				|

		52011SC0825

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Romaniaand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Romania 2011-2014

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Románia 2011. évi nemzeti reformprogramjáról
és a Románia 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált
konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke
(2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi
rendeletre[1] és különösen annak 9.
cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott
konzultációt követően,
mivel:
(1)
A Tanács 2009. május 6-án határozatot (2009/459/EK)
fogadott el, amellyel a Szerződés 143. cikkének rendelkezései szerint
hároméves időszakra középtávú pénzügyi támogatást bocsát Románia
rendelkezésére. Az ezt kísérő, 2009. június 23-án aláírt egyetértési
megállapodás és későbbi kiegészítései meghatározzák a gazdaságpolitikai
feltételeket, amelyek alapján a pénzügyi támogatást folyósították. A tanácsi
határozatot 2010. március 16-án módosította a 2010/183/EU határozat. Miután
Románia sikeresen végrehajtotta a programot, és tekintettel a folyó fizetési
mérlegnek a Románia termék- és munkaerőpiacán fennmaradó, az országot a
nemzetközi árváltozásokra érzékennyé tévő strukturális gyengeségek miatti
részleges kiigazítására, a Tanács 2011. május 12-én határozatot (2011/288/EU)
hozott, amellyel a Szerződés 143. cikkének rendelkezései szerint hároméves
időszakra középtávú elővigyázatossági pénzügyi támogatást bocsát
Románia rendelkezésére. Az ezt kísérő egyetértési megállapodást [2011. júniusban] írják alá.
(2)
Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az
Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és
növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia a
gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a kulcsfontosságú
területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében,
hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén
rejlő lehetőségeit.
(3)
A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok
és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló
ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot[3],
amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést
kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék
figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(4)
A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az
első éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve az
EU-ban követett gazdasági kormányzás új ciklusának kezdetét jelenti, és
elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció első
európai szemeszterét.
(5)
Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács
2011. február 15-i és március 7-i következtetéseivel összhangban és a Bizottság
éves növekedési jelentésének fényében) jóváhagyta a költségvetési konszolidáció
és a strukturális reformok prioritásait. Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget
élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a költségvetési fenntarthatóság
helyreállítása és a munkanélküliség munkaerő-piaci reformokkal való
csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb erőfeszítéseket tegyen a
növekedés felgyorsítása érdekében. Felszólította a tagállamokat, hogy ezeket a
prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék majd be stabilitási vagy
konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba.
(6)
Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is
felkérte az Euró Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy
vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási
vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba
beépíthessék.
(7)
Románia 2011. május 2-án benyújtotta a 2011–2014
közötti időszakra vonatkozó, 2011. évi aktualizált konvergenciaprogramját,
valamint 2011. évi nemzeti reformprogramját. A két program értékelésére
egyidejűleg került sor.
(8)
2002 és 2008 között a román gazdaság
erőteljesen bővült, a reál-GDP átlagosan 6,3 %-os növekedése mellett,
a potenciális növekedés szintjét meghaladóan. A gazdasági növekedést
elsősorban a hazai kereslet ösztönözte, mivel a hitelezés és a bérek jó
alakulása fellendítette a magánfogyasztást és a beruházást. Ezt a fellendülést
a külföldi tőkebeáramlás is hajtotta, amely túlfűtöttséghez és
fenntarthatatlan külső és költségvetési egyensúlytalanságokhoz vezetett. A
folyó fizetési mérleg hiánya 2007-ben érte el a GDP 13,6 %-át kitevő
csúcsot, és csak elhanyagolható mértékben csökkent 2008-ban, a GDP
11,4 %-ára. A magas külső finanszírozási igényt a prociklikus
költségvetési politika gerjesztette, mivel a – főként a folyó kiadások
tekintetében – visszatérő költségvetési csúszások eredményeként az
államháztartási hiány a GDP 1,2 %-át kitevő 2005. évi értékről
2008-ban a GDP 5,7 %-ára emelkedett. A pénzügyi válság és az abból
következő globális gazdasági visszaesés a befektetők körében fokozta
a kockázatkerülést, ami a Romániába irányuló tőkeáramlás jelentős
szűküléséhez vezetett. A munkaerő-piaci részvétel a kedvező
gazdasági feltételek ellenére nem emelkedett; a foglalkoztatási arány igen kis
mértékben változott a fellendülés éveiben. Ezután a foglalkoztatási arány
2010-re 63,3 %-ra zuhant, a munkanélküliségi ráta pedig a 2008. évi
5,8 %-ról 2010-ben 7,3 %-ra emelkedett a gazdasági visszaesés
következtében. A munkanélküliség továbbra is különösen magas a roma népesség
körében. Mindezek ismeretében és az akut finanszírozási igények tükrében a
román hatóságok 2009. májusban nemzetközi és uniós pénzügyi támogatást kértek.
(9)
Az EU-IMF kiigazítási program sikeres végrehajtását
követően és a pozitív eredmények megszilárdítása érdekében sor került a
2011–2013 közötti időszakra vonatkozó, EU-IMF elővigyázatossági
program megtárgyalására a hatóságokkal. Az új program folytatja a 2009–2011
közötti időszak programja keretében megkezdett költségvetési
konszolidációt, a költségvetés-irányítási reformokat és a pénzügyi stabilitás
megőrzését. Emellett erős hangsúlyt helyez a Románia növekedési
potenciáljának felszabadításához, a munkahelyteremtés elősegítéséhez és az
uniós források felhasználásának fokozásához szükséges termékpiaci (az energia-
és közlekedési ágazatban) és munkaerő-piaci strukturális reformokra.
Románia jó úton halad afelé, hogy 2011-ben elérje a GDP 4,4 %-át
kitevő (az ESA szerint a GDP 5 %-a alatti) pénzforgalmi szempontú
hiánycélt. Ez megfelelő alapot teremtene ahhoz, hogy 2012-re elérje a GDP
3 %-a alatti hiánycélt, bár a Bizottság szolgálatainak 2011. tavaszi
gazdasági előrejelzése alapján további intézkedéseket kell hozni. A
hatóságok lépéseket tettek az új program
strukturálisreform-célkitűzéseinek elérése és a pénzügyi stabilitás
további fenntartása érdekében is.
(10)
Az 1466/97/EK tanácsi rendeletnek megfelelően
az aktualizált konvergenciaprogram értékelése alapján a Tanács véleménye
szerint a programban szereplő előrejelzéseket alátámasztó
makrogazdasági feltételezések megalapozottak. A konvergenciaprogram arra
törekszik, hogy a túlzott hiányt a Tanács által 2010. február 16-i ajánlásában
meghatározott 2012. évi határidőig megszüntesse. A főként kiadásokon
alapuló tervezett konszolidáció mellett a program 2013-ban a GDP 2,6 %-át,
2014-ben pedig a GDP 2,1 %-át kitevő államháztartási hiányt céloz
meg. A Bizottság szolgálatai által újraszámított strukturális egyenleg alapján
a középtávú célkitűzést nem érik el a programidőszakban. A
konszolidációs stratégia az időszak elejére ütemezettnek tűnik, a
strukturális javulás 2011-re és 2012-re koncentrálódik. Ezzel ellentétben
2013-ban és 2014-ben nem javul a strukturális egyenleg. Az előirányzott
hiánypálya 2011-ben és 2012-ben megfelelő, 2013-ban és 2014-ben viszont
nem az. A költségvetési célok fő kockázatai végrehajtási kockázatok, az
állami tulajdonú vállalkozásoknak a költségvetés számára komoly függő kötelezettséget
jelentő hátralékai, és a Bizottság (Eurostat) által Románia túlzott hiány
esetén követendő eljárás szerinti bejelentésével kapcsolatosan kifejezett
fenntartások[4].
(11)
Románia 2011. május 2-án benyújtott nemzeti
reformprogramjában és konvergenciaprogramjában megtette az Euró Plusz Paktum[5]
szerinti vállalásait. E kötelezettségvállalások a középtávú pénzügyi támogatási
program részeként teljesültek vagy teljesülnek, és nagyjából megfelelőek a
Paktum keretében a meglévő kihívások kezelésére.
(12)
A Bizottság értékelte a konvergenciaprogramot és a
nemzeti reformprogramot, valamint az Euró Plusz Paktum keretében tett
vállalásokat[6]. Figyelembe vette nemcsak
a programok Románia fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági
politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy
megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a
jövőbeli nemzeti döntéseknél uniós szempontok beépítésével kell
megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását.
(13)
Ezen értékelés fényében és figyelembe véve a 2010.
február 16-i, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 126.
cikkének (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlást, a Tanács megvizsgálta Románia
2011. évi aktualizált konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét[7]
az alábbi ajánlás tükrözi. Figyelembe véve az Európai Tanács 2011. március 25-i
következtetéseit, a Tanács megvizsgálta Románia nemzeti reformprogramját,
AJÁNLJA, HOGY Románia:
Hajtsa végre a 2010/183/EU tanácsi
határozattal módosított 2009/459/EK tanácsi határozatban meghatározott intézkedéseket
a 2011/288/EU tanácsi határozatban meghatározott, és a 2009. június 23-i
egyetértési megállapodásban és későbbi kiegészítéseiben, valamint a [2011. június]-i egyetértési megállapodásban és
későbbi kiegészítéseiben részletezett intézkedésekkel együtt.
Kelt
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL C [...]., [...], [...]. o.
[3]               A 2011. évre érvényben tartotta a Tanács 2011. május
19-i 2011/308/EU határozata.
[4]               Az Eurostat a túlzotthiány-eljárásban benyújtott román
adatok minőségével kapcsolatosan fejezte ki fenntartását a következők
miatt: i) néhány állami vállalat államháztartási hiányra gyakorolt hatásával
kapcsolatos bizonytalanságok, ii) beszámolás az ESA95 „egyéb
követelések/tartozások” kategóriáiban, iii) bizonyos pénzügyi tranzakciók
természete és hatása és iv) államháztartáson belüli áramlások konszolidálása.
[5]               Az Euró Plusz Paktum keretében tett vállalások további
részleteit a SEC(2011) 731 dokumentum tartalmazza.
[6]               Lásd SEC(2011) 731.
[7]               Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (3)
bekezdésében előírtaknak megfelelően.


title: Az Európai Parlament és a Tanács ajánlása (2005. szeptember 28.) a rövid távú tartózkodásra jogosító egységes vízumok kiadásának a Közösségbe tudományos kutatás céljával harmadik országokból érkező kutatók esetében történő megkönnyítéséről

text:
               3.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 289/23

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2005. szeptember 28.)
   a rövid távú tartózkodásra jogosító egységes vízumok kiadásának a Közösségbe tudományos kutatás céljával harmadik országokból érkező kutatók esetében történő megkönnyítéséről
   (2005/761/EK)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 62. cikke (2) bekezdése b) pontjának ii. alpontjára,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
   a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (3),
   mivel:

               (1)

               A Bizottság az európai kutatáspolitika megszilárdítása és átalakítása céljából 2000. január 18-i, „Az Európai Kutatási Térség felé” című közleményében megállapította, hogy Európai Kutatási Térségét kell létrehozni, amely a jövőbeli közösségi fellépés központi eleme lesz ezen a területen.

               (2)

               Az Európai Tanács 2000. március 23–24-i lisszaboni ülésén támogatta az Európai Kutatási Térség létrehozását, és azt a célt tűzte ki a Közösség számára, hogy 2010-re a világ legversenyképesebb és legdinamikusabb tudásalapú gazdaságává váljon.

               (3)

               A gazdaság globalizálódása szükségessé teszi a kutatók nagyobb mobilitását, amint ezt a Közösség hatodik kutatási keretprogramja (4) is felismerte, amikor programjait a korábbinál nagyobb mértékben nyitotta meg harmadik országból érkező kutatók számára.

               (4)

               Az Európai Tanács 2002. március 15–16-i barcelonai ülése által meghatározott cél elérése érdekében – amelynek értelmében a GDP 3 %-át kutatásra kell fordítani – a Közösségnek a becslések szerint mintegy 700 000 kutatóval kell rendelkeznie. E cél megvalósításához számos, egymással összefüggő intézkedés szükséges, úgymint a tudományos pálya vonzóvá tétele a fiatalok számára, a nők nagyobb részvételének elősegítése a tudományos kutatásban, a képzés és a mobilitás lehetőségeinek növelése a kutatásban, a kutatók szakmai érvényesülési kilátásainak javítása a Közösségben és a Közösség nagyobb mértékű megnyitása olyan harmadik országbeli állampolgárok előtt, akik számára engedélyezni lehet kutatási céllal a közös területre a beutazást és a szabad mozgást e területen belül.

               (5)

               A tagállamoknak – annak érdekében, hogy nemzetközi szinten is versenyképessé és vonzóvá váljanak – meg kell hozniuk a szükséges intézkedéseket annak elősegítése érdekében, hogy a kutatók rövid időtartamra a Közösségbe beutazzanak, illetve a Közösségen belül mozogjanak.

               (6)

               Rövid távú tartózkodás esetében a tagállamoknak az 539/2001/EK rendelet (5) alapján vízumkötelezett, harmadik országból érkező kutatókat jóhiszeműen eljáró személynek kell tekinteniük, és ki kell rájuk terjeszteniük azokat az előnyöket, amelyeket a közösségi vívmányok a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok kiadásának eljárásával kapcsolatban meghatároznak.

               (7)

               A kutatók részére szóló, rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok kiadási eljárásának javítása érdekében elő kellene segíteni az információk és bevált gyakorlatok cseréjét.

               (8)

               Ezen ajánlás tiszteletben tartja azokat az alapvető jogokat és megfelel azoknak az alapelveknek, amelyeket különösen az Európai Unió alapjogi chartája állapít meg.

               (9)

               Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkének megfelelően Dánia nem vesz részt ezen ajánlás elfogadásában, és ezért az őt nem érinti. Mivel ezen ajánlás az Európai Közösséget létrehozó szerződés harmadik része IV. címe értelmében a schengeni vívmányokon alapul, Dánia – az említett jegyzőkönyv 5. cikkével összhangban – az ajánlásnak az Európai Parlament és a Tanács által történő elfogadását követő hat hónapon belül dönt arról, hogy nemzeti jogában végrehajtja-e ezt az ajánlást.

               (10)

               Ez az ajánlás a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyeknek az Egyesült Királyság – figyelemmel a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2000. május 29-i 2000/365/EK tanácsi határozatra (6) – nem részese, ezért az Egyesült Királyság nem vesz részt ezen ajánlás elfogadásában, és az őt nem érinti.

               (11)

               Ez az ajánlás a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyeknek Írország – figyelemmel az Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2002. február 28-i 2002/192/EK tanácsi határozatra (7) – nem részese, ezért Írország nem vesz részt ezen ajánlás elfogadásában, és az őt nem érinti.

               (12)

               Izland és Norvégia tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság között, e két államnak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról kötött megállapodás (8) értelmében – a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyek a megállapodás alkalmazásának egyes szabályairól szóló, 1999. május 17-i 1999/437/EK tanácsi határozat (9) 1. cikkének B. pontjában említett területhez tartoznak.

               (13)

               Svájc tekintetében ezen ajánlás – az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás értelmében – a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyek az 1999/437/EK határozat 1. cikkének B. pontjában említett területhez tartoznak, az említett megállapodásnak az Európai Unió, illetve az Európai Közösség nevében történő aláírásáról, valamint egyes rendelkezések ideiglenes alkalmazásáról szóló, 2004/849/EK tanácsi határozat (10), illetve 2004/860/EK tanácsi határozat (11) 4. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben.

               (14)

               Ezen ajánlás a 2003. évi csatlakozási okmány 3. cikkének (2) bekezdése értelmében a schengeni vívmányokon alapuló vagy azokkal egyéb módon összefüggő jogi aktus.

               (15)

               Ennek az ajánlásnak célja az is, hogy rugalmas eszközt biztosítson azon kutatók számára, akik származási országuk valamely szervezetével szakmai kapcsolatot kívánnak fenntartani (pl. azáltal, hogy félévenként három hónapig terjedő időszakot töltenek valamely közös területen működő európai kutatási fogadóintézménynél, miközben a fennmaradó időben továbbra is származási országuk kutatási intézményénél dolgoznak),

         AJÁNLJA A TAGÁLLAMOKNAK, HOGY:

               1.

               könnyítsék meg a vízumok kiadását azáltal, hogy vállalják, hogy az 539/2001/EK rendelet értelmében vízumkötelezett, harmadik országból érkező kutatók vízumkérelmének elbírálását meggyorsítják;

               2.

               mozdítsák elő a harmadik országból érkező azon kutatók nemzetközi mobilitását, akiknek az Európai Unióban rendszeresen utazniuk kell, azáltal, hogy részükre többszöri beutazásra jogosító vízumot adnak ki. A vízumok érvényességi idejének meghatározásakor a tagállamok figyelembe veszik azon kutatási programok időtartamát, amelyekben a kutatók részt vesznek;

               3.

               vállalják, hogy elősegítik egy összehangolt megközelítés elfogadását azokra az igazolásokra vonatkozóan, amelyeket a kutatóknak a vízumkérelmükhöz kell csatolniuk. Ezzel összefüggésben konzultálnak az engedélyezett kutatási intézményekkel;

               4.

               segítsék elő az adminisztratív díjaktól mentes vízumkiadást a kutatók részére, a közösségi vívmányokban megállapított szabályoknak megfelelően;

               5.

               a helyi konzuli együttműködés keretében a bevált gyakorlatok cseréjének előmozdítása érdekében vegyék figyelembe azt a célt, hogy a harmadik országból érkező kutatók számára könnyebb legyen a vízumkiadás;

               6.

               vállalják, hogy 2006. szeptember 28-ig tájékoztatják a Bizottságot a kutatóknak szóló egységes vízumok kiadását könnyítő bevált gyakorlataikról az elért előrehaladás értékelésének lehetővé tétele érdekében. A tudományos kutatás céljával érkező, harmadik országbeli állampolgárok esetében alkalmazandó különleges befogadási eljárásról szóló irányelv (12) elfogadása függvényében, és tekintetbe véve az értékelés eredményét, meg kell vizsgálni annak lehetőségét, hogy ezen ajánlás rendelkezéseit egy megfelelő, jogilag kötelező erejű eszközbe építsék be.

      Kelt Strasbourgban, 2005. szeptember 28-án.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         J. BORRELL FONTELLES

            a Tanács részéről

            az elnök

         D. ALEXANDER

      (1)  HL C 120., 2005.5.20., 60. o.

      (2)  HL C 71., 2005.3.22., 6. o.

      (3)  Az Európai Parlament 2005. április 12-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2005. július 18-i határozata.

      (4)  Az Európai Közösségnek az Európai Kutatási Térség létrehozását és az innovációt előmozdító hatodik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs keretprogramjáról (2002–2006) szóló, 2002. június 27-i 1513/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 232., 2002.8.29., 1. o.). A 786/2004/EK határozattal (HL L 138., 2004.4.30., 7. o.) módosított határozat.

      (5)  A külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról szóló, 2001. március 15-i 539/2001/EK tanácsi rendelet (HL L 81., 2001.3.21., 1. o.). A legutóbb a 851/2005/EK rendelettel (HL L 141., 2005.6.4., 3. o.) módosított rendelet.

      (6)  HL L 131., 2000.6.1., 43. o.

      (7)  HL L 64., 2002.3.7., 20. o.

      (8)  HL L 176., 1999.7.10., 36. o.

      (9)  HL L 176., 1999.7.10., 31. o.

      (10)  HL L 368., 2004.12.15., 26. o.

      (11)  HL L 370., 2004.12.17., 78. o.

      (12)  Lásd ennek a Hivatalos Lapnak a 15 oldalát.


title: A Bizottság ajánlása (2016. június 28.) a takarmányban jelen levő nikkel nyomon követéséről (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               29.6.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 235/1

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2016. június 28.)
   a takarmányban jelen levő nikkel nyomon követéséről
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2016/C 235/01)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A takarmányban jelen levő nikkel (Ni) származhat természetes forrásból vagy lehet emberi tevékenység eredménye. Egyes takarmány-alapanyagok továbbá tartalmaznak nikkelfémet is, mivel azt az előállításuk során katalizátorként használják.

               (2)

               Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) élelmiszerláncba bekerülő szennyező anyagokkal foglalkozó tudományos testülete (CONTAM Panel) tudományos véleményt (1) dolgozott ki a takarmányban jelen levő nikkellel összefüggő állat- és közegészségügyi kockázatairól.

               (3)

               A CONTAM Panel következtetése szerint valószínűtlen, hogy a takarmányban előforduló nikkel bármilyen negatív hatást gyakoroljon a szarvasmarhákra, sertésekre, nyulakra, kacsákra, halakra, kutyákra, csirkékre, lovakra, birkákra, kecskékre és macskákra. Az állati eredetű élelmiszerekben előforduló nikkel révén felmerülő emberi egészségügyi kockázatok értékelésével kapcsolatban a CONTAM Panel azt a következtetést vonta le, hogy az átlagos népességben a nikkelnek való krónikus kitettség jelenlegi szintje – csak az állati eredetű élelmiszereket figyelembe véve – aggodalomra adhat okot a fiatal népességre nézve. Az akut étrendi expozíció kapcsán a CONTAM Panel következtetése szerint a nikkelre érzékeny egyének esetében az állati eredetű élelmiszerek fogyasztása révén fennáll az ekcémás bőrreakciók fellángolásának kockázata. Az állati eredetű élelmiszerek hozzájárulását a nikkelnek való étrendi expozícióhoz tehát nem kellene alábecsülni, különösen azon korosztályok esetében, amelyek nikkelnek való étrendi expozíciója magas. Azonban a jelenleg rendelkezésre álló adatok alapján nem lehetett megállapítani a takarmányból az állati eredetű élelmiszerekbe történő átvitel arányát.

               (4)

               Megfigyelhető, hogy az EFSA tudományos véleményében használt, a takarmányban található nikkelre vonatkozó előfordulási adatok főként egy tagállamból származtak, és éppen ezért nem szükségszerűen reprezentatívak a nikkel takarmányban való, Unión belüli előfordulása tekintetében.

               (5)

               Következésképpen a takarmányban előforduló nikkel felső határértékének megszabása, vagy bármilyen más, a magas szintű emberi és állati egészségvédelem biztosítását célzó kockázatcsökkentési intézkedés meghozatala előtt helyénvaló nyomon követni a nikkel előfordulását a takarmányban Unió-szerte,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               A tagállamok a takarmányipari vállalkozók tevékeny közreműködésével kövessék nyomon a takarmányban jelen levő nikkelt.

               2.

               Annak érdekében, hogy a minták reprezentatívak legyenek a mintavétel tárgyát képező árutételre nézve, a tagállamok kövessék a 152/2009/EK bizottsági rendeletben (2) meghatározott mintavételi eljárásokat.

               3.

               A tagállamok az elemzések eredményeivel összefüggésben az EFSA adatszolgáltatási formátumát követve, az élelmiszer- és takarmányügyi standard mintaleírásra vonatkozó EFSA-iránymutatással (3), valamint az EFSA további egyedi adatszolgáltatási követelményeivel összhangban biztosítsák a rendszeres (legkésőbb 2017. október 31-én történő) adatszolgáltatást az EFSA felé.

      Kelt Brüsszelben, 2016. június 28-án.

            a Bizottság részéről

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            a Bizottság tagja

      (1)  EFSA CONTAM Panel (az EFSA élelmiszerláncba bekerülő szennyező anyagokkal foglalkozó tudományos testülete), 2015. Scientific Opinion on the risks to animal and public health and the environment related to the presence of nickel in feed (Tudományos vélemény a takarmányban előforduló nikkellel összefüggő állat- és közegészségügyi kockázatokról). EFSA Journal 2015;13(4):4074, 76 o. doi:10.2903/j.efsa.2015.4074 www.efsa.europa.eu/efsajournal.

      (2)  A Bizottság 2009. január 27-i 152/2009/EK rendelete a takarmányok hatósági ellenőrzése során alkalmazott mintavételi és vizsgálati módszerek megállapításáról (HL L 54., 2009.2.26., 1. o.).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


Fontos jogi nyilatkozat

|

52007PC0218

Ajánlás a Tanács határozata Bulgáriának és Romániának az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke (2) bekezdésének c) pontja alapján, az Európai Közösségek tisztviselőit és az Európai Unió tagállamainak tisztviselőit érintő korrupció elleni küzdelemről szóló 1997. május 26-i egyezményhez történő csatlakozásáról  /* COM/2007/0218 végleges - CNS 2007/0072 */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 25.4.2007COM(2007) 218 végleges2007/0072 (CNS)AjánlásA TANÁCS HATÁROZATABulgáriának és Romániának az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke (2) bekezdésének c) pontja alapján, az Európai Közösségek tisztviselőit és az Európai Unió tagállamainak tisztviselőit érintő korrupció elleni küzdelemről szóló 1997. május 26-i egyezményhez történő csatlakozásáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSBulgária és Románia 2005. évi csatlakozási okmánya[1] egyszerűsített rendszert vezetett be Bulgáriának és Romániának a tagállamok által az EU-Szerződés 34. cikke (korábbi K.3. cikke) vagy az EK-Szerződés 293. cikke alapján megkötött egyezményekhez (és jegyzőkönyvekhez) történő csatlakozására. Ezért az ezen egyezményekhez való csatlakozáshoz nem szükséges külön jegyzőkönyvek megtárgyalása és kötése (ami 27 tagállam ratifikációját vonná maga után): a csatlakozási okmány 3. cikkének (3) bekezdése ugyanis előírja, hogy Bulgária és Románia egyszerűen a csatlakozási okmány alapján csatlakozik ezen egyezményekhez és jegyzőkönyvekhez.A csatlakozási okmány 3. cikkének (3) és (4) bekezdése ezért előírja, hogy a Tanács határozatot fogad el, amelyben meghatározza ezen egyezmények Bulgária és Románia vonatkozásában történő hatályba lépésének időpontját, és elvégzi ezen egyezményeknek a két új tagállam csatlakozása miatt szükséges megfelelő kiigazításait (beleértve az egyezmények bolgár és román nyelvű változatának elfogadását, amelyek egyaránt hitelesek lesznek). A Tanács a Bizottság ajánlására, az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően jár el.A csatlakozási okmány I. melléklete felsorolja a hét érintett bel- és igazságügyi egyezményt és jegyzőkönyvet.A felsorolásban szerepel az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke (2) bekezdésének c) pontja alapján kidolgozott, az Európai Közösségek tisztviselőit és az Európai Unió tagállamainak tisztviselőit érintő korrupció elleni küzdelemről szóló 1997. május 26-i egyezmény.A Bizottság tanácsi határozatra vonatkozó ezen ajánlásának célja, hogy a csatlakozási okmány 3. cikkének (4) bekezdésével összhangban elvégezze a Bulgáriának és Romániának a fent említett egyezményekhez történő csatlakozásával szükségessé vált kiigazításokat.2007/0072 (CNS)AjánlásA TANÁCS HATÁROZATABulgáriának és Romániának az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke (2) bekezdésének c) pontja alapján, az Európai Közösségek tisztviselőit és az Európai Unió tagállamainak tisztviselőit érintő korrupció elleni küzdelemről szóló 1997. május 26-i egyezményhez történő csatlakozásárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre,tekintettel Bulgária és Románia csatlakozási szerződésére,tekintettel Bulgária és Románia csatlakozási okmányára (a továbbiakban: csatlakozási okmány) és különösen annak 3. cikke (4) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására[2],tekintettel az Európai Parlament véleményére[3],mivel:1.  Az Európai Közösségek tisztviselőit és az Európai Unió tagállamainak tisztviselőit érintő korrupció elleni küzdelemről szóló 1997. május 26-i egyezményt (a továbbiakban: a tisztviselőket érintő korrupció elleni egyezmény) 1997. május 26-án írták alá, és 2005. szeptember 28-án lépett hatályba.2.  Az Európai Unióhoz történő csatlakozását követően Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia letétbe helyezte a tisztviselőket érintő korrupció elleni egyezményre vonatkozó csatlakozási okiratát.3.  A csatlakozási okmány 3. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy Bulgária és Románia csatlakozik a csatlakozási okmány I. mellékletében felsorolt, a tagállamok által aláírt egyezményekhez és jegyzőkönyvekhez, beleértve az Európai Közösségek tisztviselőit és az Európai Unió tagállamainak tisztviselőit érintő korrupció elleni küzdelemről szóló egyezményt. Ezek Bulgária és Románia tekintetében a Tanács által meghatározott időpontban lépének hatályba.4.  A csatlakozási okmány 3. cikkének (4) bekezdésével összhangban a Tanácsnak minden, a fent említett egyezményekhez és jegyzőkönyvekhez történő csatlakozás miatt szükségessé vált kiigazítást el kell végeznie,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkA tisztviselőket érintő korrupció elleni egyezmény Bulgária és Románia vonatkozásában az e határozat elfogadását követő első hónap első napján lép hatályba.2. cikkA tisztviselőket érintő korrupció elleni egyezmény e határozat mellékletében szereplő bolgár és román nyelvű változata ugyanazokkal a feltételekkel hiteles, mint a tisztviselőket érintő korrupció elleni egyezmény többi nyelvi változata.3. cikkEz a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.a Tanács részérőlaz elnökMELLÉKLET Az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke (2) bekezdésének c) pontja alapján, az Európai Közösségek tisztviselőit és az Európai Unió tagállamainak tisztviselőit érintő korrupció elleni küzdelemről szóló 1997. május 26-i egyezmény bolgár és román nyelvű változata[1] HL L 157., 2005., 203. o.[2] HL C […]., […]., […]. o.[3] HL C […]., […]., […]. o.


Avis juridique important

|

52004SC0836

Javaslat tanácsi ajánlásra Szlovákia részére a költségvetési hiánykorlát túllépéséből eredő helyzet rendezésére  /* SEC/2004/0836 végleges */

Javaslat TANÁCSI AJÁNLÁSRA SZLOVÁKIA RÉSZÉRE a költségvetési hiánykorlát túllépéséből eredő helyzet rendezésére(a Bizottság előterjesztésében)INDOKOK ISMERTETÉSEA Bizottság 2004. április 7-én tette közzé 2004. tavaszi előrejelzéseit [1]. Az előrejelzések szerint - 2004. márciusából származó szlovák adatszolgáltatás alapján - Szlovákia GDP-hez mért államháztartási hiánya a 2002. évi 5,7%-ról 3,6%-ra csökkent 2003-ban, és ezzel túllépte a GDP szerződésben meghatározott 3% küszöbértéket.[1]  A Bizottság 2004. tavaszi előrejelzése a következő weboldalon érhető el:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.E valószínűnek látszó bizonyíték alapján, a Bizottság 2004. május 12-én elindította Szlovákia ügyében a hiánykorlát-túllépési eljárást, elfogadva a Szerződés 104. cikk, (3) bekezdésben előirányzott jelentést [2]. A Bizottság 2004. május 14-én megkapta Szlovákia konvergencia programját, amely visszaigazolta a 2003. évi deficit 3,6%-os mértékét.[2]  A beszámoló teljes szövege a következő weboldalon érhető el: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.A hiánykorlát-túllépési eljárás alkalmazását a Szerződés 104. cikke és a Tanács 1467/97/EK rendelete - a hiánykorlát-túllépési eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról -, amely része a Stabilitási és Növekedési Paktumnak, szabályozza [3]. Azok az országok, amelyek 2004. május 1-jén csatlakoztak az Európai Unióhoz, olyan tagállamok, amelyek derogációban részesülnek, és el kell kerülniük a hiánykorlát túllépését, de a 104. cikk (9) és (11) bekezdése szerinti szankciókkal nem sújthatók.[3]  HL L 209 szám, 1997.08.02.A Szerződés 104. cikk, (3) bekezdés szerinti jelentésében a Bizottság megállapította, hogy a szlovák deficit küszöbérték (Maastricht: a GDP 3%-a) feletti növekedése nem valamilyen rendkívüli, a szlovák kormányzat lehetőségein felül álló körülménynek köszönhető és nem is súlyos gazdasági visszaesés következménye a Stabilitási és Növekedési Paktum értelmében, mivel a 2003. évi GDP-növekedés 4,2%-ot ért el reálértékben. Ami a 2004. évi fejleményeket illeti, a jelentés megállapította, hogy a hiány valószínűleg növekszik és a GDP 3%-a felett marad. Konkrétabban, a Bizottság 2004. tavaszi előrejelzése a GDP 4,1%-ára teszi az államháztartás ez évi hiányát, ami nem áll messze a szlovák hatóságok által a konvergencia programban prognosztizált 4,0%-os mértéktől.A Bizottság 2004. tavaszi előrejelzése alapján a jelentés azt is megállapította, hogy az állam eladósodottsága (adósság-GDP arány), amely 2003-ban 42,8%-ot ért el, 2004-ben is alatta marad a Szerződésben megszabott - 60%-os - küszöbértéknek: a GDP 45,1%-ára tehető, ami megegyezik a szlovák hatóságok által a konvergencia programban prognosztizált mértékkel.A Szerződés 104. cikkének (4) bekezdése leszögezi, hogy "a 114. cikkben előírt Bizottságnak (vagyis a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak) véleményt kell formálnia a Bizottság jelentésétől". A Gazdasági és Pénzügyi Bizottság 2004. május 24-én nyilvánított véleményt, megerősítve a Bizottság jelentésében adott értékelést. Nevezetesen a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság megállapította, hogy Szlovákia költségvetési helyzete a hiánykorlát túllépésére utal a 104. cikk (2) bekezdésében előirányzott - az ilyen deficit azonosítását szolgáló - két kritérium közül az első alapján. Más fontos tényezők figyelembe vétele, nevezetesen a középtávú költségvetési pozíció és a központi beruházások aránya, nem változtatta meg a kritériumokon nyugvó értékelést. A Bizottság várakozása szerint az államháztartás deficitje jóval a Szerződésben meghatározott küszöbérték felett marad 2004-ben, miközben az államháztartás bruttó adóssága a GDP 60%-a alatt lesz.A Bizottság, miután megvizsgálta a lényeges tényezőket, melyeket jelentésében számításba vett és tekintetbe véve a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményét, arra az álláspontra helyezkedett, hogy Szlovákiában a hiánykorlátot túllépő költségvetési deficit áll fenn. Ezzel a véleménnyel, melyet a Bizottság 2004. június 24-én fogadott el, a Szerződés 104. cikk (5) bekezdésében előírtak értelmében, a Tanácshoz fordultak. A Bizottság azt ajánlotta a Tanácsnak, hogy a 104. cikk (6) bekezdésével összhangban hozza meg döntését. Ezenkívül, a Bizottság javaslatot tesz a Tanács ajánlására, mellyel a szlovák hatóságokat - a Szerződés 104. cikk (7) bekezdésének megfelelően - felkérik a hiánykorlát túllépéséből eredő helyzet rendezésére. A Szlovákia által megtett lépés végrehajtásának ellenőrzése megkövetelheti, hogy a Tanács további ajánlásokat tegyen a 104. cikk (7) bekezdése alapján, tekintettel arra, hogy a 104. cikk (9) bekezdése derogációval rendelkező tagállamok esetében nem alkalmazható.Javaslat A TANÁCS AJÁNLÁSA SZLOVÁKIA RÉSZÉRE a költségvetési hiánykorlát túllépéséből eredő helyzet rendezéséreAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,Tekintettel az Európai Közösséget létrehozó Szerződésre és különösen annak 104. cikke (7) bekezdésére,Tekintettel a Bizottság javaslatára,Mivel:(1) A Szerződés 104. cikkének megfelelően, a tagállamoknak kerülniük kell a költségvetési hiánykorlát túllépését;(2) A Stabilitási és Növekedési Paktum az államháztartás pénzügyi egyensúlyának követelményén alapszik, mint a foglalkoztatás növekedéséhez vezető árstabilitás és erőteljes fenntartható gazdasági növekedés elősegítésének fontos eszközén;(3) A Tanács 2004. (július 5-én) - a 104. cikk, (6) bekezdéssel összhangban - úgy döntött, hogy Szlovákiában a hiánykorlátot túllépő költségvetési deficit áll fenn;(4) Miután megállapította döntésében a hiánykorlátot túllépő költségvetési deficit fennállását Szlovákiában, a Tanács - a Szerződés 104. cikk (7) bekezdésével és az 1467/97/EK rendelet 3. cikkével összhangban - köteles egyidejűleg ajánlásokat tenni az érintett tagállamnak a kialakult helyzet meghatározott időn belüli orvoslására;(5) A Tanács 1467/97/EK rendeletének, 3. cikk (4) bekezdése értelmében, ennek az ajánlásnak elő kell írnia, hogy az érintett tagállam legkésőbb négy hónapon belül érdemi lépést tesz a helyzet rendezésére, és hogy a hiánykorlát túllépését orvosló lépésnek meg kell történnie a túllépés megállapítását követő évben, ha csak különleges körülmények nem állnak fenn. Ilyen különleges körülmények Szlovákia esetében fennállnak, nevezetesen a gazdaság folyamatosan zajló strukturális átalakulásának formájában.(6) A különleges körülmények fennállása feljogosítja a Tanácsot arra, hogy a hiánykorlátot túllépő deficit helyzetének orvoslását egy középtávú keretben engedélyezze. E tekintetben indokolt figyelembe venni a Szlovákia által 2004. májusban benyújtott konvergencia programot és annak aktualizált változatait, valamint a Tanács véleményét azokról, mivel tartalmazzák a hiánykorlát-túllépés korrekciójához vezető utat. A 2004. májusi konvergencia program a hiánykorlát túllépésének korrekcióját 2007-re tervezi elvégezni, a következő évenkénti ütemezésben, ami az államháztartás hiányát illeti: 2004: GDP 4,0%-a; 2005: GDP 3,9%-a; 2006: GDP 3,9%-a; 2007: GDP 3,0%-a. A kiigazítási pálya olyan makrogazdasági forgatókönyvön alapul, amely a Tanács (július 5-i) véleménye szerint - a konvergencia programról - indokolt feltételezéseken nyugszik;(7) A Tanács véleménye szerint, a költségvetési konszolidáció lépéseinek tartós javulást kell előidézniük az államháztartás egyensúlyában, és ennek meg kell jelennie az állam pénzügyeinek jobb minőségében, valamint hozzájárulnia a gazdaság növekedési potenciáljának emelkedéséhez,AZ ALÁBBI AJÁNLÁST TESZI:- a szlovák hatóságok a lehető legrövidebb időn belül vessenek véget a jelenleg fennálló hiánykorlát-túllépési szituációnak;- a szlovák hatóságok tegyenek lépéseket egy középtávú időkeretben, hogy a költségvetés hiányát a GDP 3%-a alá vigyék le 2007-ig, hiteles és fenntartható módon, összhangban a Tanács (július 5-i) véleményében - a 2004. májusban benyújtott konvergencia programról - meghatározott deficitcsökkentési pályával;- a szlovák hatóságok - a szükséges energiával - hajtsák végre a 2004. májusi konvergencia programban előirányzott intézkedéseket, különös tekintettel a javasolt további egészségügyi reformokkal és a közszféra további racionalizációjával összefüggő lépésekre;- a szlovák hatóságok tegyenek érdemi lépéseket 2004. november 5-ig a 2005. évi hiánycél elérésére előirányzott intézkedésekkel kapcsolatban.Ezenkívül a Tanács felkéri a szlovák hatóságokat:- hogy használjanak ki minden lehetőséget a költségvetési kiigazítás felgyorsítására, mindenekelőtt a tervezetten felüli költségvetési bevételek deficitcsökkentési felhasználására;- erősítsék a hároméves költségvetési keret kötelező jellegét parlamenti jóváhagyással kialakított középtávú kiadási küszöbök bevezetésével.Az ajánlás címzettje a Szlovák Köztársaság.Kelt Brüsszelben, 2004. (július 5.)a Tanács részérőlaz elnök[...]


				|

		52013PC0653

			Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről Ukrajna között létrejött társulási megállapodásnak az Európai Atomenergia-közösség nevében a Bizottság által történő megkötésének jóváhagyásáról /* COM/2013/0653 final - 2013/ () */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
2013. május 15-én a Bizottság két javaslatot
nyújtott be az EU-Ukrajna között létrejött társulási megállapodásra vonatkozó
tanácsi határozatokat illetően. Az első az egyrészről az Európai
Unió és tagállamai, másrészről Ukrajna között létrejött társulási
megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról és ideiglenes
alkalmazásáról szól (COM(2013) 289). A második az egyrészről
az Európai Unió és tagállamai, másrészről Ukrajna között létrejött
társulási megállapodás megkötéséről szól (COM(2013) 290).
Mivel az Európai Atomenergia-közösség
(Euratom) az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről
Ukrajna közötti társulási megállapodás részes fele, a Bizottság indokolásában
kifejtette, hogy külön ajánlást készít az Európai Atomenergia-közösséget
(Euratom) létrehozó szerződés hatálya alá tartozó megállapodás részeinek
Bizottság általi megkötésének tanácsi jóváhagyására vonatkozóan.
Más eljárások alkalmazandók az Euratom által
kötött nemzetközi megállapodások aláírására és megkötésére. Különösen az
Euratom-szerződés 101. cikkével összhangban e megállapodásokat a
Bizottságnak a Tanács jóváhagyásával kell megkötnie. Ezért kell külön
határozatokat elfogadni az EU és az Euratom által kötött társulási megállapodás
aláírására és megkötésére vonatkozóan.
A társulási megállapodásnak az Európai
Atomenergia-közösség nevében történő megkötése érdekében a Bizottság azt
javasolja, hogy a Tanács adja jóváhagyását a társulási megállapodás
megkötéséhez az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 101.
cikke második bekezdésének megfelelően.
A COM(2013) 289 és
COM(2013) 290 dokumentumokban említett tárgyalások eredményei fényében –
és feltéve, hogy az ukrán hatóságok az Ukrajnáról szóló, 2012. december 10-i
tanácsi következtetésekben megállapított három területen határozott fellépést
és kézzel fogható eredményeket mutatnak fel – a Bizottság javasolja, hogy a
Tanács határozzon az egyrészről az Európai Unió és tagállamai,
másrészről Ukrajna közötti társulási megállapodásnak az Európai Unió
nevében történő aláírásáról, és jelölje ki az Unió nevében aláírásra
jogosult személyt vagy személyeket.
Tekintve a Tanács
jóváhagyását és a megfelelő bizottsági határozatot, a Bizottság az Európai
Atomenergia-közösség nevében aláírhatja és megerősítheti a társulási
megállapodást.
2.           A JAVASLAT EREDMÉNYEI ÉS
JOGI ELEMEI
A Bizottság azt ajánlja, hogy az Európai
Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 101. cikkének második bekezdése
értelmében a Tanács hagyja jóvá az egyrészről az Európai Unió és
tagállamai, másrészről Ukrajna közötti társulási megállapodás megkötését
az Európai Atomenergia-közösség hatálya alá eső kérdéseket illetően.
Mivel a megállapodás szövegét a Bizottság
által 2013. május 15-én tett javaslatot követően már benyújtották a Tanács
részére és az eljárás megkönnyítése céljából a megállapodást nem csatolták e
javaslathoz, de megtalálható a COM(2013) 289 dokumentum mellékleteként.
Az
Unió részéről a megállapodás megkötésének jogalapja az Európai Unió
működéséről szóló szerződés 217. cikke, összefüggésben a 218.
cikk (6) bekezdésének a) pontjával, valamint a 218. cikk (8) bekezdésének
második albekezdésével.
Az
Európai Atomenergia-közösség esetében a megállapodás jogalapja az Európai
Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 101. cikke.
A
csatolt javaslat a megkötésről szóló bizottsági határozattal együtt képezi
a jogi eszközt az Európai Atomenergia-közösség nevében a társulási megállapodás
megkötéséhez.
Az a tény, hogy a Bizottság javaslatát
az Unió és tagállamai, valamint Ukrajna közötti megállapodás formájában
nyújtotta be, kizárólagosan kapcsolódik e megállapodás létrejöttéhez, amelyre a
Lisszaboni Szerződés hatálybalépése előtt a Szerződés szabályai
szerint került sor.
Az Euratom-szerződés 102. cikke szerint a
megállapodás addig nem léphet hatályba az Európai Atomenergia-közösség
vonatkozásában, amíg a tagállamok nem értesítették a Bizottságot arról, hogy a
megállapodás a kapcsolódó nemzeti jogszabályaik rendelkezéseivel összhangban
alkalmazandó.
Ajánlás
A TANÁCS HATÁROZATA
az egyrészről az Európai Unió és
tagállamai, másrészről Ukrajna között létrejött társulási megállapodásnak
az Európai Atomenergia-közösség nevében a Bizottság által történő
megkötésének jóváhagyásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget
létrehozó szerződésre és különösen annak 101. cikke második bekezdésére,
tekintettel a Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       2007.
január 22-én a Tanács felhatalmazta a Bizottságot, hogy tárgyalásokat kezdjen
Ukrajnával a partnerségi és együttműködési megállapodást felváltó, az
Európai Unió és Ukrajna közötti új megállapodás megkötése céljából.
(2)       Figyelembe
véve a felek közötti szoros történelmi köteléket és a fokozatosan
elmélyülő kapcsolatokat, valamint azon szándékukat, hogy ambiciózus és
innovatív módon megerősítsék és elmélyítsék kapcsolataikat, a társulási
megállapodásra irányuló tárgyalások a megállapodás 2012. évi parafálásával
sikeresen lezárultak.
(3)       A
Bizottság 2013. május 15-én javaslatot tett a Tanácsnak arról, hogy a
megállapodást az Unió nevében alá kell írni és a megállapodás 486. cikkének
megfelelően egy későbbi időpontban történő megkötéséig
ideiglenesen alkalmazni kell és a csatolt nyilatkozato(ka)t jóvá kell hagyni.
(4)       A
megállapodás aláírása és megkötése eltérő eljárás tárgyát képezi az
Európai Unióról szóló szerződés és az Európai Unió működéséről
szóló szerződés hatálya alá eső kérdésekhez képest.
(5)       Az
Euratom-szerződés hatálya alá tartozó kérdéseket illetően ezért az
Európai Atomenergia-közösség nevében meg kell kötni a megállapodást.
(6)       Az Euratom-szerződés
102. cikke szerint a megállapodás addig nem léphet hatályba az Európai
Atomenergia-közösség vonatkozásában, amíg a tagállamok nem értesítették a
Bizottságot arról, hogy a megállapodás a kapcsolódó nemzeti jogszabályaik
rendelkezéseivel összhangban alkalmazandó.
(7)       Jóvá
kell hagyni a megállapodásnak a Bizottság általi, az Európai
Atomenergia-közösség nevében történő megkötését,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
Egyetlen
cikk
(1)          Az egyrészről az Európai
Unió és tagállamai, másrészről Ukrajna között létrejött társulási
megállapodásnak az Európai Atomenergia-közösség nevében a Bizottság által
történő megkötése ezúton jóváhagyásra kerül.
(2)          A megállapodás szövegét
csatolták az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről
Ukrajna között létrejött társulási megállapodásnak az Európai Unió nevében
történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról szóló tanácsi
határozathoz.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök


title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2009. február 16. ) az Európai Unió Tanácsának a Deutsche Bundesbank külső könyvvizsgálóiról (EKB/2009/3)

text:
               21.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 43/1

      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA

   (2009. február 16.)
   az Európai Unió Tanácsának a Deutsche Bundesbank külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2009/3)
   (2009/C 43/01)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank („EKB”) és a nemzeti központi bankok beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A Deutsche Bundesbank jelenlegi külső könyvvizsgálóinak megbízatása a 2008. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnik. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2009. pénzügyi évtől.

               (3)

               A Deutsche Bundesbank az Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaft-ot választotta külső könyvvizsgálójának a 2009–2014. pénzügyi évekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy 2009–2014. pénzügyi évekre a Deutsche Bundesbank külső könyvvizsgálójaként az Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaft-ot jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2009. február 16-án.

            az EKB elnöke

         Jean-Claude TRICHET


|

52010DC0151

 A Bizottság ajanlasa a Tanácsnak a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló Stockholmi Egyezmény A–C. mellékletének módosítására irányuló, az Európai Unió részéről benyújtandó javaslatról  /* COM/2010/0151 végleges */

	[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |Brüsszel, 2010.4.15.COM(2010)151 véglegesA BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA A TANÁCSNAKa környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló Stockholmi Egyezmény A–C. mellékletének módosítására irányuló, az Európai Unió részéről benyújtandó javaslatrólA BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA A TANÁCSNAKa környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló Stockholmi Egyezmény A–C. mellékletének módosítására irányuló, az Európai Unió részéről benyújtandó javaslatrólA. Indokolás1.  A környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló Stockholmi Egyezmény 2004. május 17-én lépett hatályba. Az egyezmény célja az emberi egészségnek és a környezetnek a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokkal szembeni védelme. Az egyezmény – az elővigyázatosság elve alapján – keretet biztosít a kezdeti tizenkét kiemelt, a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyag gyártásának, felhasználásának, be- és kivitelének beszüntetéséhez, azok biztonságos kezeléséhez és ártalmatlanításához, valamint egyes, a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagok szándékolatlan kibocsátásának beszüntetéséhez vagy csökkentéséhez.2.  A környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló, a 2006/507/EK tanácsi határozattal[1] jóváhagyott Stockholmi Egyezményben (a továbbiakban: az egyezmény) és a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló 1979. évi egyezményhez csatolt, a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló, a 259/2004/EK tanácsi határozattal[2] jóváhagyott jegyzőkönyvben szereplő kötelezettségeket a 850/2004/EK rendelet ülteti át az uniós jogba.3.  Az egyezmény 8. cikkének (1) bekezdése megállapítja, hogy bármely szerződő fél nyújthat be javaslatot a titkárságnak arra vonatkozóan, hogy egy adott vegyi anyag kerüljön bele az A., a B., vagy a C. mellékletben található jegyzékbe. A javaslatnak tartalmaznia kell a D. mellékletben meghatározott információkat. A mellékletek módosításainak elfogadásával kapcsolatos eljárást az egyezmény 22. cikke rögzíti.4.  A rendelkezésre álló tudományos információk és felülvizsgálati jelentések szerint, valamint az egyezmény D. mellékletében szereplő szűrési kritériumok megfelelő figyelembevétele alapján a hexaklór-butadién, a pentaklór-fenol és a klórozott naftalinok a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagok tulajdonságaival rendelkeznek.5.  Ezen anyagok gyártása, forgalomba hozatala, felhasználása vagy szándékolatlan kibocsátása az Unióban már befejeződött vagy szigorú korlátozás alá tartozik, ugyanakkor nem zárható ki, hogy ezeket más országokban még mindig gyártják vagy felhasználják, vagy szándékolatlan kibocsátásuk jelentős mértékű. Tekintettel arra, hogy ezek a vegyi anyagok a környezetben nagy távolságokra képesek eljutni, a nemzeti vagy uniós szinten hozott intézkedések nem elegendőek a környezet és az emberi egészség magas szintű védelmének biztosításához, ezért szélesebb nemzetközi fellépésre van szükség.6.  A tárgyalások megindításáról szóló tanácsi felhatalmazás az EUMSz. 218. cikkének (2) bekezdésén alapul.B. AJÁNLÁSA fenti megfontolások alapján a Bizottság a következőket ajánlja:A környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló Stockholmi egyezmény A–C. mellékletének esetleges módosítására vonatkozó tárgyalásokat célzó felülvizsgálati eljárások megkezdése céljából a Tanács hatalmazza fel a Bizottságot arra, hogy – a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokat felülvizsgáló bizottság soron következő, 2010. októberi üléséig elegendő időt biztosítva a mérlegelésre – az Európai Unió részéről terjesszen javaslatot az egyezmény ügyvezető titkársága elé az egyezménynek az alábbi anyagok A. és/vagy C. mellékletbe történő felvételével történő módosítására:-  hexaklór-butadién (CAS-szám: 87-68-3),-  pentaklór-fenol (CAS-szám: 87-86-5);-  klórozott naftalinok (egy–nyolc klóratomot tartalmazó 75 vegyi anyag csoportja);A Bizottság a tagállamokkal együtt gondoskodik arról, hogy a javaslatokat alátámasztó információk a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokat felülvizsgáló bizottság elé kerüljenek.Kelt Brüsszelben,a Tanács részéről az elnök [1] HL L 209., 2006.7.31., 1. o.[2] HL L 81., 2004.2.19., 35. o.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52005SC0149

Ajánlás a Tanács Véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Észtország naprakésszé tett konvergenciaprogramjáról, 2004-2008  /* SEC/2005/0149 végleges */

	[pic] | COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES |Brüsszel, 2.2.2005SEC(2005) 149 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Észtország naprakésszé tett konvergenciaprogramjáról, 2004-2008(előterjesztő: a Bizottság)INDOKLÁSA költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1466/97/EK tanácsi rendelet[1] előírja, hogy a kívülálló tagállamoknak, vagyis a közös valutát be nem vezető tagállamoknak konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk a Tanácsnak és a Bizottságnak. E rendelet 9. cikkével összhangban a Tanácsnak valamennyi konvergenciaprogramot meg kell vizsgálnia a Bizottság, valamint a Szerződés 114. cikke által felállított Gazdasági és Pénzügyi Bizottság értékelései alapján.. Miután a Tanács megvizsgálta a programot, a Bizottság ajánlása alapján, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően a programot véleményezni köteles. A tagállamok a rendeletnek megfelelően évente benyújtják naprakésszé tett konvergenciaprogramjukat, amelyet a Tanács ugyanezen eljárások szerint megvizsgálhat.Az Európai Unióhoz 2004. május 1-jén csatlakozott tagállamok nem vesznek részt a közös valutában, de az euró bevezetése érdekében kötelesek megfelelő időben teljesíteni a konvergenciakritériumokat, köztük az állam pénzügyi helyzetének fenntarthatóságára vonatkozót is.Az Európai Unióhoz 2004. május 1-jén csatlakozott tagállamok kötelezettséget vállaltak konvergenciaprogramjuk 2004. május 15-ig történő benyújtására, és azok első naprakésszé tételére 2004 vége felé. Észtország 2004 május 1-jén nyújtotta be első, a 2004-2008 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramját, és azt a Tanács 2004. július 5-én értékelte. Észtország 2004. december 1-jén nyújtotta be a konvergenciaprogramja naprakésszé tett változatát?? aktualizálását. A Bizottság szervezeti egységei a 2004 őszi gazdasági előrejelzésük eredményei, a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmi és formai magatartási kódexe[2], a potenciális kibocsátás becslésére közösen elfogadott módszertan, a 2003-2005 közötti időszakra szóló átfogó gazdaságpolitikai iránymutatás ajánlásai, valamint a költségvetés-politika koordinációjának megerősítéséről szóló, a Tanácsnak és Európai Parlamentnek címzett 2002. november 27-i bizottsági közleményben[3] kifejtett elvek figyelembe vételével technikailag értékelték a naprakésszé tett programot. Az értékelés a következő minősítést eredményezte (Euramis):-  Észtország 2004. december 1-jén nyújtotta be konvergenciaprogramja első, naprakésszé tett változatát az Európai Bizottságnak. A program a 2004-2008-as időszakra vonatkozik. A program megfelel a „stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmáról és formájáról szóló magatartási kódexnek”.-  A programban ismertetett makrogazdasági forgatókönyv szerint 2004-ben a reál GDP 5,6%-kal növekszik. 2005-ben a reál GDP az előrejelzés szerint 5,9-kal nő, a 2006-2008-as időszakban pedig évi 6%-os növekedés lesz jellemző. Ez valamivel alacsonyabb, mint a Bizottság szervezeti egységei által 2004-ben készített, a 2004-2006-os időszakra vonatkozó előrejelzés, amely szerint 2004-ben 5,9%, 2005-ben 6%, 2006-ban pedig 6,2% lesz a növekedés. Mindkét előrejelzés elmarad a Bizottságnak a potenciális kibocsátás 2004 és 2007 közötti növekedésére vonatkozó becslésétől. A jelenleg rendelkezésre álló információk alapján, és különösen azt szem előtt tartva, hogy 2004 első három negyedévében a valós növekedési ütem a teljes évre kivetítve 6,3% volt, illetve az észt hatóságok múltban történt óvatos kormány-előrejelzéseit figyelembe véve a program megvalósíthatónak tekinthető. A belátható jövőben Észtország elsődleges makrogazdasági egyensúlyhiánya továbbra is a külső fizetési mérleg magas hiányából fakad, ami jól érzékelteti, hogy az EU-átlagnak megfelelő jövedelemszint eléréséhez a gazdaságnak komoly befektetésekre van szüksége. Noha a program a külső fizetési mérleg hiányának fenntartható csökkenését jelzi a kereskedelmi egyensúly strukturális fejlesztése által, a jelenlegi trendek és a megbízhatatlan kereskedelmi adatok óvatosságra intenek.-  2004. június 28-án Észtország szabvány lebegtetési sávval csatlakozott az ERM II-höz, ugyanakkor megtartotta egyoldalú elkötelezettségét a jelenlegi valutatábla-rendszer mellett. Az euróhoz való rögzítettség és az erős stratégiai fegyelem az elmúlt években hozzájárult az észt gazdaság viszonylag gyors dezinflálásához. Elsősorban az EU-csatlakozás hatását tükrözi, hogy az éves HICP-infláció 2004-ben 3%-ra nőtt, ez azonban középtávon várhatóan enyhülni fog. Az euróövezet fejleményei és a tartós kamatkonvergencia következtében az észt pénzpiac és a banki hitelkamat történelmi mélypontra került.-  A naprakésszé tett program célja az egyensúlyhoz közeli vagy csekély többletet mutató költségvetési állapot elérése a programidőszak során. 2004-re a GDP 1%-ának megfelelő költségvetési többletet várnak. 2005-től kezdődően a kiegyensúlyozott költségvetés a cél. A tevékenység robbanásszerű növekedése következtében az állami beruházás és az államháztartási fogyasztás a GDP arányában nézve csökkenni fog, a két tételre fordított névleges kiadás azonban növekszik. Ezzel párhuzamosan a bevételek – elsősorban a folyamatban lévő adóreform nettó hatásainak köszönhetően – a GDP százalékában nézve csökkennek. Míg a 2004 májusi programhoz képest az általános stratégia nem változott, a 2004-re várható költségvetési többletet a GDP 0,7%-áról 1%-ra módosították. A GDP várható növekedését a teljes programidőszakra megnövelték, de a becslések még így is óvatosnak mondhatók.-  A program költségvetési előrejelzések kockázatai nagyjából arányosnak tűnnek. Egyrészt az óvatos makrogazdasági forgatókönyv a bevételek esetleges növekedését és a kiadások költségvetéshez képesti csökkenését sejteti. Az elmúlt években Észtország mindig óvatos előrejelzéseket tett, és többször is túlteljesítette a költségvetési célkitűzéseket. Ugyanakkor nem zárható ki teljes bizonyossággal a tervezett adócsökkentésből eredő váratlan bevételkiesés vagy a hirtelen változások kedvezőtlen hatása a növekedésre.-  Tekintettel e kockázatértékelésre a programok költségvetési irányultsága elégségesnek tűnik ahhoz, hogy a Stabilitási és Növekedési Paktum középtávú célkitűzése (egyensúlyhoz közeli pozíció) a teljes programidőszakban fenntartható legyen. Emellett úgy tűnik, normál makrogazdasági ingadozás esetén elegendő biztonsági tartalékot nyújt a GDP-hiány 3%-os küszöbének megsértésével szemben is.-  2004-ben a becsült adóssághányad a GDP 4,8%-a, vagyis messze a Szerződésben előirányzott, a GDP 60%-ában meghatározott referenciaérték alatt marad, és a legalacsonyabb az EU-ban. A program szerint az adóssághányad további 1,9 százalékponttal csökken a program teljes időtartamára nézve.-  A program röviden áttekinti a kormány strukturális reformprogramját, amely mindenekelőtt az ország infrastruktúrája (részben EU-alapok segítségével), az oktatási és egészségügyi rendszer és az aktív munkaerőpiaci stratégia fejlesztését, valamint az innováció és a kutatás előmozdítását célozza. A program olyan intézkedéseket is ismertet, amelyek több éves költségvetési keret segítségével tovább erősítik a költségvetési folyamatot, és szisztematikus értékelési rendszer használatával növelik a névleges kiadás felső küszöbének/határának átláthatóságát és megbízhatóságát. A helyi államháztartási hiány kézben tartására a következőket tervezik: a központi kormányzati szintről érkező kölcsön fokozott koordinálása, középtávú költségvetési keret kötelező jellegű elkészítése, az éves hiány felső határának bevezetése, valamint kötelező jellegű tartalékfelhalmozás. A többnyire már folyamatban lévő vagy jogalkotási előkészítés alatt álló reformok valószínűleg javítják az észt gazdaság növekedési feltételeit, serkentik a munkakedvet, új munkahelyeket teremtenek, visszatartják az állampolgárokat az adókijátszástól, valamint mind illetékes minisztériumi, mind helyi kormányzati szinten erősítik a pénzügyi fegyelmet. Már 2004-ben biztató eredmények mutatkoztak, különösen a munkaerőpiac területén.-  Észtország kedvező helyzetben van az államháztartás hosszútávú fenntarthatósága szempontjából, és ebben fontos szerepet játszik az elöregedő népesség által okozott előre jelzett költségvetési kiadás (lásd lent). Az alacsony államadósság, a jelentős kormányzati pénztartalékok és az egyensúlyhoz közeli vagy többletet mutató költségvetési helyzet célkitűzésével tökéletes összhangban lévő középtávú költségvetési stratégia, a nyugdíj- és egészségügyi rendszer hiteles és teljeskörű, a költségvetési nyomást hosszú távon megállítani hivatott reformjával karöltve, biztos alappal szolgál az államháztartás számára.-  A naprakésszé tett változatban kifejtett gazdaságpolitikák messzemenően összhangban állnak az átfogó, országspecifikus gazdaságpolitikai iránymutatásokkal az államháztartás területén. A 2004-es tervezettnél nagyobb költségvetési többlet megfelel a konjunktúraciklust erősítő politika elkerülésére irányuló ajánlásnak. A külső fizetési mérleg hiánya azonban 2004-ben nem csökkent jelentősen (már ha egyáltalán csökkent), így a költségvetési többlet gyors elpárolgása talán nem nyújt elegendő támogatást a pénzügyi politika részéről a külső egyensúlyhiány kiegyensúlyozásához.A Bizottság ezen értékelés alapján fogadta el az Észtország naprakésszé tett konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményre irányuló mellékelt ajánlást, melyet továbbít a Tanácsnak.AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Észtország naprakésszé tett konvergenciaprogramjáról, 2004-2008AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[4] és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követőenELFOGADTA EZT A VÉLEMÉNYT:1.  A Tanács [2005. február 17-én] vizsgálta meg Észtországnak a 2004 és 2008 közötti időszakra vonatkozó naprakésszé tett konvergenciaprogramját. A program megfelel az átdolgozott „stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmi és formai magatartási kódexe” által előírt adatkövetelményeknek.2.  A program alapjául szolgáló makrogazdasági helyzetnek megfelelően a reál GDP-növekedés 5,6%-ról (2004-ben) átlagosan 6,0%-ra nő a programidőszak során. A jelenleg rendelkezésre álló információ szerint ezen forgatókönyv növekedési feltételezései megvalósíthatónak tekinthetők. A program inflációval kapcsolatos előrejelzései is reálisnak tűnnek.3.  Észtország célja az egyensúlyhoz közeli vagy csekély többletet mutató költségvetési állapot elérése a programidőszak során. A program 2004-re a GDP 1%-ának megfelelő költségvetési többletet céloz meg, ami 0,3%-kal magasabb a tavaly májusi programban tervezett többletnél. 2005-től kezdődően – ahogy azt a korábbi program is megfogalmazza – a kiegyensúlyozott költségvetés a cél. Az állami beruházások 2004-ben előreláthatóan a GDP egy százalékpontjának megfelelő mértékben, 4,4%-ra nőnek, majd 2008-ra 3,9%-ra csökkennek, vagyis messze az EU-átlag (2004-ben a GDP 2,4%-a) fölött maradnak.4.  A program költségvetési előrejelzéseinek kockázatai nagyjából arányosnak tűnnek. Egyrészt az óvatos makrogazdasági forgatókönyv a bevételek esetleges növekedését és a kiadások költségvetéshez képesti csökkenését sejteti. Az elmúlt években Észtország mindig óvatos előrejelzéseket tett, és többször is túlteljesítette a költségvetési célkitűzéseket. Ugyanakkor nem zárható ki teljes bizonyossággal a tervezett adócsökkentésből eredő váratlan bevételkiesés vagy a hirtelen változások kedvezőtlen hatása a növekedésre. Tekintettel a kockázatok mérlegére, a programok költségvetési irányultsága elégségesnek tűnik ahhoz, hogy a Stabilitási és Növekedési Paktum középtávú célkitűzése (egyensúlyhoz közeli pozíció) a teljes, 2004-2008-ra vonatkozó programidőszakban fenntartható legyen. Normál makrogazdasági ingadozás esetén elegendő biztonsági tartalékot nyújt a GDP-hiány 3%-os küszöbének megsértésével szemben is.5.  2004-ben a becsült adóssághányad a GDP 4,8%-a, vagyis messze a Szerződésben előirányzott, a GDP 60%-ában meghatározott referenciaérték alatt marad, és a legalacsonyabb az EU-ban. A program szerint az adóssághányad a programidőszak során további 1,9 százalékponttal csökken.6.  Észtország kedvező helyzetben van az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára nézve, az elöregedő népesség által okozott előrejelzett jelentős költségvetési kiadás ellenére. Az alacsony államadósság, a jelentős állami pénztartalékok és az egyensúlyhoz közeli vagy többletet mutató költségvetési helyzet célkitűzésével tökéletes összhangban lévő közép távú költségvetési stratégia, a nyugdíj- és egészségügyi rendszer hiteles és teljeskörű, a költségvetési nyomást hosszú távon megállítani hivatott reformjával karöltve, biztos alappal szolgál az államháztartás számára.7.  Az aktualizálásban vázolt gazdaságpolitikák messzemenően összhangban állnak az átfogó, országspecifikus gazdaságpolitikai iránymutatásokkal az államháztartás területén. A 2004-es a tervezettnél nagyobb költségvetési többlet megfelel a konjunktúraciklust erősítő fiskális politika elkerülésére irányuló ajánlásnak. Mivel azonban a külső fizetési mérleg hiánya 2004-ben nem csökkent jelentősen (már ha egyáltalán csökkent), a költségvetési többlet gyors elpárolgása talán nem nyújt elegendő támogatást a fiskális politika részéről a külső egyensúlyhiány kiegyensúlyozásához.Táblázat: A legfontosabb makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reál GDP (változás %-ban) | KP 2004. dec. | 5.6 | 5.9 | 6.0 | 6.0 | 6.0 |COM 2004. okt. | 5.9 | 6.0 | 6.2 | nincs adat | nincs adat |KP 2004. május | 5.3 | 5.8 | 5.6 | 5.9 | 5.8 |HICP-infláció* (%) | KP 2004. dec. | 3.3 | 3.2 | 2.5 | 2.8 | 2.8 |COM 2004. okt. | 3.4 | 3.5 | 2.8 | nincs adat | nincs adat |KP 2004. május | 3.1 | 3.0 | 2.8 | 2.8 | 2.8 |Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2004. dec. | 1.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 |COM 2004. okt. | 0.5 | 0.2 | 0.1 | nincs adat | nincs adat |KP 2004. május | 0.7 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2004. dec. | 1.3 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 |COM 2004. okt. | 0.8 | 0.4 | 0.3 | nincs adat | nincs adat |KP 2004. május | 1.0 | 0.3 | 0.3 | 0.3 | 0.3 |Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | KP 2004. dec. | 4.8 | 4.6 | 4.3 | 3.1 | 2.9 |COM 2004. okt. | 4.8 | 4.4 | 4.2 | nincs adat | nincs adat |KP 2004. május | 5.4 | 5.1 | 4.7 | 3.4 | 3.2 |Megjegyzés: * a program nem a HICP, hanem a CPI nemzeti megfogalmazására utal. Források: konvergenciaprogram (KP); a Bizottság szervezeti egységeinek/szolgálatainak 2004. őszi előrejelzései (COM). |[1] HL L 209, 1997.8.2. A szövegben említett minden dokumentum megtalálható az alábbi weboldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak az ECOFIN Tanács által 2001.7.10-én elfogadott, a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmáról és formájáról szóló, EFC/ECFIN/404/01 számú, 2001.6.27-én keltezett felülvizsgált véleménye.[3] COM(2002) 668, 2002.11.27.[4] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: A Bizottság AJánlása a Tanácsnak az Iraki Köztársasággal kötendő kereskedelmi és együttműködési megállapodás tárgyalási irányelveinek módosítására történő felhatalmazásról

text:
   HU
HU    HU
 ---pagebreak---                  AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA
                                                Brüsszel, 27.7.2009
                                                SEC(2009) 1062 végleges
                    A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA A TANÁCSNAK
   az Iraki Köztársasággal kötendő kereskedelmi és együttműködési megállapodás
            tárgyalási irányelveinek módosítására történő felhatalmazásról
HU                                        1                                    HU
 ---pagebreak---    1.       INDOKOLÁS
   A Tanács 2006. március 23-án felhatalmazta a Bizottságot az Irakkal kötendő kereskedelmi és
   együttműködési megállapodásról szóló tárgyalások megkezdésére, és e tekintetben tárgyalási
   irányelveket bocsátott ki
   (6511/06 COMEM 23 WTO 38 RESTREINT UE dokumentum).
   Irak és a Bizottság az EU–Irak tárgyalások hetedik fordulójában, 2009. február 25–26-án
   Bagdadban megállapodott abban, hogy megerősítik a tervezett megállapodás státuszát, és
   rendszeresen ülésező miniszteri szintű együttműködési tanácsot hoznak létre, valamint a
   kereskedelmi és együttműködési megállapodás címét „Partnerségi és együttműködési
   megállapodás”-ra módosítják.
   A Tanács (MOG munkacsoport) ezt a megközelítést a tárgyalások hetedik fordulója előtt és
   azután is egyaránt támogatta. A Bizottság ezért ajánlja e módosítások érvényesítését a
   tárgyalási irányelvekben, és felkéri a Tanácsot, hogy adjon felhatalmazást a javasolt
   módosításokra.
HU                                             2                                               HU
 ---pagebreak---    2.       AJÁNLÁS
   A fenti előzmények alapján a Bizottság ajánlja, hogy a Tanács adjon felhatalmazást a
   tárgyalási irányelvek következő módosításaira:
   (1)     A megállapodás címének megváltoztatása
            • A tárgyalási irányelvekben a megállapodás címét „Kereskedelmi                 és
                együttműködési megállapodás” helyett minden esetben „Partnerségi            és
                együttműködési megállapodás”-ra kell változtatni.
   (2)     Az együttműködési tanács létrehozása
            • A D. szakasz III. címe (Intézményi, általános és záró rendelkezések) a következő
                új ponttal egészül ki:
   „A megállapodás végrehajtásának felügyeletére együttműködési tanács jön létre. Az
   együttműködési tanács miniszteri szinten ülésezik. Az együttműködési tanács megvizsgálja a
   megállapodás keretében felmerülő fontosabb kérdéseket.”.
            • A jelenlegi D.1. pont az együttműködési tanács létrehozása miatt a
                következőképpen módosul:
   1. bekezdés – új szöveg
   „Létrejön egy együttműködési bizottság, amelynek feladata az együttműködési tanács segítése
   feladatainak ellátásában.”
   2. bekezdés – nem változik.
HU                                              3                                              HU


				|

		52013PC0386

			Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA a Lettországban fennálló túlzott hiányról szóló 2009/591/EK határozat hatályon kívül helyezéséről /* COM/2013/0386 final - 2013/ () */

			   	Ajánlás
A TANÁCS HATÁROZATA
a Lettországban fennálló túlzott hiányról
szóló 2009/591/EK határozat hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (12)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       A Szerződés 104. cikke
(6) bekezdésének megfelelően a Tanács a Bizottság ajánlására a
2009. július 7-i 2009/591/EK határozattal[1] megállapította, hogy
Lettországban túlzott költségvetési hiány áll fenn. A Tanács megállapította,
hogy az államháztartás hiánya 2008-ban a GDP 4,0 %-a volt, ami meghaladta
a Szerződésben előirányzott, a GDP 3 %-ának megfelelő
referenciaértéket, míg a bruttó államadósság szintje a GDP 19,5 %-ának
felelt meg, ami jóval alatta marad a Szerződésben előirányzott
60 %-os referenciaértéknek[2].

(2)       2009. július 7-én a
Szerződés 104. cikkének (7) bekezdésével és a túlzott hiány esetén
követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról
szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet[3] 3. cikkének (4) bekezdésével
összhangban a Tanács a Bizottság ajánlása alapján ajánlást intézett
Lettországhoz azzal a céllal, hogy legkésőbb 2012-ig szüntesse meg a
túlzott hiányt. Az ajánlást nyilvánosságra hozták.
(3)       A Szerződésekhez
csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló
jegyzőkönyv 4. cikkével összhangban a Bizottság biztosítja a túlzott
hiány esetén követendő eljárás végrehajtásához kapcsolódó adatokat. A
jegyzőkönyv alkalmazásának részeként az Európai Közösséget létrehozó
szerződéshez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról
szóló jegyzőkönyv alkalmazásáról szóló, 2009. május 25-i 479/2009/EK
tanácsi rendelet[4]
3. cikkével összhangban a tagállamok évente kétszer, konkrétan április 1-jéig
és október 1-jéig kötelesek közölni a költségvetési hiányra, az államadósságra
és más kapcsolódó változókra vonatkozó adatokat.
(4)       Annak mérlegelésekor, hogy
indokolt-e a túlzott hiány fennállásáról szóló határozat hatályon kívül
helyezése, a Tanácsnak a közölt adatok alapján kell döntést hoznia. Emellett a
túlzott hiány esetén követendő eljárás megszüntetésére csak akkor kerülhet
sor, ha a Bizottság előrejelzései szerint a hiány az előrejelzésnek
megfelelő időtávon nem haladja meg a GDP 3 %-ában meghatározott
küszöbértéket[5].
(5)       A 479/2009/EK rendelet
14. cikkével összhangban a Bizottság (Eurostat) által közölt adatok és a
bizottsági szolgálatok 2013. tavaszi előrejelzése alapján, valamint
Lettország 2013. április 1-jét megelőző adatközlése nyomán az alábbi
következtetések vonhatók le:
–
A részben a pénzügyi szektor stabilizálására
irányuló intézkedéseket tükröző 2009. és 2010. évi magas államháztartási
hiányt (a GDP 9,8 %-a, illetve 8,1 %-a) követően a hiány 2011-ben
gyors ütemben csökkenni kezdett, és elérte a GDP 3,6 %-át. Ez a javulás a
2009–2011 közötti jelentős és széles alapokon nyugvó – a
fizetésimérleg-támogatással alátámasztott gazdasági kiigazítási programmal
összefüggésben végrehajtott – költségvetési konszolidáció, valamint a javuló
ciklikus feltételek eredménye; a kiigazítási program 2012 januárjában sikerrel
zárult. 2012-ben az államháztartási hiány tovább csökkent a GDP 1,2 %-ára,
ezzel túlteljesítette a 2012. évi konvergenciaprogramban a GDP 2,1 %-ában
meghatározott hiánycélt, és jóval alatta maradt a GDP 3 %-ában
meghatározott referenciaértéknek. A bevételi oldalon ez a kedvező ciklikus
feltételeket és az adóbeszedés javuló hatékonyságát tükrözte, miközben a
kiadásnövekedés lényegesen alatta maradt a nominális GDP növekedésének. Ennek eredményeként
2012-ben az állami bevételek aránya a GDP-ben 0,25 százalékponttal növekedett,
miközben az állami kiadások aránya 2 százalékponttal csökkent.
–
A 2013. évi konvergenciaprogram szerint 2013-ban az
államháztartási hiány a GDP 1,1 %-a lesz, majd 2016-ig a GDP 0,9 %-át
kitevő szinten stabilizálódik. A Bizottság szolgálatainak
2013. tavaszi előrejelzése azzal számol, hogy az államháztartási
hiány 2013-ban a GDP 1,2 %-ával nagyjából változatlan marad, majd 2014-ben
a GDP 0,9 %-ára csökken, így jóval a GDP 3 %-ában meghatározott
referenciaérték alatt lesz.
–
Az államadósság 2012-ben a GDP 40,7 %-a volt. A Bizottság szolgálatainak 2013. tavaszi
előrejelzése 2013-ra a bruttó államadósság növekedését vetíti előre a
GDP 43,2 %-ára, mivel a kormány eszközöket halmoz fel a 2014–2015-re
előirányzott jelentős adósságtörlesztésre. E törlesztések hatásának
érzékelhetővé válásával 2014-ben várhatóan újra csökkenni fog az
államadósság, a GDP mintegy 40 %-ára.
(6)       A Tanács emlékeztet arra,
hogy 2013-tól, vagyis a túlzott hiány megszüntetését követő évtől
Lettországnak biztosítania kell a Stabilitási és Növekedési Paktum preventív
ága szerinti követelményeknek való megfelelést, többek között a kiadásnövelési
referenciaérték tiszteletben tartását.
(7)       A Szerződés 126. cikke
(12) bekezdésének megfelelően a túlzott hiány fennállásáról szóló tanácsi
határozatot hatályon kívül kell helyezni, ha a Tanács úgy ítéli meg, hogy az
érintett tagállamban megszüntették a túlzott hiányt.
(8)       A Tanács véleménye szerint a
lettországi túlzott hiány kiigazítása megtörtént, ezért a 2009/591/EK
határozatot hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az átfogó értékelésből az következik,
hogy Lettországban megtörtént a túlzott hiány kiigazítása.
2. cikk
A 2009/591/EK határozat hatályát veszti.
3. cikk
Ennek a határozatnak a Lett Köztársaság a
címzettje.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 202., 2009.8.4., 50. o.
[2]               A 2008. évre vonatkozó államháztartási hiányt és
államadósságot később a GDP 4,2 %-ának, illetve 19,8 %-ának
megfelelő értékre módosították.
[3]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
[4]               HL L 145., 2009.6.10., 1. o.
[5]               „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának
részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási programok és
konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan” c. útmutatóval
(2012. szeptember 3.) összhangban. Lásd:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf