rendszer hatékonyságát. Fogadjon el átfogó tervet a vállalkozásokat érintő adminisztratív és szabályozási korlátok kezelésére.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2016) 345 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 és P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  COM(2016) 93 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.5.18.
            COM(2016) 346 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Finnország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Finnország 2016. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Finnország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Finnország 2016. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  5
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2016. március 17–18-án jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2015. november 26-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  6
               , amelyben Finnországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást fogadott el
                  7
               . Az ajánlást az Európai Tanács 2016. február 18–19-én jóváhagyta, majd a Tanács 2016. március 8-án elfogadta. Finnországnak, amelynek pénzneme ugyancsak az euró, a gazdasági és monetáris unió gazdaságai közötti szoros kölcsönös kapcsolatokra való tekintettel gondoskodnia kell az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról.

               (2)2016. február 26-án közzétették a Finnországra vonatkozó 2016. évi országjelentést
                  8
               , amely értékelte a Finnország által tett előrelépéseket a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások kezelése, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek teljesítése terén. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is. 2016. március 8-án a Bizottság bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit
                  9
               . Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Finnországban makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Alapvető fontosságú, hogy orvosolják a több év során kialakult költség-versenyképességi lemaradást, amely elsősorban arra vezethető vissza, hogy a bérnövekedés tartósan meghaladta a termelékenység növekedését, aminek következtében 2008 és 2012 között erőteljesen romlott a folyó fizetési mérleg. Az elemzés továbbá rámutatott a már egyébként is nehéz helyzetben lévő államháztartás fenntarthatóságát fenyegető, jelentős közép- és hosszú távú kockázatokra.

               (3)Finnország 2016. április 14-én benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során kezelték. Az 1303/2013/EU rendelet 23. cikkében előírtaknak megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. Az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban
                  10
                a Bizottság részletesen kifejtette e rendelkezés esetleges alkalmazását.

               (5)A 2016. évi stabilitási program jelzi, hogy a menekültek rendkívüli beáramlása jelentős költségvetési hatással bír, és megfelelő bizonyítékokkal támasztja alá a költségvetési többletkiadások mértékét és természetét. A Bizottság szerint a figyelembe vehető többletkiadások 2015-ben a GDP 0,05 %-át tették ki, és a jelenlegi becslések szerint 2016-ban elérik a GDP 0,2 %-át. Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében és 6. cikkének (3) bekezdésében meghatározott előírások alapjában engedélyezhetők e többletkiadások, hiszen a menekültek beáramlása rendkívüli esemény, amely jelentős hatást gyakorol Finnország államháztartására, és a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való átmeneti eltérés nem veszélyezteti a pénzügyi fenntarthatóságot. E kiadások figyelembevétele érdekében tehát csökkentették a középtávú költségvetési cél eléréséhez előírt 2015. évi korrekciót. A 2016. évet illetően 2017 tavaszán a figyelembe vehető összegekre is kiterjedő pénzügyi értékelés készül majd a finnországi hatóságok által közölt tényadatok alapján.

               (6)Finnország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2016. május 18-án a Bizottság az EUMSZ 126. cikkének (3) bekezdése szerinti jelentést fogadott el, mivel Finnország államadóssága 2015-ben túllépte a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket. Az elemzés következtetése szerint az adósságkritériumnak való megfelelés teljesítettnek tekintendő. 2016. évi stabilitási programja értelmében a kormány 2016-ban –2,5 %-os, majd a további javulás eredményeként 2020-ban –1,3 %-os GDP-arányos államháztartási egyenleg elérésére törekszik. A kormány tervei szerint 2019-ig elérik a középtávú költségvetési célt, vagyis a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiányt. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság várhatóan 2019-ben 67,4 %-on fog tetőzni, majd 2020-ban 67,2 %-ra mérséklődik. Az e költségvetési előrejelzések alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A középtávú költségvetési cél 2019-ig történő teljesítéséhez szükséges intézkedéseket nem ismertették kellő részletességgel. A Bizottság 2016. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy Finnország 2016-ban némileg el fog térni a javasolt kiigazítástól. A 2016-ra vonatkozó következtetés akkor is változatlan maradna, ha az értékelés során nem vennék figyelembe a menekültek rendkívüli beáramlásának költségvetési hatását. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a veszélye, hogy az ország 2017-ben jelentősen el fog térni a javasolt kiigazítástól. A GDP-arányos államadósság előreláthatólag továbbra is növekvő tendenciát fog mutatni, és 2017-ben eléri a 66,9 %-ot. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Finnország nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Ezért további intézkedésekre lesz szükség a 2016. és 2017. évi megfelelés biztosítása érdekében.

               (7)A népesség elöregedése és a munkaerő zsugorodása miatt a nyugdíjra, egészségügyre és tartós ápolás-gondozásra fordított kiadások a GDP arányában a 2013-as 23,1%-ról 2030-ra várhatóan 26,9%-ra fognak emelkedni
                  11
               . 2016 januárjában Finnország nyugdíjreformot léptetett életbe, amelynek értelmében 2017-től a várható élettartamhoz kapcsolják a nyugdíjat. Az önkormányzatok által biztosított szociális és egészségügyi ellátás a GDP 10 %-át teszi ki. Az előrejelzések szerint a rendszer megreformálása nélkül e kiadás nominális értelemben évi 2,4 %-kal fog nőni, és a GDP-hez viszonyított részaránya is emelkedni fog. Megállapodás született egy széles körű közigazgatási reform és az egészségügyi és szociális ellátás átstrukturálásának körvonalairól. A reform fő célkitűzései között szerepel, hogy a költségek jobb ellenőrzésével hosszú távon 3 milliárd EUR-val csökkentsék a fenntarthatósági rést. Ez a szolgáltatások integrációja, a nagyobb méretű szolgáltatók és a digitalizálás révén valósul majd meg. A reform végrehajtása a tervek szerint 2019-ben kezdődik, ám addig is ki kell dolgozni az intézkedések minden részletét, és változáskezelési terveket kell életbe léptetni. A kormány tájékoztatása szerint 2016 végén fogják ismertetni a reform végrehajtását célzó intézkedéseket. A reform nagyságrendjéből és szoros időkeretéből adódóan a végrehajtás minden bizonnyal kihívás elé állítja az országot, ezért meghatározó jelentőséggel bír a jogalkotási javaslatok késedelem nélküli elfogadása.

               (8)Finnország versenyképességének helyreállítása érdekében több szempontból is javítani kell a munkaerőpiac működését. A 2013 végén központilag elfogadott bérmegállapodás óta összességében véve mérsékelt bérnövekedés tapasztalható. A megállapodás hatálybalépése óta a kialkudott béreknek az előző év azonos időszakához viszonyított növekedési üteme a 2013 utolsó negyedévében regisztrált 1,3 %-ról 2015 negyedik negyedévére 0,5 %-ra esett vissza. 2015 júniusában a szociális partnerek a megállapodás 2016-ra való kiterjesztése mellett döntöttek. Mindazonáltal a munkatermelékenység növekedése még nem állt helyre, ezért a nominális fajlagos munkaköltség várhatóan emelkedni fog, bár a korábbinál lassabb ütemben. Tárgyalások zajlottak a költség-versenyképesség helyreállítása érdekében. A szociális partnerek 2016. február 29-én versenyképességi paktumot fogadtak el, amelyet ágazati megállapodások formájában is érvényesíteni kell, mielőtt sor kerülhetne a végrehajtására. A versenyképességi paktumot a szociális partnerek által elfogadott intézkedések fogják kiegészíteni, amelyek célja a munkaerőpiac fokozott rugalmasságának biztosítása, valamint egy új bérnövekedési modell megteremtése azáltal, hogy a külső versenynek kitett ágazatok béreihez kapcsolják a többi ágazat béreit. Fontos, hogy a munkaerő-piaci intézkedések végrehajtása során maradéktalanul tiszteletben tartsák a szociális partnerek szerepét.

               (9)A munkaképes korú népesség zsugorodása miatt meghatározó a munkaerő-piaci részvételi arány javítása. Ez folyamatos erőfeszítéseket követel meg az idősebb munkavállalók, a fiatalok, valamint a tartósan munkanélküli és az alacsony szakképzettségű személyek munkaerő-piaci integrációja terén. A foglalkoztatási ráta a válság előtti, 2008-as 70,6 %-os csúcsérték után 2015-re több mint két százalékponttal, 68,5 %-ra csökkent, míg a munkanélküliség 6,4 %-ról 9,4 %-ra emelkedett. Az idősek foglalkoztatási rátája fokozatos javulást mutat, bár továbbra is lehetőség van a munkaerőpiacról való korai távozásra az idősebb munkavállalók számára a nyugdíjkorhatár eléréséig biztosított kiterjesztett munkanélküli-járadék formájában, amely – amennyiben nem korlátozzák – alááshatja a 2016-ban törvénybe iktatott nyugdíjreform kedvező hatását. A nyugdíjreform hatásairól 2019-ben készül értékelés. Annak ellenére, hogy számos tartósan munkanélküli személy kikerül a gazdaságilag aktív kategóriából, a tartós munkanélküliség 2008 és 2014 között jelentős mértékben, a gazdaságilag aktív népesség 1,2 %-áról 1,9 %-ára nőtt. Az ifjúsági munkanélküliség 2015-ben 22,4 %-ra emelkedett. A munkaerőpiac gyenge teljesítménye leginkább az alacsony szakképzettségűeket érinti érzékenyen. Ha egy olyan időszakban csökkentik az aktív munkaerő-piaci intézkedésekre szánt költségvetést, amikor egyre nagyobb az igény az ilyen intézkedések iránt, az hátrányosan befolyásolhatja a fent említett csoportok újbóli munkába állását. Az aktivizálás tekintetében a különféle típusú juttatásokat biztosító komplex ellátórendszer jelentős inaktivitást és adócsapda kialakulását eredményezheti. Az ilyen adócsapdák kezelése és a munkavállalást elősegítő pozitív ösztönzők bevezetése – például a munka és a juttatások ötvözésére vonatkozó lehetőségek bővítése – kiemelt jelentőséggel bír az aktív munkaerő-piaci intézkedéseket érintő költségvetési megszorítások tükrében. 2015-ben viszonylag sok migráns és menekült érkezett Finnországba, ami ellensúlyozhatja a népesség elöregedését, ám csakis akkor, ha sikerül őket integrálni a munkaerőpiacra és az oktatási rendszerbe. A munkaerőpiacon nincs összhangban a készségkereslet és a -kínálat, ami részben a gazdaság strukturális átalakulásának tudható be, mivel az új munkahelyek nem ugyanazokban a földrajzi térségekben és ágazatokban jönnek létre, mint ahol munkahelyek szűntek meg. Intézkedéseket kell bevezetni Helsinki térségében a megfizethető lakhatás előmozdítása érdekében, és hatékony szakpolitikai eszközökkel kell támogatni az emberek készségeinek továbbfejlesztését és munkához jutását.

               (10)Más fejlett gazdaságokhoz képest Finnországban ugyanolyan vagy még kedvezőbb az üzleti környezet. Mindazonáltal a verseny hiánya – különösen a belföldi piacot célzó szolgáltatások, így például a kiskereskedelem és a közlekedés terén – a finn gazdaság általános versenyképességére is kihat. A vállalkozások a túlzott szabályozási követelményeket tartják az egyes piacokra való belépés, illetve a növekedés akadályának. Felül kell vizsgálni ezeket a túlzott követelményeket, hogy jobban kedvezzenek a vállalkozásoknak és a beruházásoknak. A kiskereskedelmi ágazatban a szabályozás tervezésének reformja rugalmasabb szabályokat vezet majd be az üzletek méretére és elhelyezkedésére vonatkozóan. A kereskedelemképes szektorban folytatódik a szerkezeti átalakulás, és ezen ágazatnak kedveznének az új piacok, termékek és szolgáltatások, kiváltképp azok, amelyek magas hozzáadott értéket képviselnek. A szerkezetváltozást olyan szakpolitikai intézkedésekkel lehetne ösztönözni, amelyek elősegítik a vállalati terjeszkedést, a nemzetközivé válást és az innovációt. 2015 őszén jogszabály-módosításokat fogadtak el, nagy részüket azonban várhatóan csak 2016 és 2018 között fogják végrehajtani. A kormány további strukturális reformokat jelentett be a piaci verseny élénkítése céljából.

               (11)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Finnország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2016. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Finnországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Finnország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi.

               (12)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  12
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (13)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Finnország nemzeti reformprogramját és stabilitási programját. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 2. és 3. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Finnország 2016–2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.2016-ban legalább a GDP 0,5 %-ának, 2017-ben pedig 0,6 %-ának megfelelő költségvetési kiigazítást hajtson végre a középtávú költségvetési cél teljesítése érdekében. A rendkívüli többletet felhasználva gyorsítsa fel az államadósság-ráta csökkentését. Biztosítsa a közigazgatási reform időben történő elfogadását és végrehajtását, ezáltal javítva a szociális és egészségügyi ellátás költséghatékonyságát.

               2.A szociális partnerek szerepét tiszteletben tartva biztosítsa, hogy a bérmegállapítási rendszer segítse elő a helyi bértárgyalásokat és váljon rugalmasabbá, ezáltal ösztönözve a versenyképességet és a fokozottan exportvezérelt szemléletmód érvényesítését. Fokozza a munkavállalás ösztönzőit, és hozzon célzott és kielégítő aktív munkaerő-piaci intézkedéseket, többek között a migráns háttérrel rendelkező személyek vonatkozásában. Lépjen fel a regionális és a strukturális munkaerőhiány csökkentése érdekében.

               3.Változatlanul törekedjen a verseny élénkítésére a szolgáltatások terén, ideértve a kiskereskedelmet is. Segítse elő a vállalkozásokat és a beruházásokat, többek között az adminisztratív és a szabályozásból eredő terhek enyhítése révén, így hozzájárulva a magas hozzáadott értéket képviselő termelés bővüléséhez.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2016) 346 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 és P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 94 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  2015. évi jelentés a népesség idősödéséről: Gazdasági és költségvetési előrejelzések az EU 28 tagállamára vonatkozóan (2013–2060). Európai Gazdaság 3., 2015. május, Brüsszel.

                     (12)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


                EURÓPAI
                BIZOTTSÁG
                                       Brüsszel, 2015.5.13.
                                       COM(2015) 275 final
                               Ajánlás
                     A TANÁCS AJÁNLÁSA
         Finnország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,
   amelyben véleményezi Finnország 2015. évi stabilitási programját
HU                                                                  HU
 ---pagebreak---                                                  Ajánlás
                                          A TANÁCS AJÁNLÁSA
                         Finnország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,
                 amelyben véleményezi Finnország 2015. évi stabilitási programját
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke
   (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
   felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre1 és
   különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló,
   2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre2 és különösen
   annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására3,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira4,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:
   (1)       Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020”
             elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a
             foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a
             kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség
             annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a
             versenyképesség terén.
   (2)       A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és
             az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást
             (2010–2014),         2010. október 21-én     pedig      elfogadta     a      tagállamok
             foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot. Ezek
   1
           HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
   2
           HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
   3
           COM(2015) 275.
   4
           P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.
HU                                                  2                                                HU
 ---pagebreak---         együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak,
        hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.
   (3)  A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Finnország 2014. évi nemzeti
        reformprogramjáról, valamint véleményezte Finnország 2014. évi aktualizált
        stabilitási programját. A Bizottság 2014. november 28-án a 473/2013/EU
        rendeletnek5 megfelelően kiadta Finnország 2015-re vonatkozó költségvetésiterv-
        javaslatáról szóló véleményét6.
   (4)  A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést7, amely
        elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén
        2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a
        riasztási mechanizmus keretében készült jelentést8, amelyben Finnországot azon
        tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.
   (5)  Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához,
        a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát
        költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.
   (6)  A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Finnországra vonatkozó 2015. évi
        országjelentését9. Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án
        elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Finnország által elért eredményeket.
        Az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes
        vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott,
        hogy Finnországban makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek
        határozott szakpolitikai intézkedéseket és nyomon követést tesznek szükségessé.
        Különös figyelmet érdemelnek az ipar szerkezetátalakításával egyidejűleg tapasztalt
        gyenge exportteljesítménnyel összefüggő kockázatok. Noha nagyobbrészt véget ért
        az exportpiaci részesedés és az elektronikai ipar terén mutatkozó visszaesés, a
        beruházások szintje továbbra is alacsony, és csökkent a potenciális növekedés. A
        magánszektor adósságállománya stabilizálódott, és a jelek szerint nem ad okot
        azonnali aggályokra, viszonylag magas szintje azonban közeli nyomon követést
        indokol.
   (7)  Finnország 2015. április 2-án benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és
        2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében
        a két program értékelésére egyidejűleg került sor.
   (8)  A Tanács által az EUMSZ 125. cikkének (6) bekezdése értelmében [XX]-án/-én
        hozott határozat elfogadását követően Finnország jelenleg a Stabilitási és Növekedési
        Paktum [korrekciós] ágához tartozik. A szakpolitika változatlanságán alapuló, a
        2014–2019 közötti időszakot lefedő 2015. évi stabilitási program szerint az
        államháztartási hiány – amely 2014-ben a GDP 3,2 %-ára nőtt, és így meghaladta a
        GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket – 2015-ben tovább romlik, egészen a
        GDP 3,4 %-ára, majd ezt követően 2017-re fokozatosan 3,1 %-ra, majd 2019-re a
        GDP 2,5 %-ára csökken. A 2015. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos
        államadósság a várakozások szerint növekedni fog a program előrejelzési időszaka
        alatt, és 2019-re eléri a 67,8 %-ot. A középtávú költségvetési cél – a GDP 0,5 %-
        ának megfelelő strukturális hiány – a programidőszak végéig nem fog teljesülni. A
   5
       HL L 140., 2013.5.27., 11. o.
   6
       C(2014) 8815 final.
   7
       COM(2014) 902.
   8
       COM(2014) 904.
   9
       SWD(2015) 45 final, 2015.2.26.
HU                                             3                                                HU
 ---pagebreak---         költségvetési     előrejelzéseket    alátámasztó    makrogazdasági       forgatókönyv
        megalapozott. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése szerint Finnország általános
        államháztartási hiánya 2015-ben várhatóan a GDP 3,3 %-a, 2016-ban pedig a GDP
        3,2 %-a körül alakul majd, a GDP-arányos államadósság pedig valószínűleg
        növekedni fog, és 2016-ra várhatóan eléri a GDP 64,4 %-át. 2015. május 13-án a
        Bizottság az EUMSZ 126. cikkének (3) bekezdése értelmében jelentést tett közzé
        azzal a következtetéssel, miszerint Finnország nem tesz eleget a hiány- és
        adósságkritériumoknak. A stabilitási program biztosítja a túlzott hiány időben történő
        és tartós korrekcióját 201X-ig, ezért további intézkedésekre lesz szükség. A
        stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének
        figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy
        Finnország nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.
        Noha Finnország tett némi előrelépést az igazgatási reformok megvalósítása terén, a
        finn közszféra hatékonysága még hagy kívánnivalót, különösen azokon a területeken,
        amelyek a jövőben az elöregedés miatt költségnyomásnak lesznek kitéve. A szociális
        partnereknek 2014 őszén sikerült megállapodniuk a nyugdíjreform tartalmi
        elemeiről, azonban a reform végrehajtása még várat magára. Az idősebb
        munkavállalók munkaerő-piaci részvételének növelése kulcsfontosságú a
        költségvetési fenntarthatósági rés áthidalása és a kötelező nyugdíjkorhatár tervezett
        emelése tekintetében. A munkaerőpiac idő előtti elhagyásának oka legtöbbször a
        rokkantság, illetve az, hogy az idősebb munkavállalókat kiterjesztett munkanélküli-
        járadék illeti meg. A kormány 2014 decemberében terjesztette elő a parlamentnek a
        szociális és egészségügyi szolgáltatások reformjáról szóló törvényjavaslatát, azonban
        2015 áprilisáig nem találtak megoldást egyfelől a nagy önkormányzati koalíciók
        közigazgatási modellje, másfelől a kis települések alkotmányban rögzített
        autonómiájának biztosítása között, ezért a törvényjavaslat hatályát vesztette. A finn
        települések viszonylag kis méretűek, azonban más európai országokhoz képest
        meglehetősen kiterjedt feladatkörrel rendelkeznek. A települési struktúrák reformja
        terén némi késedelem mutatkozik, és a települések vizsgálják az összeolvadás
        esetleges előnyeit. A 2015. évi nemzeti reformprogram értelmében 2016 végén új
        jogalkotási javaslat kerülhet a parlament elé.
   (9)  A népesség elöregedésének és a munkaképes korú népesség csökkenésének fényében
        fontos biztosítani, hogy a munkaerőpiac a teljes potenciális munkaerőhöz
        hozzáférhessen. Finnország már tett némi előrelépést ezen a területen, nevezetesen
        több intézkedést is tett a bértámogatások (különös tekintettel az idősekre) és az
        állami foglalkoztatási szolgálat felépítésének ésszerűsítése érdekében. A
        munkanélküliségi ráta 2014-ben 8,7 % volt és egyre emelkedik, különösen a fiatalok
        és az idősebb munkavállalók körében. A mérsékelt bérnövekedésről szóló 2013. évi
        megállapodás a fajlagos munkaköltség növekedésének visszafogása révén támogatja
        a költség- és export-versenyképességet.
   (10) Finnország eredményeket ért el az innovatív termékek előállítására való
        kapacitásának növelése terén is. A kormány átfogó reformot hajt végre a
        kutatóintézetek és a kutatásfinanszírozás területén. A tiszta technológiára, a
        biotechnológiára és a digitalizálásra irányuló szakpolitikai programok ígéretesek
        ugyan, de egyelőre viszonylag kis léptékűek. Noha Finnországban Unió-szerte a
        legmagasabbak között van a K+F beruházások mértéke, az országnak még mindig
        kihívást jelent, hogy azok nyomán sikeres exporttermékek és -szolgáltatások
        kerüljenek piacra. A kormány törekedett arra, hogy egyszerűbbé és hatékonyabbá
        tegye a vállalkozásokat támogató rendszereket, növelje az induló vállalkozásoknak
        nyújtott finanszírozást, és ösztönözze azok nemzetközi piacra való belépését. Ennek
HU                                             4                                               HU
 ---pagebreak---          ellenére a beruházások szintje alacsony maradt Finnországban, fennmaradtak a
         kivitel terén tapasztalt nehézségek, és csökkent a foglalkoztatás. Szintén
         erőfeszítésekre van szükség – különösen a kiskereskedelmi ágazatban – a továbbra is
         igen koncentrált termék- és szolgáltatáspiacokon uralkodó verseny fokozása
         érdekében.
   (11)  Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Finnország
         gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi
         országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti
         reformprogramot, valamint az előző években Finnországnak címzett ajánlások
         nyomán hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak
         Finnország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája
         szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós
         szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó
         gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való
         beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi az európai szemeszter
         keretében tett ajánlásokat.
   (12)  A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Finnország stabilitási programját, és
         arról alkotott véleményét10 mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi.
   (13)  A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács
         megvizsgálta Finnország nemzeti reformprogramját és stabilitási programját. A
         Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 2–3.
         ajánlás tükrözi.
   (14)  Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének
         gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön
         ajánlásokat adott ki azon tagállamok számára, amelyek pénzneme az euró.
         Finnországnak az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő
         végrehajtásáról is gondoskodnia kell,
   AJÁNLJA, hogy Finnország 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
   1.    Az EUMSZ 126. cikkében Finnország tekintetében előírt kötelezettségekkel
         összhangban biztosítsa, hogy a túlzott hiány [XX]-ig kellő időben és tartósan a GDP
         3 %-a alá csökkenjen. Folytassa a költségvetési fenntarthatósági rés csökkentésére és
         a növekedés feltételeinek megerősítésére irányuló erőfeszítéseit.
   2.    Fogadja el a megállapodás szerinti nyugdíjreformot, és fokozatosan vezesse ki a
         munkaerőpiacról való korai kilépés lehetőségeit. Biztosítsa a települési struktúrára,
         valamint a szociális és egészségügyi szolgáltatásokra irányuló igazgatási reformok
         célravezető kialakítását és eredményes végrehajtását oly módon, hogy azok növeljék
         a közszolgáltatások termelékenységét és költséghatékonyságát, mindamellett
         biztosítsák azok minőségét.
   3.    Tegyen további erőfeszítéseket a fiatalok, az idősebb munkavállalók és a tartósan
         munkanélküli személyek foglalkoztathatóságának javítása érdekében, különös
         tekintettel a foglalkoztatás szempontjából releváns készségek fejlesztésére. A
         szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatnak megfelelően biztosítsa,
         hogy a bérek a termelékenységnek megfelelően alakuljanak.
   4.    Tegyen intézkedéseket annak biztosítására, hogy a kiskereskedelmi ágazat
         megnyíljon a tényleges verseny előtt.
   10
        Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.
HU                                                   5                                         HU
 ---pagebreak---    Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                              a Tanács részéről
                              az elnök
HU                              6               HU


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.5.13.
            COM(2015) 252 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Belgium 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Belgium 2015. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Belgium 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Belgium 2015. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot. Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Belgium 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Belgium 2014. évi aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2014. november 28-án a 473/2013/EU rendeletnek
                  5
                megfelelően kiadta Belgium 2015-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét
                  6
               .

               (4)A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  7
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  8
               , amelyben Belgiumot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához, a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Belgiumra vonatkozó 2015. évi országjelentését
                  9
               . Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Belgium által elért eredményeket. Az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Belgiumban makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek szakpolitikai intézkedéseket és nyomon követést tesznek szükségessé. Mindenekelőtt az áruk külső versenyképességének alakulása jelent továbbra is kockázatot, amelyre figyelmet kell fordítani, mivel ennek újbóli romlása veszélyeztetné a makrogazdasági stabilitást. A költségtényezők konvergenciáját biztosító további intézkedések révén lassítható lenne a foglalkoztatás csökkenése a kereskedelemképes ágazatokban, ugyanakkor az eredeti bekerülési érték terén mutatkozó rést az adóterheknek a nem munkához kötődő adóalapokra való áthelyezésével lehetne érdemben csökkenteni. Az államadósság továbbra is magas, viszont több tényező is mérsékli az ezzel összefüggő makrogazdasági kockázatokat.

               (7)Belgium 2015. április 30-án benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és 2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)Belgium jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és a 2014–2016 közötti időszakban az átmeneti adósságszabály hatálya alatt van. A Bizottság 2015. február 27-én az EUMSZ 126. cikkének (3) bekezdése alapján jelentést adott ki
                  10
               , mivel azzal számolt, hogy 2014–2015-ben Belgium nem fog kellő mértékben közelíteni az adósságszabálynak való megfeleléshez, továbbá 2014-ben megsértették a hiányra vonatkozóan a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket. Az elemzés megállapítása szerint az adósságkritériumnak való megfelelés az adott időpontban teljesítettnek volt tekinthető, továbbá a hiánynak a referenciaértéket meghaladó mértéke nem volt számottevő, ideiglenes és rendkívüli volt (a statisztikai módszertani változtatások miatt.) Ez az elemzés nagyrészt még most is érvényes. A 2015. évi stabilitási programjában a kormány a strukturális egyenleg fokozatos javulásával számol, amelynek révén strukturális értelemben egyensúlyban lévő költségvetési helyzet 2018-ra történő elérésére törekszik. Ugyanakkor az újraszámított strukturális egyenleg
                  11
                2018-ra a GDP 0,3 %-ának megfelelő strukturális hiányt mutat. A programozási időszakban a kormány nem tervezi elérni a GDP 0,75 %-ának megfelelő mértékű strukturális többletként meghatározott középtávú költségvetési célt. Az államadósság-ráta a várakozások szerint 2015-ben a GDP 106,9 %-ának megfelelő értéken tetőzik, majd ezt követően 2018-ra fokozatosan a GDP körülbelül 102 %-ára csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor 2016-tól kezdődően a kitűzött hiánycélok eléréséhez szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján 2015-ben a nettó kiadásnövekedés várhatóan összhangban lesz a kiadási referenciaértékkel. Mindazonáltal 2014–2015 tekintetében fennáll némi eltérés kockázata, aminek hátterében elsősorban a 2014-es túlköltekezés áll. Változatlan gazdaságpolitika esetén fennáll a kockázata annak, hogy 2015–2016-ban jelentős mértékben eltérnek a középtávú költségvetési cél eléréshez szükséges kiigazítási pályától. Ezért mindkét évben további intézkedésekre lesz szükség. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Belgium nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (9)A szövetségi kormány nagyszabású nyugdíjreformot fogadott el, amely a tényleges nyugdíjbavonulási életkor és a kötelező nyugdíjkorhatár közötti szakadék szűkítésére, illetve a kötelező nyugdíjkorhatár növelésére irányul. Az előrehozott nyugdíjba vonulás korhatárát 2016 után tovább fogják emelni, így az 2019-re már csak 63 éves kortól és legalább 42 évnyi járulékfizetési időszak után lesz igénybe vehető. Léteznek hosszabb távú tervek arra vonatkozóan, hogy a kötelező nyugdíjkorhatárt 2025-ben 65-ről 66 évre, majd 2030-ban 67 évre emelnék. Tervezik továbbá egy kreditalapú nyugdíjrendszer bevezetését, amelynek részét képeznék a demográfiai vagy gazdasági változásokat – például a magasabb várható élettartamot vagy a gazdasági függőségi ráta változásait – figyelembe vevő kiigazítási mechanizmusok is. A társadalom elöregedésének költségvetési hatásait ellensúlyozó és az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát biztosító sikeres konszolidációs stratégia e nyugdíjreform gyors végrehajtásától függ. Tekintettel arra, hogy továbbra is kevés ösztönző van az idősebb munkavállalók foglalkoztathatóságának javítására, a nyugdíjreform említett intézkedéseit a foglalkoztatást elősegítő és a tevékeny időskor megvalósítását lehetővé tevő munkaerő-piaci intézkedéseknek kell kísérniük.

               (10)A belga adórendszert összességében magas adóterhek, viszonylag magas adókulcsok és szűk adóalapok jellemzik. Az adóteher erőteljesen a munka adóztatása irányába hajlik el. Ez a munkahelyteremtést visszafogó magas munkaerőköltséget és nagy adóéket eredményez, ami hozzájárul a munkanélküliségi csapdák kialakulásához. Mindemellett, részben a magas adómértékek enyhítése érdekében az adóalapokat általában számos egyedi mentesség, levonás, csökkentett adókulcs és adókiadás erodálja, ami csökkenti a rendszer hatékonyságát, torzításokat eredményez, és esetlegesen lehetőséget teremt az adószabályok kijátszására. Az adórendszer bizonyos jellemzői károsak a környezetre nézve. Ezen hiányosságok miatt Belgiumnak több alkalommal is az adórendszer egyszerűsítését és átalakítását ajánlották annak érdekében, hogy kiegyenlítettebb legyen az adóterhek elosztása, megszűnjenek a kiskapuk, és csökkenjenek az adórendszer által kínált egyedi lehetőségekből fakadó differenciáltság esetenként káros hatásai. Mindezidáig nem sikerült érdemi eredményeket elérni az átfogó adóreform megvalósítása terén, ami többek között magában foglalná az adóterheknek a munkáról a növekedést kevésbé torzító adóalapokra történő áthelyezését. A szélesíthető adóalapok közé tartoznak a környezetvédelmi adók és a fogyasztási adók adóalapjai, továbbá a pénzügyi jövedelmek bizonyos kategóriái. A munkát terhelő adók csökkentése és ezzel egyidejűleg az adóalapok szélesítése (a hatályos adószabályok, támogatások, mentességek és levonások felülvizsgálata) révén összességében javítható lenne az adórendszer kiegyensúlyozottsága és méltányossága, továbbá ez foglalkoztatási, versenyképességi, szociális és környezetvédelmi célok eléréséhez is hozzájárulna, egyúttal az adócsalással és az agresszív adótervezéssel szembeni fellépést is szolgálná.

               (11)Változatlanul a belga munkaerőpiacot jellemző strukturális problémák okolhatók a munkaerő krónikus kihasználatlanságáért, továbbá az alacsony összesített foglalkoztatási és aktivitási rátákért. A hiányosságok elsősorban a bérek és termelékenység közötti gyenge kapcsolattal és a munkától való távolmaradás pénzügyi ösztönzőivel vannak összefüggésben. Belgiumban emellett hiány tapasztalható a magas fokú végzettséggel rendelkező munkavállalókból, és a készségkereslet és -kínálat közötti eltérés is megfigyelhető. A különböző kormányzati megállapodásokban szerepel ugyan, hogy szorosabb kapcsolatokat kell kialakítani az oktatás, a képzés és a foglalkoztatás szereplői között, hozzájárulva ezáltal a nyelvi képzés, valamint a szakoktatás és -képzés javításához, továbbá a diákok és a munkanélküliek számára kínált alternatív képzési formák kidolgozásához, mindeddig azonban kevés eredményt sikerült csak elérni. Az említett strukturális tényezők különösen markáns hatást fejtenek ki a munkaerőpiacon jelen lévő egyes csoportokra, így például a fiatalokra és az idősebb munkanélküliekre, valamint a migráns hátterű munkavállalókra.

               (12)Belgium meggyengült külső versenyképessége továbbra is makrogazdasági kockázatot jelent a gazdaságára nézve. A belga gazdaság egyik meghatározó jellemzője a magas munkaerőköltség, amelynek átlagos értéke meghaladja a környező országokét. A bérek növekedését szorosabban hozzá kell igazítani a termelékenységhez, a bérmegállapítás rendszerét pedig rugalmasabbá kell tenni, hogy a gazdaságnak nagyobb tere legyen a kiigazításokhoz. Hoztak néhány célzott intézkedést bizonyos csoportok munkaerő-költségének csökkentése, valamint annak érdekében, hogy a legalacsonyabb jövedelmű munkavállalók esetében csökkenjen a bruttó és nettó bér közötti rés. Ugyanakkor a rés teljes megszüntetéséhez további intézkedésekre lesz szükség, amelyek pedig a bérmegállapítási rendszer reformjától függnek. A költségalapú versenyképesség terén kialakuló hátrány munkahelyek elvesztésével jár, és végső soron korrekciót fog szükségessé tenni, amennyiben nem kezelik ezt a problémát. A vállalatok számára további fontos költségtényezőt jelent az energiaköltség és a köztes üzleti szolgáltatások költsége, mely ágazatok szigorúan szabályozottak és védve vannak a versenytől. A külső versenyképesség nem költségalapú dimenziója terén ugyancsak jelentős javulás lenne elérhető. A jóléti rendszer jelenlegi színvonalának megőrzése és javítása érdekében nagyobb hangsúlyt kell helyezni a termelékenység javítására. Ennek érdekében tartósan el kell mozdulni az értékláncon belül a magasabb pozícióban lévő termékek és az azokhoz kapcsolódó szolgáltatások felé, ehhez pedig jobb teljesítményt kell nyújtani az innováció és a K+F hasznosítása terén. Le kell építeni az adminisztratív akadályokat, és intézkedéseket kell hozni a vállalkozói készség ösztönzése és az üzleti dinamizmus kibontakoztatása érdekében. Az induló vállalkozások rendkívül alacsony aránya arra enged következtetni, hogy az üzleti klíma kedvezőtlen az új tevékenységek és a bővülés számára. A kiskereskedelmi ágazatban és a szakmai szolgáltatások terén kihívást jelent a fokozódó verseny. A közinfrastruktúrák szűk keresztmetszeteinek megszüntetése, továbbá a tőkeállomány minőségének és megfelelőségének további beruházásokon keresztüli javítása – mindenekelőtt a közúti és vasúti infrastruktúra terén – szintén hozzájárulna a termelékenység javításához az országban.

               (13)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Belgium gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Belgiumnak címzett ajánlások nyomán hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Belgium fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat.

               (14)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Belgium stabilitási programját, és arról alkotott véleményét
                  12
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (15)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Belgium nemzeti reformprogramját és stabilitási programját. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi.

               (16)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat adott ki azon tagállamok számára, amelyek pénzneme az euró. Belgiumnak az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

               AJÁNLJA, hogy Belgium 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.A középtávú költségvetési cél elérése érdekében 2015-ben és 2016-ban hajtson végre a GDP legalább 0,6 %-ának megfelelő mértékű költségvetési kiigazítást. A rendkívüli bevételeket használja fel az államadóssági ráta megfelelő ütemű csökkenő pályára állításához. A kötelező nyugdíjkorhatárnak a várható élettartamhoz kötésével egészítse ki a nyugdíjreform intézkedéseit. Fogadjon el számonkérhető megállapodást a költségvetési célok megosztásáról a kormányzat valamennyi szintjére kiterjedően.

               2.Fogadjon el és hajtson végre átfogó adóreformot, amelynek keretében szélesítse az adóbázist, terelje el az adóterheket a munkáról, továbbá szüntesse meg a nem hatékony adókiadásokat.

               3.A munkavállalás ellen ható pénzügyi ösztönzők csökkentése, meghatározott célcsoportok munkaerő-piaci hozzáférésének javítása, valamint a hiányképességek és a strukturális munkanélküliség problémájának kezelése révén javítsa a munkaerőpiac működését.

               4.A versenyképesség helyreállítása érdekében a szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatoknak megfelelően biztosítsa, hogy a bérek a termelékenységhez igazodóan alakuljanak.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2015) 252.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  HL L 140., 2013.5.27., 11. o.

                     (6)
                  HL C(2014) 8800 final.

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904.

                     (9)
                  SWD(2015) 21 final/2.

                     (10)
                  COM(2015) 112.

                     (11)
                  A Bizottság által a stabilitási programban szereplő információk alapján, a közös módszertan szerint újraszámított strukturális egyenleg.

                     (12)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.