title: A Tanács ajánlása ( 2011. július 12. ) az Egyesült Királyság 2011. évi nemzeti reformprogramjáról és az Egyesült Királyság 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményről

text:
               23.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/12

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2011. július 12.)
   az Egyesült Királyság 2011. évi nemzeti reformprogramjáról és az Egyesült Királyság 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményről
   2011/C 217/04
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az első éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve az EU-ban követett gazdasági kormányzás új ciklusának kezdetét jelenti, és elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció első európai szemeszterét.

               (4)

               Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011. február 15-i és március 7-i következtetéseivel összhangban és a Bizottság éves növekedési jelentésének fényében) jóváhagyta a költségvetési konszolidáció és a strukturális reformok prioritásait. Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a költségvetési fenntarthatóság helyreállítása és a munkanélküliség munkaerő-piaci reformokkal való csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb erőfeszítéseket tegyen a növekedés felgyorsítása érdekében. Felszólította a tagállamokat, hogy ezeket a prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék majd be stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba.

               (5)

               Az Egyesült Királyság 2011. április 28-án benyújtotta a 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó, 2011. évi aktualizált konvergenciaprogramját, valamint 2011. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. Az Egyesült Királyság konvergenciaprogramja először tartalmazta az új, független Office for Budget Responsibility (Költségvetési Felelősség Hivatala – OBR) által adott gazdasági és pénzügyi előrejelzéseket, amely kedvezően fogadott előrelépés az Egyesült Királyság pénzügyi keretrendszerében.

               (6)

               Az Egyesült Királyság nagy méretű, globálisan integrált pénzügyi szektora és a háztartások eladósodottságának magas szintje miatt különösen nagy mértékben ki volt téve a nemzetközi pénzügyi válságnak. A GDP 2008-ban 0,1 %-kal, 2009-ben 4,9 %-kal csökkent. Az Egyesült Királyság kormánya erőteljesen beavatkozott a bankszektor támogatása érdekében és az egész ágazatnak rendkívüli kiegészítő likviditást biztosított. Az államháztartási hiány két év alatt 8,5 százalékponttal növekedett, 2009-ben a GDP 11,2 %-ára. A munkanélküliségi ráta a 2007. évi 5,3 %-ról 2009-re 7,6 %-ra emelkedett. A negyedéves növekedés 2009 negyedik negyedében tért vissza, bár a teljesítmény elmaradt a válságot megelőző csúcsértéktől. A rövid távú kilátások szerint az erőteljes vállalati beruházásoknak köszönhetően mérsékelt növekedés és a nettó export árfolyamon alapuló fellendülése várható. A növekedést azonban visszafogja a háztartási és kormányzati fogyasztás csökkenése vagy csupán kismértékű növekedése. A várakozások szerint az infláció 2011 során jóval a 2 %-os hivatalos cél fölött marad, tükrözve a hozzáadottérték-adó növekedését és a magasabb export- és importárakat, majd 2012-ben kezd csökkenni. A magas infláció nagy valószínűséggel erodálja a reáljövedelmeket, mivel a bérnövekedés alacsony marad. Az előrejelzéshez kapcsolódó főbb negatív kockázatok a következők: a vállalati beruházások vagy a nettó export tekintetében nem valósul meg a fellendülés; a tartósan magas infláció megakadályozhatja a monetáris politika alkalmazását az alacsony kormányzati kiadások ellensúlyozására.

               (7)

               Az 1466/97/EK rendeletnek megfelelően az aktualizált konvergenciaprogram értékelése alapján a Tanács véleménye szerint a programban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozottnak tűnik, 2012-re vonatkozóan pedig kissé optimista lehet. A konvergenciaprogram – szemben a magatartási kódexben előírtakkal – nem tartalmaz középtávú célkitűzést, ám az levezethető a programban foglalt célokból. A költségvetési stratégia célkitűzése a hiány csökkentése a 2010–2011-es 9,9 %-ról 2015–2016-ra 1,7 %-ra, elsősorban a kiadások korlátozása révén, amely stratégia összhangban áll a növekedést már elősegítő pénzügyi konszolidációra vonatkozó bizonyítékokkal. A konvergenciaprogram szerint a hiányt 2014–2015-re, a Tanács által meghatározott határidőn belül a 3 %-os referenciaérték alá csökkentik. 2010–2011-ben 78,7 %-os adósságrátáról indulva a konvegenciaprogramban foglalt költségvetési előrejelzések szerint az adósságráta először 87,2 %-ra nő 2013–2014-re, majd ezután kezd lassan csökkenni. Az átlagos éves költségvetési erőfeszítés a 2010–2011 és 2014–2015 közötti időszakban 1,6 %. Ez kismértékben elmarad a Tanács által 2009 decemberében ajánlott szinttől (a GDP 1,75 %-a), ennek ellenére megfelelő, tekintve, hogy az erőfeszítés kiindulási pontja a vártnál jelentősen alacsonyabb költségvetési hiány 2009–2010-ben, ezért konzisztens az államháztartási hiány szintjének 2014–2015-re a referenciaérték alá történő csökkentésével. A Bizottság legutóbbi értékelése szerint az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságával kapcsolatos kockázatok magasnak tűnnek.
               Az elöregedés hosszú távú költségei meghaladják az uniós átlagot, és a jelenlegi költségvetési helyzet miatt ezek a költségek még megterhelőbbek lesznek. A jelenlegi költségvetési pozíció alapján az államadósság 2020-ra a GDP 128 %-ára nőne. A konvergenciaprogram teljes körű végrehajtása elegendő lenne az adósságállomány csökkenő pályára állításához, az azonban 2020-ban még így is 80 % fölött lenne. Konszolidációs tervein túl az Egyesült Királyság kormánya hosszú távú fenntrathatóságot elősegítő intézkedéseket jelentett be; ezek közé tartozik az állami nyugdíjkorhatár 65 évről 66 évre történő tervezett emelése időpontjának korábbi időpontra hozása, valamint bizonyos juttatások és adókorlátok megemelésére vonatkozó módszerek megváltoztatása.

               (8)

               A javasolt költségvetési konszolidáció végrehajtása továbbra is jelentős kihívás. A fenntartható költségvetési egyenleg visszaállításához elengedhetetlen annak biztosítása, hogy a közzétett kiadási tervekhez képest ne történjen csúszás. Ennek függvényében az állami infrastruktúra-beruházások minden eddiginél alacsonyabb szintje (különösen a közlekedés terén) azt jelenti, hogy a növekedésösztönző kiadásoknak kell prioritást élvezniük. A középtávon elegendő elsődleges többlet biztosítása – amint azt a konvergenciaprogram is előirányozza – javítani fogja az államháztartás fenntarthatóságát.

               (9)

               Az Egyesült Királyság munkaerőpiacának rugalmassága lehetővé tette, hogy meglehetősen jól reagáljon a GDP válság alatti jelentős csökkenésére. A munkanélküliség növekedése azonban erőteljesen a fiatalokra koncentrálódott: 2008 és 2010 között a fiatalkori munkanélküliség 15 %-ról csaknem 20 %-ra nőtt. A fiatalok csekély munkaerő-piaci sikere a készségfejlesztés általánosabb és strukturális hiányosságaihoz kapcsolódik. Az Egyesült Királyságban a 18–24 év közötti korai iskola- és képzéselhagyók aránya 15,7 %, azaz magasabb, mint az uniós átlag (14,4 %). Miközben az Egyesült Királyságban különösen magas a 25–64 éves korcsoportban a magasan képzettek aránya, hiányosságok vannak a közepes képzettség terén – az e csoportba tartozók aránya jelenleg az uniós átlag alatt van. Az ország munkaerőpiaca előtt álló másik fő kihívás az, hogy a gyerekek számottevő hányada (17,5 %) él aktív kereső nélküli háztartásban: ez a legmagasabb szint az EU-ban, ahol az átlag 10,2 %. A probléma különösen az egyszülős háztartásokban akut, ami a pénzügyi ösztönzők elégtelenségét és a jól működő gyermekgondozási lehetőségek hiányát tükrözi: a gondozási kötelezettségekkel rendelkezők több mint 32 %-a inaktív vagy részmunkaidőben dolgozik a gondozási szolgáltatások hiánya miatt (ez 4 százalékponttal több az uniós átlagnál).

               (10)

               Az Egyesült Királyságban a válságot megelőző évtizedben lakásárrobbanás volt tapasztalható. Az árak a válság kitörését követően meredeken estek, de azóta részben magukhoz tértek és továbbra is minden eddiginél magasabb szinten vannak. Az üzletkötések száma jelentősen csökkent és azóta is igen alacsony. A lakásárrobbanás hozzájárult ahhoz, hogy a válságot megelőző évtizedben nagymértékben nőtt a háztartások eladósodottsága, és a fenntarthatónál nagyobb mértékű volt a háztartások fogyasztásának növekedése. A lakásvásárlási tranzakciók számának drasztikus esése maga után vonta az ilyen tranzakciókra kivetett adók bevételeinek csökkenését, ami ugyancsak hozzájárult az Egyesült Királyság költségvetési pozíciójának romlásához. A lakáspiac hiányosságai egyúttal magyarázatot szolgáltatnak az Egyesült Királyság lakhatási támogatásra fordított kiadásainak magas szintjére, valamint az államilag támogatott lakásban lakók magas arányára. Az Egyesült Királyság bejelentette a tervezési rendszer és a jelzáloghitelekről szóló rendelet reformjának megkezdését. E kihívásnak a brit gazdaság valamennyi ágazata szempontjából vett fontosságát tükrözendő, indokolt ezen intézkedésekre építve átfogóbb reformcsomagot kidolgozni, többek között a jelzáloghitel-piacok és az ingatlanadózás vonatkozásában, e kérdések rendezése érdekében.

               (11)

               A gazdaság szükséges kiegyensúlyozásának elengedhetetlen alkotóeleme lenne a hazai fogyasztás helyett a magánberuházások fellendítése, ami egyúttal a termelékenységnövekedés ösztönzését is elősegítené. Felmérések azt mutatják, hogy a hitelek rendelkezésre állása és költsége jelentős korlátot állít a magánszféra beruházási és expanziós tervei elé, különösen a banki finanszírozásra utalt kisebb cégek esetében. A kis- és középvállalkozásoknak (kkv-k) történő hitelnyújtás éves növekedési üteme 2009 vége óta negatív volt, a kisvállalkozásoknak történő hitelnyújtás még ennél is meredekebben esett vissza. Ezenfelül, míg a középvállalkozások esetében úgy tűnik, stabilizálódott a referencia-kamatlábak spreadje, a kisvállalkozások esetében valamelyest emelkedett. Az Egyesült Királyság a közelmúltban számos intézkedést, többek között államilag finanszírozott beruházási eszközt vezetett be a kkv-k forráshoz jutásának javítása érdekében, valamint megállapodásra jutott a brit bankokkal, amelyek számára előírta, hogy növeljék a kkv-knak történő bruttó hitelnyújtást. Emellet fontos elismerni azt, hogy a keresleti oldalon kihívásokkal kell szembenézni, valamint hogy a vállalkozásoknak maguknak is szerepet kell vállalniuk a részükre biztosított programokban való részvételben. Annak érdekében, hogy olyan megoldás szülessen, amely rendszeres kormányzati beavatkozás nélkül képes működni, indokolt további reformokat végrehajtani a bankszektorban zajló verseny fokozása, valamint a nem banki finanszírozás kis- és közepes méretű cégek számára hozzáférhető piacai további fejlődésének megkönnyítése céljából.

               (12)

               A Bizottság értékelte a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a programoknak az Egyesült Királyság fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél az uniós szempontok beépítésével kell megerősíteni az Unió átfogó gazdasági kormányzását. A Bizottság úgy véli, hogy a programok ambiciózus intézkedéseket tartalmaznak a hiány csökkentésére, és arra biztatja a kormányt, hogy a tervezettek szerint járjon el. További lépésekre is szükség van a lakáspiac megreformálása, a fiatal munkanélküliek, a korai iskolaelhagyók számának csökkentése és az aktív kereső nélküli háztartásban élő gyerekek helyzetének kezelése, valamint annak érdekében, hogy javuljon a magánszektor számára a hitelek elérhetősége.

               (13)

               Ezen értékelés fényében és figyelembe véve a 2010. június 2-i, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 126. cikkének (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlást, a Tanács megvizsgálta az Egyesült Királyság 2011. évi aktualizált konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét (3) az alábbi ajánlás, és különösen annak (1) és (2) pontja tükrözi. Figyelembe véve az Európai Tanács 2011. március 25-i következtetéseit, a Tanács megvizsgálta az Egyesült Királyság nemzeti reformprogramját.

         AJÁNLJA, HOGY az Egyesült Királyság a 2011–2012-es időszakon belül tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Hajtsa végre a tervezett költségvetési konszolidációt, amely a GDP 6,2 %-át kitevő hiány elérését tűzte ki célul 2012–2013-ra, összhangban a tanácsi ajánlásokkal, amelyek szerint meg kell szüntetni a túlzott hiányt és az államadósság magas arányát csökkenő pályára kell állítani, amikor a túlzott hiányt megszüntetik a programidőszak végéig. Biztosítsa, hogy nem térnek el az ambiciózus kiadáscsökkentési céloktól, ezáltal megerősítve a hosszú távú fenntarthatóságot, és ennek függvényében biztosítson elsőbbséget a növekedésösztönző kiadásoknak.

               2.

               Dolgozzon ki reformprogramot, amely a lakásárciklus által az államháztartásra, a pénzügyi szektorra és a gazdaság egészére gyakorolt destabilizáló hatás kezelésére szolgál, a megfizethetőség könnyítésére és a lakhatás állami támogatása iránti igény problémájának megoldása érdekében. Az intézkedések és szakpolitikai eszközök széles körét lehet figyelembe venni, ideértve a jelzáloghitel-piac, a pénzügyi szabályozás, az ingatlanadózás és a tervezési rendszer reformját a nagyfokú változékonyság megelőzése érdekében.

               3.

               Tegyen lépéseket 2012-ig annak biztosítására, hogy a fiatalok nagyobb arányban lépjenek megfelelő képzettséggel a munkaerőpiacra és javítsa azon 18 és 24 év közöttiek foglalkoztathatóságát, akik végzettség nélkül hagyják el az oktatást vagy képzést. A munkaerő-piaci szükségletekkel összhangban a közepes képzettséget szerzők számának növelésével kezelje a képességek terén fennálló hiányosságokat.

               4.

               Hozzon intézkedéseket a aktuális költségvetési terveken belül az aktív kereső nélküli háztartások számának csökkentésére, azokat megcélozva, akik gyermekgondozási feladataik miatt nem aktív keresők, ideértve az egyedülálló szülőket is.

               5.

               Hajtsa végre a már korábban bejelentett intézkedéseket és továbbra is törekedjen arra, hogy javítsa a banki és nem banki finanszírozás magánszektor, különösen pedig a kkv-k általi hozzáférhetőségét, miközben figyelemmel van a lehetséges kihívásokra a keresleti oldalon. Ösztönözze a bankszektoron belüli versenyt és tárja fel a piacon belül a nem banki finanszírozáshoz, például a kockázati tőkéhez és a nyilvánosan kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokhoz való hozzáférés javításának módjait.

      Kelt Brüsszelben, 2011. július 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  A 2011. évre érvényben tartotta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2011. május 19-i 2011/308/EU tanácsi határozat (HL L 138., 2011.5.26., 56. o.).

      (3)  Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (3) bekezdésében előírtaknak megfelelően.


title: A Tanács ajánlása ( 2013. július 9. ) Franciaország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Franciaország 2012–2017-es időszakra vonatkozó stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről

text:
               30.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/27

      A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2013. július 9.)
   Franciaország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Franciaország 2012–2017-es időszakra vonatkozó stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről
   2013/C 217/08
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta az Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a foglalkoztatást és növekedéstcélzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A tagállamok állam-, illetve kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euroövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az Európa 2020 stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.

               (4)

               A Tanács 2012. július 10-én ajánlást (4) (a továbbiakban: a 2012. évi ajánlás) fogadott el Franciaország 2012. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Franciaország 2012–2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programját.

               (5)

               A Bizottság 2012. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2013. évi európai szemeszterét. Ugyancsak 2012. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Franciaországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (6)

               Az Európai Parlament az 1466/97/EK rendelettel összhangban megfelelően részt vett az európai szemeszterben, és 2013. február 7-én elfogadta a 2013. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló állásfoglalást és a 2013. évi éves növekedési jelentéshez való hozzájárulásról szóló állásfoglalást.

               (7)

               Az Európai Tanács 2013. március 14-én elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedésbarát költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (8)

               A Bizottság 2013. április 10-én az 1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette a Franciaországra vonatkozó részletes vizsgálat eredményeit. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Franciaországban makrogazdasági egyensúlyhiány tapasztalható, amely nyomon követést és határozott szakpolitikai intézkedéseket tesz szükségessé. A folyamatos figyelemmel kísérés különösen a külkereskedelmi egyensúlynak és a versenyképességnek a költségalapú és nem költségalapú tényezőkre egyaránt visszavezethető romlása, továbbá a külső egyenleg romlása és a magas államadósság miatt indokolt, csökkentve ezáltal egyfelől a francia gazdaság, másfelől – tekintettel a francia gazdaság méretére – a gazdasági és monetáris unió működését érintő negatív hatások kockázatát.

               (9)

               Franciaország 2013. április 30-án benyújtotta a 2013. évi nemzeti reformprogramját és a 2012–2017-es időszakra vonatkozó stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (10)

               A stabilitási programnak az 1466/97/EK rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a GDP 7,5 %-ának megfelelő 2009-es államháztartási hiánynak 2012-re 4,8 %-ra való leszorítása érdekében tett számottevő konszolidációs erőfeszítések ellenére Franciaországnak várhatóan nem sikerül a 2009. december 2-án hozott tanácsi ajánlásnak megfelelően 2013-ra korrigálnia a túlzott hiányát. Ez többek között a 2009. december 2-i tanácsi ajánlás elfogadásakor vártnál rosszabb gazdasági körülményekkel magyarázható, amit az egyszeri bevételek csak részben ellensúlyoztak, miközben a kiigazítás némiképp az időszak végére tolódott. A stabilitási programban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2013 tekintetében megalapozott, 2014-re vonatkozóan viszont túlságosan optimista. A francia hatóságok konkrétan azzal számolnak, hogy a 2012-es (0 %) és 2013-as (+0,1 %) stagnálást követően 2014-ben a GDP 1,2 %-kal fog nőni, egyúttal azzal a feltételezéssel élnek, hogy az államháztartási hiánynak a 2014-es GDP 2,9 %-ára való leszorítása érdekében meghozzák a szükséges költségvetési intézkedéseket. Ehhez képest a Bizottság – változatlan gazdaságpolitikát feltételező – előrejelzése szerint a GDP 2014-ben 1,1 %-kal fog nőni egy olyan forgatókönyv szerint, amelyben a Bizottság csak a már elfogadott vagy kellőképpen részletezett intézkedéseket figyelembevéve a hiányt a a 2014-es GDP 4,2 %-ára várja. A stabilitási programban felvázolt költségvetési stratégia legfőbb célkitűzése a strukturális egyensúlyban lévő költségvetésként meghatározott középtávú költségvetési cél elérése, csakúgy, mint a 2012–2016-os stabilitási programjában. Ez a célkitűzés meghaladja a Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtakat. A középtávú költségvetési cél elérését 2016-ra tűzték ki, szemben a 2012–2016-os stabilitási programban szereplő 2015-ös évvel.
               A stabilitási programban tervezett államháztartási hiány összhangban van a túlzott hiány 2014-re tervezett korrekciójával, amelyet egy évvel későbbre terveznek, mint a Tanács által a túlzotthiány-eljárás keretében 2009. december 2-án megszabott, módosított határidő. Tekintettel a program 2014-re vonatkozó túlságosan optimista növekedési előrejelzésére, a Tanács úgy véli, hogy – a szóban forgó évet érintő további számottevő kiigazítás nélkül – a francia hatóságok által tervezett költségvetési kiigazítás nem alkalmas a túlzott hiány 2014-re történő tényleges korrekciójának megvalósítására. A kilátásba helyezett megtakarítási és pótlólagos bevételi intézkedések nem kellőképpen kidolgozottak. Ezen szempontokra tekintettel mind 2014-re, mind 2015-re vonatkozóan pontosítani kell az intézkedéseket annak hiteles garantálása érdekében, hogy a túlzott hiányt legkésőbb 2015-re a Tanács ajánlásának megfelelően korrigálják. 2016-ra a Bizottság által újrakalkulált strukturális egyenleg várhatóan a GDP -0,4 %-a lesz (-0,3 % 2017-ben), ami azt jelenti, hogy a középtávú költségvetési célt nem sikerül elérni a program időtávja alatt. A középtávú költségvetési cél felé várhatóan a GDP 0,3 %-ának megfelelő értékkel sikerül majd közelíteni 2016-ban, ami elmarad a GDP 0,5 %-aként meghatározott referenciaértéktől. Az államadósság a válság kezdete óta jelentősen emelkedett. A GDP-arányos államadósság a 2007-es 64,2 %-ról 2012-re 90,2 %-ra emelkedett, és a Bizottság 2013. tavaszi előrejelzése szerinti várhatóan 2014-re 96,2 %-ig nő. A francia hatóságok várakozása szerint a GDP-arányos államadósság 94,3 %-on tetőzik 2014-ben, majd 2017-re 88,2 %-ig csökken. Az adósságkritérium teljesítését illetően Franciaország 2016-tól kezdődően átmeneti időszakban lesz.

               (11)

               Tekintettel a magas és még mindig növekvő államadósságra, továbbá arra, hogy a túlzott hiány korrekciójára szabott határidőt ismét kitolják – ezúttal 2015-re – még inkább fontos, hogy a 2013. évi költségvetést szigorúan végrehajtsák, az azt követő években pedig számottevő, határozott kiigazítási erőfeszítéseket tegyenek. Különösen fontos, hogy Franciaország közkiadásai lényegesen lassabban növekedjenek, mint a potenciális GDP növekedése, mivel a strukturális hiány eddigi javulásai alapvetően bevételi intézkedéseknek voltak köszönhetők. Ezzel összefüggésben a közkiadások folyamatban lévő – a központi kormányzat mellett a helyi önkormányzatokra és a társadalombiztosítás igazgatási egységeire is kiterjedő – felülvizsgálata ('Modernisation de l’action publique') várhatóan kijelöli majd, hogy milyen módon javítható a közkiadások hatékonysága. A közigazgatás különböző szintjei és az azokhoz rendelt hatáskörök tekintetében is további ésszerűsítésre van lehetőség, amellyel újabb szinergiák, hatékonyságjavulás és megtakarítások érhetők el. A decentralizációról szóló, új törvény várhatóan foglalkozni fog ezzel a kérdéssel. Az egészségügyi közkiadások közép- és hosszú távon várható növekedése miatt az egészségügyre fordított jövőbeli közkiadásokat nagyobb körültekintéssel és fokozott hatékonysággal kell felhasználni, különösen a gyógyszerkiadások területén. A nyugdíjügyi tanács legfrissebb előrejelzései a nyugdíjrendszer állandósuló hiányát vetítik előre 2018-ig, szemben a 2010-es reform azon célkitűzésével, amely szerint addigra kiegyensúlyozott rendszert kellene elérni. A 2010-es reform részbeni visszafordítása ráadásul szembemegy a 2012-es ajánlással. Következésképp a nyugdíjrendszer 2020-ban is jelentős hiánnyal fog szembesülni, e helyzet megoldása pedig sürgősen új szakpolitikai intézkedések meghozatalát teszi szükségessé, miközben a rendszer alkalmasságát is fenn kell tartani.
               A szóba jöhető intézkedések között szerepel mind a minimumnyugdíjra, mind a teljes nyugdíjra való jogosultság eléréséhez szükséges nyugdíjbavonulási életkor további emelése, a teljes nyugdíjra való jogosultsághoz szükséges járulékfizetési időszak megnövelése, az indexálási szabályok kiigazítása, továbbá a munkavállalók bizonyos kategóriáira vonatkozóan az általános szabályok vonatkozásában jelenleg érvényben lévő számos mentesség felülvizsgálata. A francia kormány amellett döntött, hogy a szociális partnereket teljes mértékben bevonja az átalakítások megtervezésébe, növelve ezzel a folyamatban való részvételüket. A munkaerőköltségre kifejtett negatív hatása miatt a társadalombiztosítási járulékok emelését mellőzni kell. A Franciaország előtt álló államháztartási kihívásokra való tekintettel rendkívül fontos, hogy a francia gazdaság hosszú távú növekedési potenciáljának erősítése és növelése érdekében a költségvetési intézkedések mellett fokozott erőfeszítéseket tegyenek a strukturális reformok terén is.

               (12)

               Miként az a 2013-as részletes vizsgálatból kiolvasható, Franciaország versenyképessége továbbra is meghatározó kihívást jelent, mivel exportpiaci részesedése jelentős mértékben romlott az elmúlt években. A kormány 2012. novemberében számos szakpolitikai intézkedésre tett javaslatot a Versenyképességi Paktum keretében. A társasági adó vonatkozásában bevezetett kedvezmény (crédit d’impôt pour la compétitivité et l’emploi — CICE), amelynek éves hatását 20 milliárd EUR-ra becsülik, jelentős lépés, amely várhatóan hozzájárul majd a munkaerőköltség csökkenéséhez. Mivel az új adókedvezmény mindössze megfelezi a medián bérre értelmezett francia adóék és az OECD országainak átlagos adóéke közötti különbséget, további intézkedésekre kínálkozik lehetőség e téren. Másrészről a gazdasági társaságokat érintően 2010 óta hozott intézkedések, többek között az adókiadások csökkentése, összességében növelték a vállalkozások adóterheit, még az említett intézkedés hatásának figyelembevételével együtt is. Jóllehet a minimálbérnek a 2012. júliusi döntés alapján történt megemelése korlátozott mértékű volt, az mégis negatív hatást gyakorolhat a munkahelyteremtésre és a versenyképességre, miként azt az ajánlás is kiemelte a 2012-es ajánlásában. A minimálórabér 2002 és 2012 között 38 %-kal (reálértéken 16 %-kal) nőtt. A mediánbér 60 %-ának megfelelő minimálbér magas szintje a munkaadóknál kompenzálva van a munkaadók által fizetendő társadalombiztosítási járulékok tekintetében alkalmazott mentességek által. Az ebből fakadó államháztartási kiadások gyorsan növekedtek 1992 és 2002 között, és azóta a GDP 1 %-a körül stabilizálódtak. Másrészről az alternatív eszközök, mint például a jövedelemkiegészítési támogatások („Prime pour l'emploi”, „Revenu de solidarité active”), hatékonyabbnak bizonyultak az aktív keresők szegénységének kezelésében, mint a minimálbér emelése.

               (13)

               A nem áralapú versenyképességgel kapcsolatban elmondható, hogy bár a kormány nemrég megújította az exportot ösztönző stratégiáját, az exportorientált hálózatok és partnerségek fejlesztésének támogatása hozzájárulna a kis- és középvállalkozások (kkv-k) nemzetközivé válásához. Az üzleti környezetről általánosságban is elmondható, hogy lennének lehetőségek a kkv-k növekedésének ösztönzésére. A kutatás és fejlesztés-intenzív ágazatokban tevékenykedő vállalkozások számottevő erőfeszítései és a jelentős kormányzati támogatás (nevezetesen kutatási adókedvezmény) ellenére a csúcstechnológiai és a közepes technológiai színvonalú ágazatok csak kis és egyre kisebb részét teszik ki a francia gazdaságnak. Az említett ágazatokban tehát az innovációt és a vállalkozókészséget ösztönző keretfeltételek további javításán keresztül elő kell segíteni a kkv-k és a közepes méretű vállalatok alapítását és növekedését. További lehetőségként kínálkozik a kutatás, a fejlesztés és az innováció (K+F+I) üzleti hasznosítására irányuló, a közfinanszírozású kutatás és a magánvállalatok összekapcsolása céljából kidolgozott klaszterpolitikának az egymáshoz közel található, magántulajdonban lévő vállalatok közötti pozitív externáliák irányába történő továbbfejlesztése, valamint a kkv-k nemzetköziesítése. Emellett a magánvállalatok és a kutatási intézmények közötti kapcsolatok építésének elősegítése érdekében kellőképpen vonzóvá kell tenni a PhD-tanulmányokat és a kutatási tapasztalatok szerzését.

               (14)

               A szolgáltatások tekintetében csak korlátozott mértékű előrelépés volt tapasztalható 2012-ben. Nem kezdeményeztek például horizontális reformot a szabályozott szakmákra és ágazatokra vonatkozó indokolatlan korlátozások megszüntetésére irányulóan. A szakmai szolgáltatások nyújtói közül sokan ma is korlátozásokkal szembesülnek a jogi formájukat és tőkeszerkezetüket tekintve (pl. korlátozások vannak érvényben az állatorvosokra és az ügyvédekre vonatkozóan). Bizonyos ágazatokban (például a taxisoknál, egyes egészségügyi szakmákban, a közjegyzők és egyéb jogi szakmák esetében) további jelentős akadályok vannak még mindig érvényben a piacralépésre vagy a tevékenység folytatására vonatkozóan (például a kereskedelmi kommunikáció tekintetében, vagy kvóták, illetve területi korlátozások formájában). A kiskereskedelmi ágazat továbbra is egy sor szabály hatálya alá tartozik, például körülményes és időigényes engedélyezési eljárások vonatkoznak a kiskereskedelmi egységek nyitására. Továbbá a bekerülési ár alatti értékesítésre vonatkozóan érvényben lévő tilalom számos torzítást eredményez, jóllehet a termelők és a kisboltok támogatásának célja kevésbé torzító intézkedésekkel is hatékonyan elérhető lenne. A szabályozott ágazatokra és szakmákra vonatkozó túlzott mértékű korlátozások kihatnak a versenyre, és általában megemelik a szolgáltatások árait. A részletes vizsgálat megállapítása szerint a feldolgozóiparban a termelési költségek közel egynegyedét kitevő közvetített szolgáltatások magasabb árai végső soron kihatnak a francia cégek külpiaci versenyképességére. A hálózatos iparágak terén csak korlátozott mértékű előrehaladást sikerült elérni 2012-ben. A francia villamosenergia-piac továbbra is egyike a leginkább koncentráltaknak az EU-ban. A villamos energia és a földgáz piacának szabályozott árai torzítják a versenyt és továbbra is akadályként állnak az új belépők előtt. A nem lakossági fogyasztók tekintetében a francia hatóságokkal közösen elfogadott menetrend szerint meg kell szüntetni a szabályozott árak alkalmazását. A szomszédos országokkal való összeköttetést biztosító rendszerösszekötő kapacitások bővítése és a vízerőművek koncessziós engedélyeinek megpályáztatása ugyancsak hozzájárulna a verseny fokozásához a villamos energia piacán.
               A vasúti ágazatban az áruszállítási piac évek óta folyamatos hanyatlást mutat (a tonna/km mennyiség ennek megfelelően 17 %-kal csökkent 2006 és 2011 között), a vasúti személyszállítás pedig – a nemzetközi szolgáltatások kivételével – nincs is megnyitva a verseny előtt. A készülőben lévő reform várhatóan biztosítani fogja, hogy bármely új „egységesített pályahálózat-működtető” független maradjon a meglévő szolgáltatótól, tisztességes és megkülönböztetésmentes hozzáférést garantálva ezáltal az új belépők számára.

               (15)

               A széles körben alkalmazott mentességek és különleges kedvezmények, továbbá a szabályozás gyakori módosítása miatt a francia adórendszer továbbra is összetett és nem hatékony. Az adókiadások csökkentésére és ésszerűsítésére irányuló erőfeszítések ellenére továbbra is magas az ezek miatt kieső bevételek aránya. A társasági adó és a személyi jövedelemadó esetében szélesebb adóalap és alacsonyabb adómérték alkalmazása jobban segítené a növekedést és a társadalmi jólétet. A köztes hozzáadottértékadó (héa) mértéke 2014 januárjától 7 %-ról 10 %-ra fog emelkedni. Ez helyes irányba mutató lépés, de további erőfeszítésekre van szükség. A különböző adó- és társadalombiztosítási mentességek költsége összességben továbbra is nagyon magas, akár a GDP 10 %-át is elérő mértékű. Annak ellenére, hogy a csökkentett héa-adómértékek egy része – például az éttermi szolgáltatásokra alkalmazott héa – láthatóan nem váltotta be a hozzá fűzött reményeket, nem tettek kellőképpen célirányos szakpolitikai intézkedéseket ezekkel kapcsolatban. A társasági adó vonatkozásában bevezetett, részben a köztes héamérték fent említett emelésén, de egyúttal az általános héamértéken keresztül is finanszírozott adókedvezmény (CICE) áthárítja az adóterhet a munkáról. További intézkedésekre van azonban szükség, különösen a környezetvédelmi adók megfelelő arányú részesedésének biztosításához. Franciaország tavaly intézkedéseket hozott a társasági adózás terén az eladósodás irányába ható ösztönzők kezelésére. A kamat levonhatósága 3 millió EUR felett korlátozott: ezen összeghatár felett a kamatnak 2013-ban mindössze 15 %-a, – amely hányad 2014-re 25 % lesz – nem vonható le. További intézkedésekre van azonban szükség.

               (16)

               A munkanélküliségi ráta a 2010-es 9,7 %-ról 2012-re 10,2 %-ra nőtt. A Bizottság tavaszi előrejelzése szerint a tartósan gyenge gazdasági növekedés miatt a munkanélküliségi ráta növekedni fog, 2013-ra eléri a 10,6 %-ot, 2014-re a 10,9 %-ot. Erre való tekintettel a francia munkaerőpiac szegmentációja továbbra is aggodalomra ad okot. A határozott idejű foglalkoztatásból határozatlan idejű foglalkoztatásba való átmenet valószínűsége 2010-ben mindössze 10,6 % volt, szemben a 25,9 %-os uniós átlaggal. Ennek következtében jellemzően a foglalkoztatás bizonytalan formáiban érintett alacsony képzettségű munkavállalók viselik az esetleges munkaerő-piaci korrekciók terheinek túlnyomó részét. A szociális partnerek között 2013 januárjában kötött szakmaközi megállapodás (ANI) alapján 2013 májusában törvényt fogadtak el a munkahelyek garantálásáról, amely az elbocsátásokkal kapcsolatos jogbizonytalanság kérdéseinek kezelésén keresztül egyfelől bővíti a munkavállalók jogait, másfelől nagyobb rugalmasságot biztosít a munkáltatók részére. A törvény pozitív lépés a rugalmasabb munkaerőpiac felé. Bizonyos kérdések tekintetében a szóban forgó reform tényleges megvalósítása, csakúgy, mint annak hatása, további ágazati és vállalati megállapodások elfogadásához van kötve, amelyekre a megállapodás teljes körű hatályba lépéséhez lesz szükség.

               (17)

               Franciaországban a fiatalok egyhatoda végzettség megszerzése nélkül hagyja ott az oktatási és képzési rendszert. Ez különösen annak fényében aggasztó, hogy 2012 végén a fiatalok körében 25,4 % volt a munkanélküliség, és a legkevésbé képzett fiatalok esetében a munkanélküliség kockázata közel kétszeres volt. A gyakornoki programoknak különösen a legkevésbé képzett fiatalokat kell megcélozniuk. A nemzeti programoknak a 2013. április 22-i tanácsi ajánlás (5) alapján megvalósított ifjúsági garanciához történő hozzáigazítása meghatározó szerepet tölthet be e kihívás kezelésében. A 2009-ben indított reformok ellenére a francia felnőttek az uniós átlagnál kisebb arányban vesznek részt az egész életen át tartó tanulásban (2012-ben 5,7 %, alacsonyan képzett felnőttek esetében: 2,5 %). Bizonyos hatásköröknek a regionális tanácsokhoz történő tervezett áthelyezése lehetőséget kínálhat a jelenlegi rendszer hiányosságainak orvosolására. Az egyértelműen javuló folyamat ellenére az 55–64 év közötti munkavállalók foglalkoztatási rátája továbbra is alacsony, az uniós tagállamok középmezőnyében szerepel (2012 negyedik negyedévében 45,7 %), és az uniós átlaghoz képest meglévő lemaradást mindössze a felére sikerült csökkenteni 2008 óta (a 2008-as 7,4 százalékpontról 3,8 százalékpontra 2012-ben). A munkanélküliség ugyanolyan mértékben nő az idősek körében mint az általános munkanélküliség esetében. Bár jó irányába tett lépés, nem világos, hogy a „generációk közötti szerződések” milyen mértékben fogják segíteni az idősebb munkavállalók foglalkoztatását, illetve az idősebb álláskeresők munkahelyhez jutását. A munkanélküli-járadékokra fordított francia közkiadások 5,3 %-kal nőttek 2012-ben, és a stabilitási program szerint várhatóan további 6,1 %-kal nőnek majd 2013-ban. A munkanélküli-járadékok rendszerének összesített hiánya 2013-ra megközelíti a GDP 1 %-át, ami szükségessé teszi a rendszer megreformálását.
               A rendszer egyes elemei, így például a jogosultsági feltételeket, a járadékok időben degresszív jellegét vagy a legmagasabb fizetéssel rendelkező munkavállalók esetében alkalmazott helyettesítési rátát oly módon kell kiigazítani, hogy biztosítva legyenek a munkavégzés ösztönzői. Az állami foglalkoztatási szolgálat (Pôle emploi) új, háromoldalú egyezménye a munkavállalók differenciált nyomon követését írja elő. Ezzel szemben a munkanélküliek növekvő száma miatt a karriertanácsadók ügyfélköre tovább nőtt, és a foglalkoztatási szolgálatokra épített stratégia megújítását a rossz gazdasági helyzet is hátráltatja. A negatív gazdasági kilátások és a franciaországi munkanélküliség várhatóan folytatódó növekedése miatt további intézkedésekre van szükség.

               (18)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Franciaország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot, valamint bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit. Figyelembe vette nemcsak a programok Franciaország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait.

               (19)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programott, és arról alkotott véleményét (6) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (20)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Franciaország nemzeti reformprogramját és stabilitási programját. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1., 2., 3., 4., 5. és 6. ajánlás tükrözi.

               (21)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is, amely alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euro (7). Franciaországnak, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Franciaország 2013–2014-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Erősítse meg és kövesse a költségvetési stratégiát 2013-ban. A túlzott hiány fenntartható, legkésőbb 2015-ig megvalósuló korrekciója és a túlzotthiány-eljárás keretében hozott tanácsi ajánlásban meghatározott strukturális kiigazítás elérése érdekében a 2014-es évre és az azt követő időszakra vonatkozó, szükséges intézkedések 2013-ig őszéig történő konkretizálásán és végrehajtásán keresztül erősítse meg a kiigazítás hitelességét. Az egyszeri bevételeket fordítsa a hiány csökkentésére. A költségvetési egyensúlyhiány tartós kiigazítása nagyívű strukturális reformok hiteles végrehajtását teszi szükségessé, amelyek növelik a kiigazítási mozgásteret és ösztönzik a növekedést és a foglalkoztatást. Tartson fenn növekedésbarát költségvetési kiigazítási pályát és fokozza a közkiadások hatékonyságát, amihez – többek között – a terveknek megfelelően folytassa a kiadási kategóriáknak az államháztartás összes alágazataira kiterjedő felülvizsgálatát. A beharangozott decentralizációs törvényen keresztül tegyen intézkedéseket a központi és a helyi szintű kormányzatok közötti hatékonyabb szinergiák és megtakarítások elérése érdekében. A túlzott hiány korrekcióját követően hajtson végre megfelelő ütemű strukturális kiigazítást annak érdekében, hogy 2016-ra elérje a középtávú költségvetési célt. 2013 végéig tegyen intézkedéseket a nyugdíjrendszer fenntartható egyensúlyának legkésőbb 2020-ig történő megteremtése érdekében, és ennek jegyében módosítsa például az indexálási szabályokat, növelje a teljes nyugdíjra való jogosultsághoz szükséges járulékfizetési időszakot, emelje meg a tényleges nyugdíjkorhatárt, a nyugdíjkorhatárt és a nyugdíjjuttatásokat igazítsa hozzá a várható élettartamban bekövetkező változásokhoz, vizsgálja felül a különleges szabályokat, egyúttal tartózkodjon a munkaadók járulékterheinek emelésétől, továbbá javítsa az egészügyi kiadások költséghatékonyságát, többek között a gyógyszerkiadások terén.

               2.

               Gondoskodjon arról, hogy a versenyképességi és munkahelyteremtési adókedvezmény a tervezett mértékben csökkentse a munkaerőköltségeket, és más intézkedés ne rontsa le ezt a hatást. Tegyen további intézkedéseket a munkaerőköltségek csökkentése érdekében, konkrétan például a munkaadók társadalombiztosítási járulékterheinek további csökkentése terén. A szociális partnerekkel együttműködve biztosítsa, hogy a minimálbért érintő változások hozzájáruljanak a versenyképesség javításához és a munkahelyteremtéshez, és ennek keretében vegye figyelembe a bérkiegészítő támogatásokat és a társadalombiztosítási járulékfizetés alóli mentességeket.

               3.

               Tegyen további intézkedéseket az üzleti környezet javítása és a vállalkozások innovációs kapacitása és exportlehetőségeinek fejlesztése érdekében, különösen a kkv-k és a közepes méretű vállalatok tekintetében. Többek között indítsa el a szabályozási keret bejelentett egyszerűsítésére irányuló kezdeményezést, továbbá a technológiatranszfer és a kutatási eredmények üzleti hasznosításának fejlesztésén keresztül javítsa az innováció keretfeltételeit, például azáltal, hogy új területek felé irányítja a versenyképességi központokat.

               4.

               Tegyen intézkedéseket a verseny fokozására a szolgáltatások piacán; számolja fel a piacrajutásra és a szakmai szolgáltatások nyújtására vonatkozó indokolatlan korlátozásokat, amelyek többek között a jogi formát, a tulajdonosi struktúrát, a kvóták és területi korlátozások alkalmazását érintik; tegyen intézkedéseket a kereskedelmi egységek nyitására vonatkozó engedélyezés egyszerűsítése és a veszteséggel történő értékesítés korlátozásának feloldása érdekében; szüntesse meg a szabályozott árak alkalmazását a földgáz és a villamos energia nem lakossági piacán, és a szomszédos országokkal együttműködve erősítse meg a rendszerösszekötő kapacitásokat; a vasúti ágazatban nyissa meg a belföldi személyszállítási üzletágat a verseny előtt.

               5.

               Tegyen erőfeszítéseket az adórendszer egyszerűsítése és hatékonyságának javítása érdekében, továbbá biztosítsa az adószabályok tartós változatlanságát. Hozzon további intézkedéseket a társasági adózás adósságösztönző elemeinek megszüntetése érdekében. Fokozza a személyi jövedelmi adóval és a társasági adóval kapcsolatos adókiadások visszafogására és egyszerűsítésére irányuló erőfeszítéseket; a csökkentett héa-adómértékeket közelítse az általános adómértékhez, és szüntesse meg a nem hatékony csökkentett adókulcsokat. Tegyen további intézkedéseket az adótehernek a munkáról a környezetvédelmi adózásra vagy a fogyasztásra történő áthelyezése érdekében.

               6.

               Teljes körűen és késlekedés nélkül, a szociális partnerekkel konzultálva hajtsa végre a 2013. januári szakmaközi megállapodást. Tegyen további intézkedéseket a munkaerő-piaci szegmentáció ellen, és ennek jegyében többek között kezelje az ügynökségek által kiközvetített ideiglenes munkavállalók helyzetét. A szociális partnerekkel együttműködve és a nemzeti gyakorlatnak megfelelően sürgősen kezdje meg a munkanélküli-járadékok rendszerének reformját a rendszer fenntarthatóságának biztosítása érdekében, egyúttal biztosítva azt, hogy a rendszer megfelelő ösztönzőket nyújtson a munkába való visszatérésre. Javítsa az idősebb munkavállalók foglalkoztatási rátáját és ösztönözze munkaerő-piaci részvételüket. Többek között célirányos tanácsadáson és képzésen keresztül tegyen külön intézkedéseket az idősebb munkanélküliek foglalkoztatási kilátásainak javítása érdekében. Növelje a felnőttek, különösen a legkevésbé képzettek és a munkanélküliek részvételét az egész életen át tartó tanulásban. Gondoskodjon arról, hogy a foglalkoztatási szolgálatok hatékony, egyénre szabott támogatást nyújtsanak a munkanélkülieknek, továbbá hogy az aktív munkaerő-piaci intézkedések ténylegesen a leginkább rászorulókat érjék el. Tegyen további intézkedéseket az iskolából a munkába való átmenet javítása érdekében, például az ifjúsági garancián (8) és a gyakornoki programok előmozdításán keresztül.

      Kelt Brüsszelben, 2013. július 9-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         R. ŠADŽIUS

      (1)  HL L 209.,1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  A tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2013. április 22-i 2013/208/EU tanácsi határozat (HL L 118., 2013.4.30., 21. o.) alapján 2013-ra is érvényben marad.

      (4)  HL C 219., 2012.7.24., 31. o.

      (5)  HL C 120., 2013.4.26., 1. o.

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése értelmében.

      (7)  Lásd e Hivatalos Lap 97. oldalát.

      (8)  Létrehozva a 2013. április 22-i tanácsi ajánlással (HL C 120., 2013.4.26., 1. o.)


title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2011. december 9. ) az Európai Unió Tanácsa számára a De Nederlandsche Bank külső könyvvizsgálóiról (EKB/2011/22)

text:
               16.12.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 367/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2011. december 9.)
   az Európai Unió Tanácsa számára a De Nederlandsche Bank külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2011/22)
   2011/C 367/01
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank („EKB”) és a nemzeti központi bankok beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A De Nederlandsche Bank jelenlegi külső könyvvizsgálóinak megbízatása a 2011. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnik. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2012. pénzügyi évtől.

               (3)

               A De Nederlandsche Bank a Deloitte Accountants BV-t választotta külső könyvvizsgálójának a 2012–2018. pénzügyi évekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy a 2012–2018. pénzügyi évekre a De Nederlandsche Bank külső könyvvizsgálójaként a Deloitte Accountants BV-t jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2011. december 9-én.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI


				|

		52012PC0655

			Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA a sporteredmények befolyásolása elleni küzdelemről szóló Európa tanácsi nemzetközi egyezmény létrehozására irányuló tárgyalásokon az EU nevében történő részvételnek az Európai Bizottság számára történő engedélyezéséről /* COM/2012/0655 final */

			   	INDOKOLÁS
1.           A javaslat háttere
A mérkőzések
eredményének tiltott befolyásolását egybehangzóan a kortárs sportot
fenyegető egyik legsúlyosabb veszélynek tartják. Az ilyen befolyásolás
ellentmond a sport alapértékeinek, köztük a feddhetetlenségnek, a tisztességes
játéknak és a mások iránti tiszteletnek. Elidegenítheti a rajongókat és a
szurkolókat a szervezett sporttól, amely pedig az EU-ban a bruttó hozzáadott
érték csaknem 2 %-át képviselő szektor. Ezenfelül a
mérkőzéseredmények tiltott befolyásolásában gyakran világszintű
szervezett bűnhálózatok is részt vesznek. A problémát mostanra a
hatóságok, a sportmozgalom és a bűnüldöző hatóságok világszerte
prioritásként kezelik.
A sport európai
dimenziójának fejlesztésről szóló, 2011-es bizottsági közlemény nyíltan
kimondja, hogy a mérkőzések eredményének tiltott befolyásolása a
sportetikát és a sport tisztességességét romboló, fenyegető tényezőt
jelent. A Bizottság 2011-ben az online szerencsejátékokról szóló bizottsági
zöld könyvben, a korrupció elleni uniós küzdelemről szóló közleményében és
az „Úton az online szerencsejátékokra vonatkozó átfogó európai keretrendszer
felé” című bizottsági közleményében tovább boncolgatta a
mérkőzéseredmények tiltott befolyásolásának kérdéskörét.
Az Európai
Parlament 2011 júniusában írásbeli nyilatkozatot fogadott el az európai
sportban megjelenő korrupció elleni küzdelemről, 2012 februárjában
pedig a sport európai dimenziójának fejlesztéséről szóló olyan
állásfoglalást, amely fokozott nemzetközi együttműködést szorgalmaz a mérkőzéseredmények
tiltott befolyásolásának kezelésére. 2011. november 29-én az Európai Unió
Tanácsa következtetéseket fogadott el a mérkőzések eredményének tiltott
befolyásolása elleni küzdelemről, melyben felkéri a Bizottságot, a
tagállamokat és a nem kormányzati feleket, hogy működjenek együtt és
lépjenek fel különböző szinteken annak érdekében, hogy az EU-ban javulás
történjen a mérkőzési eredmények tiltott befolyásolásának kezelése terén.
A Nemzetközi
Olimpiai Bizottság (NOB) 2011 márciusában a sportmozgalom, hatóságok,
nemzetközi szervezetek és fogadásszervezők magas szintű
képviselőiből álló munkacsoportot hozott létre azzal a feladattal,
hogy tegyen javaslatokat, milyen módon kellene harcolni a szabálytalan és
illegális sportfogadás ellen, a nyomon követésre pedig – Lausanne-ban, 2012.
február 2-án – menetrendet fogadtak el.
2011. szeptember
28-án az Európa Tanács Miniszteri Bizottsága ajánlást fogadott el, amely a
sport tisztességességének előmozdításáról, valamint az eredmények
manipulálása, különösen a mérkőzések eredményeinek tiltott befolyásolása
elleni küzdelemről szólt. Az ajánlásban felkérik az EPAS-t (Enlarged
Partial Agreement on Sport – kibővített európai részegyezmény a
sportról), hogy végezzen megvalósíthatósági tanulmányt egy olyan lehetséges
nemzetközi jogi eszközről, amely biztosítaná a mérkőzéseredmények
tiltott befolyásolásának megelőzését és visszaszorítását. 2012. március
15-én a sportminiszterek Európa Tanács által szervezett belgrádi konferenciáján
tudomásul vették a tanulmány következtetéseit, és felkérték az EPAS-t, hogy az
EU-val összehangolt módon indítson tárgyalásokat egy olyan lehetséges
nemzetközi jogi eszköz (egyezmény) létrehozásáról, amely a sporteredmények
manipulálása, ezen belül pedig a mérkőzések eredményeinek tiltott befolyásolása
ellen irányul. 2012. június 13-án az Európa Tanács Miniszteri Bizottsága
hozzájárult e felkéréshez. 2012 nyarán az EPAS felkérést küldött az Európai
Kulturális Egyezmény tagországainak, hogy nyilatkozzanak, részt kívánnak-e
venni a sporteredmények manipulációja elleni Európa tanácsi
egyezménytervezetről tartandó tárgyalásokon.
2.           A mérkőzések
eredményének tiltott befolyásolása elleni lehetséges Európa tanácsi egyezmény:
lehetséges tartalom és ütemterv
Az EPAS által végzett megvalósíthatósági tanulmány
alapján a jövőbeli Európa tanácsi egyezmény lehetséges tartalma az alábbi
szerkezetet követheti:
1.           Megelőzés
a)      Belföldi koordináció
b)      A sportmozgalom ösztönző és támogató
intézkedései
c)      A fogadás piac kereteinek felállítása
d)      A fogadásszervezők intézkedéseinek
elősegítése
2.           Nemzetközi együttműködés
e)      Hatóságok – sport
f)       Hatóságok (a fogadás terén illetékes
szabályozó szervek) – fogadásszervezők
g)      Nemzetközi együttműködés az
igazságügyi vagy bűnüldözési hatóságok között
h)      Háromoldalú konzultációk
3.           Szankciók
i)       Fegyelmi, adminisztratív és
büntetőjogi szankciók kombinációja
j)       Fegyelmi szankciók
k)      Adminisztratív szankciók
l)       Büntetőjogi szankciók
m)     Illetékesség
4.           Jogérvényesítés
n)      Vizsgálat
o)      Számítástechnikai bűnözés
5.           Nyomon követés
p)      Monitoring
q)      Egyezményi bizottság
A mérkőzések eredményének tiltott
befolyásolása elleni uniós, illetve nemzetközi szintű küzdelem terén az
egyik legnagyobb kihívást annak biztosítása jelenti, hogy az e területen
érintett különböző felek – a hatóságok, a bűnüldöző
hatóságok, a fogadás terén illetékes szabályozó szervek, a sportmozgalom
valamennyi szerepelője és a fogadásszervezők (lottószervezők és
magán szervezőirodák) – koordinált módon végezzék tevékenységüket.
A mérkőzések eredményének tiltott befolyásolása elleni küzdelemről
szóló Európa tanácsi egyezmény egy olyan, határokon és szektorokon átnyúló
együttműködés platformját hozná létre, amely valamennyi releváns
szereplőt bevonna: ebben állna legfontosabb hozzáadott értéke. Egy Európa
tanácsi egyezmény azzal a jelentős előnnyel is járna, hogy olyan
monitoring- és nyomon követési struktúrákat állítana fel, melyek mintájául a
sport területét (dopping elleni küzdelem, nézői erőszak) érintő
Európa tanácsi egyezmények meglévő állandó bizottságai szolgálnának. E
struktúráknak nyitottaknak kell lenniük minden érintett fél előtt, és
olyan fórummá kell válniuk, amely lehetőséget ad megvitatni az egyezmény
végrehajtását, valamint a mérkőzéseredmények tiltott befolyásolása elleni
harc terén elért előrelépést.
A jövőbeli egyezmény egy másik fontos
előnye, hogy nyitva áll a nem európai országok előtt is: minden
ország aláírhatja és ratifikálhatja majd az egyezményt (például Kanada és
Ausztrália jelenleg tagjai a mesterséges teljesítményfokozó szerek használata
elleni Európa tanácsi egyezménynek). Ez a szemszög döntő fontossággal bír,
mivel a világszintű együttműködés, főként olyan országokkal,
ahol a sportfogadás széles körben elterjedt (például a délkelet-ázsiai
országok), lényeges tényezőnek bizonyul a mérkőzések eredményének
tiltott befolyásolásában részt vevő, különböző kontinenseken
működő transznacionális szervezett bűnhálózatok elleni hatékony
küzdelemben.
A javasolt egyezmény nem az aláíró felek
nemzeti jogai közötti harmonizációját szolgálná. Bár az egyezményben szerepelne
a mérkőzéseredmények tiltott befolyásolása vonatkozásában egy közösen
elfogadott definíció meghatározásának, valamint egy hatékony, visszatartó
erejű és arányos szankciórendszer elfogadásának kérdése, a vonatkozó
rendelkezések megszövegezése oly módon történne, hogy bizonyos fokú
rugalmasságot engedjen az aláíró feleknek e rendelkezések végrehajtására.
Az egyezmény pontos tartalma, szerkezete és
hatásköre jelenleg inkább elméleti kérdés, mivel ezekről a jövőbeli
tárgyalások során döntenek majd.
Az egyezmény szövegének elkészítését egy, a
tárgyalásokon részt vevő tagállamokból álló szerkesztői csoport
végzi majd. Az Európa Tanács által közzétett dokumentumokban nyíltan szerepel,
hogy a tervek szerint a munkához az EU egy képviselője is csatlakozhat. A
szerkesztői csoport először 2012. október 9–11. között találkozott
Strasbourgban tájékozódó megbeszélések céljából. A Bizottság az első ilyen
tájékozódó megbeszélésen alkalmi megfigyelőként vett részt. Az EPAS a
titkárság szerepét látja majd el. Az EPAS tervei szerint a szerkesztői
csoport 2012 októbere és 2013 decembere között hét háromnapos ülésből álló
sorozaton vesz majd részt azzal a céllal, hogy 2014-ben aláírásra benyújthassa
az egyezményt az Európa Tanács Miniszteri Bizottságához.
3.           Az EU szerepe a
mérkőzések eredményének tiltott befolyásolása elleni küzdelemben
A mérkőzések eredményének tiltott
befolyásolása viszonylag új téma az EU sportra vonatkozó menetrendjében, a
kapcsolódó kezdeményezések ezért meglehetősen új keletűek. A Bizottság
szintjén a mérkőzések eredményének tiltott befolyásolása elleni
küzdelemben való részvétel három különböző nézőpontból vizsgálható,
amelyek a probléma három fő vonatkozásához kapcsolódnak:
A sportot
érintő aspektus: Ahogyan azt a Szerződés
165. cikke előírja, a sport terén az uniós fellépés egyik célja, hogy
fejlessze a sport európai dimenzióját, méghozzá a sportversenyek tisztaságának
elősegítésével, valamint a sportolók erkölcsi feddhetetlenségének
védelmezésével. A Bizottság első konkrét kezdeményező lépése e téren
az volt, hogy a 2012-es „Európai partnerség a sport területén”
előkészítő intézkedés végrehajtására irányuló pályázati felhívásba
beépített egy olyan prioritási pontot, mely szerint a támogatható projekteknek
a mérkőzéseredmények tiltott befolyásolásának megelőzését az érintett
felek, azaz a sportolók, a bírók, a mérkőzéseken szolgálatot
teljesítő hivatalos személyek és a sporttal kapcsolatos területen dolgozó
ügyintézők oktatása és tájékoztatása révén kell megvalósítaniuk. A pályázat
keretében nyújtott pénzügyi támogatás célja, hogy a mérkőzések
eredményének tiltott befolyásolása elleni harc megelőző jellegét a
helyes gyakorlatok megszilárdításával erősítse. A mérkőzések
eredményének tiltott befolyásolása elleni küzdelem az „Erasmus mindenkinek” programjavaslat
sportról szóló fejezetének célkitűzései között is szerepel, amely
lehetővé teszi majd 2014 után hasonló intézkedések strukturált formában
történő támogatását. A Bizottság a pénzügyi támogatás biztosításán túl
szorosan együttműködik a külső érintett felekkel (azaz a NOB-bal és
az Európa Tanáccsal) is, hogy a mérkőzéseredmények tiltott
befolyásolásának módszereit európai és nemzetközi szinten azonosítsák. A
Bizottság ellátja továbbá a sportra vonatkozó európai uniós munkatervről
szóló, 2011. májusi tanácsi állásfoglalás alapján felállított,
sportirányítással foglalkozó uniós szakértői csoport titkársági
feladatait. A szakértői csoport 2012 júniusában ajánlásokat készített,
melyeket további megfontolásra terjesztett elő a sporttal foglalkozó
tanácsi munkacsoport számára.
A
szerencsejátékot és a fogadást érintő aspektus: A
mérkőzések eredményének tiltott befolyásolása nem feltétlenül kapcsolódik
a sportfogadáshoz. Mindazonáltal létező jelenség, hogy a szabályozatlan
sportfogadás együtt jár a mérkőzéseredmények tiltott befolyásolásával, így
ez a sporteseményekre nézve reális veszélyforrást jelent. A háttérben
főként olyan egyének vagy bűnhálózatok állnak, akik vagy amelyek a
sportfogadást bevételszerzési és/vagy pénzmosási célokra alkalmazzák. A
Bizottság 2011-es nyilvános konzultációjához alapul szolgáló, az online
szerencsejátékokról szóló zöld könyvben a sport tisztességességét érintő
kérdések is szerepelnek. A konzultáció során mintegy 250 válasz érkezett a
különböző érintett felektől, köztük a sportköztestületektől. A
konzultációt 2011 folyamán öt tematikus workshop egészítette ki. Ezek egyike,
amelyre 2011. május 10-én került sor, elsősorban az online
szerencsejátékokra és a sport tisztességességére helyezte a hangsúlyt
(előtérben a mérkőzések eredményének tiltott befolyásolásával). A
zöld könyv folyományaként a Bizottság 2012. október 23-án elfogadta az „Úton az
online szerencsejátékokra vonatkozó átfogó európai keretrendszer felé”
című közleményt (COM(2012) 596 final). A közleményben prioritásként
szerepel, hogy a sport tisztességességét védelmezni kell a mérkőzések eredményének
tiltott befolyásolásával szemben, a közleményhez kapcsolódó
cselekvésiterv-javaslat pedig előirányozza a Bizottság részvételét az
Európa Tanács munkájában, melynek eredményeként létrejöhet egy, a
sporteredmények befolyásolása elleni egyezmény.
A korrupciót
érintő aspektus: A mérkőzések eredményének
tiltott befolyásolása a korrupció egyik formája, és mint ilyet, a nemzeti
büntetőjog szankcionálja. A Bizottság jelenleg hajtja végre a 2011-ben
elfogadott korrupcióellenes jogszabálycsomagot, melynek fő célja, hogy –
egy uniós antikorrupciós jelentés létrehozásával – javítsa a korrupcióellenes
erőfeszítések nyomon követését és értékelését. Az antikorrupciós jelentés
ahhoz szolgál majd eszközül, hogy a Bizottság rendszeresen értékelje a korrupcióhoz
kapcsolódó, különböző jelentősebb vonatkozásokat, és azt, hogy az
uniós tagállamok mennyire képesek megfékezni a korrupciót. A jelentés
kiterjedhet a korrupcióhoz kapcsolódó bármilyen fontosabb kérdésre, például a
sportmérkőzések eredményeinek tiltott befolyásolására. Az egyes
tagállamokra vonatkozó országelemzések és testre szabott ajánlások által kísért
uniós antikorrupciós jelentést a Bizottság kétévente, először 2013-ban
fogja közzétenni. Ezzel párhuzamosan a Bizottság jelenleg mérlegeli, hogy az EU
milyen módon vehetne esetlegesen részt az Európa Tanács Korrupció Elleni
Államok Csoportjában (GRECO), hogy hozzáadott értéket biztosítson az uniós
korrupcióellenes küzdelemhez.
Az Európai Parlament az online
szerencsejátékok tisztességességéről szóló, 2009-es jelentésében
(A6-0064/2009) érintette a mérkőzések eredményének tiltott befolyásolása
témakörét, főként annak fogadással kapcsolatos vetületét. A Parlament
részletesebben foglalkozott a témával az online szerencsejátékok belső
piaci helyzetéről szóló, 2011. évi jelentésében (A7-0342/2011), amelyben
említést tett az alábbi kérdésekről: a határokon átnyúló rendőrségi
és igazságügyi együttműködés, a sport- és versenyszervezők és a
szerencsejáték-szervezők közötti együttműködés, nemzeti hálózatok és
kapcsolattartó pontok felállítása a tiltott mérkőzéseredmény-befolyásolás
eseteinek kezelése, valamint a mérkőzések eredményeinek tiltott
befolyásolására vonatkozó uniós definíció meghatározása. Végezetül a
mérkőzéseredmények tiltott befolyásolásának kérdését a sport európai
dimenziójáról szóló 2012. évi európai parlamenti jelentés (A7-0385/2011) is
taglalta, melyben a Parlament felkérte a sportszövetségeket, hogy
működjenek szorosan együtt a tagállamokkal a sport tisztességességének
védelme érdekében.
A Tanács a mérkőzések eredményének
tiltott befolyásolása elleni küzdelemmel első alkalommal a 2011 májusában
elfogadott, 2011–2014-re szóló, sportra vonatkozó uniós munkatervben
foglalkozott, amelyben a sport tisztességessége, elsősorban a
mérkőzések eredményének tiltott befolyásolása elleni küzdelmet prioritási
témaként jelölte ki a 2011–2014-es időszakra vonatkozóan. Ezenfelül a
Tanács 2011 novemberében következtetéseket fogadott el a mérkőzések
eredményének tiltott befolyásolása elleni küzdelemre vonatkozóan, mely dokumentumban
a tagállamokat és az érintett feleket arra kéri fel, hogy ösztönözzék oktatási
programok kidolgozását, és biztosítsák az érintett felek közötti szoros
együttműködést. A Tanács sporttal foglalkozó munkacsoportja jelenleg
vitatja meg a sporteredmények befolyásolása elleni küzdelemre vonatkozó
stratégia létrehozásáról szóló következtetéstervezetek szövegét, amelyeket a
tervek szerint 2012 novemberében fogadnak el.
A határokon átnyúló igazságügyi és
rendőrségi együttműködésért felelős két uniós ügynökség, az EUROPOL
és az EUROJUST szintén aktívan részt vesz a mérkőzések eredményének
tiltott befolyásolása elleni küzdelemben. Míg a bűnüldöző
hatóságoknak a sport területét érintő uniós szintű
együttműködése hagyományosan a nézői erőszak kérdéskörére
összpontosult, az elmúlt két évben – a határokon átnyúló együttműködés új
területeként – a mérkőzések eredményének tiltott befolyásolása is a
figyelem középpontjába került. Jelenleg két ügy van folyamatban, ezekkel egy
négy uniós országot (HU, DE, FI, AT) tömörítő közös nyomozócsoport
foglalkozik. Az EUROPOL és az EUROJUST részvétele a mérkőzéseredmények
tiltott befolyásolása terén felmerült ügyekben azzal indokolható, hogy az ilyen
befolyásolás hátterében gyakran komoly szervezett bűnözés áll.
A fentiek mind azt a tényt támasztják alá,
hogy a mérkőzések eredményének tiltott befolyásolása elleni küzdelem uniós
szinten prioritássá emelkedett a különböző politikai területeken
(sportpolitika, szerencsejáték-piacok felügyelete, korrupcióellenes küzdelem),
és a nyilvánosság figyelme a sport világában a közelmúltban történt,
különböző szintű korrupciós esetek nyomán mind fokozottabban fordul e
terület felé.
Mivel a tervezett egyezmény nem tűzi
célul a büntetőjogi harmonizációt az aláíró országokban, nem célozza más
területek, például a szerencsejátékra és a fogadásra irányuló jogszabályok
harmonizálását, és az EUMSZ 6. cikke alapján az EU a tagállamok sporttal
kapcsolatos intézkedései esetében csak támogató, összehangoló vagy
kiegészítő intézkedések végrehajtására rendelkezik hatáskörrel, javasolt,
hogy az EU tagállamaival együtt vegyen részt a jövőbeli
tárgyalásokon. A tárgyalásokon való javasolt részvételnek nincsen hatása az
uniós költségvetésre.
A Bizottság ezért javasolja, hogy a Tanács:
–
fogadja el a mellékelt határozatot, amely az
Európai Bizottság számára engedélyezi, hogy az EU nevében részt vegyen a
sporteredmények befolyásolása elleni küzdelemről szóló Európa tanácsi
nemzetközi egyezményre irányuló tárgyalásokon;
–
tegye közzé a határozathoz mellékelt
tárgyalási irányelveket;
–
jelöljön ki egy különbizottságot, amellyel a
tárgyalások folytatása során egyeztetni kell.
Ajánlás
A TANÁCS HATÁROZATA
a sporteredmények befolyásolása elleni
küzdelemről szóló Európa tanácsi nemzetközi egyezmény létrehozására
irányuló tárgyalásokon az EU nevében történő részvételnek az Európai
Bizottság számára történő engedélyezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az
Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak
218. cikke (3) és (4) bekezdésére,
tekintettel az
Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
Tárgyalásokat kell
indítani egy, a sporteredmények befolyásolása elleni küzdelemről szóló
Európa tanácsi nemzetközi egyezmény előkészítéséről.
Az Uniónak részt
kell vennie ezeken a tárgyalásokon,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Tanács
engedélyezi a Bizottság számára, hogy az Európai Unió nevében tárgyaljon egy, a
sporteredmények befolyásolása elleni küzdelemről szóló Európa tanácsi
nemzetközi egyezményről.
2. cikk
A tárgyalási
irányelveket a melléklet tartalmazza.
3. cikk
A tárgyalásokat a
[name of the special committee to be inserted by the Council]-gal kell
lefolytatni.
4. cikk
E határozat címzettje a Bizottság.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
MELLÉKLET
Irányelvek
a sporteredmények befolyásolása elleni küzdelemről szóló Európa
tanácsi nemzetközi egyezmény létrehozására irányuló tárgyalásokhoz
A jövőbeni
egyezmény célja az lesz, hogy a sporteredmények manipulálása, különösen a
mérkőzések eredményének tiltott befolyásolása terén folytatott
megelőzésnek és küzdelemnek nemzetközi jogszabályi keretet biztosítson; az
egyezménynek az e területen zajló nemzetközi együttműködés fokozására kell
irányulnia, és monitoringmechanizmust kell létrehoznia annak garantálására,
hogy az egyezményben meghatározott rendelkezések nyomon követése hatékony módon
történik.
Az Európai Unió
azzal a céllal vesz részt ezeken az üléseken, hogy biztosítsa a javasolt
egyezmény és az uniós vívmányok összhangját, elsősorban a belső
piacra vonatkozó szabadságok (a szolgáltatásnyújtás és a letelepedés
szabadsága) és a büntetőügyek terén zajló igazságügyi együttműködés
tekintetében.
Az Európai Unió
részvételének célja továbbá, hogy biztosítsa: a jövőbeni egyezmény
rendelkezései összhangban fognak állni a sporthoz, az online szerencsejátékhoz
és a korrupcióellenes küzdelemhez kapcsolódó uniós szakpolitikákkal. Az e
szakpolitikákra vonatkozó referenciadokumentumok többek között az alábbiak:
·
A Bizottság közleménye: A sport európai
dimenziójának fejlesztése (COM(2011) 12 végleges);
·
Zöld könyv az online szerencsejátékokról a
belső piacon (COM(2011) 128 végleges);
·
A Bizottság közleménye: A korrupció elleni uniós
küzdelem (COM(2011) 308 végleges);
·
A Bizottság közleménye: Úton az online
szerencsejátékokra vonatkozó átfogó európai keretrendszer felé (COM(2012) 596
final);
·
A Tanács következtetései a mérkőzések
eredményének tiltott befolyásolása elleni küzdelemről (16819/11).


				|

		52014PC0651

			Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA az ipari balesetek országhatáron túli hatásairól szóló egyezmény módosítására irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról /* COM/2014/0651 final */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
Az Európai Unió és tagállamainak többsége
részes fele az ipari balesetek országhatáron túli hatásairól szóló ENSZ
EGB-egyezménynek (a továbbiakban: „Egyezmény“). Az Egyezmény tárgyát a
veszélyes tevékenységek helyszínén bekövetkező, esetleg határokon átnyúló
hatásokkal járó ipari balesetekhez kapcsolódó megelőző, készenléti és
válaszintézkedések képezik.
Az Egyezményből az Európai Unióra háruló
kötelezettségeket jogi eszközként a Seveso II. irányelv teljesíti. Az Egyezmény
I. melléklete és a Seveso II. irányelv I. melléklete a veszélyes tevékenység
meghatározása céljából felállít bizonyos veszélyesanyag-kategóriákat és nevesít
konkrét veszélyes anyagokat. 2015 júniusában a Seveso II. irányelvet fel fogja
váltani a Seveso III. irányelv, amely módosítani fogja többek között az I.
mellékletet.
2.           AZ ÉRDEKELT FELEKKEL
FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI
Az ipari balesetek országhatáron túli
hatásairól szóló ENSZ EGB-egyezmény részes feleinek konferenciája (COP) a 2012.
évi 7. ülésen azzal bízta meg az Egyezmény továbbfejlesztésével foglalkozó
munkacsoportot, hogy értékelje az esetleges módosítások jegyzékét a COP által
javasolt területeken. 2014 áprilisi negyedik ülésén a munkacsoport arra a
következtetésre jutott, hogy négy olyan terület van, amelyen előnyt
jelentene a módosítás:
(1)        A felülvizsgált és további
fogalommeghatározások (1. cikk): Az Egyezmény továbbfejlesztésével foglalkozó
munkacsoport a többi ENSZ-EGB-egyezménnyel (Aarhusi Egyezmény, az országhatáron
átterjedő környezeti hatások vizsgálatáról szóló egyezmény
(ESPOO-egyezmény)) való összhang, a fogalmaknak a nemzetközileg jegyzett
fejleményekhez való hozzáigazítása, a nagyobb egyértelműség és
jogbiztonság, valamint az Egyezményen belüli konzisztencia növelése érdekében
bizonyos fogalmak módosítását javasolta.
(2)        A nyilvánosság fokozottabb
részvétele (9. cikk): Az Egyezmény továbbfejlesztésével foglalkozó munkacsoport
a többi ENSZ-EGB-egyezménnyel való összhang érdekében a 9. cikk módosítását javasolta.
(3)        Az ülések gyakorisága (18. cikk):
Az Egyezmény a részes felek konferenciáját évente irányozza elő. A
gyakorlatban azonban a felek csak kétévente üléseznek. Az Egyezmény
továbbfejlesztésével foglalkozó munkacsoport a jelenlegi gyakorlattal való
összehangolás érdekében a 18. cikk módosítását javasolta.
(4)        A módosítások új feleket
érintő alkalmazása (29. cikk): Az Egyezmény továbbfejlesztésével
foglalkozó munkacsoport a 29. cikknek egy új bekezdéssel való kiegészítését
javasolta, amely szerint valamely módosítás hatályba lépése után az Egyezményhez
csatlakozó államokra automatikusan érvényes az adott módosítás. Ez az új felek
számára nagyobb egyértelműséget és jogbiztonságot biztosít.
Az esetleges módosításra megnyitandó területek
egyike sem változtatná meg az Egyezményt oly módon, hogy az környezeti vagy
társadalmi-gazdasági hatásokkal járna az EU-ban. Bizonyos módosításoknak inkább
kedvező hatása lenne, mivel növelné az Egyezmény nem uniós részes feleinek
arányát, és ezzel egyenlőbb versenyfeltételeket teremtene az uniós és nem
uniós szereplők között, csökkentve a határokon átnyúló hatásokkal járó
balesetek kockázatát az EU-ban.
A COP által javasolt egyéb technikai ügyek
kapcsán a csoport úgy ítélte, hogy elegendő csupán iránymutatás nyújtása
és nincs szükség módosításra.
Egy további megvizsgálandó kérdés azon
ENSZ-tagállamoknak az Egyezményhez való esetleges csatlakozását érinti, amelyek
nem tagállamai az ENSZ-EGB-nek. Ehhez a kérdéshez figyelembe kell venni az
erről szóló külön vita eredményét, amelyet az ENSZ 2016. szeptemberi közgyűlésének
71. ülésén terveznek lefolytatni.
3.           A JAVASLAT JOGI ELEMEI
Várhatóan a módosításra javasolt területek
egyikének sincs hatása az Európai Unió szabályozására, mivel ezeket a területek
vagy szigorúbb uniós vívmányok tárgyát képezik, vagy az Egyezmény belső
szervezeti kérdéseire vonatkoznak.
4.           KÖLTSÉGVETÉSI HATÁSOK
Az esetlegesen módosítandó területek közül
vélhetően csupán a nem ENSZ-EGB tagállamok csatlakozásával kapcsolatos
ügynek volna költségvetési vonzata. A tagjelöltek valószínűleg a
kedvezményezett országok közül kerülnének ki, ami fokozná az Egyezmény
költségvetésére nehezedő nyomást. Az Egyezmény pénzügyi mechanizmusa
azonban önkéntes hozzájárulásokon alapul. Ezért a részes felek maguk határozhatják
meg hozzájárulásuk mértékét. Ugyanakkor a minden ország számára nyitott
Egyezmény felkutathatna olyan további finanszírozási forrásokat, mint amilyen a
Globális Környezetvédelmi Alap. Noha az általános költségvetési hatás
vélhetően igen korlátozott volna, valószínűleg központi kérdésként
jelentkezne a tárgyalások során.
Figyelemmel a fentiekre, az ipari balesetek
országhatáron túli hatásairól szóló egyezmény módosítására irányuló tárgyalások
megkezdésére helyénvaló felhatalmazást adni.
Ajánlás
A TANÁCS HATÁROZATA
az ipari balesetek országhatáron túli
hatásairól szóló egyezmény módosítására irányuló tárgyalások megkezdésére való
felhatalmazásról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3)
és (4) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)        Az Unió részes fele az ipari balesetek országhatáron túli
hatásairól szóló egyezménynek (a továbbiakban: „Egyezmény”).
(2)        Az Egyezmény részes feleinek konferenciája 2012. évi 7.
ülésén azzal bízta meg az Egyezmény továbbfejlesztésével foglalkozó
munkacsoportot, hogy bizonyos területeken értékelje a módosítások
szükségességét.
(3)        Az Egyezmény továbbfejlesztésével foglalkozó munkacsoport
2014. áprilisi 4. ülésén azt a következtetést vonta le, hogy a legtöbb ügy
megoldható iránymutatás nyújtásával, ugyanakkor beazonosított négy olyan
területet, amelyen a módosítás az Egyezmény előnyére szolgálna. Ezek a
területek a fogalommeghatározásokat, a nyilvánosság részvételét, az ülések
gyakoriságát és a módosítások új felek esetében történő alkalmazását
érintik.
(4)        Az Egyezmény továbbfejlesztésével foglalkozó munkacsoport
megállapította, hogy azon ENSZ-tagállamok esetleges csatlakozásának a
megvizsgáláshoz, amelyek nem az ENSZ-EGB tagállamai, további adatokra és
vitákra van szükség.
(5)        A tárgyalásoknak várhatóan nem lesz hatása az Európai Unió
meglévő szabályozására, mivel a kérdéses területeken a 2012/18/EK irányelv
szigorúbb rendelkezéseket ír elő.
(6)        Indokolt tehát, hogy az Unió részt vegyen az Egyezmény
esetleges módosításával kapcsolatos tárgyalásokban,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az
Európai Unió nevében az Unió hatáskörébe tartozó kérdések tekintetében tárgyalásokat
folytasson az ipari balesetek országhatáron túli hatásairól szóló Egyezmény
esetleges módosításáról.
2. cikk
A tárgyalási irányelveket a melléklet
tartalmazza.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
MELLÉKLET
Csatolmány
a következőhöz:
Javaslat
A TANÁCS HATÁROZATA
az ipari balesetek országhatáron túli
hatásairól szóló egyezmény módosítására irányuló tárgyalások megkezdésére való
felhatalmazásról
Irányelvek
az ipari balesetek országhatárokon túli hatásairól szóló egyezmény
módosításaira vonatkozó tárgyalásokhoz
(1)
A közösen megállapított módosításoknak összhangban
kell lenniük a 2012/18/EU irányelv vagy más releváns jogszabály
intézkedéseivel.
(2)
A figyelembe vett területek tekintetében közösen
megállapított módosításoknak egyetlen csomag részét kell alkotniuk.
(3)
A Bizottság gondoskodik arról, hogy a megállapodás
olyan megfelelő rendelkezéseket tartalmazzon, amelyek lehetővé teszik
az Unió félként való részvételét.
(4)
A Bizottság garantálja, hogy csak abban az esetben
járul hozzá a módosításokhoz, ha azokat egy időben történő
elfogadásra javasolják.
(5)
A Bizottság jelentést tesz a Tanács által
kinevezett konzultatív bizottságnak a tárgyalások kimeneteléről és – adott
esetben – a tárgyalások során felmerülő problémákról.