title: A Bizottság ajánlása (2019. június 18.) az Egyesült Királyság 2021 és 2030 közötti időszakra vonatkozó integrált nemzeti energia- és klímatervének tervezetéről

text:
               3.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/108

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
      (2019. június 18.)
      az Egyesült Királyság 2021 és 2030 közötti időszakra vonatkozó integrált nemzeti energia- és klímatervének tervezetéről
      (2019/C 297/28)
      AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
      tekintettel az energiaunió és az éghajlat-politika irányításáról, valamint a 663/2009/EK és a 715/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, a 94/22/EK, a 98/70/EK, a 2009/31/EK, a 2009/73/EK, a 2010/31/EU, a 2012/27/EU és a 2013/30/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 2009/119/EK és az (EU) 2015/652 tanácsi irányelv módosításáról, továbbá az 525/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. december 11-i (EU) 2018/1999 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
      mivel:

                  (1)

                  Az (EU) 2018/1999 rendelet értelmében minden tagállamnak be kell nyújtania a Bizottsághoz a 2021 és 2030 közötti időszakra vonatkozó integrált nemzeti energia- és klímatervének tervezetét az említett rendelet 3. cikke (1) bekezdésének és I. mellékletének megfelelően. Az integrált nemzeti energia- és klímatervek első tervezeteit 2018. december 31-ig kellett benyújtani.

                  (2)

                  Az Egyesült Királyság 2018. december 20-án nyújtotta be integrált nemzeti energia- és klímatervének tervezetét. E terv tervezetének benyújtása képezi az alapját és első lépését a Bizottság és a tagállamok közötti ún. iteratív folyamatnak, amely az integrált nemzeti energia- és klímatervek véglegesítésének és későbbi végrehajtásának előkészítését szolgálja.

                  (3)

                  Az (EU) 2018/1999 rendelet értelmében a Bizottságnak értékelnie kell az integrált nemzeti energia- és klímatervek tervezetét. A Bizottság átfogó értékelést készített az egyesült királysági nemzeti integrált energia- és klímaterv tervezetéről, az (EU) 2018/1999 rendelet valamennyi releváns szempontjának figyelembevételével. A Bizottság az értékelést (2) ezen ajánlással egy időben közzéteszi. Az alábbi ajánlások az értékelés eredményein alapulnak.

                  (4)

                  A Bizottság ajánlásai különösen a következőkre irányulhatnak: i. a célkitűzések, célok és hozzájárulások által megcélzott szint az energiaunió célkitűzéseinek és különösen a megújuló energia és az energiahatékonyság tekintetében 2030-ra meghatározott uniós célok együttes elérésének szempontjából, valamint a tagállam által a villamosenergia-rendszerösszeköttetés 2030-ra megcélzott szintje; ii. a tagállami és uniós szintű célkitűzésekkel kapcsolatos szakpolitikák és intézkedések, valamint olyan egyéb szakpolitikák és intézkedések, amelyeknek határokon átnyúló jelentősége lehet; iii. bármely további olyan szakpolitikák és intézkedések, amelyeket az integrált nemzeti energia- és klímatervek esetleg előírnak; iv. az integrált nemzeti energia- és klímatervben foglalt meglévő és tervezett szakpolitikáknak és intézkedéseknek az energiaunió egy dimenzióján belüli, valamint a különböző dimenziói közötti kölcsönhatása és ezek összeegyeztethetősége.

                  (5)

                  Ajánlásai kidolgozása során a Bizottság két szempontot vett figyelembe: egyfelől azt, hogy az összes tagállam számszerűsített tervezett hozzájárulásait összesítve kell látnia ahhoz, hogy értékelni tudja az uniós szintű ambíciókat; másfelől pedig azt, hogy az érintett tagállamoknak megfelelő idő álljon a rendelkezésére ahhoz, hogy kellően figyelembe tudják venni a Bizottság ajánlásait saját nemzeti tervük véglegesítése előtt.

                  (6)

                  A tagállamok megújuló energiával kapcsolatos céljaira vonatkozó bizottsági ajánlások az (EU) 2018/1999 rendelet II. mellékletében meghatározott, objektív kritériumokon alapuló képletre támaszkodnak.

                  (7)

                  Az energiahatékonyság tekintetében a Bizottság ajánlásai az integrált nemzeti energia- és klímaterv tervezetében feltüntetett nemzeti szintű célok értékelésén alapulnak, összehasonlítva azokat az uniós célkitűzések eléréséhez szükséges közös erőfeszítések szintjével, adott esetben figyelembe véve egyes egyedi nemzeti körülményekre vonatkozó információkat. Az energiahatékonyság területén kitűzött végleges nemzeti hozzájárulásoknak tükrözniük kell az energiamegtakarítások költséghatékony lehetőségeit, és e hozzájárulásokat szilárd, hosszú távú épületfelújítási stratégiának, valamint a 2012/27/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) 7. cikkéből eredő energiamegtakarítási kötelezettség végrehajtását célzó intézkedéseknek kell alátámasztaniuk. A tagállamoknak emellett igazolniuk kell, hogy kellő mértékben figyelembe vették az „első az energiahatékonyság” elvet, ismertetve, hogy az energiahatékonyság miként járul hozzá a versenyképes karbonszegény gazdaság nemzeti céljainak költséghatékony megvalósításához, az energiaellátás biztonságához és az energiaszegénység kezeléséhez.

                  (8)

                  Az energiaunió irányításáról szóló rendelet előírja a tagállamok számára, hogy adjanak általános áttekintést az integrált nemzeti energia- és klímatervben meghatározott célkitűzések, célok és hozzájárulások eléréséhez szükséges beruházásokról, valamint e beruházások forrásainak általános értékeléséről. A nemzeti energia- és klímaterveknek a befektetői biztonság garantálása érdekében biztosítaniuk kell a nemzeti szakpolitikák és intézkedések átláthatóságát és kiszámíthatóságát.

                  (9)

                  Ezzel párhuzamosan a 2018–2019-as európai szemeszter ciklusának keretében a Bizottság nagy hangsúlyt fektetett a tagállamok energiához és éghajlat-politikához kapcsolódó beruházási szükségleteire. Ez tükröződik az Egyesült Királyságra vonatkozó 2019. évi országjelentésben (4), valamint az Egyesült Királyságnak szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó bizottsági ajánlásban (5) is, melyek az európai szemeszter folyamatának részét képezik. A Bizottság az integrált nemzeti energia- és klímatervek tervezetének értékelése során figyelembe vette az európai szemeszter legfrissebb megállapításait és ajánlásait. A Bizottság ajánlásai kiegészítik az európai szemeszter keretében kiadott legutóbbi országspecifikus ajánlásokat. A tagállamok is kötelesek biztosítani azt, hogy az integrált nemzeti energia- és klímaterveik figyelembe vegyék az európai szemeszter keretében kiadott legutóbbi országspecifikus ajánlásokat.

                  (10)

                  Az energiaunió irányításáról szóló rendelet előírja továbbá azt is, hogy minden tagállamnak kellően figyelembe kell vennie a 2019. december 31-ig benyújtandó integrált nemzeti energia- és klímaterv tervezetéhez fűzött bizottsági ajánlásokat, és amennyiben az érintett tagállam nem fogad meg egy ajánlást vagy nem fogadja meg annak jelentős részét, döntését meg kell indokolnia és az indokolást közzé kell tennie.

                  (11)

                  A tagállamok értelemszerűen ugyanazokat az adatokat, illetve a későbbi években ugyanazokat az aktualizált adatokat szerepeltetik integrált nemzeti energia- és klímaterveikben, mint az Eurostathoz vagy az Európai Környezetvédelmi Ügynökséghez benyújtott jelentéseikben. Az azonos forrás és – adott esetben – az európai statisztikák felhasználása szintén elengedhetetlen a modellezéshez és az előrejelzésekhez szükséges alapforgatókönyv számításaihoz. Az európai statisztikák felhasználása lehetővé teszi az integrált nemzeti energia- és klímatervekben alkalmazott adatok és előrejelzések jobb összehasonlíthatóságát.

                  (12)

                  A végleges integrált nemzeti energia- és klímatervnek tartalmaznia kell az (EU) 2018/1999 rendelet I. mellékletének valamennyi elemét. Ennek keretében a lehetőségekhez mérten értékelni kell a tervezett szakpolitikák és intézkedések makrogazdasági, egészségügyi, környezeti, foglalkoztatási, valamint az oktatás, a készségek terén és a társadalom egészére kifejtett hatásait. A nyilvánosságot és az egyéb érdekelt feleket be kell vonni a végleges integrált nemzeti energia- és klímatervek előkészítésébe. Mindezeket és egyéb elemeket az ezen ajánlással együtt közzétett szolgálati munkadokumentum (6) ismerteti részletesen.

                  (13)

                  A végleges tervben az Egyesült Királyságnak egyértelműbb kapcsolatokat kell kialakítania a belföldi szakpolitikák és az energiaunió dimenziói között, figyelembe véve a dekarbonizáció, az energiabiztonság, a belső energiapiaci dimenziók, valamint a kutatás, innováció és versenyképesség terén tervezett szakpolitikák és intézkedések közötti kapcsolódási pontokat is. Idetartozik például az „első az energiahatékonyság” elve, a bioenergia használatának hatása a földhasználathoz, a földhasználat-változtatáshoz és az erdőgazdálkodáshoz kapcsolódóan elszámolt üvegházhatásúgáz-kibocsátásra és -elnyelésre, valamint az, hogy az éghajlatváltozás kockázata milyen hatással lehet az energiaellátásra.

                  (14)

                  A végleges integrált nemzeti energia- és klímaterv minősége javulna azzal, ha ismertetne egy átfogó elemzést arról, hogy a karbonszegény technológiák ágazata milyen pozíciót foglal el világpiaci viszonylatban, kiemelve a versenyképes területeket és a potenciális kihívásokat, a jövőre nézve pedig ismertetve a mérhető célkitűzéseket és az elérésükre irányuló szakpolitikákat és intézkedéseket, megfelelően összekapcsolva azokat a vállalkozás- és iparpolitikával. Javulna továbbá a körforgásos gazdaság szerepének figyelembevételével, a nemzeti stratégiákra és cselekvési tervekre való utalásokkal, illetve az üvegházhatásúgáz-kibocsátással kapcsolatos előnyök és lehetséges kompromisszumok feltüntetésével.

                  (15)

                  A Bizottság Egyesült Királyságnak szóló ajánlásait az Egyesült Királyság integrált nemzeti energia- és klímatervének ezen ajánlással egy időben közzétett értékelése támasztja alá (7),

            AJÁNLJA, HOGY AZ EGYESÜLT KIRÁLYSÁG TEGYEN INTÉZKEDÉSEKET A KÖVETKEZŐK ÉRDEKÉBEN:

                  1.

                  Tovább kell pontosítani és számszerűsíteni a további szakpolitikák és intézkedések hatásait – és nem csupán az építőiparban és a közlekedési ágazatban –, hogy megvalósuljon az uniós kibocsátás-kereskedelmi rendszer által nem érintett ágazatok vonatkozásában az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának 2030-ra kitűzött – 2005-höz képest – 37 %-os csökkentése. Idetartozik az az (EU) 2018/841 európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) értelmében vállalt kapcsolódó kötelezettség, hogy a földhasználathoz, a földhasználat-változtatáshoz és az erdőgazdálkodáshoz kapcsolódó kibocsátás ne haladja meg az üvegházhatásúgáz-elnyelést, és ez szükségessé teszi az ezt támogató számviteli szabályok alkalmazását.

                  2.

                  A megújuló energia részesedését legalább 27 %-ban kell meghatározni – az Egyesült Királyság hozzájárulásaként a megújuló energiára vonatkozó 2030-as uniós célkitűzéshez – az (EU) 2018/1999 rendelet II. mellékletében szereplő képletnek megfelelően. A végleges integrált nemzeti energia- és klímatervnek tartalmaznia kell egy ütemterv-előirányzatot, amely eléri az (EU) 2018/1999 rendelet 4. cikke a) pontjának (2) alpontjában felsorolt valamennyi referenciaértéket az adott részaránnyal összhangban, figyelembe véve azt, hogy ezen cél közös teljesítéséhez fokozni kell az erőfeszítéseket. Részletesen és számszerűsítve ismertetni kell azokat az (EU) 2018/2001 európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) szerinti kötelezettségekkel összhangban lévő szakpolitikákat és intézkedéseket, melyek lehetővé teszik e hozzájárulás kellő időben történő és költséghatékony teljesítését. A fűtési és hűtési ágazatban nagyobb szabású célokat kell kitűzni az (EU) 2018/2001 irányelv 23. cikkében foglalt indikatív cél elérése érdekében, és nagyobb szabású célokat kell kitűzni az (EU) 2018/2001 irányelv 25. cikkében szereplő közlekedési célkitűzés elérése érdekében. Az (EU) 2018/2001 irányelv 21. és 22. cikkével összhangban részletesebb információkat kell szolgáltatni a termelő-fogyasztókat és a megújulóenergia-közösségeket támogató keretek létrehozásának lehetővé tételével kapcsolatban.

                  3.

                  Olyan nemzeti hozzájárulásokat kell meghatározni, amelyek jóval nagyobbak, mint az integrált nemzeti energia- és klímaterv tervezetében szereplő modellezés során kapott értékek, tekintettel arra, hogy nagyobb erőfeszítéseket kell tenni az Unió 2030-as energiahatékonysági célkitűzésének elérése érdekében. Ambiciózusabb szakpolitikákat és intézkedéseket kell előterjeszteni, amelyek révén 2030-ig további energiamegtakarítás érhető el. A 2021–2030 közötti időszak egészére vonatkozóan fel kell tüntetni a szakpolitikákat és intézkedéseket. El kell készíteni a tervezett energiahatékonysági szakpolitikák és intézkedések hatásvizsgálatát, különösen a várt energiamegtakarításuk tekintetében.

                  4.

                  Meg kell határozni a diverzifikációra és az energiafüggőség csökkentésére irányuló energiabiztonsági célkitűzéseket támogató intézkedéseket, beleértve a rugalmasságot és a nukleáris tüzelőanyagok hosszú távú ellátását biztosító intézkedéseket, tekintettel az atomenergia-termelési kapacitás lehetséges bővítésére.

                  5.

                  A piaci integrációra vonatkozó előremutató célkitűzéseket és célokat kell meghatározni, mindenekelőtt fel kell vázolni a teljes mértékben piaci árak irányába mutató stratégiát és ütemtervet.

                  6.

                  Egyértelművé kell tenni a 2023–2030 között elérendő, az energiaunióhoz konkrétan kapcsolódó nemzeti célkitűzéseket és finanszírozási célokat a kutatás, az innováció és a versenyképesség terén oly módon, hogy azok könnyen mérhetők és alkalmasak legyenek az integrált nemzeti energia- és klímaterv egyéb dimenziói terén kitűzött célok támogatására. E célkitűzéseket konkrét és megfelelő szakpolitikákkal és intézkedésekkel kell alátámasztani, köztük olyanokkal, amelyeket a stratégiai energiatechnológiai tervhez hasonlóan más tagállamokkal együttműködve kell kidolgozni.

                  7.

                  A tengeri szélenergiával kapcsolatos támogatási rendszerek és potenciális projektek bevált gyakorlatainak cseréje terén az északi-tengeri energetikai együttműködés kereteire építve kell elérni az energiaunió célkitűzéseit: a nagyobb energiabiztonságot, a fenntarthatóságot és a versenyképességet. Tekintettel az Egyesült Királyság azon döntésére, hogy kilép az Európai Unióból, intézkedéseket kell tervezni az Írországgal való folytatólagos regionális együttműködés biztosítására a villamos energiával kapcsolatos vészhelyzetre való felkészültség és reagálás, valamint a gáz és az olaj tekintetében az energiaellátás biztonsága terén.

                  8.

                  Hatékonyabban kell elemezni a beruházási kiadásokat és forrásokat az energiaunió dimenziói mentén, beleértve a megfelelő nemzeti és regionális szintű finanszírozást; ez az elemzés jelenleg a területek egy listájára vonatkozik, és ki kell egészíteni a beruházási szükségletekről, kockázatokról és akadályokról szóló általános áttekintéssel.

                  9.

                  Fel kell sorolni valamennyi energetikai támogatást, ideértve különösen a fosszilis tüzelőanyagok támogatását, valamint az azok fokozatos kivezetésére irányuló meglévő és tervezett intézkedéseket.

                  10.

                  Ismertetni kell a légszennyezésre gyakorolt hatást a különböző forgatókönyvek esetében, ezt alátámasztó információkat kell nyújtani, továbbá meg kell vizsgálni a szinergiákat és az ellentétes irányú hatásokat.

                  11.

                  Részletesen ismertetni kell az igazságos és méltányos átmenet szempontjait, különösen az energiaszegénység értékelésével, a kapcsolódó célkitűzések megállapításával, valamint a szakpolitikák, intézkedések és célkitűzések társadalmi, foglalkoztatási és készségekre gyakorolt hatásainak ismertetésével. Különös figyelmet kell fordítani a sok szenet használó és a sok szén-dioxidot kibocsátó térségekre, valamint arra, hogyan fogja érinteni őket az energiarendszer átalakítása. A tervnek tartalmaznia kell az energiaszegénységi kérdések értékelését és a kapcsolódó célkitűzéseket vagy konkrét szakpolitikákat vagy intézkedéseket az (EU) 2018/1999 rendelet előírásának megfelelően.

         Kelt Brüsszelben, 2019. június 18-án.

               a Bizottság részéről

            Miguel ARIAS CAÑETE

               a Bizottság tagja

         (1)  HL L 328., 2018.12.21., 1. o.

         (2)  SWD(2019) 279.

         (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2012/27/EU irányelve (2012. október 25.) az energiahatékonyságról, a 2009/125/EK és a 2010/30/EU irányelv módosításáról, valamint a 2004/8/EK és a 2006/32/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 315., 2012.11.14., 1. o.).

         (4)  SWD(2019) 1027 final.

         (5)  COM(2019) 528 final, 2019. június 5.

         (6)  SWD(2019) 279 final.

         (7)  SWD(2019) 279 final.

         (8)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/841 rendelete (2018. május 30.) a földhasználathoz, a földhasználat-változtatáshoz és az erdőgazdálkodáshoz kapcsolódó üvegházhatásúgáz-kibocsátásnak és -elnyelésnek a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó éghajlat- és energiapolitikai keretbe történő beillesztéséről, valamint az 525/2013/EU rendelet és az 529/2013/EU határozat módosításáról (HL L 156., 2018.6.19., 1. o.).

         (9)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/2001 irányelve (2018. december 11.) a megújuló energiaforrásokból előállított energia használatának előmozdításáról (HL L 328., 2018.12.21., 82. o.).


title: A Tanács ajánlása (2019. február 12.) az Európai Központi Bank Igazgatósága egy tagjának kinevezéséről

text:
               15.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 60/1

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2019. február 12.)
      az Európai Központi Bank Igazgatósága egy tagjának kinevezéséről
      (2019/C 60/01)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 283. cikke (2) bekezdésére és 139. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányáról szóló 4. jegyzőkönyvre és különösen annak 11.2 cikkére,
      AJÁNLJA AZ EURÓPAI TANÁCSNAK:
      hogy 2019. június 1-jei hatállyal nyolcéves hivatali időre nevezze ki Philip R. LANE-t az Európai Központi Bank Igazgatóságának tagjává.

         Kelt Brüsszelben, 2019. február 12-én.

               a Tanács részéről

               az elnök

            E.O. TEODOROVICI


title: A Bizottság (EU) 2019/534 ajánlása (2019. március 26.) az 5G hálózatok kiberbiztonságáról

text:
               29.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 88/42

      A BIZOTTSÁG (EU) 2019/534 AJÁNLÁSA
      (2019. március 26.)
      az 5G hálózatok kiberbiztonságáról
      AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság a hálózati technológiák 5. generációjának (5G) telepítését a jövőbeli digitális szolgáltatások egyik fő elősegítő tényezőjeként, valamint a digitális egységes piaci stratégia egyik prioritásaként ismerte el. A Bizottság elfogadta az 5G cselekvési tervet annak biztosítása érdekében, hogy az Unió 2020-től rendelkezzen a digitális átalakulásához szükséges hálózati infrastruktúrával (1).

                  (2)

                  Az 5G hálózatok a jelenlegi 4. generációs hálózati technológiákra fognak épülni (4G), új szolgáltatási képességeket biztosítanak, és az uniós gazdaság nagy része számára központi infrastruktúrává és katalizátorrá fognak válni. Az 5G-hálózatok kiépülésük után a belső piac működése, valamint a létfontosságú társadalmi és gazdasági funkciók – például az energia, a közlekedés, a banki szolgáltatások és az egészségügy –, továbbá az ipari ellenőrzési rendszerek fenntartása és működtetése szempontjából alapvető fontosságú szolgáltatások széles körének gerincét fogják képezni. A demokratikus folyamatok, például a választások megszervezése is egyre inkább a digitális infrastruktúrára és az 5G-hálózatokra fog támaszkodni.

                  (3)

                  Számos kritikus szolgáltatásnak az 5G hálózatoktól való függése miatt a rendszerszintű és széles körű zavarok következményei különösen súlyosak lennének. Ennek következtében az 5G hálózatok kiberbiztonságának megvalósítása stratégiai fontosságú kérdés az Unió számára egy olyan időszakban, amikor a kibertámadások egyre gyakoribbakká válnak és kifinomultabbak, mint valaha.

                  (4)

                  A digitális ökoszisztémát kiszolgáló infrastruktúrák egymáshoz kapcsolódó és transznacionális, illetve a szóban forgó fenyegetések határokon átnyúló jellege miatt a tagállamok egyikében bekövetkező, az 5G hálózatokat érintő jelentős sebezhetőségek és/vagy kiberbiztonsági események az Unió egészét érintenék. Ezért kell intézkedéseket hozni az 5G hálózatok egységesen magas kiberbiztonsági szintjének alátámasztására.

                  (5)

                  Az uniós szintű fellépés szükségességét a tagállamok megerősítették. Az Európai Tanács 2019. március 21-i következtetéseiben várakozással tekintett az 5G hálózatok biztonságára vonatkozó egységes megközelítésre irányuló bizottsági ajánlás elé (2).

                  (6)

                  Fontos célként kell kezelni az európai szuverenitás biztosítását, teljes mértékben tiszteletben tartva a nyitottság és a tolerancia európai értékeit (3). A stratégiai ágazatokba irányuló külföldi beruházások, a kritikus eszközök, technológiák és infrastruktúra felvásárlása az EU-ban, valamint a kritikus berendezések beszállítása is kockázatot jelenthetnek az EU biztonságára.

                  (7)

                  Az 5G hálózatok kiberbiztonsága kulcsfontosságú az Unió stratégiai autonómiájának biztosítása szempontjából, amint azt „Az EU és Kína – stratégiai kilátások” című közös közlemény (4) is elismeri.

                  (8)

                  Az unióbeli növekvő kínai technológiai jelenléttel kapcsolatos biztonsági fenyegetésekre vonatkozó európai parlamenti állásfoglalás arra is felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy tegyenek uniós szintű intézkedéseket (5).

                  (9)

                  Ez az ajánlás az 5G hálózatok kiberbiztonsági kockázataival foglalkozik azáltal, hogy iránymutatást nyújt a megfelelő nemzeti szintű kockázatelemzési és -kezelési intézkedésekhez, egy összehangolt európai kockázatértékelés kidolgozásához, valamint a legjobb kockázatkezelési intézkedések közös eszköztárának kidolgozására irányuló folyamat kialakításához.

                  (10)

                  Az elektronikus hírközlő hálózatok védelmének uniós jogi kerete erős.

                  (11)

                  Az elektronikus hírközlés (6) területére vonatkozó uniós keret előmozdítja a versenyt, a belső piacot és a végfelhasználói érdekeket, és az Európai Elektronikus Hírközlési Kódexszel (7) együtt egy, az elért eredmények tekintetében megfogalmazott további összeköttetési célkitűzéssel is rendelkezik: széles körű hozzáférés a nagyon nagy kapacitású helyhez kötött és mobil internetkapcsolatokhoz és ezek igénybevétele valamennyi uniós polgár és vállalkozás által, a polgárok érdekeinek védelme mellett. A 2002/21/EK irányelv előírja a tagállamok számára a nyilvános hírközlő hálózatok integritásának és biztonságának fenntartását, továbbá olyan kötelezettségeket fogalmaz meg, miszerint a nyilvános hírközlő hálózatokat szolgáltató és a nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtó vállalkozásoknak műszaki és szervezési intézkedéseket kell tenniük a hálózatok és szolgáltatások biztonságát fenyegető kockázatok megfelelő kezelése érdekében. Az irányelv az ilyen kötelezettségek teljesítésének biztosítása érdekében a nemzeti szabályozó hatóságok hatásköréről is rendelkezik, beleértve a kötelező erejű utasítások kiadására vonatkozó hatáskört is.

                  (12)

                  Ezen túlmenően a 2002/20/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a jogosulatlan hozzáférés elleni, a nyilvános hálózatok biztonságára vonatkozó feltételeket csatoljanak az általános felhatalmazáshoz, a közlések titkosságának a 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) szerinti védelme céljából.

                  (13)

                  E kötelezettségek végrehajtásának támogatása érdekében az Unió számos együttműködési testületet hozott létre. Az Európai Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökség (ENISA), a Bizottság, a tagállamok és a nemzeti szabályozó hatóságok technikai iránymutatásokat dolgoztak ki a nemzeti szabályozó hatóságok számára a biztonsági események bejelentésére, a biztonsági intézkedésekre, valamint a fenyegetésekre és eszközökre vonatkozóan (10). Az (EU) 2016/1148 európai parlamenti és tanácsi irányelv (11) által létrehozott együttműködési csoport (a továbbiakban: az együttműködési csoport) az illetékes hatóságokat tömöríti az együttműködés támogatása és megkönnyítése érdekében, különösen azáltal, hogy stratégiai iránymutatást nyújt a számítógép-biztonsági eseményekre reagáló csoportok hálózatának tevékenységeihez, amely technikai szinten elősegíti az operatív együttműködést.

                  (14)

                  A jövőbeli európai kiberbiztonsági tanúsítási rendszernek (12) fontos támogató eszközként kell szolgálnia a biztonság egységes szintjének előmozdításához. Lehetővé kell tennie kiberbiztonsági tanúsítási rendszerek kidolgozását annak érdekében, hogy kielégítse az 5G-hez kapcsolódó felszerelések és szoftverek felhasználóinak igényeit. Ezeknek az infrastruktúráknak a kritikus jelentőségére tekintettel az 5G hálózatokhoz használt információs és kommunikációs technológiai termékekre, szolgáltatásokra és eljárásokra vonatkozó európai kiberbiztonsági tanúsítási rendszerek fejlesztésének azonnali prioritást kell képeznie. A tagállamoknak és a piaci szereplőknek aktívan részt kell venniük az ilyen tanúsítási rendszerek kidolgozásában, beleértve az 5G hálózatok egyedi védelmi profiljának meghatározásához nyújtott támogatást.

                  (15)

                  Harmonizált uniós jogszabályok hiányában a tagállamok az uniós joggal összhangban elfogadott nemzeti műszaki előírások útján elrendelhetik valamely európai kiberbiztonsági tanúsítási rendszer kötelező jellegét. A tagállamok a közbeszerzések és a 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (13) kontextusában hozzáférnek európai kiberbiztonsági tanúsítási rendszerekhez, és támogathatnák segítségnyújtási mechanizmusok – például egy támogatási pont – kialakítását, amelyek kiberbiztonsági megoldások közszférába tartozó vásárlók általi beszerzését szolgálnák.

                  (16)

                  Az adatok és a magánélet magas szintű védelme fontos eleme az 5G hálózatok biztonságának. Uniós szinten is meghatározták azokat a szabályokat, amelyek biztosítják a személyes adatok kezelésének biztonságát, többek között az elektronikus hírközlés során. Az általános adatvédelmi rendelet (14) előírja, hogy a személyes adatokat olyan módon kell kezelni, amely szavatolja azok biztonságát, beleértve a személyes adatokhoz vagy a kezelésükhöz használt felszereléshez való jogosulatlan hozzáféréssel, vagy az ilyen adatok vagy felszerelések jogosulatlan használatával szembeni védelmet is. Az elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv külön szabályokat állapít meg a közlések titkosságának és a végfelhasználók végberendezéseinek védelmére. Emellett kötelezi a szolgáltatókat, hogy tegyenek megfelelő technikai és szervezési intézkedéseket szolgáltatásaik biztonságának védelme érdekében.

                  (17)

                  Az Unió elfogadott egy olyan eszközt is, amely védeni fogja a kritikus infrastruktúrákat és a technológiákat (például a kommunikáció során használtakat) azáltal, hogy lehetővé teszi a tagállamok számára a közvetlen külföldi befektetések biztonsági vagy közrendi okokból történő átvilágítását, és olyan együttműködési mechanizmust hoz létre, amelyben a tagállamok és a Bizottság információcserét folytathatnak és konkrét befektetésekkel kapcsolatos aggályokat vethetnek fel (15).

                  (18)

                  A tagállamok és a piaci szereplők jelenleg fontos előkészítő lépéseket tesznek az 5G hálózatok széles körű bevezetésének lehetővé tétele érdekében. Több tagállam aggodalmát fejezte ki az 5G hálózatokkal kapcsolatos potenciális biztonsági kockázatokkal kapcsolatban az 5G hálózatok számára kijelölt rádiófrekvencia-sávokban történő használati jogok odaítélésére vonatkozó eljárások végrehajtása keretében (16), és vizsgálták az e kockázatok kezelésére szolgáló lehetséges intézkedéseket.

                  (19)

                  Az 5G hálózatokon belüli kiberbiztonsági kockázatok kezelése során figyelembe kell venni mind a technikai, mind az egyéb tényezőket. A technikai tényezők közé tartozhatnak az olyan kiberbiztonsági sebezhetőségek, amelyek az információkhoz való jogosulatlan hozzáférésre (kiberkémkedés akár gazdasági, akár politikai okokból) vagy más rosszhiszemű célra is felhasználhatók (a rendszerek és adatok megzavarását vagy megsemmisítését célzó kibertámadások). A figyelembe veendő szempontok a hálózatok védelmének szükségessége teljes életciklusuk során, valamint az, hogy a védelemnek minden érintett berendezésre ki kell terjednie, az 5G hálózatok tervezési, fejlesztési, közbeszerzési, kiépítési, üzemeltetési és fenntartási szakaszai során is.

                  (20)

                  Egyéb tényezők lehetnek az információs és kommunikációs technológiai berendezések beszállítóira vonatkozó szabályozási vagy egyéb követelmények. Az ilyen tényezők jelentőségének értékelésénél figyelembe kell venni többek között a harmadik ország által gyakorolt befolyás általános kockázatát, különösen az irányítási modell, a biztonságra vonatkozó együttműködési megállapodások hiánya vagy az Unió és az érintett harmadik ország közötti hasonló adatvédelmi megállapodások – például megfelelőségi határozatok – tekintetében, illetve azt, hogy ez az ország részese-e a kiberbiztonsággal, a kiberbűnözés elleni küzdelemmel vagy az adatvédelemmel kapcsolatos többoldalú, nemzetközi vagy kétoldalú megállapodásoknak.

                  (21)

                  Az 5G hálózatok kiberbiztonságára vonatkozó uniós megközelítés kidolgozásának fontos lépéseként a kockázatértékelést tagállami szinten kell elvégezni és lezárni. Ez segítené a tagállamokat a biztonsági követelményekre és a kockázatkezelésre vonatkozó tagállami intézkedések ezen értékelés szerint történő kiigazításában.

                  (22)

                  Az ilyen kiberbiztonsági fenyegetések kezelését célzó intézkedések hatékonyságának biztosítása érdekében olyan koordinációs intézkedéseket kell kidolgozni, amelyek elengedhetetlenek a belső piac zavartalan működéséhez, valamint a személyes adatok és a magánélet védelméhez.

                  (23)

                  A nemzeti kockázatértékeléseknek kell az összehangolt uniós kockázatértékelés alapjául szolgálniuk, amely a veszélyek feltérképezéséből és egy közös felülvizsgálatból áll, ezt a tagállamok a Bizottság támogatásával és az Európai Uniós Kiberbiztonsági Ügynökséggel (ENISA) közösen végzik el.

                  (24)

                  A nemzeti és uniós kockázatértékeléseket figyelembe véve az együttműködési csoportnak meg kell határoznia a kiberbiztonsági kockázatok típusainak azonosítására szolgáló eszköztárat, valamint az olyan területek kockázatainak csökkentésére irányuló lehetséges intézkedéseket, mint a tanúsítás, a tesztelés és a hozzáférés-ellenőrzés. A csoportnak ezenkívül meg kell határoznia az egy vagy több tagállam által azonosított kockázatok kezelésére alkalmas lehetséges egyedi intézkedéseket. Az együttműködési csoportnak az Európai Uniós Kiberbiztonsági Ügynökség (ENISA), az Europol, az Európai Elektronikus Hírközlési Szabályozók Testülete (BEREC) és az Európai Unió Helyzetelemző Központjának támogatására kell támaszkodnia. Ez az eszköztár arra szolgál, hogy tanácsokkal lássa el a Bizottságot a minimális közös követelmények kidolgozásával kapcsolatban, amelyekre az 5G hálózatok magas szintű, az Unió egész területén érvényesülő kiberbiztonságának további biztosítása érdekében van szükség.

                  (25)

                  Amennyiben intézkedéseket hoznak a kiberbiztonsági kockázatok kezelésére, egy hálózat kiépítésekor figyelembe kell venni, hogy a kiberbiztonság előmozdítását sokféle beszállítón keresztül kell megvalósítani.

                  (26)

                  Ez az ajánlás nem sértheti a tagállamoknak a közbiztonsággal, a védelemmel és a nemzetbiztonsággal kapcsolatos tevékenységeire, illetve az államnak a büntetőjog területén végzett tevékenységeire vonatkozó hatáskörét, beleértve a tagállamok azon jogát, hogy piacaikról nemzetbiztonsági okokból szolgáltatókat vagy beszállítókat zárjanak ki.

            ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
      I.   CÉLKITŰZÉSEK

                  (1)

                  Az 5G hálózatok kiberbiztonságát biztosító uniós megközelítés kidolgozásának támogatása érdekében ez az ajánlás meghatározza azokat az intézkedéseket, amelyeket meg kell hozni annak érdekében, hogy:

                              a)

                              a tagállamok fel tudják mérni az 5G hálózatokat nemzeti szinten érintő kiberbiztonsági kockázatokat, és meg tudják tenni a szükséges biztonsági intézkedéseket;

                              b)

                              a tagállamok és az érintett uniós intézmények, ügynökségek és egyéb szervek közösen dolgozzanak ki egy nemzeti kockázatértékelésre épülő, összehangolt uniós kockázatértékelést;

                              c)

                              az (EU) 2016/1148 irányelv alapján létrehozott együttműködési csoport (együttműködési csoport) meghatározza a digitális ökoszisztémát, különösen az 5G hálózatokat kiszolgáló infrastruktúrákkal kapcsolatos kiberbiztonsági kockázatokat csökkentő lehetséges közös intézkedéseket.

            II.   FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

                  (2)

                  Ezen ajánlás alkalmazásában:
                  a)   „5 G hálózatok”: a mobil és vezeték nélküli kommunikációs technológiákkal kapcsolatos releváns hálózati infrastrukturális elemek összessége, amelyeket olyan kiváló teljesítményjellemzőkkel rendelkező konnektivitási szolgáltatásokban és hozzáadott értéket képviselő szolgáltatásokban alkalmaznak, mint a nagyon nagy adatátviteli sebesség és kapacitás, az alacsony válaszidő, a nagy fokú megbízhatóság vagy az összekapcsolt eszközök nagy számának támogatása. Ezek magukban foglalhatnak meglévő hálózati elemeket is, amelyek a mobil és vezeték nélküli kommunikációs technológiák korábbi generációin alapulnak, mint például a 4G vagy a 3G. Az 5G hálózatokat úgy kell értelmezni, hogy azok a hálózat valamennyi releváns részét magukban foglalják.
                  b)   „a digitális ökoszisztémát kiszolgáló infrastruktúra”: a gazdaság és a társadalomtudomány területén használt kritikus alkalmazások széles körénél a digitalizálást lehetővé tevő infrastruktúra.

            III.   TAGÁLLAMI SZINTŰ FELLÉPÉS

                  (3)

                  A tagállamoknak 2019. június 30-ig el kell végezniük az 5G hálózati infrastruktúra kockázatértékelését, beleértve a legérzékenyebb elemek azonosítását, amelyek esetében a biztonság megsértésének jelentős negatív hatása lenne. Ugyanezen időpontig a tagállamoknak felül kell vizsgálniuk a nemzeti szinten alkalmazandó biztonsági követelményeket és kockázatkezelési módszereket, hogy figyelembe vegyék azokat a kiberbiztonsági fenyegetéseket, amelyeket i. a technikai tényezők, például az 5G hálózatok egyedi műszaki jellemzői, valamint ii. egyéb olyan tényezők, mint az információs és kommunikációs technológiai berendezések beszállítóira harmadik országokban esetlegesen alkalmazandó jogi és szakpolitikai keretek jelentenek.

                  (4)

                  E nemzeti kockázatértékelés és felülvizsgálat alapján, valamint figyelembe véve az uniós szinten folyamatban lévő összehangolt fellépést, a tagállamoknak az alábbiakat kell tenniük:

                              a)

                              frissíteniük kell az 5G hálózatok tekintetében alkalmazott biztonsági követelményeket és kockázatkezelési módszereket;

                              b)

                              aktualizálniuk kell a nyilvános hírközlő hálózatokat szolgáltató vagy nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtó vállalkozások számára a 2002/21/EK irányelv 13. cikkének a) és b) pontja értelmében előírt kötelezettségeket;

                              c)

                              feltételekkel kell bővíteniük a nyilvános hálózatok jogosulatlan hozzáféréssel szembeni biztonságával kapcsolatos általános engedélyezést, és kötelezettségvállalást kell kérniük a következő eljárásokban részt vevő vállalkozások részéről arra vonatkozóan, hogy a 2002/20/EK irányelvnek megfelelően az 5G sávokban adják meg a rádiófrekvencia-használati jogokat a hálózatokra vonatkozó biztonsági követelmények betartása tekintetében.

                              d)

                              egyéb megelőző intézkedéseket kell alkalmazniuk a lehetséges kiberbiztonsági kockázatok csökkentése érdekében.

                  (5)

                  A negyedik pontban említett intézkedéseknek magukban kell foglalniuk a beszállítók és az üzemeltetők megerősített kötelezettségét arra vonatkozóan, hogy biztosítsák a hálózatok érzékeny részeinek biztonságát, illetve adott esetben az illetékes nemzeti hatóságok számára megfelelő tájékoztatást nyújtsanak az elektronikus hírközlő hálózatok tervezett változásaival kapcsolatban, ezenkívül az intézkedéseknek követelményeket kell tartalmazniuk a nemzeti ellenőrző/tanúsító laboratóriumok biztonsági és integritási célokból előzetesen tesztelt, meghatározott információtechnológiai összetevőire és rendszereire vonatkozóan.

                  (6)

                  A közös biztonsági felülvizsgálatokat két vagy több tagállamnak kell elvégeznie – felhasználva és megosztva a megfelelő műszaki szakértelmet és létesítményeket a digitális ökoszisztémát és az 5G hálózatokat kiszolgáló infrastruktúrákkal kapcsolatban – például abban az esetben, ha ugyanaz a vállalkozás egynél több tagállamban is üzemeltet vagy épít hálózati infrastruktúrát, vagy ha a hálózati konfigurációk jelentős hasonlóságokat mutatnak. Az Európai Uniós Kiberbiztonsági Ügynökségnek (ENISA), az Europolnak és az Európai Elektronikus Hírközlési Szabályozók Testületének (BEREC) prioritásként kell kezelni a tagállamok támogatását ezen a területen. A felülvizsgálatok eredményeit továbbítani kell az együttműködési csoportnak és a számítógép-biztonsági eseményekre reagáló csoportok hálózatának.

            IV.   UNIÓS SZINTŰ ÖSSZEHANGOLT FELLÉPÉS

                  (7)

                  Annak érdekében, hogy közös megközelítést dolgozzanak ki az 5G hálózatok kapcsán felmerülő kiberbiztonsági kockázatok kezelésére, a tagállamoknak 2019. április 30-ig el kell indítaniuk egy célzott munkafolyamatot az együttműködési csoportban. A tagállamoknak fel kell kérniük az érintett hatóságokat, hogy adott esetben vegyenek részt az együttműködési csoport munkájában.

         Összehangolt európai kockázatértékelés

                  (8)

                  A tagállamoknak információcserét kell folytatniuk egymással és az érintett uniós szervekkel annak érdekében, hogy felhívják a figyelmet az 5G hálózatokkal kapcsolatos meglévő és lehetséges kiberbiztonsági kockázatokra.

                  (9)

                  A tagállamoknak 2019. július 15-ig továbbítaniuk kell nemzeti kockázatértékeléseiket a Bizottságnak és az Európai Uniós Kiberbiztonsági Ügynökségnek (ENISA).

                  (10)

                  Az Európai Uniós Kiberbiztonsági Ügynökségnek (ENISA) fel kell térképeznie az 5G hálózatok által jelentett fenyegetéseket. Az együttműködési csoportnak és az (EU) 2016/1148 irányelv értelmében létrehozott, számítógép-biztonsági eseményekre reagáló csoportoknak támogatnia kell ezt a folyamatot.

                  (11)

                  Mindezen elemeket figyelembe véve a tagállamoknak – a Bizottság támogatásával és az Európai Uniós Kiberbiztonsági Ügynökséggel (ENISA) együtt – 2019. október 1-jéig el kell végezniük a digitális ökoszisztémát, különösen az 5G hálózatokat kiszolgáló infrastruktúrákkal kapcsolatos kockázatoknak való uniós szintű kitettség közös felülvizsgálatát.

                  (12)

                  E közös felülvizsgálat során prioritásként kell kezelni az 5G hálózatok alapelemeihez kapcsolódó különösen érzékeny vagy sérülékeny elemekre vonatkozó kockázatok, illetve a műveleti és karbantartási központtal, valamint az ipari alkalmazásokhoz használt 5G hozzáférési hálózati elemekkel kapcsolatos kockázatok elemzését.

                  (13)

                  A második szakaszban ezt a közös felülvizsgálatot ki kell terjeszteni a digitális értéklánc más stratégiai elemeire is.

         A kockázatok kezelésére szolgáló közös uniós eszköztár

                  (14)

                  Az együttműködési csoport munkája során meg kell határozni a 4. pontban előirányzott, tagállami szinten alkalmazott bevált módszereket. A bevált nemzeti módszerek alapján 2019. december 31-ig meg kell állapodni a nemzeti és uniós szinten azonosított kiberbiztonsági kockázatok csökkentését célzó megfelelő, hatékony és arányos kockázatkezelési intézkedések eszköztárában, amely a Bizottság számára tanácsadást biztosítana az 5G hálózatok magas szintű kiberbiztonságának az egész Unióban történő további biztosítása érdekében szükséges minimális közös követelmények kidolgozására vonatkozóan.

                  (15)

                  Ennek az eszköztárnak a következőket kell tartalmaznia:

                              a)

                              az 5G hálózatok kiberbiztonságát érintő biztonsági kockázatok típusainak jegyzéke (például az ellátási láncra vonatkozó kockázat, a szoftverek sebezhetőségi kockázata, a hozzáférés-ellenőrzés kockázata, az információs és kommunikációs technológiai berendezések beszállítóira harmadik országokban esetlegesen alkalmazandó jogi és szakpolitikai keretből eredő kockázatok); valamint

                              b)

                              lehetséges kockázatcsökkentő intézkedések (pl. harmadik fél általi tanúsítás hardver, szoftver vagy szolgáltatások esetében, hivatalos hardver- és szoftvertesztek vagy megfelelőségi ellenőrzések, a hozzáférés ellenőrzését és végrehajtását biztosító folyamatok, azon termékek, szolgáltatások vagy beszállítók azonosítása, amelyeket potenciálisan nem tekintenek biztonságosnak stb.). Ezeknek az intézkedéseknek a kockázatértékelést követően egy vagy több tagállamban azonosított valamennyi típusú biztonsági kockázatra kell kiterjedniük.

                  (16)

                  Az 5G hálózatok tekintetében releváns európai kiberbiztonsági tanúsítási rendszerek kidolgozása után a tagállamoknak az uniós joggal összhangban el kell fogadniuk a nemzeti műszaki előírásokat, amelyek előírják az e rendszerek hatálya alá tartozó információs és kommunikációs technológiai termékek, szolgáltatások vagy rendszerek kötelező tanúsítását.

                  (17)

                  A tagállamoknak a Bizottsággal együtt meg kell határozniuk a nyilvános hálózatok jogosulatlan hozzáféréssel szembeni biztonságával kapcsolatos feltételeket, amelyekkel ki kell egészíteniük az általános engedélyezést és a hálózatokra vonatkozó biztonsági követelményeket abból a célból, hogy kötelezettségvállalást kérjenek a vállalkozásoktól, amelyek részt vesznek az 5G sávok spektrumhasználati jogának a 2002/20/EK irányelv szerinti biztosításával kapcsolatos eljárásokban. Ezeket – amennyiben lehetséges – a (4) bekezdés c) pontjában említett intézkedéseknek kell tükrözniük.

                  (18)

                  A tagállamoknak együtt kell működniük a Bizottsággal olyan konkrét biztonsági követelmények kidolgozása érdekében, amelyeket az 5G hálózatokkal kapcsolatos közbeszerzések keretében alkalmazni lehet. Ennek magában kell foglalnia a kiberbiztonsági tanúsítási rendszerek közbeszerzési eljárásokban való végrehajtására vonatkozó kötelező követelményeket, amennyiben ezek a rendszerek még nem kötelezőek minden beszállítóra és üzemeltetőre nézve.

            V.   FELÜLVIZSGÁLAT

                  (19)

                  A tagállamoknak együtt kell működniük a Bizottsággal ezen ajánlás hatásainak 2020. október 1-jéig történő értékelése érdekében, a megfelelő további lépések meghatározása céljából. Az értékelésnek figyelembe kell vennie az összehangolt uniós kockázatértékelés eredményét és az uniós eszköztárat.

         Kelt Strasbourgban, 2019. március 26-án.

               a Bizottság részéről

            Julian KING

               a Bizottság tagja

         (1)  COM(2016) 588 final.

         (2)  Az Európai Tanács 2019. március 21–22-i következtetései.

         (3)  Az Unió helyzete (2018) – Elérkezett az európai szuverenitás ideje, 2018. szeptember 12.

         (4)  JOIN (2019) 5 final.

         (5)  www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+TA+P8-TA-2019-0156+0+DOC+PDF+V0//HU.

         (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 2002/21/EK irányelve (2002. március 7.) az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról (Keretirányelv) (HL L 108., 2002.4.24., 33. o.), valamint a külön irányelvek.

         (7)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/1972 irányelve (2018. december 11.) az Európai Elektronikus Hírközlési Kódex létrehozásáról (HL L 321., 2018.12.17., 36. o.).

         (8)  Az Európai Parlament és a Tanács 2002/20/EK irányelve (2002. március 7.) az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről (Engedélyezési irányelv) (HL L 108., 2002.4.24., 21. o.).

         (9)  Az Európai Parlament és a Tanács 2002/58/EK irányelve (2002. július 12.) az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről (Elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) (HL L 201., 2002.7.31., 37. o.).

         (10)  https://resilience.enisa.europa.eu/article-13.

         (11)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/1148 irányelve (2016. július 6.) a hálózati és információs rendszerek biztonságának az egész Unióban egységesen magas szintjét biztosító intézkedésekről (HL L 194., 2016.7.19., 1. o.).

         (12)  Javaslat – Az Európai Parlament és a Tanács rendelete az ENISA-ról, az „Európai Uniós Kiberbiztonsági Ügynökségről”, az 526/2013/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről, valamint az információs és kommunikációs technológiák kiberbiztonsági tanúsításáról („kiberbiztonsági jogszabály”), COM(2017) 477 final – 2017/0225 (COD).

         (13)  Az Európai Parlament és a Tanács 2014/24/EU irányelve (2014. február 26.) a közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 94., 2014.3.28., 65. o.).

         (14)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/679 rendelete (2016. április 27.) a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (általános adatvédelmi rendelet) (HL L 119., 2016.5.4., 1. o.).

         (15)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/452 rendelete (2019. március 19.) az Unióba irányuló közvetlen külföldi befektetések átvilágítási keretének létrehozásáról (HL L 79. I, 2019.3.21., 1. o.).

         (16)  2019-re 11 tagállamban van legalább egy spektrumsávban aukciós eljárás ütemezve, ezek: Ausztria, Belgium, Csehország, Franciaország, Németország, Görögország, Magyarország, Írország, Hollandia, Litvánia, Portugália. 2020-ben további hat árverés várható: Spanyolországban, Máltán, Litvániában (eltérő frekvenciák), Szlovákiában, Lengyelországban és az Egyesült Királyságban. Forrás: http://5gobservatory.eu/observatory-overview/observatory-reports/.