title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2014. március 27. ) a nemzeti központi bankok által támogatott Európai Központi Bank által gyűjtött statisztikai adatok bizalmasságának védelmére vonatkozó közös szabályokról és minimumelőírásokról (EKB/2014/14)

text:
               18.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 186/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2014. március 27.)
   a nemzeti központi bankok által támogatott Európai Központi Bank által gyűjtött statisztikai adatok bizalmasságának védelmére vonatkozó közös szabályokról és minimumelőírásokról
   (EKB/2014/14)
   2014/C 186/01
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 5. cikkére, 12.1. cikkére, 14.3. cikkére és 38. cikkére,
   tekintettel az Európai Központi Bank által végzett statisztikai adatgyűjtésről szóló, 1998. november 23-i 2533/98/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 8. és 8a. és 8b. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az EKB/1998/NP28 iránymutatás (2) állapítja meg azokat a 2533/98/EK rendelet 8. cikk (3) bekezdése által előírt közös szabályokat és minimumelőírásokat, amelyek biztosítják az eurorendszer nemzeti központi bankjai által támogatott Európai Központi Bank (EKB) által gyűjtött statisztikai adatok bizalmasságának alapszintű védelmét.

               (2)

               Bár e vonatkozásban elfogadott, hogy az EKB statisztikai adatszolgáltatási előírásainak teljesítéséhez szükséges statisztikai adatok nem azonosak azon tagállamok, amelyek pénzneme az euro, illetve az eltéréssel rendelkező tagállamok tekintetében, a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányának 5. cikke valamennyi tagállamra alkalmazandó; mivel ez a tény, az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkével együtt értelmezve magában foglalja azt a kötelezettséget is, hogy nemzeti szinten kerüljön megtervezésre és végrehajtásra minden olyan intézkedés, amelyet a tagállamok megfelelőnek ítélnek az EKB statisztikai adatszolgáltatási előírásainak teljesítéséhez szükséges statisztikai adatok összegyűjtéséhez, valamint a statisztika területén való időbeni felkészüléshez annak érdekében, hogy az eltéréssel rendelkező tagállamok bevezessék az eurót (3).

               (3)

               A KBER feladatainak ellátása érdekében fokozott igény van a Központi Bankok Európai Rendszere (KBER) tagjai közötti bizalmas statisztikai adatok cseréjére,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   I.

      Az EKB/1998/NP28 iránymutatás alkalmazása

   Ezen ajánlás címzettjeinek az EKB/1998/NP28 iránymutatást kell alkalmazniuk egy másik KBER tagtól kapott bizalmas statisztikai adatok vonatkozásában, és ezt egy, a többi KBER taggal kötött megállapodás által kell megerősíteniük.
   II.

      Záró rendelkezések

               (1)

               Ennek az iránymutatásnak azon tagállamok nemzeti központi bankjai a címzettjei, amelyek pénzneme nem az euro, amennyiben az alkalmazandó, és amennyiben ezek a nemzeti központi bankok részt vesznek bizalmas információknak a KBER-en belül történő átadásában.

               (2)

               Ezt az ajánlást 2014. április 1-jétől kell alkalmazni.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2014. március 27-én.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI

      (1)  HL L 318., 1998.11.27., 8. o.

      (2)  A nemzeti központi bankok által támogatott Európai Központi Bank által gyűjtött egyéni statisztikai adatok bizalmasságának védelmére vonatkozó közös szabályokról és minimumelőírásokról szóló EKB/1998/NP28 (1998. december 22.) iránymutatás (HL L 55., 2001.2.24., 72. o.).

      (3)  Lásd a 2533/98/EK rendelet (17) preambulumbekezdését.


title: A Tanács ajánlása ( 2014. július 8. ) – Belgium 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Belgium 2014. évi stabilitási programját

text:
               29.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/1

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2014. július 8.)
   Belgium 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Belgium 2014. évi stabilitási programját
   2014/C 247/01
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottságnak az „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A tagállamok állam-, illetve kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euroövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.

               (4)

               A Tanács 2013. július 9-én ajánlást (4) fogadott el Belgium 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Belgium 2012–2016-os időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2013. november 15-én az Európai Parlament és a Tanács 473/2013/EU rendeletének (5) megfelelően kiadta Belgium 2014-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét.

               (5)

               A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai szemeszterét. Ugyancsak 2013. november 13-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Belgiumot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (6)

               Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (7)

               A Bizottság 2014. március 5-én az 1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette a Belgiumra vonatkozó részletes vizsgálat eredményeit. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Belgiumban továbbra is makrogazdasági egyensúlyhiány tapasztalható, amely nyomon követést és szakpolitikai intézkedéseket tesz szükségessé. Továbbra is kiemelt figyelmet kell fordítani a javak külső versenyképességére, mivel ennek tartós romlása veszélyeztetné a makrogazdasági stabilitást.

               (8)

               Belgium 2014. április 30-án benyújtotta 2014. évi nemzeti reformprogramját és 2014. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (9)

               A 2014. évi stabilitási programban felvázolt költségvetési stratégia célja, hogy 2016-ra strukturális egyensúlyban lévő költségvetést érjenek el; a középtávú költségvetési cél elérését pedig az azt követő évre tűzték ki. A stabilitási program megerősíti a Stabilitási és Növekedési Paktum célját tükröző, a GDP 0,75 %-ában meghatározott korábbi középtávú költségvetési célt, annak elérését azonban a tavalyi stabilitási programban rögzítettnél egy évvel későbbre, 2017-re halasztja. A középtávú költségvetési cél felé tervezett éves haladás összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum által előírt kiigazítással. A stabilitási program szerint a programidőszak során nagyjából elérik a kiadási referenciaértéket. Az adósság a Szerződés szerinti, a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték felett van, 2013-ban a GDP 101,5 %-a, és a stabilitási program szerint 2017-re várhatóan a GDP 93 %-a körüli értékre csökken. Összességében a stabilitási program céljai összhangban vannak a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel. A stabilitási program költségvetési előrejelzéseit megalapozó makrogazdasági forgatókönyv – amelyet független intézet (a szövetségi tervezőiroda) készített – megalapozott. A növekedési előrejelzések megközelítik a Bizottság szolgálatainak 2014. tavaszi előrejelzésében foglaltakat. A tervezett költségvetési pályát még nem támasztják alá intézkedések. A Bizottság előrejelzése nem mutat strukturális javulást 2014-ben, és – a változatlan gazdaságpolitika szokásos feltételezése mellett – strukturális romlást jelez 2015-re. Ez veszélyezteti a célok elérését, és 2014-2015-ben a középtávú költségvetési cél felé mutató kiigazítástól való jelentős eltérést eredményezhet. Emellett a Bizottság előrejelzése szerint Belgium sem 2014-ben, sem 2015-ben nem fog megfelelni az adósságszabálynak. A stabilitási programnak és a Bizottság előrejelzésének az 1466/97/EK rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy Belgium 2013-ban fenntartható módon a GDP 3 %-a alá vitte államháztartási hiányát, de 2014-től fennáll a prevenciós ág követelményeitől való jelentős eltérés kockázata.

               (10)

               Belgium jelentős előrelépést tett a strukturáltabb koordinációs intézkedések bevezetése terén. A költségvetési koordinációról szóló, 2013 végén megkötött együttműködési megállapodás a strukturális költségvetési egyenlegre vonatkozó (a középtávú költségvetési céllal összhangban meghatározott) szabályt vezet be általános kormányzati szinten, a költségvetési paktumban előírtakkal összhangban. Emellett formalizálja a bevett együttműködési gyakorlatot azáltal, hogy i. hivatalossá teszi a kormányközi „tanácsadó bizottság” szerepét a folyamatban, és ii. határozottabbá teszi a Pénzügyi Államtanács tanácsadó szerepét. A megállapodás egy explicit korrekciós mechanizmus bevezetése révén megerősíti továbbá a főtanács monitoring szerepét; a mechanizmus az egyeztetett céloktól való jelentős eltérés esetén lép életbe. További intézkedésekre lehet szükség annak érdekében, hogy a célokat 2014 után is kötelező érvényűvé tegyék.

               (11)

               Bár Belgiumnak sikerült megfékeznie az államadósság arányának növekedését, az még mindig magas: jelenleg a GDP 101,5 %-át teszi ki, és a nyugdíjkötelezettségekből jelentős pénzbeli kötelezettségek és jövőbeli kötelmek származnak. Ha ezeket a magas életszínvonal fenntartása mellett akarják fedezni, meg kell fékezni a jövőbeli költségvetési terhek alakulását, növelni kell az aktivitási és a foglalkoztatottsági rátát, és javítani kell a nemzetközi versenyképességet. Belgium e területek mindegyikén jelentős kihívásokkal áll szemben. Bár Belgium a megfelelő irányba tett lépéseket, amelyeknek eredménye a következő években válik láthatóvá, ambiciózusabb intézkedésekre lesz szükség, annál is inkább, mert a kereskedelmi partnerek is reformokat vezetnek be.

               (12)

               Az általános adószint Belgiumban az egyik legmagasabb az Unióban, és az adóteher erőteljesen a munkaerő irányába dől, ami azt eredményezi, hogy az itt tapasztalható adóékek a legnagyobbak közé tartoznak az Unióban. Az adórendszer számos specifikus vonása, többek között például a céges autók adóügyi megítélése környezetvédelmi szempontból káros. Sor került néhány célzott intézkedésre bizonyos csoportok munkaerő-költségének csökkentése, valamint annak érdekében, hogy a legalacsonyabban fizetettek esetében csökkenjen a bruttó és nettó bér közötti rés. Nem történt azonban jelentős eltolódás olyan adóalapok felé, amelyek esetében az adóteher kevésbé van káros hatással a növekedésre. Megkezdődtek a fenntartható államháztartás elérését megkönnyítő, a versenyképességet és a foglalkoztatást támogató, valamint a környezetet védő, átfogó adóügyi reformról szóló első viták. Egy ilyen átfogó adóügyi reformnak tartalmaznia kell többek között az adók munkaerőtől való elmozdulását, az adórendszer egyszerűsítését, a héa hatékonyságának növelését, az adóalapok szélesítését, az adókiadások csökkentését, a jogi kiskapuk bezárását és a környezetvédelmi szempontból káros támogatások fokozatos megszüntetését.

               (13)

               Belgium az elöregedés igen jelentős előrevetített hatásával kénytelen szembenézni: az előrejelzések szerint a népesség elöregedésével összefüggő költségek 2010 és 2060 között a GDP több mint 8 %-ával nőnek, különösen a nyugdíjkiadások és a tartós ápolás-gondozás területén. Az idősebbek szociális biztonságát érintő, nemrégiben kezdeményezett reform célja, hogy pozitív hatással legyen a foglalkoztatásukra. Tekintettel azonban a kihívás méretére, a költségvetés fenntarthatóságának eléréséhez további erőfeszítésekre lesz szükség. Ennek során figyelembe kell venni, hogy fenn kell tartani az időskorral kapcsolatos szociális biztonsági rendszerek megfelelőségét. Olyan intézkedésekre van szükség, amelyek a nyugdíjkorhatárt a várható élettartam alakulásához igazítják, csökkentik a törvényben előírt nyugdíjkorhatár és a tényleges nyugdíjbavonulási életkor közötti eltérést, és javítják a tartós ápolás-gondozás területén az állami kiadások költséghatékonyságát.

               (14)

               Belgiumban krónikusan elégtelen a munkaerő kihasználása. Az aktivitási és foglalkoztatási ráták elmaradnak az uniós átlagtól és stagnálnak, a tartós munkanélküliség teljes munkanélküliségen belüli százalékos aránya továbbra is magas. Az esetek többségében a munkaerőt terhelő súlyos adóék (kölcsönhatásban a juttatási rendszerrel) a legtöbb munkavállalói kategória vonatkozásában a munkanélküliség és az inaktivitás jelentős csapdáit hozza létre. Bár hoztak intézkedéseket az alacsony jövedelműek munkanélküliségi csapdáinak csökkentésére, a többi kategória legtöbbjében a csapda szélesebbé vált, az inaktivitás csapdái pedig továbbra is mindent áthatnak. Mivel a munkaerő-költség továbbra is magas, a munkaerő-felvételi politikák a kockázatok minimalizálására törekszenek, így büntetik a kívülállókat, például a fiatalokat, az alacsony képzettségűeket és a migráns háttérrel rendelkezőket. E csoportok (és az idősebb munkavállalók) munkaerő-piaci részvételének aránya messze elmarad az uniós átlagtól. A bennfentesek erőteljes védelme – vagyis az, hogy a munkahelyváltás együtt jár bizonyos jogosultságok (pl. végkielégítés, előrehozott nyugdíj, a szenioritáshoz kapcsolódó juttatások) elvesztésével – a munkahelyek és szektorok közötti szakmai mobilitás ellen hat. Ez a tehetetlenség azt eredményezi, hogy Belgiumban viszonylag kevéssé hatékonyak az aktív munkaerő-piaci szakpolitikák, valamint hogy egyes területeken magas a munkanélküliség, míg más területeken egyes ágazatok munkaerő-hiánnyal és a képességek növekedést gátoló hiányával kénytelenek megküzdeni. Az ifjúsági munkanélküliség jelentősen nőtt az elmúlt évben, az egyes régiók és csoportok között nagyok az eltérések. A strukturális munkaerőhiány problémájának kezelése együtt kell járjon a korai iskolaelhagyás és az oktatási rendszert végzettség nélkül elhagyó fiatalok egyre sürgetőbb problémájának megoldásával. A hatodik állami reform megteremti a foglalkoztatási politikák hatékonyabbá és célzottabbá tételének lehetőségét, feltéve, hogy optimalizálják a szövetségi és a regionális szint közötti együttműködést.

               (15)

               Belgium versenyképessége (a nem költségalapú versenyképességet is beleértve) továbbra is romlik. Különösen erőteljesen romlik a gyártás azon képessége, hogy helytálljon a nemzetközi versenyben – ez tükröződik a gyártók egyre csökkenő árrésében és a munkahelyek megszűnésében. A vásárlóerő fenntartása érdekében Belgium hagyományosan a bérindexálás eszközével élt. A teljes bérnövekedés terén előforduló túlzásokat azonban későn és nem elégségesen korrigálták. Emellett a központi bérnorma nem mindig teszi lehetővé az ágazati termelékenység-alakulás és a helyi munkaerő-piaci feltételek megfelelő módon történő figyelembevételét. Következésképpen a bérek gyorsabban nőttek a termelékenységnél, ami a munkahelyek és a versenyképesség terén is veszteségekhez vezetett. A szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlattal összhangban Belgiumnak olyan módon kell megreformálnia bérkialakítási rendszerét, hogy az lehetővé tegye a nagyobb ágazati bérszóródást, továbbá a bérek szorosabb hozzákapcsolását a termelékenység alakulásához. A kiskereskedelmi árak továbbra is magasabbak, mint a szomszédos országokban, a szakmai szolgáltatásokra vonatkozó korlátozások pedig akadályozzák az innovatív üzleti modellek fejlődését, és visszafogják a beruházásokat. A villamos energia elosztási díjai változatlanul a legmagasabbak között vannak Európában, tervezett regionalizálásuk pedig fokozza a végső felhasználók által fizetett elosztási díjak jövőbeli alakulásával kapcsolatos bizonytalanságot, mivel a jelenlegi, befagyasztott díjak nem fedezik az elosztók növekvő költségeit. Ha Belgium fenn akarja tartani a magas béreket és ezzel egyidejűleg új munkahelyeket is kíván teremteni, akkor a mainál bonyolultabb és magasabb hozzáadott értékű javakat kell előállítania és a világpiacon értékesítenie. Belgiumban hiányoznak az innovatív ágazatbeli, gyorsan növekvő vállalkozások. Bár az ország innováció-támogatási rendszere kellően fejlett és a teljes innovációs ciklust lefedi, azonban mégis túlzottan összetetté és fragmentálttá vált. A magas hozzáadott értéket képviselő tevékenységek növekedését gyakran akadályozza a megfelelően képzett emberi erőforrások hiánya.

               (16)

               Az EU kibocsátáskereskedelmi rendszere által le nem fedett szektorokban Belgium várhatóan, legalábbis rugalmassági mechanizmus alkalmazása nélkül, nem fogja teljesíteni 2020-ig az üvegházhatásúgáz-kibocsátás 15 %-os csökkentésére vonatkozó célt. Bár történtek kezdeményezések, úgy tűnik, ezekből hiányzik az egységes irány, és – különösen a közlekedési szektor és az épületek esetében – továbbra sem egyértelmű a kibocsátás csökkentésére irányuló intézkedések együttes hatása. A villamos energiára kivetett héa csökkentése az ilyen irányú erőfeszítések ellen hathat. A szövetségi állam és a régiók közötti, együttműködési és tehermegosztási megállapodásról szóló tárgyalások nem eredményezték az erőfeszítések egyértelmű elosztását. A legtöbb más országhoz viszonyítva Belgium gazdaságára súlyos terhet rónak a forgalmi torlódások. A probléma súlya átfogó szakpolitikai megoldást tesz szükségessé, amely figyelembe veszi az időben differenciált forgalomterhelési díjakban rejlő potenciált, felülvizsgálja a céges autók és üzemanyagkártyák magáncélú használatának kedvező adóügyi megítélését és javítja a tömegközlekedés hatékonyságát.

               (17)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Belgium gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a programoknak a Belgium fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi a Bizottságnak az európai szemeszter keretében tett ajánlásait.

               (18)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Belgium stabilitási programját, és arról alkotott véleményét (6) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (19)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. Az alábbi 2., 4., és 5. ajánlás tükrözi az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait.

               (20)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ennek alapján a Tanács specifikus ajánlásokat adott ki azon tagállamok részére, amelyeknek hivatalos pénzneme az euro (7). Belgiumnak, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Belgium 2014–2015-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A túlzott hiány kiigazítását követően a Bizottság 2014 tavaszi előrejelzése szerint a GDP 0,5 %-át kitevő (és a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeihez viszonyított, jelentős eltérés kockázatát hordozó) rés megjelenésének fényében erősítse meg a 2014. évi költségvetési intézkedéseket. 2015-ben nagymértékben erősítse meg a költségvetési stratégiát, így biztosítva az előírt, legalább a GDP 0,6 %-át kitevő kiigazítást a középtávú költségvetési cél elérése felé, ami egyúttal az adósságszabálynak való megfelelést is biztosítaná. Ezt követően mindaddig, amíg el nem éri a középtávú költségvetési célt, hajtsa végre az eléréséhez vezető, tervezett éves strukturális kiigazítást, betartva az éves strukturális kiigazításra vonatkozó, a GDP legalább 0,5 %-ában meghatározott követelményt, illetve ennél nagyobb mértékűt jó gazdasági feltételek fennállása esetén vagy az adósságszabály ahhoz szükséges betartása érdekében, hogy a magas államadósság-rátát tartósan csökkenő pályára állítsa. Kötelező erejű, a középtávú tervezési perspektíván belül a célok explicit bontását tartalmazó eszköz révén biztosítsa, hogy a kormányzat minden szintje kiegyensúlyozott módon járuljon hozzá a költségvetési szabályok teljesítéséhez, beleértve a strukturális költségvetési egyenlegre vonatkozó szabályt is.

               2.

               Javítsa az általános adórendszer egyensúlyát és méltányosságát és dolgozzon ki átfogó adóügyi reformot, amely lehetővé teszi az adók munkaerőről más, a növekedést jobban elősegítő adóalapok felé történő elmozdulását, az adórendszer egyszerűsítését, a kiskapuk felszámolását, a héa hatékonyabbá tételét, az adóalapok szélesítését, az adókiadások csökkentését és a környezetvédelmi szempontból káros támogatások fokozatos megszüntetését.

               3.

               Fékezze meg a népesség elöregedésével kapcsolatos állami kiadások növekedését, különösen a nyugdíjkiadások és a tartós ápolás-gondozás területén, a nyugdíjkorhatár és a tényleges nyugdíjbavonulási életkor közötti eltérés csökkentése, a korai nyugdíjbavonulási lehetőségek fokozott csökkentése, a tevékeny időskor ösztönzése, a nyugdíjkorhatárnak és a várható élettartam változásához kapcsolása, valamint a tartós ápolással-gondozással kapcsolatos állami kiadások költséghatékonyságának javítása révén.

               4.

               Növelje a munkaerő-piaci részvételt, különösen a munkavállalás ellen ható pénzügyi ösztönzők csökkentése, a hátrányos helyzetű csoportok, például a fiatalok és a migráns hátterűek munkaerő-piaci hozzáférésének javítása, a szakmai mobilitás javítása, a hiányképességek, a strukturális munkaerőhiány és a korai iskolaelhagyók problémájának kezelése révén. A fiatalok időben történő, személyre szabott támogatása érdekében országszerte erősítse meg a hatóságok, állami foglalkoztatási szolgálatok és oktatási intézmények közötti partnerséget.

               5.

               Állítsa helyre a versenyképességet a szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlattal összhangban a bérmegállapítási rendszer (többek között a bérindexálás) reformjának folytatása révén, azt biztosítandó, hogy a bérek alakulása tükrözi a termelékenység ágazati és/vagy vállalati szintű alakulását és a gazdasági körülményeket, és szükség esetén hatékony automatikus korrekciót biztosít; a kiskereskedelmi ágazatokban a verseny megerősítése, a szolgáltatásokra vonatkozó, túlzott korlátozások megszüntetése, valamint az energiaelosztási költségek további növekedésére vonatkozó kockázat kezelése révén; az innovációnak az ésszerűsített ösztönzőrendszerek és csökkentett adminisztratív korlátok révén történő előmozdítása által; valamint a nagyarányú strukturális munkaerőhiány és a korai iskolaelhagyás terén fennálló regionális különbségek kezelésére irányuló, összehangolt oktatási és képzési szakpolitikák követése révén.

               6.

               Biztosítsa, hogy a kibocsátáskereskedelmi rendszerben részt nem vevő tevékenységekből származó üvegházhatásúgáz-kibocsátás 2020. évi céljai teljesüljenek, különösen az épületek és a közlekedés tekintetében. Biztosítsa, hogy a közlekedés hozzájárulása összhangban legyen a forgalmi torlódások csökkentésére vonatkozó céllal. Állapodjon meg a szövetségi és regionális intézmények közötti egyértelmű erőfeszítés- és tehermegosztásról.

      Kelt Brüsszelben, 2014. július 8-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. C. PADOAN

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  A tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2014-es iránymutatásokról szóló, 2014. május 6-i 2014/322/EU tanácsi határozat (HL L 165., 2014.6.4., 49. o.) alapján 2014-re is érvényben marad.

      (4)  HL C 217., 2013.7.30., 5. o.

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. május 21-i 473/2013/EU rendelete a költségvetésiterv-javaslatok monitoringjára és értékelésére, valamint az euroövezeti tagállamok túlzott hiánya kiigazításának biztosítására vonatkozó közös rendelkezésekről (HL L 140., 2013.5.27., 11. o.).

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.

      (7)  Lásd e Hivatalos Lap 141 oldalát.


title: A Tanács ajánlása ( 2011. február 15. ) az Európai Központi Bank Igazgatósága egy tagjának kinevezéséről

text:
               22.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/1

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2011. február 15.)
   az Európai Központi Bank Igazgatósága egy tagjának kinevezéséről
   2011/C 56/01
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 283. cikke (2) bekezdésére és 139. cikke (2) bekezdésének h) pontjára, valamint a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányáról szóló jegyzőkönyv 11.2. és 42.3. bekezdésére,
   AJÁNLJA AZ EURÓPAI TANÁCSNAK:
   hogy 2011. június 1-jei hatállyal nyolcéves hivatali időre nevezze ki Peter PRAET-et az Európai Központi Bank Igazgatóságának tagjává.

      Kelt Brüsszelben, 2011. február 15-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         MATOLCSY Gy.


title: A Bizottság ajánlása ( 2008. október 3. ) a munkaerőpiacról kiszorultak aktív befogadásának elősegítéséről (az értesítés a C(2008) 5737. számú dokumentummal történt)

text:
               18.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 307/11

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2008. október 3.)
   a munkaerőpiacról kiszorultak aktív befogadásának elősegítéséről
   (az értesítés a C(2008) 5737. számú dokumentummal történt)
   (2008/867/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az emberi méltóság tiszteletben tartása egyike volt az Európai Unió megalapításakor megfogalmazott alapgondolatoknak, amely céljául tűzte ki a teljes foglalkoztatottság és a társadalmi előrehaladás elősegítését, a társadalmi kirekesztettség és megkülönböztetés elleni küzdelmet, valamint a társadalmi igazságosság és a szociális védelem előmozdítását. A Szerződés 137. cikke (1) bekezdésének h) pontjával összhangban a Közösség támogatja és kiegészíti a tagállamok tevékenységeit a munkaerőpiacról kirekesztett személyek beilleszkedésének lehetővé tétele terén. Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 34. cikke elismeri és tiszteletben tartja a tisztes megélhetést célzó szociális támogatásra és lakástámogatásra való jogot mindazok esetében, akik nem rendelkeznek az ehhez elégséges pénzeszközökkel.

               (2)

               A szociális védelmi rendszereken belüli megfelelő forrásokra és szociális segítségnyújtásra vonatkozó egységes kritériumokról szóló, 1992. június 24-i 92/441/EGK tanácsi ajánlás (1) továbbra is kiindulópontnak tekintendő a szegénység és a társadalmi kirekesztés leküzdéséhez kapcsolódó közösségi politika tekintetében, jelentőségéből mit sem vesztett, ugyanakkor sokat kell még tenni teljes körű végrehajtása érdekében.

               (3)

               1992 óta új politikai eszközök kerültek bevezetésre. Ezen eszközök közé tartozik a szociális védelemre és a társadalmi befogadásra irányuló nyílt koordinációs módszer, melynek céljai közt szerepel a mindenkire kiterjedő aktív társadalmi befogadás megvalósítása a munkaerőpiacon való részvétel és a perifériára szorult személyek és csoportok szegénysége és kirekesztettsége elleni küzdelem elősegítésével (2). Egy további eszközt jelent az európai foglalkoztatási stratégia, mely többek között a következőkre irányul: a társadalmi befogadás erősítése, a szegénység elleni küzdelem, a munkaerő-piaci kirekesztettség megakadályozása, valamint a hátrányos helyzetű személyek foglalkoztatási integrációja (3).

               (4)

               A tartós szegénység és munkanélküliség, valamint a többszörösen hátrányos helyzetű személyek arányának növekedése megoldásként átfogó és integrált politikát követel (4). A szociális védelmi rendszerek korszerűsítése érdekében egy integrált és aktív befogadási stratégia keretében a megfelelő jövedelemtámogatást a munkaerőpiacokkal való kapcsolat és a minőségi szolgáltatásokhoz való hozzáférés kontextusában kell megvalósítani (5). Ez a stratégia teljes mértékben kiegészítője a rugalmas biztonságon alapuló megközelítésnek (flexicurity-elv), miközben azokra irányul, akik kiszorultak a munkaerőpiacról. A munkavállalói aktivitás és mobilitás elősegítésével hozzájárul a lisszaboni stratégia megvalósításához, másrészt az EU fenntartható fejlődési stratégiája szociális dimenziójának építőelemeként is szolgál (6).

               (5)

               Az ajánlás végrehajtásának lépéseit a nemzeti prioritások és a rendelkezésre álló pénzügyi források függvényében kell végrehajtani.

               (6)

               Ez az ajánlás és a benne foglalt közös elvek végrehajtása nem sérti a közösségi jog alkalmazását, beleértve többek között az állami támogatásokra vonatkozó szabályozást, az általános csoportmentességi rendeletet (7), valamint a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó közösségi szabályozást.

               (7)

               A szubszidiaritás elvének megfelelően a tagállamok határozzák meg a jövedelemtámogatás szintjét és a megfelelő intézkedéscsomagokat, figyelembe véve a helyi, regionális és nemzeti szintű eltéréseket és szükségleteket,

         A BIZOTTSÁG A KÖVETKEZŐKET AJÁNLJA A TAGÁLLAMOKNAK:
   1.   A munkaerőpiacról kiszorultak aktív befogadása olyan átfogó stratégia kialakításával és végrehajtásával, amely integrálja a megfelelő jövedelemtámogatást, a befogadó munkaerőpiacokat és a minőségi szolgáltatásokhoz való hozzáférést. Az aktív befogadásra irányuló politika feladata, hogy megkönnyítse a munkaképes személyek fenntartható és minőségi foglalkoztatáshoz való hozzáférését, a nem munkaképesek számára pedig méltó életkörülményeket biztosítson, és támogassa társadalmi szerepvállalásukat.
   2.   Az integrált és aktív befogadási stratégia hatékonyságának biztosítása a következő eszközök által:

               a)

               Átfogó szakpolitikai keret, mely meghatározza az aktív befogadási stratégia három elemének ideális ötvözetét, figyelembe véve e stratégiák együttesének a hátrányos helyzetűek társadalmi és gazdasági integrációjára gyakorolt hatását, valamint lehetséges kölcsönhatásaikat, beleértve a szinergiákat és a lehetséges kompromisszumokat is;

               b)

               Integrált végrehajtás az aktív befogadási stratégia három eleme tekintetében, mely által hatékonyan lehetne kezelni a szegénységhez és társadalmi kirekesztettséghez vezető sokrétű okokat, és erősíteni lehetne az aktív befogadási politikát elősegítő állami hivatalok és szolgálatok közötti koordinációt;

               c)

               Politikai koordináció a helyi, regionális, nemzeti és uniós hatóságok között az egyedi szerepeknek, hatásköröknek és prioritásoknak megfelelően;

               d)

               Aktív közreműködés a stratégiák fejlesztése, végrehajtása és értékelése terén valamennyi releváns szereplő részvételével, beleértve a szegénység és a szociális kirekesztés által érintett személyeket, a szociális partnereket, nem kormányzati szervezeteket és szolgáltatókat.

         3.   Biztosítása annak, hogy az aktív befogadási politika:

               a)

               támogatja az alapvető jogok érvényesítését;

               b)

               hozzájárul a nemek közötti egyenlőség és az általános esélyegyenlőség előmozdításához;

               c)

               fokozottan figyelembe veszi a halmozottan hátrányos helyzetűek összetett nehézségeit és a különböző, védelmet igénylő csoportok különleges helyzetét és szükségleteit;

               d)

               figyelembe veszi a helyi és regionális helyzetet és javítja a területi kohéziót;

               e)

               összhangban van a szociál- és foglalkoztatáspolitikák életciklus alapú megközelítésével a generációk közötti szolidaritás támogatása és a szegénység generációk közötti továbbadásának megállítása érdekében.

         4.   Integrált és aktív befogadási stratégiák megteremtése a stratégia valamennyi elemében, az alábbi közös elvekkel és iránymutatásokkal összhangban, a szubszidiaritás elvének, valamint a különböző helyzetek, szükségletek és prioritások tiszteletben tartása mellett, a közösségi jog – többek között az állami támogatásokra vonatkozó szabályozás, valamint a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó közösségi szabályozás – alkalmazásának sérelme nélkül.
   a)   Megfelelő jövedelemtámogatás
   A társadalmi kirekesztettség megszüntetésének átfogó és konzisztens részeként az egyének azon alapvető jogának elismerése, miszerint az emberi méltósággal összeegyeztethető életvitelhez elégséges erőforrást és szociális segítségnyújtást kell biztosítani számukra;

               i.

               A szociális védelmi rendszerek szükség szerinti felülvizsgálata a 92/441/EGK ajánlás B. részében felsorolt közös elvek fényében. Az aktív befogadási stratégia keretében az elégséges erőforráshoz való jog tekintetében az alábbiaknak kell teljesülniük:

                           —

                           azon személyek esetében, akik állapota ezt lehetővé teszi, aktív munkavállalási vagy szakképzési hajlandóságoz kell kötni, illetve más személyek esetében gazdasági és szociális integrációs intézkedésekhez,

                           —

                           nemzeti szinten az érintettek gazdasági és szociális integrációjához szükségesnek ítélt politikákhoz kell társulnia.

               ii.

               Ezen jog végrehajtásának biztosítása a 92/441/EGK ajánlás C. pontjának (1), (2) és (3) bekezdésében meghatározott gyakorlati iránymutatásokkal összhangban. Az emberi méltósággal összeegyeztethető életvitelhez szükséges erőforrásokat a megfelelő nemzeti mutatók alapján kell meghatározni, figyelembe véve különösen az adott tagállam háztartásaira (azok típusa és mérete szerint) megállapított életszínvonalat és árszintet. Az aktív befogadási politika keretében biztosítani kell a munkaképes személyek számára a munkakeresés ösztönzőit, a támogatásokat pedig az egyedi szükségletekhez mérten kell kiigazítani, illetve kiegészíteni.

         b)   Befogadó munkaerőpiacok
   A munkaképes személyekre vonatkozó intézkedések elfogadása annak biztosítására, hogy – akár első, akár sokadik alkalommal lépnek a munkaerőpiacra – munkaképességüknek megfelelő foglalkoztatási viszonyba kerüljenek és abban is maradjanak.

               i.

               Az aktív befogadási stratégiákkal összefüggésben az alábbi közös alapelvek támogatása:

                           —

                           A munkaerőpiacról kiszorultak szükségleteinek figyelembevétele hatékony társadalmi és munkaerő-piaci visszailleszkedésük megkönnyítése, valamint foglalkoztathatóságuk előmozdítása érdekében.

                           —

                              A befogadó munkaerőpiacok megteremtéséhez szükséges intézkedések meghozatala annak érdekében, hogy a munkavállalás lehetősége mindenki számára nyitva álljon.

                           —

                           A minőségi munkahelyek támogatása, többek között a fizetés és a juttatás, a munkakörülmények, az egészségügyi és biztonsági feltételek, az egész életen át tartó tanuláshoz való hozzáférés, karrierlehetőségek, különös tekintettel a kereseti szegénység megszüntetése érdekében.

                           —

                           A munkaerő-piaci szegmentáció megszüntetése a foglalkoztatásban maradás és a munkahelyi előmenetel támogatása által.

               ii.

               E fent említett elvek végrehajtására vonatkozó gyakorlati iránymutatások:

                           —

                           A humánerőforrásba történő beruházás kibővítése és javítása részvételre ösztönző oktatási és képzési politika segítségével, többek között hatékony, az egész életen át tartó tanuláshoz segítő stratégiák alkalmazásával; az oktatási és képzési rendszerek hozzáigazítása az új szakmai követelményekhez és a digitális jártasság igényéhez.

                           —

                           Aktív és preventív munkaerő-piaci intézkedések, beleértve a személyre szabott, egyéni, az igényeknek megfelelő szolgáltatások és támogatást, mely magában foglalja az igények időben történő felmérését, a munkakereséshez nyújtott támogatást, tanácsadást és az aktív munkakeresésre való ösztönzést.

                           —

                           Az adó- és szociális ellátási rendszerek ösztönző és visszatartó tényezőinek folyamatos felülvizsgálata, ideértve az ellátások adminisztrációját és feltételrendszerét, illetve a magas tényleges adómértékek jelentős csökkentését – elsősorban az alacsony jövedelműek számára –, a szociális védelem megfelelő szintű biztosítása mellett.

                           —

                           A szociális gazdaság és a védett foglalkoztatás támogatása mint a hátrányos helyzetűek munkába állásának jelentős forrása, a pénzügyi integráció és a mikrokölcsönök támogatása, a munkaerő-felvétel elősegítése a munkavállalók számára nyújtott pénzügyi ösztönzők által, új szolgáltatóipari munkahelyforrások megteremtése, különösen helyi szinten, valamint a munkaerő-piaci befogadás fontosságának egyre erőteljesebb tudatosítása.

                           —

                           A munkaerőpiachoz való alkalmazkodás előmozdítása, munkavállalói támogatás biztosítása, támogató környezet megteremtése, melyben hangsúlyt kap az egészség és a jólét biztosítása, a megkülönböztetés tilalma és a munkajognak a társadalmi dialógussal egybekötött alkalmazása.

         c)   A minőségi szolgáltatásokhoz való hozzáférés
   Valamennyi olyan intézkedés meghozatala, mely a vonatkozó nemzeti rendelkezésekkel összhangban megfelelő szociális támogatást biztosít az érintettek számára a minőségi szolgáltatásokhoz való hozzáférés által. Külön hangsúlyt kell fektetni az alábbi intézkedésekre:
   Olyan szolgáltatások biztosítása, melyek alapvetőek az aktív társadalmi és gazdasági integrációra irányuló politikában, többek között szociális segítségnyújtási szolgáltatások, foglalkoztatási és képzési szolgáltatások, lakhatási támogatás és szociális lakásprogramok, gyermekgondozási, a tartós gondozást támogató szolgáltatások, valamint egészségügyi szolgáltatások terén az alábbi, a helyi, regionális és nemzeti hatóságok szerepének, a hatályos közösségi szabályozásnak és a tagállamok eltérő helyzetének, szükségleteinek és prioritásainak figyelembevételével kialakított közös alapelvekkel összhangban:

               —

               Területi rendelkezésre állás, tényleges fizikai hozzáférhetőség, megfizethetőség.

               —

               Szolidaritás, esélyegyenlőség a szolgáltatások felhasználói és a munkavállalók számára, a különböző felhasználókra való tekintettel.

               —

               A humánerőforrásba történő beruházás, munkafeltételek, megfelelő fizikai infrastruktúra.

               —

               Integrált módon kialakított és megvalósított, átfogó és összehangolt szolgáltatások.

               —

               A felhasználók bevonása és egyénre szabott megközelítések a személyek összetett egyedi igényeinek kielégítése érdekében.

               —

               Nyomon követés és teljesítményértékelés, valamint a bevált gyakorlatok megosztása.

         5.   A megfelelő források és ellátások biztosítása szociális védelmi intézkedések keretében; az aktív befogadás támogatása érdekében a strukturális alapok forrásainak és az alapokra vonatkozó rendelkezéseknek a felhasználása, különös tekintettel az Európai Szociális Alapra.
   Részletes rendelkezések meghatározása, azok költségfinanszírozása, a velük kapcsolatos adminisztráció megszervezése, valamint a rendelkezések végrehajtása a nemzeti jogszabályoknak és/vagy gyakorlatnak megfelelően.
   A gazdasági és költségvetési korlátok, a nemzeti hatóságok által kijelölt prioritások és a közpénzügyi helyzet figyelembevétele a munkavállalás ösztönzői, a szegénység leküzdése és a fenntartható költségvetési ráfordítás közti egyensúly kialakítása érdekében.
   Azon szükséges intézkedések meghozatala, melyek által biztosítható, hogy mindenki, még a leginkább hátrányos helyzetben lévők is megfelelő tájékoztatást kapjanak az őket megillető jogokról és támogatásokról, adott esetben információs technológiák segítségével.
   A közigazgatási eljárások lehető legnagyobb mértékű leegyszerűsítése, valamint forrás- és helyzet-felülvizsgálati rendelkezések meghozatala.
   Lehetőség szerint, valamint a nemzeti rendelkezésekkel összhangban az érintett számára könnyen elérhető illetékes közigazgatósági hatóság – illetve szükség esetén egy független harmadik fél, például bíróság – előtti fellebbezések eljárásmenetének megszervezése.
   6.   Alkalmasabb mutatók és tájékoztatási rendszer kifejlesztése, hogy a rendelkezésre álló adatok egyre inkább naprakészek és összehasonlíthatóak legyenek az aktív befogadási stratégia mindhárom pillérében.
   A szociális védelemmel foglalkozó bizottsággal és a foglalkoztatási bizottsággal szoros együttműködésében, valamint a Progress program támogatása mellett megvalósuló nyílt koordinációs módszeren alapuló aktív befogadási stratégia figyelemmel kísérése és értékelése.
   A lisszaboni stratégia általános programjával való összhang biztosítása a társadalmi kohézióra irányuló céloknak megfelelően.
   Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2008. október 3-án.

            a Bizottság részéről

         Vladimír ŠPIDLA

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 245., 1992.8.26., 46. o.

      (2)  A Bizottság COM(2005) 706. közleménye – Közös munka, jobb munka: Új keretprogram az Európai Unió szociális védelmi és integrációs politikájának nyílt koordinációjához.

      (3)  A Tanács határozata (2008. július 7.) a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról; a 10614/2/082008 tanácsi dokumentum (A Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

      (4)  A Bizottság COM(2007) 620 közleménye – A szociális védelem korszerűsítése a nagyobb társadalmi igazságosság és gazdasági kohézió érdekében: a munkaerő-piacról leginkább kiszorultak aktív integrációjának elősegítése, valamint a Bizottság COM(2005) 33 közleménye a Szociálpolitikai Menetrendről.

      (5)  A Bizottság COM(2006) 44 közleménye a munkaerőpiactól legtávolabb élő munkavállalók aktív integrációját támogató közösségi fellépésről folytatott konzultációról.

      (6)  A Bizottság COM(2007) 620 közleménye, a 2007. december 14-i Európai Tanács elnökségi következtetései, és a szociális védelemmel foglalkozó bizottság 2008. július 3-i, az aktív befogadásról szóló feljegyzése. Különös tekintettel: A Tanács 2007. december 5-i következtetései (16139/07 dokumentum); a Régiók Bizottságának 2008. június 18-i, az aktív befogadásról szóló véleménye (Doc. CdR 344/2007); az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2007. október 27-i, a minimális szociális normákról szóló véleménye (Doc. CESE 892/2007).

      (7)  A Bizottság 800/2008/EK rendelete (2008. augusztus 6.) a Szerződés 87. és 88. cikke alkalmazásában a támogatások bizonyos fajtáinak a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánításáról (általános csoportmentességi rendelet) (HL L 214., 2008.8.9., 3. o.)


title: Az EFTA Felügyeleti Hatóság ajánlása 194/04/COL ( 2004. július 14. ) az elektronikus hírközlés ágazatának az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásba átvett, az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben foglaltak alapján előzetes rendelettel történő szabályozás alá eső érintett termék- és szolgáltatáspiacairól

text:
               27.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 113/18

      AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG AJÁNLÁSA

   194/04/COL
   (2004. július 14.)
   az elektronikus hírközlés ágazatának az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásba átvett, az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben foglaltak alapján előzetes rendelettel történő szabályozás alá eső érintett termék- és szolgáltatáspiacairól
   AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG,
   tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (1),
   tekintettel az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodásra és különösen annak 5. cikke (2) bekezdése b) pontjára,
   tekintettel az EGT-Megállapodás XI. mellékletének 5cl. pontjában hivatkozott jogszabály – az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) – EGT-Megállapodás 1. jegyzőkönyvébe átvett és a Megállapodás XI. mellékletében ágazati kiigazításokkal módosított szövegváltozatára, és különösen annak 15. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 2002/21/EK irányelv (a továbbiakban: keretirányelv) új jogi keretrendszert teremt az elektronikus hírközlési ágazatnak, amely a hatálya alá tartozó valamennyi elektronikus hírközlő hálózat és elektronikus hírközlési szolgáltatás lefedésével a konvergenciatörekvésekre kíván reagálni. A cél a piaci verseny fejlődésével párhuzamosan az előzetes ágazat-specifikus szabályok fokozatos csökkentése.

               (2)

               A keretirányelv 15. cikke rögzíti, hogy az EFTA Felügyeleti Hatóság (a továbbiakban: Hatóság) a nyilvánossággal, valamint a nemzeti szabályozó hatóságokkal történő konzultációt követően az érintett termék- és szolgáltatáspiacokra vonatkozó ajánlást tesz közzé az EFTA-államokban.

               (3)

               Az Európai Bizottság által közzétett, az elektronikus hírközlés ágazatának előzetes rendelettel szabályozott, érintett termék- és szolgáltatáspiacairól szóló 2003/311/EK ajánlás összhangban van a 2002/21/EK irányelvvel (3).

               (4)

               Az EGT-jog Európai Gazdasági Térségben történő egységes alkalmazásának biztosítása érdekében a Hatóság jelen ajánlását a lehető legnagyobb mértékben összehangolja az ide vonatkozó bizottsági ajánlással.

               (5)

               Jelen ajánlás célja azon érintett termék- és szolgáltatáspiacok meghatározása, amelyeket az előzetes rendelettel történő szabályozás szempontjából figyelembe kell venni. Mindazonáltal ezen első ajánlásnak összeegyeztethetőnek kell lennie az 1998-as keretszabályokról az új keretszabályokra való áttéréssel. Az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és kapcsolódó eszközökhöz való hozzáférésről, valamint azok összekapcsolásáról szóló 2002/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4), a továbbiakban: hozzáférési irányelv, és az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5), a továbbiakban: egyetemes szolgáltatási irányelv már meghatároz néhány piaci szegmenst, amelyeket a nemzeti szabályozó hatóságoknak a jelen ajánlásban felsorolt piacokon kívül meg kell vizsgálniuk. A keretirányelv alapján saját fennhatósági területükön a nemzeti szabályozó hatóságok határozzák meg az érintett földrajzi piacokat.

               (6)

               Az 1998-as keretszabályozásban a hírközlési ágazat számos területe képezi előzetes rendelettel történő szabályozás tárgyát. Ezek a területek pontosabb meghatározásra kerültek az idevágó irányelvekben, de nem minden esetben felelnek meg az EGT versenyjogában és gyakorlatában alkalmazott „piac” fogalmának. A keretirányelv I. melléklete felsorolja azokat a területeket, amelyeket az ajánlás első változatába fel kell venni.

               (7)

               Amint az a keretirányelv I. mellékletének címéből világosan kitűnik, az abban felsorolt valamennyi területet fel kell venni az ajánlás első változatába, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok ellenőrizni tudják az 1998-as keretszabályozás által megszabott, jelenleg érvényes kötelezettségeket.

               (8)

               A keretirányelv 15. cikkének (1) bekezdése kötelezi a Hatóságot, hogy a piacokat az EGT versenyjogának alapelveivel összhangban határozza meg. Ezért a Hatóság (a keretirányelv I. mellékletében felsorolt területeknek megfelelően) az EGT versenyjogának alapelveivel összhangban határozta meg a piacokat.

               (9)

               Az elektronikus hírközlési ágazatban az érintett piacoknak legalább két fő típusát kell figyelembe venni: a végfelhasználóknak nyújtott termékek és szolgáltatások piacát (kiskereskedelmi piac), és azon inputok piacát, amelyekre az üzemeltető vállalatoknak a végfelhasználóknak történő termék- és szolgáltatásnyújtáshoz van szükségük (nagykereskedelmi piac). A piacok e két fő típusán belül további piacokat lehet megkülönböztetni a keresleti, ill. kínálati oldal jellemzői alapján.

               (10)

               A piacok azonosításának és meghatározásának kiindulópontja a kiskereskedelmi piacok adott időszakban történő jellemzése, figyelembe véve a kereslet- és kínálat-oldali helyettesíthetőséget. A végfelhasználói keresletet és kínálatot tükröző kiskereskedelmi piacok jellemzését és meghatározását követően azonosítani kell az érintett nagykereskedelmi piacokat is, amelyek a végfelhasználókat kiszolgálni kívánó harmadik személyek termékek iránti keresletét, illetve kínálatát tükrözik.

               (11)

               A piacok EGT versenyjogi alapelvekkel összhangban történő meghatározása azt jelenti, hogy a keretirányelv I. mellékletében felsorolt piaci területek némelyike több, a keresleti jellemzők alapján különállónak tekinthető piacot foglal magában. Ez a helyzet a végfelhasználók nyilvános telefonhálózathoz rögzített helyről való hozzáféréséhez szükséges termékek, valamint a rögzített helyen nyújtott telefonos szolgáltatások esetében. Az I. mellékletben nagykereskedelmi bérelt vonalként szereplő piaci terület magában foglalja a nagykereskedelmi végződtető szakaszok piacát és a nagykereskedelmi csatlakozónyaláb-szakaszok piacát, amelyek kereslet- és kínálatoldali jellemzőik alapján egyaránt különálló piacoknak minősülnek.

               (12)

               A piacokat az EGT versenyjogi alapelvekkel összhangban az alábbi három kritérium alapján kell meghatározni. Az első jellegzetesség a magas és állandó strukturális, jogi, illetve szabályozási belépési korlátok megléte. Mindazonáltal, tekintve az elektronikus hírközlési piacok dinamikus jellemzőit és működését, az esetleges előzetes rendelettel történő szabályozásba bevonható piacok előretekintő elemzése során figyelembe kell venni a piaci korlátok adott időszakon belüli lebontásának lehetőségét. Ezért a második kritérium az, hogy csak azokat a piacokat kell felsorolni, amelyek szerkezetük alapján az adott időszakon belül nem képesek a hatékony verseny feltételeinek megteremtésére. E kritérium alkalmazása során meg kell vizsgálni a belépési korláton belüli verseny feltételeit. A harmadik kritérium szerint az érintett piac kudarca nem lenne ellentételezhető megfelelő mértékben kizárólag az EGT versenyjogának alkalmazásával.

               (13)

               Jelen ajánlás szempontjából a belépési korlátoknak különösen két típusát fontos megkülönböztetni: a strukturális és a jogi vagy szabályozási alapú korlátokat.

               (14)

               A strukturális belépési korlátok a kezdeti költség- vagy keresleti viszonyokból fakadnak, és a már piacon lévők és újonnan belépni szándékozók közötti egyenlőtlenséghez vezetnek, hátráltatva vagy megakadályozva ez utóbbiak piacra történő belépését. Magas strukturális korlátok találhatók például a jelentős méretgazdaságossági előnyökkel és/vagy a kereslethez rugalmasan alkalmazkodni képes termelői struktúrával, illetve magas elsüllyedt költségekkel jellemezhető piacokon. Jelenleg ilyen korlátokkal a helyi hozzáférési hálózatok széles körben elterjedt, rögzített helyre történő telepítése és/vagy rendelkezésre bocsátása kapcsán találkozhatunk. Ugyancsak strukturális korlátról beszélhetünk abban az esetben, ha valamely szolgáltatás nyújtásához olyan hálózati elemre van szükség, amelynek utángyártása műszakilag nem, vagy csak olyan magas költséggel lehetséges, hogy a szolgáltatás nyújtása a versenytársak számára nem kifizetődő.

               (15)

               A jogi vagy szabályozáson alapuló korlátok nem gazdasági körülményekre vezethetők vissza, hanem olyan jogalkotási, közigazgatási vagy egyéb állami intézkedés eredményei, amelyek az érintett piacon közvetlen hatással vannak a piacralépés feltételeire és/vagy az üzemeltetők piaci pozíciójára. Jogi vagy szabályozáson alapuló piacralépési korlátnak minősül például, amikor az alapszolgáltatás nyújtásához szükséges frekvenciához csak korlátozott számú vállalkozásnak van hozzáférése. A jogi vagy szabályozáson alapuló korlátok közé tartoznak az árellenőrzések és az árral kapcsolatos egyéb intézkedések, amelyek nemcsak a piacralépést, hanem a vállalat piaci pozícióját is befolyásolják.

               (16)

               A belépési korlátok veszíthetnek jelentőségükből az innovatív, állandó műszaki fejlődéssel jellemezhető piacokon. Ezeken a piacokon gyakran a piacon még jelen nem levő, lehetséges versenytársak innovatív fenyegetése kényszeríti ki a versenyt. Az ilyen innovatív piacokon olyan cégek között alakulhat ki dinamikus vagy akár hosszabb távú verseny, amelyek meglévő, „statikus” piacokon nem feltétlenül versenyeznek egymással. Jelen ajánlás nem foglalkozik azokkal a piacokkal, amelyeknél belátható időn belül a belépési korlátok lebontása várható.

               (17)

               Még a magas belépési korláttal rendelkező piacokon is lehetnek olyan egyéb strukturális tényezők, amelyek a piacot az adott időszakon belül a hatékony verseny irányába mozdítják. Ez a helyzet azokon az árrugalmas keresletű piacokon, amelyeken korlátozott számú – de elegendő – eltérő költségstruktúrájú vállalat van jelen. Azokon a piacokon, amelyek lehetővé teszik a versenytársaknak, hogy kibocsátásukat bármely áremelésre reagálva nagyon gyorsan növeljék, kapacitásfelesleg tapasztalható. Ilyen piacokon a piaci részesedés idővel változhat és/vagy az árak csökkenése figyelhető meg.

               (18)

               Az előzetes rendeletekkel történő szabályozás alá eső piacok meghatározása attól is függ, hogy az EGT versenyjoga elegendő-e a korlátok csökkentéséhez vagy lebontásához, illetve a hatékony verseny helyreállításához. Ezenfelül az új és most kirajzolódó piacok, amelyeken a piaci erőfölény sok esetben az „elsőként érkezők” előnyéből származik, alapvetően nem képezik előzetes rendelettel történő szabályozás tárgyát.

               (19)

               A jelen ajánlásban meghatározott piacok rendszeres áttekintése során a fenti három kritériumot kell alkalmazni. Ezeket a kritériumokat halmozottan kell alkalmazni, vagyis amelyik piac a kritériumok valamelyikének nem felel meg, az a következő ajánlásokban nem kerülhet meghatározásra. Azt tehát, hogy egy elektronikus hírközlési piac esetében az ajánlás több egymást követő verziója indokoltnak találja az előzetes rendeletekkel történő szabályozást, állandó magas piacralépési korlátoknak és hiányzó versenydinamikának kell alátámasztania, valamint annak, hogy az EGT-versenyjog (előzetes rendelettel történő szabályozás nélkül) nem képes ellentételezni az állandó piaci kudarcot. Amennyiben valamely piacon az Európai Gazdasági Térségben fenntartható és hatékony verseny alakul ki, az adott piac törölhető az ajánlásból, feltéve, hogy a meglévő jogi kötelezettségek megszűnése nem korlátozza a versenyt.

               (20)

               Jelen ajánlás melléklete valamennyi, az ajánlásban szereplő piac esetében bemutatja, hogyan kapcsolódnak a keretirányelv I. mellékletében felsorolt piaci területekhez. Az előző keretszabályozásból eredő, jelenleg érvényes kötelezettségek annak megállapítását célzó felülvizsgálata során, hogy az adott kötelezettség változatlan formában megmaradjon, módosításra vagy visszavonásra kerüljön-e, a nemzeti szabályozó hatóságoknak a jelen ajánlásban meghatározott piacok alapján kell végrehajtaniuk az ellenőrzést, azért, hogy a piacok előzetes rendelettel történő szabályozás érdekében történő meghatározása összhangban legyen az EGT versenyjogi alapelveivel. A jelenleg érvényes kötelezettségek mindaddig érvényben maradnak, amíg a nemzeti szabályozó hatóságok be nem fejezik az új keretszabályozásnak megfelelő első piaci elemzést.

               (21)

               A piacok jelen ajánlásban való meghatározása nem érinti azon piacokat, amelyekre az EGT versenyjogának speciális esetei vonatkoznak.

               (22)

               Az Európai Gazdasági Térségben használt különböző hálózati topológiák és technológiák széles skálája miatt egyes esetekben a nemzeti szabályozó hatóságoknak kell meghatározniuk az ajánlásban rögzített piacok, vagy azok alkotórészei közötti pontos határvonalakat, úgy, hogy közben betartják az EGT versenyjogának alapelveit. A nemzeti szabályozó hatóságok az ajánlásban szereplőktől eltérő piacokat is meghatározhatnak, feltéve, hogy betartják a keretirányelv 7. cikkét. Mivel valamely piac előzetes rendeletekkel történő szabályozása a keretirányelv preambulumának 38. bekezdésében foglaltaknak megfelelően hatással lehet az EGT-Megállapodást aláíró felek közötti kereskedelemre, a Hatóság úgy ítéli meg, hogy az ajánlásban szereplőktől eltérő piacok meghatározása a keretirányelv 7. cikkében rögzített megfelelő eljárás tárgyát kell képezze. Bármely, az EGT-Megállapodást aláíró felek közti kereskedelmet befolyásoló piac bejelentésének elmulasztása jogsértés miatti eljárást vonhat maga után. A nemzeti szabályozó hatóságok által meghatározott bármely piacnak az EGT-versenyjog alkalmazásában az érintett piac meghatározásáról szóló, EFTA felügyeleti hatósági közleményben (6) lefektetett EGT versenyjogi alapelveken kell alapulnia, összhangban kell lennie a piacelemzésről és a jelentős piaci erő meghatározásáról szóló hatósági iránymutatással, valamint meg kell felelnie a fenti három kritériumnak. Amennyiben valamely nemzeti szabályozó hatóság úgy ítéli meg, hogy a jelen ajánlásban felsorolt piacok egyike esetében a keresleti és kínálati jellemzők a piac más meghatározását teszik indokolttá, a hatóságnak a keretirányelv 6. és 7. cikkében szereplő megfelelő eljárást kell követnie.

               (23)

               Az a tény, hogy jelen ajánlás meghatározza azon termék- és szolgáltatáspiacokat, amelyek esetében az előzetes rendelettel történő szabályozás alkalmazható, nem jelenti azt, hogy a szabályozás valóban mindig ilyen módon történik, sem pedig azt, hogy e piacokra különös irányelvekben lefektetett jogszabályi kötelezettségek vonatkoznak. Nem kerül alkalmazásra a szabályozás, amennyiben a piacokon hatékony a verseny. A jogszabályi kötelezettségek legyenek megfelelőek, vonatkozzanak a meghatározott problémára, legyenek a keretirányelvben rögzített célkitűzések tükrében arányosak és jogosak, biztosítsák a felhasználóknak az elérhető legnagyobb előnyt, biztosítsák a verseny torzulásoktól és korlátozásoktól való mentességét, ösztönözzék a hatékony infrastrukturális beruházásokat, az innovációt, valamint a rádiófrekvenciák és számok hatékony felhasználását és kezelését.

               (24)

               Jelen ajánlás kapcsán a nyilvánossággal, a nemzeti szabályozó hatóságokkal, valamint a nemzeti versenyhatóságokkal konzultációra került sor,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               A Hatóság a nemzeti szabályozó hatóságoknak azt javasolja, hogy az érintett piacok EGT-Megállapodás XI. mellékletének 5cl. bekezdésében hivatkozott jogszabály, az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv EGT-Megállapodás 1. jegyzőkönyvébe átvett és a Megállapodás XI. mellékletében ágazati kiigazításokkal módosított változata 15. cikke (3) bekezdésével összhangban történő meghatározása során elemezzék a mellékletben felsorolt termék- és szolgáltatáspiacokat.

               2.

               Jelen ajánlás címzettjei az EFTA-államok.

      Kelt Brüsszelben, 2004. július 14-én.

            Az EFTA Felügyeleti Hatóság részéről

         Hannes HAFSTEIN

            elnök

      (1)  A továbbiakban: EGT-Megállapodás.

      (2)  HL L 108., 2002.4.24., 33. o.

      (3)  HL L 114., 2003.5.8., 45. o.

      (4)  HL L 108, 2002.4.24., 7. o., az EGT-Megállapodás XI. mellékletének 5cj. pontjában hivatkozott, és a Megállapodásba annak I. jegyzőkönyvével átvett, a Megállapodás XI. mellékletében ágazati kiigazításokkal módosított változata.

      (5)  HL L 108, 2002.4.24., 51. o., az EGT-Megállapodás XI. mellékletének 5cm. pontjában hivatkozott, és a Megállapodásba annak I. jegyzőkönyvével átvett, a Megállapodás XI. mellékletében ágazati kiigazításokkal módosított változata.

      (6)  HL L 200, 1998.7.16., 48. o., valamint a HL 28. EGT-Kiegészítése, 1998.7.16., 3. o.

      MELLÉKLET
      Kiskereskedelmi piac

                  1.

                  Lakossági felhasználók nyilvános telefonhálózathoz rögzített helyről való hozzáférése.

                  2.

                  Más felhasználók nyilvános telefonhálózathoz rögzített helyről való hozzáférése.

                  3.

                  Nyilvánosan hozzáférhető helyi és/vagy országos telefonszolgáltatások nyújtása lakossági felhasználóknak, rögzített helyen.

                  4.

                  Nyilvánosan hozzáférhető nemzetközi telefonszolgáltatások nyújtása lakossági felhasználóknak, rögzített helyen.

                  5.

                  Nyilvánosan hozzáférhető helyi és/vagy nemzeti telefonszolgáltatások nyújtása más felhasználóknak, rögzített helyen.

                  6.

                  Nyilvánosan hozzáférhető nemzetközi telefonszolgáltatások nyújtása más felhasználóknak, rögzített helyen.
                  Az egyetemes szolgáltatási irányelv 17. cikke alapján elemzés céljából ez a hat piac került meghatározásra.
                  A fenti hat piac együtt megfelel a keretirányelv I. melléklete 1. pontjában szereplő, „a nyilvános telefonhálózathoz való csatlakozás biztosítása és ilyen hálózat helyhez kötött használata” fogalmának. Ezt az összetett piacot az egyetemes szolgáltatási irányelv 19. cikke is említi (szolgáltatóválasztás vagy a hívásonkénti szolgáltatóválasztás lehetséges előírása).

                  7.

                  Bérelt vonalak minimális készlete (amely magában foglalja az egyetemes szolgáltatási irányelv 18. cikkében és VII. mellékletében említett, 2 Mb/sec és az alatti speciális bérelt vonalakat).
                  Jelen piacot a keretirányelv I. mellékletének 1. pontja említi, tekintettel az egyetemes szolgáltatási irányelv 16. cikkére (bérelt vonalak biztosítása végfelhasználók számára).
                  Az egyetemes szolgáltatási irányelv bérelt vonalak minimális készlete biztosításának hatósági ellenőrzésére vonatkozó 18. cikke értelmében piacelemzést kell végrehajtani.

            Nagykereskedelmi piac

                  8.

                  Híváskezdeményezés helyhez kötött nyilvános telefonhálózatból. Jelen ajánlás szempontjából a híváskezdeményezés magában foglalja a helyi hívástovábbítást, és úgy kell meghatározni, hogy összhangban legyen a helyhez kötött nyilvános telefonhálózaton nyújtott tranzitszolgáltatások és hívásvégződtetések piaca között kijelölt határokkal.
                  Ez a piac megfelel a keretirányelv I. mellékletének 2. pontjában említett piacnak, tekintettel a 97/33/EK irányelvre (híváskezdeményezés a helyhez kötött nyilvános telefonhálózatból).

                  9.

                  Hívásvégződtetés egyes helyhez kötött nyilvános telefonhálózatokból.
                  Jelen ajánlás szempontjából a hívásvégződtetés magában foglalja a helyi hívástovábbítást, és úgy kell meghatározni, hogy összhangban legyen a helyhez kötött nyilvános telefonhálózaton nyújtott tranzitszolgáltatások és híváskezdeményezések piaca között kijelölt határokkal.
                  Ez a piac megfelel a keretirányelv I. mellékletének 2. pontjában említett piacnak, tekintettel a 97/33/EK irányelvre (hívásvégződtetés a helyhez kötött nyilvános telefonhálózatban).

                  10.

                  Tranzitszolgáltatások a helyhez kötött nyilvános telefonhálózatban.
                  Jelen ajánlás szempontjából a tranzitszolgáltatásokat úgy kell meghatározni, hogy összhangban legyenek a helyhez kötött nyilvános telefonhálózatban történő híváskezdeményezések, ill. hívásvégződtetések piaca között kijelölt határokkal.
                  Ez a piac megfelel a keretirányelv I. mellékletének 2. pontjában említett piacnak, tekintettel a 97/33/EK irányelvre (tranzitszolgáltatások a helyhez kötött nyilvános telefonhálózatban).

                  11.

                  Nagykereskedői hozzáférés (beleértve az osztott hozzáférést) beleértve a fémes hurkok és alhurkok átengedését, szélessávú és beszéd célú szolgáltatások nyújtásához.
                  Ez a piac megfelel a keretirányelv I. mellékletének 2. pontjában említett piacnak, tekintettel a 97/33/EK irányelvre és a 98/10/EK irányelvre (hozzáférés a helyhez kötött nyilvános telefonhálózathoz, beleértve a helyi hurok átengedését), valamint a keretirányelv I. mellékletének 3. pontjában említett piacnak, tekintettel a 2887/2000/EK rendeletre.

                  12.

                  Nagykereskedői szélessávú hozzáférés.
                  Ez a piac magában foglalja a „bitfolyam”-hozzáférést, amely lehetővé teszi a szélessávú adatátvitelt mindkét irányban, valamint egyéb, más csatornákon keresztül nyújtott nagykereskedői hozzáférést, amennyiben azok a bitfolyammal egyenértékű berendezéseket biztosítanak. Magában foglalja a keretirányelv I. mellékletének 2. pontjában hivatkozott „hálózati hozzáférés és különleges hálózati hozzáférés” piacát, de nem fedi le a fenti 11., illetve a 18. pontban szereplő piacot.

                  13.

                  Nagykereskedői bérelt vonalak végződtető szakaszainak piaca.

                  14.

                  Nagykereskedői bérelt vonalak csatlakozónyaláb-szakaszainak piaca.
                  A 13. és 14. nagykereskedői piacok együttesen megfelelnek a keretirányelv I. mellékletének 2. pontjában említett piacnak, tekintettel a 97/33/EK irányelvre és a 98/10/EK irányelvre (bérelt vonalak összekapcsolása), valamint a keretirányelv I. mellékletének 2. pontjában említett piacnak, tekintettel a 92/44/EGK irányelvre (bérelt vonali kapacitás nagykereskedelmi átengedése elektronikus hírközlő hálózatok más szolgáltatói vagy hírközlési szolgáltatások más nyújtói részére).

                  15.

                  Hálózati hozzáférés és híváskezdeményezés a nyilvános mobilrádiótelefon-hálózatból, amelyre (külön) hivatkozik a keretirányelv I. mellékletének 2. pontja, tekintettel a 97/33/EK és 98/10/EK irányelvekre.

                  16.

                  Beszéd célú hívás végződtetése a nyilvános mobilrádiótelefon-hálózatban.
                  Ez a piac megfelel a keretirányelv I. mellékletének 2. pontjában említett piacnak, tekintettel a 97/33/EK irányelvre (hívásvégződtetés a nyilvános mobilrádiótelefon-hálózatban).

                  17.

                  A nyilvános mobilrádiótelefon-hálózatokon nyújtott nemzetközi barangolási szolgáltatások nemzeti piaca.
                  Ez a piac megfelel a keretirányelv I. mellékletének 4. pontjában hivatkozott piacnak.

                  18.

                  Műsorszóró átviteli szolgáltatások, a műsorok tartalmának végfelhasználóhoz történő eljuttatására.

            Megjegyzés
      A nemzeti szabályozó hatóságok a hozzáférési irányelv 6. cikke (3) bekezdésének megfelelően szabad mérlegelés alapján dönthetnek a piac digitális televízió- és rádiószolgáltatók feltételes hozzáférési rendszerével kapcsolatos elemzéséről. A hozzáférési irányelv 6. cikke (3) bekezdése alapján az EFTA-államok engedélyezhetik nemzeti szabályozó hatóságaiknak a piac digitális televízió- és rádiószolgáltatók feltételes hozzáférési rendszerével kapcsolatos elemzésének az átvitel módjától független felülvizsgálatát.


				|

		52013PC0382

			Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA Belgiumnak a túlzott hiány orvoslása érdekében a hiánycsökkentésre irányuló, szükségesnek ítélt intézkedések meghozatalára történő felszólításáról /* COM/2013/0382 final - 2013/ () */

			   	Ajánlás
A TANÁCS HATÁROZATA
Belgiumnak a túlzott hiány orvoslása
érdekében a hiánycsökkentésre irányuló, szükségesnek ítélt intézkedések
meghozatalára történő felszólításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke
(9) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       Az Európai Unió
működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 126. cikke szerint a
tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt.
(2)       A Stabilitási és Növekedési
Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez
vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén
alapul.
(3)       A Tanács
2009. december 2-án az EUMSZ 126. cikkének (6) bekezdése
szerinti határozatában megállapította[1],
hogy Belgiumban túlzott hiány áll fenn, és az EUMSZ 126. cikkének
(7) bekezdésével és a túlzott hiány esetén követendő eljárás
végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló
1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet[2] 3. cikkével összhangban
ajánlást adott ki annak legkésőbb 2012-ig történő
megszüntetéséről. Annak érdekében, hogy középtávú intézkedésekkel hiteles
és fenntartható módon a GDP 3 %-a alá csökkentsék az államháztartási
hiányt, a Tanács a következő ajánlásokat fogalmazta meg a belga hatóságok
számára: a) 2010-ben a terveknek megfelelően hajtsák végre a 2010. évi
költségvetés-tervezetben szereplő hiánycsökkentő intézkedéseket,
2011-ben és 2012-ben pedig növeljék a tervezett költségvetési kiigazítást; b) a
2010-2012 közötti időszakban a GDP 0,75 %-át kitevő átlagos éves
költségvetési kiigazítást hajtsanak végre, amelynek ahhoz is hozzá kell
járulnia, hogy a GDP-arányos bruttó államadósság újra csökkenő pályára
kerüljön, amely elegendő elsődleges többlet visszaállításával
megfelelő ütemben közelít a referenciaértékhez; c) a konjunkturális
feltételek figyelembevételével határozzák meg a túlzott hiány 2012-ig
történő megszüntetéséhez szükséges intézkedéseket, és a
túlzotthiány-eljárás ajánlásainak kiadásakor vártnál kedvezőbb gazdasági
vagy költségvetési feltételek esetén gyorsítsák fel a hiány csökkentését;
valamint d) a költségvetési célszámok teljesítése érdekében erősítsék az
monitoring mechanizmust. Ajánlásaiban a Tanács a 2010. június 2-i
határidőt állapította meg a 1467/97/EK rendelet 3. cikke (4) bekezdésének
rendelkezései szerinti, eredményes intézkedések meghozatalára.
(4)       Az EUMSZ 126. cikke
(8) bekezdésének rendelkezései alapján a Tanács
[2013. június 21-i] határozatában megállapította, hogy a
2009. decemberi tanácsi ajánlás nyomán Belgium nem tett eredményes
intézkedéseket az említett ajánlásban meghatározott időszakon belül.
(5)       Az 1467/97/EK rendelet 10.
cikkének (3) bekezdése szerint, ha a tényleges adatok a 479/2009/EK rendelet
alapján azt mutatják, hogy a túlzott hiányt egy résztvevő tagállam a 126.
cikk (7) bekezdése alapján kiadott ajánlásban meghatározott határidőn
belül nem igazította ki, a Tanács a 126. cikk (9) bekezdése alapján azonnal
határozatot hoz, vagyis felszólítja a tagállamot, hogy meghatározott
határidőn belül tegyen meg a helyzet orvoslásához a Tanács által szükségesnek
ítélt hiánycsökkentő intézkedéseket.
(6)       A Bizottság szolgálatainak
2013. tavaszi előrejelzése szerint a reál-GDP 2013-ban nem változik,
ugyanakkor folytatódik a belföldi kereslet 2012-ben kezdődött csökkenése.
Miközben a háztartások fogyasztása valószínűsíthetően stagnál,
várhatóan tovább esnek a beruházások, a gazdaság egészére kiterjedő
bizalomhiány, az építőipar recessziója, a szigorodó hitelfeltételek és a
kihasználatlan ipari kapacitások bővülése miatt. A lakossági fogyasztás és
a beruházások ütemének gyorsulására csupán 2014-től lehet számítani,
amikor a belföldi kereslet válik az 1,2 %-os reál GDP-növekedés fő
húzóerejévé. Az erőteljesebb belső kereslet következtében az import
növekedés feltehetően utoléri az exportnövekedést. Ez 2014-ben tovább
csökkenti a nettó exportbevételeket, 2013-ban viszont a pozitív nettó
külső kereslet növekedése várhatóan elkerülhetővé teszi a GDP
szűkülését.
(7)       A Bizottság szolgálatainak
2013. tavaszi előrejelzése szerint az államháztartási hiány 2013-ban a GDP
2,9 %-ára csökken. Az eredeti 2013-as költségvetés a GDP 2,15 %-át
kitevő nominális hiány elérését tűzte ki célul. Ugyanakkor a
költségvetés elkészítése óta (a Bizottság szolgálatainak 2012. őszi
előrejelzésével összhangban lévő +0,7 -ról) jelentős
mértékben lefelé módosították (a 2013. évi stabilitási programban
0,2 %-ra, a tavaszi előrejelzésben pedig 0,0 %-ra) a
költségvetést alátámasztó hivatalos növekedési előrejelzéseket. Ezért a
kormány feladta a nominális hiányra vonatkozó célkitűzést, amelyet azzal a
kötelezettségvállalással helyettesített, hogy a GDP 1,0 %-ával javítja a
strukturális egyenleget. 2013. márciusban a kormány a GDP 0,2 %-át
elérő további intézkedést tett a 2013-as költségvetés eredeti változatában
szereplő, a GDP mintegy 0,75%-át kitevő azon intézkedések mellett,
amelyeket a Bizottság szolgálatainak 2013. tavaszi előrejelzése figyelembe
vett. Ez az előrejelzés 2013-ra a GDP 0,75 %-ának megfelelő
strukturális javulást vetít előre, beleszámítva az alacsonyabb
kamatkiadásokból származó 0,25 százalékpontos hozzájárulást is.
(8)       A Bizottság szolgálatainak
2013. tavaszi előrejelzése szerint, változatlan politika mellett a hiány
2014-ben ismét a referenciaérték fölé, a GDP 3,1 %-ára emelkedik, az
előrejelzett, potenciál feletti növekedés ellenére. Az ismételt emelkedés
a szociális juttatások önálló növekvő tendenciájának, illetve annak
tudható be, hogy a 2013-as költségvetés a GDP körülbelül 0,4 %-át
kitevő egyszeri és ideiglenes bevételeket is tartalmazott (mint például az
adóamnesztia, a távközlési engedélyek értékesítése, valamint a belga Nemzeti
Bank által fizetett, kiemelkedően magas osztalék).
(9)       Az államadósság 2007 óta a
GDP 84 %-áról 2012-re a GDP közel 100 %-ára emelkedett. A hiány és a
GDP dinamikája mintegy 6,5 százalékpontot, a külső tényezők pedig
mintegy 9 százalékpontot tesznek ki ebből a növekedésből. Az
utóbbiak főként amiatt jelentkeztek, hogy tőkejuttatások formájában
megmentési műveleteket hajtottak végre a pénzügyi ágazatban. A Bizottság
szolgálatainak 2013. tavaszi előrejelzése szerint az államadósság 2014-ben
várhatóan meghaladja a GDP 102 %-át. A belga kormány pénzügyi eszközöket
szándékozik értékesíteni annak érdekében, hogy 2013-ban a GDP 100 %-a
alatt tartsa az államadósságot. Ezzel összefüggésben a belga kormány a közelmúltban
bejelentette a Royal Park Investment (a Fortis megmentési műveletének
keretében létrehozott különleges célú gazdasági egység) értékesítését, ami a
GDP 0,2 %-ával csökkentené az adósság szintjét.
(10)     Az Európai Bizottság 2012. évi
költségvetési fenntarthatósági jelentése azt mutatja, hogy a jelek szerint
Belgium rövid táron nem szembesül a költségvetési feszültség kockázatával.
Közép- és hosszú távon azonban magasak a költségvetés fenntarthatóságával
kapcsolatos kockázatok. Az idősödő népesség költségvetésre gyakorolt
hosszú távú hatásai Belgiumban jóval meghaladják az EU átlagát, főként
amiatt, hogy a GDP-arányos nyugdíjkiadások gyorsan növekednek majd a
következő évtizedekben. Jóllehet a 2011. decemberi nyugdíjreform fontos
pozitív lépést jelentett, további intézkedések látszanak szükségesnek az
államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának teljes körű helyreállítása
érdekében.
(11)     Az eredeti 2013-as
költségvetésben szereplő, és a 2013. márciusi költségvetés
ellenőrzéskor hozott intézkedések a jelenlegi várakozások szerint a GDP
3 %-a alá szorítják a 2013-as hiányt. Ugyanakkor, a Bizottság
szolgálatainak 2013. tavaszi előrejelzése szerint a Szerződésben
foglalt referenciaérték átlépésével szembeni biztonsági tartalék rendkívül
szűk. Ezenfelül a kiigazítás jelenleg még nem fenntartható.
(12)     A gazdasági és költségvetési
helyzet alakulásának rendkívüli bizonytalansága miatt a kiigazítási
időszak utolsó évére ajánlott költségvetési célt egyértelműen a
referenciaérték alatti szinten kell meghatározni ahhoz, hogy az előírt
határidőn belül garantált legyen a hatékony és tartós kiigazítás
megvalósítása.
(13)     Ezért indokolt a 2013-as hiány
további, a GDP 2,7 %-ára történő csökkentése, ami összhangban van a
GDP 1 %-ának megfelelő 2013-as strukturális javulással. Ezért – figyelembe
véve az esetleges kedvezőtlen másodlagos hatásokat is – szükségesnek
tekinthetők olyan további intézkedések, amelyek becslések szerint a GDP
0,25 %-ának megfelelő hatást fejtenek ki.
(14)     Belgium stabilitási
programjában kötelezettséget vállalt arra, hogy 2015-re strukturális
egyensúlyban lévő költségvetést valósít meg, majd pedig 2016-ban eléri (a
strukturális értelemben) a GDP 0,75 %-ának megfelelő többletre
vonatkozó középtávú költségvetési célt (MTO). Ezt követően a belga
hatóságok a Bizottságnak küldött 2013. május 28-i levelükben kötelezettséget
vállaltak arra, hogy 2014-ben nagyobb mértékű, a GDP 0,75 %-ának
megfelelő költségvetési kiigazításra törekszenek. Az adósság magas
szintjére is figyelemmel ez helyénvaló erőfeszítés, amely megfelel az
adósságcsökkentési referenciaértéknek. A továbbiakban Belgiumnak folytatnia
kell a középtávú költségvetési céljának megvalósítása irányába való
megfelelő haladást, többek között a kiadási referenciaérték teljesítése,
és az adósságcsökkentési referenciaérték elérése tekintetében.
(15)     Emellett Belgiumnak
erősíteni kell a nyugdíj- és a szociális biztonsági rendszerek hosszú távú
fenntarthatóságát. Ebben a vonatkozásban további intézkedéseket kell tenni a
kötelező nyugdíjkorhatár és a tényleges nyugdíjbavonulási életkor közötti
eltérés megszüntetésére, a kötelező nyugdíjkorhatárnak a várható
élettartam alakulásához kötésére irányuló intézkedések pedig lehetővé
tennék a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságának biztosítását.
(16)     Emellett Belgiumnak világos
koordinációs rendszert kell kialakítania annak érdekében, hogy a költségvetési
célkitűzések a középtávú tervezési időtáv alatt a szövetségi és az az
alatti szinteken is kötelező erejűek legyenek, ideértve a teljes
költségvetési egyensúlyra/többletre vonatkozó szabály gyors elfogadását, amely
megfelel a gazdasági és monetáris unióbeli stabilitásról, koordinációról és
kormányzásról szóló Szerződésben foglalt követelménynek.
(17)     Végezetül a költségvetési
konszolidációs stratégia sikere érdekében fontos átfogó strukturális
reformokkal is alátámasztani a költségvetési konszolidációt, összhangban az
európai szemeszter keretében Belgium számára megfogalmazott tanácsi
ajánlásokkal, különösen a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló
eljárással összefüggő ajánlásokkal,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1)          Belgium 2013-ig felszámolja a
jelenlegi, túlzott költségvetési hiányt.
(2)          Belgium 2013-ban a GDP 2,7 %-ára csökkenti a költségvetési hiányt. Ez a nominális egyenlegjavulás összhangban van a
GDP 1 %-ának megfelelő 2013-as strukturális egyenleggel, amely
Bizottság szolgálatainak 2013. tavaszi előrejelzésein alapul.
(3)          Belgium elfogadja és teljes
egészében végrehajtja a 2013-as költségvetésben foglalt konszolidációs
intézkedéseket, valamint a 2013-ra ajánlott strukturális kiigazítás
megvalósítására szolgáló további strukturális jellegű intézkedéseket.
(4)          Belgium készen áll arra, hogy
további intézkedéseket fogadjon el, amennyiben a költségvetési tervekben
szereplő kockázatok megvalósulnak. A költségvetési konszolidációs
intézkedéseknek növekedésbarát módon kell biztosítaniuk a államháztartás
strukturális egyenlegének tartós javulását.
2. cikk
(1)          Belgium legkésőbb 2013.
szeptember 21-ig jelentést nyújt be a Bizottságnak, amelyben bemutatja az e
határozatnak való megfelelést szolgáló intézkedéseket. A Bizottság a túlzott
hiány kiigazításának irányába tett haladás felmérése céljából értékeli ezt a
jelentést.
(2)          Belgium további negyedéves
jelentéseket nyújt be a Bizottságnak az e határozatnak való megfelelés terén
elért előrehaladás vizsgálata céljából.
(3)          Belgium 2013. december 31-ig
jelentést nyújt be az európai szemeszter keretében kiadott első ajánlás
(világos koordinációs rendszer kialakítása annak érdekében a költségvetési
célkitűzések a középtávú tervezési időtáv alatt a szövetségi és az az
alatti szinteken is kötelező erejűek legyenek) végrehajtása érdekében
tervezett intézkedésekről.
(4)          Belgium olyan strukturális
intézkedéseket terjeszt elő 2014-re vonatkozóan, amelyek biztosítják a
túlzott hiány fenntartható kiigazítását, és a középtávú költségvetési cél
irányába történő, megfelelő haladást.
3. cikk
Ennek a
határozatnak a Belga Királyság a címzettje.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               A Belgiumra vonatkozó túlzott
hiány esetén követendő eljárással kapcsolatos dokumentumok elérhetők
a következő internetcímen:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/belgium_en.htm
[2]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.