				|

		52013DC0396

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA a Szlovéniában fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről /* COM/2013/0396 final - 2013/ () */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
a Szlovéniában fennálló túlzott költségvetési
hiány megszüntetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke
(7) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       Az Európai Unió
működéséről szóló szerződés 126. cikke szerint a tagállamoknak
kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt.
(2)       A Stabilitási és Növekedési
Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez
vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén
alapul.
(3)       A Tanács
2009. december 2-án az EUMSZ 126. cikkének (6) bekezdése
szerinti határozatában megállapította, hogy Szlovéniában túlzott hiány áll
fenn, és az EUMSZ 126. cikkének (7) bekezdésével és a túlzott hiány
esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és
pontosításáról szóló 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet[1] 3. cikkével összhangban
ajánlást[2]
hozott a túlzott hiány legkésőbb 2013-ig történő megszüntetéséről.
Annak érdekében, hogy az államháztartási hiányt hitelt érdemlő és
fenntartható módon a GDP 3 %-a alá lehessen csökkenteni, a szlovén hatóságoknak
azt ajánlották, hogy 2010-ben a terveknek megfelelően hajtsák végre a
költségvetési konszolidációs intézkedéseket, a 2010–2013 közötti
időszakban biztosítsanak a GDP 3,4 %-ának megfelelő éves átlagos
strukturális költségvetési kiigazítást, és a konjunkturális feltételek
figyelembevételével határozzák meg a túlzott hiány 2013-ig történő megszüntetéséhez
szükséges intézkedéseket, valamint a jelenleg vártnál kedvezőbb gazdasági
vagy költségvetési feltételek esetén gyorsítsák fel a hiány csökkentését.
(4)       2010. június 15-én a
Bizottság megállapította, hogy a Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi
előrejelzése alapján Szlovénia a Tanács 2009. december 2-i
ajánlásával összhangban eredményes intézkedéseket tett annak érdekében, hogy a
költségvetési hiányt a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték alá
szorítsa, így a túlzotthiány-eljárás keretében nincs szükség kiegészítő
intézkedésekre.
(5)       Az 1467/97/EK rendelet
3. cikkének (5) bekezdése értelmében a Tanács a Bizottság ajánlása
alapján az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdésének megfelelő
felülvizsgált ajánlás elfogadásáról határozhat, amennyiben sor került eredményes
intézkedések meghozatalára, továbbá, ha az említett ajánlás elfogadását
követően az államháztartásra jelentős negatív hatást gyakorló,
előre nem látható kedvezőtlen gazdasági események következtek be. A
költségvetésre jelentős és kedvezőtlen hatást gyakorló, előre
nem látható kedvezőtlen gazdasági eseményeket a tanácsi ajánlás alapjául
szolgáló gazdasági előrejelzéssel összevetve kell megvizsgálni.
(6)       Az EUMSZ 126. cikke
(7) bekezdésének és az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének
megfelelően a Tanácsnak a túlzott hiány meghatározott időszakon belül
történő megszüntetésére irányuló ajánlásokat kell tennie az érintett
tagállam részére. Az ajánlás az érintett tagállam számára legfeljebb hathónapos
határidőt állapíthat meg a túlzott hiány megszüntetésére irányuló
eredményes intézkedések meghozatalára. Továbbá a túlzott hiány
megszüntetéséről szóló ajánlásban a Tanácsnak olyan éves költségvetési
célok elérését kell előírnia, amelyek az ajánlást alátámasztó
előrejelzések alapján összhangban vannak a strukturális egyenlegben, azaz
az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélküli, ciklikusan kiigazított
egyenlegben elért, viszonyítási alapként a GDP legalább 0,5 %-ának
megfelelő egyenlegjavulással.
(7)       A Bizottság a Szlovénia
vonatkozásában végzett 2013. évi részletes vizsgálata alapján úgy ítéli meg,
hogy Szlovénia túlzott makrogazdasági egyensúlyhiánytól szenved. A
költségvetési, makrogazdasági és munkaerő-piaci eredmények fenntartható
javulásához egyszerre szükséges a makrogazdasági egyensúlyhiány csökkentése és
a túlzott hiány megszüntetése.
(8)       A Bizottság szolgálatai által
kiadott – az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdése szerinti,
2009. december 2-i tanácsi ajánlás alapját képező – 2009.
őszi előrejelzés 2010-re a szlovén gazdaság 1,3%-os, 2011-re pedig
2,0%-os növekedését vetítette előre. Jóllehet a 2012-es és a 2013-as
éveket az előrejelzés már nem fedte le, a jelentős negatív
kibocsátási rés 2015-ig történő fokozatos megszűnésére vonatkozó
feltételezés alapján 2012–2013-ra a 2011. évinél erősebb növekedést vártak.
Miközben a szlovén GDP növekedése 2010-ben csaknem megegyezett a Bizottság
szolgálatainak 2009. őszi előrejelzésében meghatározott mértékkel,
2011-ben nem érte el az előre jelzett 2,0%-os értéket. A szlovén gazdaság
2012-ben pedig ismét recesszióba került. A Bizottság szolgálatainak 2013.
tavaszi aktualizált előrejelzése[3]
a tanácsi ajánlás idején vártnál sokkal kedvezőtlenebb forgatókönyvet
vázol fel 2013-ra is. Összességében a GDP növekedése lényegesen alacsonyabb
volt a Bizottság szolgálatainak 2009. őszi előrejelzésében vártnál.
Emiatt mind a bevételi, mind a kiadási oldal kedvezőtlenebbül alakul a
tanácsi ajánlás idején várthoz képest.
(9)       A globális gazdasági és
pénzügyi válság, valamint a belföldi egyensúlyhiány következtében Szlovéniában
az euróövezet egészénél jóval gyorsabban csökkent a reál GDP. A reál GDP 2009.
évi 7,8 %-os visszaesése főként a bruttó felhalmozás tendenciáira
vezethető vissza. Az exporton alapuló fellendülés, amelynek előnyeit
Szlovénia 2010-ben és 2011-ben 1,2 %-os, illetve 0,6 %-os reál GDP növekedés
mellett élvezte, a gyenge belső kereslet visszahúzó hatása miatt mérsékelt
szintet ért el. 2012-ben a szlovén gazdaság kettős mélypontú recesszióba
került, a reál GDP negatív növekedési eredményeket mutatott, –2,3 % volt.
A nem uniós piacokra irányuló export erőteljes növekedése a nettó
külső kereslet fokozódását eredményezte, ami pozitív hatást gyakorolt a
növekedésre, emellett a gyenge belső kereslet miatt erősen
visszaesett az import.
(10)     A Bizottság szolgálatainak
2013. tavaszi aktualizált előrejelzése a csökkenő foglalkoztatás, a
negatív reálbér-növekedés és a beruházások folyamatos visszaesése miatt 2013-ra
a reál GDP további 2,0 %-os visszaesését vetíti előre. A nem pénzügyi
társaságok tőkeáttétel-csökkentése és a bankszektor szerkezetátalakítása a
feltételezések szerint folyamatos, azonban nem kellőképpen erős
ahhoz, hogy hozzá tudjon járulni az új beruházási ciklus beindításához. Így az
előrejelzések abból indulnak ki, hogy továbbra is leginkább a magánfogyasztás
és a beruházás akadályozza majd a növekedést. A nettó külföldi kereslet
növekedésre gyakorolt pozitív hatása várhatóan némileg csökkenni fog. A 2014-re
előre jelzett folytatódó recesszió (–0,1%-os GDP növekedés) abból fakad,
hogy elhúzódik a bankszektor válságának rendezése és a súlyosan eladósodott
vállalati szektor szerkezetátalakítása. Az elsősorban a bankszektor
szerkezetátalakításából, a társaságok tőkeáttétel-csökkentése terén tett
előrelépésekből és a fogyasztói bizalom javulásából eredő,
fokozatosan erősödő belső keresletnek köszönhetően 2015-re
a reál GDP 1,3 %-os növekedését vetítik előre.
(11)     Az államháztartási hiány
2009-ben a GDP 6,2 %-ára emelkedett, elsősorban a kamatkiadások és a
szociális transzferek jellegéből eredő erőteljes kiadási
dinamika következtében. A 2010-es főként ad hoc konszolidációs
intézkedések különösen a szociális transzfereknek és az állami szektor
bérköltségeinek a csökkentésére irányultak. A szociális juttatások – többek
között a nyugdíjak – és az állami szektorbeli bérek indexálási mértékét 2010-re
megfelezték, továbbá a munkához kapcsolódó bónuszok egy részét korlátozták. A
bevételi oldalon emelték az alkoholra, a cigarettára és az ásványolajra
kivetett jövedékiadó-kulcsokat. A tanácsi túlzotthiány-ajánlás elfogadása
előtt jóváhagyott fenti intézkedések 2010-ben hozzájárultak az
államháztartási hiánynak a GDP 5,9 %-ára történő enyhe csökkentéséhez.
(12)     A 2011. évi költségvetés
nagyjából egy évvel meghosszabbította, illetve kibővítette a kiadási
oldalon 2010-ben elindított konszolidációs intézkedéseket. A bevételi oldalon
tovább emelték a cigarettára kivetett jövedékiadó-kulcsokat. Mindazonáltal
2011-ben az államháztartási hiány a GDP 6,4 %-án tetőzött, mivel a
veszteséges állami tulajdonú vállalkozások javára végrehajtott tőketámogatási
műveletek és az egyszeri intézkedések a GDP 1,4 %-ával fokozták a hiányt.
(13)     A túlzott hiány esetén
követendő eljárás keretében tett 2013. márciusi bejelentés –, amelyet a
Bizottság (Eurostat) jóváhagyott – 2012-re a GDP 4,0 %-át kitevő államháztartási
hiányról számolt be. Ezen eredménybe beleszámít a legnagyobb bank 2012. júniusi
újabb feltőkésítése, amely a GDP mintegy 0,2 %-ának felel meg és egyszeri
intézkedésnek tekintendő. A kormány nemrégiben jelentős kiadási
korlátozásokat hajtott végre a szociális transzferek és az állami szektor
bérköltségeinek korlátozása révén. A konszolidációs intézkedések többsége
ugyanakkor megint csak átmeneti jellegű. Ezen túlmenően az állami
beruházások tovább csökkentek, ami a 2009-es szinthez képest reálértéken nézve
összesen 45 %-os visszaesést jelent. Végül meg kell említeni, hogy az állami
vállalatoknak juttatott tőkeinjekciók – az egyszeri tételeket is beleértve
– sokkal kisebbek voltak, mint 2011-ben. Ami a bevételi oldalt illeti, a
kormány csökkentette a társaságiadó-kulcsot és a beruházások, illetve a K+F
vonatkozásában magasabb adókedvezményeket vezetett be.
(14)     A Bizottság szolgálatainak
2013. tavaszi aktualizált előrejelzése szerint az államháztartási hiány
2013-ban a GPD 5,5 %-át éri el. A két legnagyobb bank hibrid
tőkeinstrumentumainak tőkésítése (a GDP 1,2%-át kitevő egyszeri
intézkedés) nélkül az előrejelzések szerint a GDP 4,3 %-ának
megfelelő lenne a 2013-as hiány. Az előrejelzés szerint a GDP 5,5
%-ában megállapított hiány megfelel a 2013. évi aktualizált stabilitási
programban a GDP 7,9 %-ában megállapított 2013-as nemzeti hiánycélnak, amely
tartalmazza a GDP 3,7 %-ának megfelelő bankfeltőkésítéseket is. A
2013-as államháztartás tekintetében már az év egészében hatni fognak az államháztartás
egyensúlyáról szóló, 2012 júniusában hatályba lépett törvényben rögzített
takarékossági intézkedések, emellett újabb bevételnövelő intézkedéseket is
elfogadtak. A munkaerőpiac romlása várhatóan a társadalombiztosítási
járulékok csökkenését vonja maga után. Ezzel ellentétben feltételezhetően
tovább emelkednek a szociális transzferek, mivel 2012 végén és 2013 elején
újból sokan vonulnak nyugdíjba.
(15)     A Bizottság szolgálatainak
2013. tavaszi aktualizált előrejelzése szerint – változatlan politika
mellett – az államháztartási hiány 2014-ban a GPD 4,9%-át fogja kitenni. A
2014. évi költségvetés a társasági adó kulcsának 16 %-ra csökkentésén és az
állami szektor bérköltségeinek általánosságban 2013-as szinten tartásán kívül
nem tartalmaz diszkrecionális intézkedéseket. A kiadási oldalon az adósság és
az öregségi nyugdíjban részesülők számának emelkedése, valamint a
nyugdíjak indexálása miatt különösen a kamatkiadások és a szociális transzferek
további emelkedésével számolnak. Változatlan politika mellett 2015-re a GDP 5,5
%-ának megfelelő hiány vetíthető előre. Az előrejelzés a
kamatkiadás további emelkedésével, a közalkalmazottak béreit korlátozó átmeneti
intézkedések megszűnését követően az állami szektor bérköltségeinek
növekedésével és a társaságiadó-kulcs fokozatos csökkentésének végső
fázisával számol, amelyben a kulcs 1 százalékponttal, 15%-ra csökken.
(16)     A hiánytervekre vonatkozó
kockázatok a bankok megerősítését szolgáló további költségvetési források
bevonását figyelmen kívül hagyva kiegyensúlyozottnak tűnnek. A felfelé
mutató kockázatok a 2013-as pótköltségvetésben bejelentett újabb takarékossági
intézkedésekre vezethetőek vissza, míg a lefelé mutató kockázatok a
költségvetés nem megfelelő végrehajtásából, valamint a közalkalmazottak
béremelésének 2010-ben elhalasztott kifizetését előíró és a kormány által
mostanáig vitatott bírósági ítéletből adódnak.
(17)     A Bizottság szolgálatainak
2013. tavaszi előrejelzése szerint az átlagos éves költségvetési
erőfeszítés a 2010–2013 közötti időszakban névértéken a becslések
szerint a GDP 0,5 %-ának felel meg. A konszolidáció súlypontját 2012-re és
2013-ra helyezték. A jelenlegi előrejelzésben és a Tanács 2009. december
2-i ajánlásainak alapjául szolgáló előrejelzésben szereplő
potenciális kibocsátásnövekedésre vonatkozó adatok eltérésének, valamint a
standard rugalmasságon alapuló bevételalakulásra és a tényleges
bevételalakulásra vonatkozó adatok eltérésének a figyelembevételével az átlagos
éves kiigazított strukturális erőfeszítés a 2010–2013 közötti időszakban
a GDP 1,1 %-át teszi ki. Ez pedig meghaladja a GDP ¾ %-ának megfelelő
ajánlott átlagos éves költségvetési erőfeszítést.
(18)     A szlovén hatóságok által a
2010–2013 közötti időszakban a tanácsi túlzotthiány-ajánlásra válaszul
végrehajtott további konszolidációs intézkedések teljes becsült összege alulról
felfelé építkező megközelítés alapján a GDP 6¾ %-a. E becslés nem
tartalmazza a 2010-es költségvetés keretében végrehajtott, a GDP mintegy 0,8
%-ának megfelelő konszolidációs intézkedéseket, amelyek már szerepeltek a
Bizottság szolgálatainak 2009. őszi előrejelzésében. A GDP
megközelítőleg 5 %-ának felel meg a különösen a csökkentett indexálási
mechanizmusokat, az állami szektorbeli bérek és a szociális juttatások
csökkentését, valamint a közvetett adók megemelését tartalmazó
intézkedéscsomag. Emellett a hatóságok a 2010–2012 közötti időszakban
jelentősen – kb. a GDP 1¾ %-ának megfelelő mértékben – csökkentették
az állami beruházásokat.
(19)     A folyamatosan magas
elsődleges hiány, illetve – kisebb mértékben – az SFA-tételek és a magas
kamatfizetések következtében Szlovénia államadóssága ugrásszerűen
növekszik. Az adósság a GDP 22 %-ának megfelelő 2008-as szintről
2012-ben a GDP 54 %-ára emelkedett. A Bizottság szolgálatainak 2013. tavaszi
aktualizált előrejelzése abból indul ki, hogy ez az adat 2013-ben 61 %
lesz, következésképpen átlépi a Szerződésben megállapított
referenciaértéket. Az előrejelzések szerint változatlan politika mellett
az adósságszint 2015-re a GDP 69 %-ára emelkedhet. Ezen előrejelzések
figyelmen kívül hagyják a bankok stabilitásáról szóló törvényben a
bankeszközkezelő vállalkozásra történő eszközátruházás kapcsán
előírt, a GDP legfeljebb 11 %-ának megfelelő összegű állami
garanciát, valamint a GDP legfeljebb 3 %-át kitevő feltőkésítési
eszközbevonást.
(20)     Szlovéniát a gazdasági
fejlemények váratlanul és kedvezőtlenül érintették. A gazdaság kettős
mélypontú recesszióval küszködik, amelyből várhatóan 2014-ig nem fog
kikerülni. Mindez negatív hatással van a foglalkoztatásra, jelentősen nő
a munkanélküliség és a reálbér-növekedés is negatív irányt vett. Szlovénia
túlzott makrogazdasági egyensúlyhiánytól szenved, amely komolyan visszafogja a
beruházást. Következésképpen folyamatosan csökken a belső kereslet. Emiatt
mind a bevételi, mind a kiadási oldal kedvezőtlenebbül alakul a tanácsi
ajánlás idején várthoz képest. A Stabilitási és Növekedési Paktum szabályaival
összhangban emiatt a Szlovéniában fennálló túlzott költségvetési hiány
kiigazítására új határidőt kell megállapítani.
(21)     Ha Szlovénia további két évet
kapna a túlzott költségvetési hiány kiigazítására, az az államháztartási hiány
tekintetében arányosan a következő közbenső célok meghatározását
tenné szükségessé: 2013-ban a GDP 4,9 %-a (a két legnagyobb bank
feltőkésítéséhez kötődő, a GDP 1,2 %-át kitevő egyszeri
kiadás nélkül a GDP 3,7 %-a), 2014-ben a GDP 3,3 %-a, 2015-ben pedig a GDP 2,5
%-a. A fenti célok teljesítése a strukturális
költségvetési egyenleg szempontjából 2013-ban a GDP 0,7 %-ának, 2014-ben 0,5
%-ának és 2015-ben 0,5 %-ának megfelelő mértékű javulással jár, az
utolsó két adat pedig már eleget tesz a Tanács 1997. július 7-i 1466/97/EK
rendelete 5. cikkének (1) bekezdésében előírt minimálisan elérendő
javulásnak. Összességében, a fenti strukturális célok teljesítéséhez a szlovén
hatóságoknak az alapforgatókönyvben szereplő intézkedéseken túl 2013-ban a
GDP 1 %-át, 2014-ben 1½ %-át és 2015-ben 1½ %-át kitevő pótlólagos
konszolidációs intézkedést kellene végrehajtaniuk. Ezen célok számolnak azzal,
hogy kompenzálni kell a költségvetési konszolidációnak a GDP-növekedés
befolyásolása révén az államháztartásra gyakorolt másodlagos negatív hatásait.
(22)     Az Európai Bizottság 2012. évi
költségvetési fenntarthatósági jelentése rámutatott arra, hogy Szlovéniát
közép- és hosszú távon magas fenntarthatósági kockázat fenyegeti. Az
idősödésről szóló 2012-es jelentés szerint a 2010–2060 közötti
években összességében nagymértékben emelkednek majd az elöregedéssel
kapcsolatos államháztartási kiadások. Ezért az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának
biztosítása érdekében elengedhetetlen az elöregedéssel kapcsolatos kiadások
további hosszú távú visszaszorítása a nyugdíj- és szociális biztonsági
rendszerek összes vonatkozó paraméterének további kiigazítása révén.
(23)     Szlovénia teljesíti annak
feltételeit, hogy a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának
felgyorsításáról és pontosításáról szóló 1467/97/EK rendelet 3. cikkének
(5) bekezdésében meghatározott, a túlzott államháztartási hiány
megszüntetésére kitűzött határidő meghosszabbítható legyen,
ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
(1)
Szlovéniának 2015-ig fel kell számolnia a jelenlegi
túlzott hiányt.
(2)
A Bizottság szolgálatainak 2013. tavaszi
aktualizált előrejelzéséből kiindulva Szlovéniának 2013-ban a GDP 4,9
%-ának (a két legnagyobb bank feltőkésítéséhez kötődő, a GDP 1,2
%-át kitevő egyszeri kiadás nélkül a GDP 3,7 %-ának), 2014-ben 3,3 %-ának
és 2015-ben 2,5 %-ának megfelelő államháztartási hiánycélt kell elérnie –
amely a strukturális egyenleg éves javulását illetően 2013-ban a GDP 0,7
%-át, 2014-ben 0,5 %-át és 2015-ben 0,5 %-át teszi ki – ahhoz, hogy 2015-re az
államháztartási hiányt a GDP 3 %-a alatti szintre csökkentse.
(3)
Szlovéniának szigorúan végre kell hajtania az
elsősorban a közvetett adóbevételek emelésére, valamint a szociális
transzferek és az állami szektor bérköltségeinek csökkentésére vonatkozóan már
elfogadott intézkedéseket, mindeközben készen kell állnia kiegészítő
intézkedések meghozatalára, amennyiben az említett intézkedések a vártnál
eredménytelenebbek mutatkoznának, illetve azokat az igazságügyi rendszer
megsemmisítené.
(4)
Ezen túlmenően Szlovéniának a Bizottság
szolgálatainak 2013. tavaszi aktualizált előrejelzésében szereplő
intézkedéseken kívül újabb konszolidációs intézkedéseket kell meghatároznia,
elfogadnia és végrehajtania a túlzott hiány 2015-ig történő
megszüntetéséhez.
(5)
A Tanács [2013. október 1-jét] állapítja meg
határidőként a szlovén hatóságok számára az eredményes intézkedések
meghozatalára, valamint arra, hogy az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének
(4a) bekezdésével összhangban részletes jelentést tegyen a célok elérése
érdekében kidolgozott konszolidációs stratégiáról.
Ezen túlmenően a szlovén hatóságoknak i.
2014-ben és 2015-ben fel kell gyorsítaniuk a hiány csökkentését, ha a gazdasági
vagy a költségvetési feltételek a jelenleg vártnál kedvezőbben alakulnak,
ii. a kiadások GDP-hez viszonyított jelenlegi arányát fokozatosan
csökkentő, a strukturális államháztartási egyenlegben tartós javulást
biztosító, a gazdaság növekedési potenciálját – többek között az állami
beruházások további leépítését elkerülve – elősegítő és az
adósságrátát fokozatosan csökkenő pályára állító strukturális
konszolidációs intézkedéseket kell meghatároznia, elfogadnia és végrehajtania.
Végezetül, a költségvetési konszolidációs stratégia sikeressége érdekében
fontos, hogy a Tanács által az európai szemeszter és a makrogazdasági
egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás keretében Szlovéniához intézett
ajánlásokkal összhangban a költségvetési konszolidációhoz átfogó strukturális
reformok társuljanak.
Az 5. ajánlásban előírt jelentésen túl
Szlovénia a fenti ajánlások végrehajtása terén elért haladásról legalább
[hathavonta] jelentést tesz, valamint azt stabilitási programjainak egy
különálló fejezetében is szerepelteti mindaddig, amíg a túlzott hiány teljes
körű kiigazítására sor nem került.
Ennek az ajánlásnak a Szlovén Köztársaság a
címzettje.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
[2]               A Szlovéniára vonatkozó túlzotthiány-eljárással
kapcsolatos összes dokumentum az alábbi címen érhető el:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/slovenia_en.htm
[3]               Az előrejelzés alapjául a Bizottság szolgálatai
által készített 2013. tavaszi előrejelzés szolgált, amelyben az előre
jelzett időszakot kiterjesztették 2015-ig. Emellett az aktualizált
változat számításba veszi az egyesült államokbeli piacon 2013. május 2-án történt
két kötvénykibocsátást, amely hatást gyakorolt a kamatkiadásra, a hiányra és az
adósságra.


title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2006. február 1. ) az Európai Unió Tanácsa számára az Oesterreichische Nationalbank külső könyvvizsgálóiról (EKB/2006/1)

text:
               10.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 34/30

      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA

   (2006. február 1.)
   az Európai Unió Tanácsa számára az Oesterreichische Nationalbank külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2006/1)
   (2006/C 34/08)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank (EKB) és az eurorendszer nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               Az Oesterreichische Nationalbankról szóló szövetségi törvény 37. cikkének (1) bekezdése alapján az Oesterreichische Nationalbank (OeNB) közgyűlése minden évben két könyvvizsgálót és két helyettes könyvvizsgálót választ. A két helyettes könyvvizsgálót kizárólag abban az esetben bízzák meg, ha a könyvvizsgálók nem képesek elvégezni az ellenőrzést.

               (3)

               Az OeNB jelenlegi külső könyvvizsgálóinak megbízatása nem újítható meg a 2005-ös pénzügyi év vizsgálatát követően. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2006-os pénzügyi évtől.

               (4)

               A közösségi és osztrák közbeszerzési jogszabályokkal összhangban az OeNB külső könyvvizsgálójaként a KPMG Alpen-Treuhand GmbH-t, a TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH-t, a Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH-t és a BDO Auxilia Treuhand GmbH-t választotta ki, akik az EKB álláspontja szerint teljesítik a kijelöléshez szükséges követelményeket.

               (5)

               A külső könyvvizsgálók megbízatása évente megújítható azzal, hogy annak időtartama összességében nem haladhatja meg az öt évet.

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               Ajánlott, hogy 2006-os pénzügyi évre az OeNB külső könyvvizsgálójaként együttesen a KPMG Alpen-Treuhand GmbH-t és a TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH-t jelöljék ki.

               2.

               Ajánlott, hogy a 2006-os pénzügyi évre az OeNB helyettes könyvvizsgálójaként együttesen a Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH-t és a BDO Auxilia Treuhand GmbH-t jelöljék ki.

               3.

               Ez a megbízatás évente megújítható azzal, hogy annak időtartama összességében nem haladhatja meg az öt évet, és legkésőbb a 2010-es pénzügyi évvel megszűnik.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2006. február 1-jén.

            az EKB elnöke

         Jean-Claude TRICHET


				|

		52013DC0379

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA az európénznemű tagállamok gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatások végrehajtásáról /* COM/2013/0379 final */

Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
az európénznemű tagállamok
gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatások végrehajtásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésével összefüggésben értelmezett 136. cikkére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok
megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i
1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 6. cikke (1)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[4],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az eurócsoport különös
felelősséggel rendelkezik az euróövezet gazdasági kormányzása terén. A
gazdasági válság egyértelműen rávilágított az euróövezeten belüli szoros
kölcsönhatásokra, és hangsúlyossá tette egyfelől az eurót hivatalos
pénznemként használó országok közötti erős tovagyűrűző
hatásokat figyelembe vevő koherens együttes politikai irányvonal,
másfelől a gazdasági környezetben bekövetkező változásokra
történő gyors válaszadást elősegítő hatékony politikai
koordináció szükségességét.
(2)       Az eurót hivatalos
pénznemként használó tagállamok a gazdasági és monetáris unióbeli
stabilitásról, koordinációról és kormányzásról szóló szerződés 2012.
március 2-i aláírásával kötelezettséget vállaltak egy sor további, nagy
horderejű politikai reformra és politikai koordinációra. Az úgynevezett
második gazdasági kormányzási csomaghoz fűződő rendeletek[5] 2013-as hatályba lépése nyomán
az euróövezeten belül még szorosabbá válik a költségvetési és gazdaságpolitikai
koordináció.
(3)       Jelenleg is zajlik a
gazdasági és monetáris unió további mélyítését célzó munka. A Bizottság 2012.
november 28-án kiadta a valódi, szoros gazdasági és monetáris unió
tervezetéről szóló közleményét[6].
A tervezet meghatározta a valódi gazdasági és monetáris unió értelmét és
célkitűzéseit, csakúgy, mint az ezek elérését lehetővé tevő
eszközöket és lépéseket. A tervezetet egyúttal európai vitaindítónak is
szánták. A Bizottság 2012. szeptember 12-én bemutatta a bankunió kiépítésének
ütemtervét[7].
Ezt a javaslatot az egységes felügyeleti mechanizmus létrehozásához szükséges
két rendeletről szóló javaslat[8]
kísérte. Az Európai Tanács elnöke 2012. december 5-én közzétett egy, a
Bizottság elnökével, az eurócsoport elnökével és az Európai Központi Bank (EKB)
elnökével szoros együttműködésben készített jelentést, amely magában
foglalta a valódi gazdasági és monetáris unió megvalósításának konkrét,
határidőket tartalmazó ütemtervét. A jelentés vázát az integrált pénzügy-,
költségvetés- és gazdaságpolitikai keret területei, valamint a demokratikus
legitimáció és az elszámoltathatóság alkotta. Az állam-, illetve kormányfők
2012. december 14-én döntést hoztak a gazdasági és monetáris unió
kiteljesítésének ütemterve szerinti további munkáról, felismerve az euróövezet
gazdaságai közötti kölcsönös függőséget és az euróövezet stabilitásából
származó lehetséges előnyöket az euróövezet tagállamaira és az Európai
Unió egészére nézve.
(4)       Az Európai Parlament
kellő mértékben részt vett az európai szemeszterben, és „A valódi
gazdasági és monetáris unió felé” című, 2012. november 20-i
állásfoglalásában[9]
kifejtette nézeteit a gazdasági és monetáris unió mélyítéséről.
(5)       Az euróövezetbeli
válságkezelést határozott fellépés jellemezte. A tagállamok és az uniós
intézmények elkötelezettsége az euróövezet integritásának megőrzése iránt
egyáltalán nem vonható kétségbe. Mégis, az euróövezet irányításának
hatékonyságát és az eurócsoport válságkezelő tevékenységét egyaránt
javítani kell a hatékony, euróövezeti szintű koordináció teljes körű
biztosítása érdekében. Az euróövezeten belüli koherens együttes politikai
irányvonal kialakítása és a szükséges szakpolitikai intézkedések
végrehajtásának biztosítása szintén fokozott koordinációt igényel. E célok
elérése megerősíti majd a polgárok bizalmát és a piaci bizalmat, ezáltal
pedig hozzájárul az euróövezet gazdasági fellendüléséhez és pénzügyi stabilitásához.
(6)       A mádosik gazdasági
kormányzási csomag végrehajtása megerősíti a költségvetési felügyeletet az
euróövezetben. A csomag értelmében a megfelelő átfogó költségvetési
irányvonal biztosítása érdekében az eurócsoport szerepet kap az egyes
tagállamok költségvetés-tervezeteinek, valamint az egész euróövezet költségvetési
kilátásainak megvitatásában. Ezek a tárgyalások az euróövezeti tagállamok
előzetes költségvetés-tervezeteiről szóló bizottsági véleményen, és
az egész euróövezet előzetes költségvetés-tervezetére vonatkozó bizottsági
értékeléseken, illetve ezek kölcsönhatásán alapulnak. Az euróövezet egészére
kiterjedő költségvetési konszolidáció szempontjából a GDP-arányos
államadósság folyamatosan csökkenő pályára állítása jelent kihívást. Ez
differenciált, növekedést ösztönző költségvetési politikák követése, és
ezzel párhuzamosan az euróövezet növekedési potenciáljának javítása által
valósulhat meg. A Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ága strukturális
értelemben meghatározott költségvetési kiigazítást ír elő, amely rövid és
középtávon egyaránt figyelembe veszi az országok fenntarthatósági kockázatai
közötti különbségeket, és lehetővé teszi, hogy a kiigazítási pályán
automatikus stabilizátorok lépjenek működésbe. A Stabilitási és Növekedési
Paktum prevenciós ága előírja a középtávú költségvetési célok irányába
történő fokozatos kiigazítást, évi 0,5 % referenciaértékű
strukturális javulás mellett. Ez a konjunkturális körülmények és az adósság
fenntarthatósági kockázatainak függvényében országspecifikus jelleggel
módosítható. A költségvetési politika hitelességét középtávon erősítené,
ha az állami kiadások és bevételek összetétele jobban tükrözné a különböző
kiadási tételek és bevételi források növekedésre gyakorolt hatását. Ezen túlmenően
a gazdaság növekedési potenciálját azáltal lehetne javítani, hogy további
strukturális reformokat vezetnek be, és minden rendelkezésre álló költségvetési
tartalékot az euróövezetbeli befektetések ösztönzésére fordítanak a Stabilitási
és Növekedési Paktumban meghatározott keretek között.
(8)       Az Európai Unió pénzügyi
piacaira és a piaci hangulatra vonatkozó legtöbb kockázati mutató javult
2012-höz képest, mivel az önbeteljesítő és ártalmas bizalmi spirálok
vesztettek intenzitásukból. A piac töredezettsége azonban továbbra is
jelentős mértékű. A bankfinanszírozás javított feltételei még nem
éreztetik hatásukat a reálgazdaságba áramló hitel kihasználásában, a bankok
hitelnyújtási tevékenysége és a magánszféra finanszírozási költségei
tekintetében pedig továbbra is lényeges különbségek vannak a tagállamok között.
A jelenlegi helyzet első számú kihívása a szabályos
tőkeáttétel-csökkentés megkönnyítése mind a bankszektor, mind a nem
pénzügyi magánszektor számára, és ezzel egyidejűleg a termelési célú új
hitelek reálgazdaságba, és különösen a kkv-kbe történő áramlásának
fenntartása.
(9)       A bankok mérlegének további javítása és szükség esetén a
sajáttőke-pufferek további megerősítése hozzájárulna a hitelcsatornák
helyreállításához. Ebben az összefüggésben az
egységes felügyeleti mechanizmus és az Európai Bankhatóság (EBH) által végzett
eszközminőségi felülvizsgálatoknak és stresszteszteknek köszönhetően
a bankok mérlege átláthatóvá válik, könnyebb lesz meghatározni a fennmaradt
sebezhető pontokat, és következésképpen megerősödik az ágazat egésze
iránti bizalom. A pénzügyi piaci töredezettség
fokozódásának és a pénzügyi zavarok kialakulásának kockázata jól szemlélteti,
mennyire fontos, hogy az euróövezet gyors előrelépést érjen el a bankunió
megteremtése terén, miközben a bankszanálás tekintetében tartózkodik
mindennemű ad hoc megközelítés alkalmazásától.
(10)     A versenyképesség növelése, a
jelenleg is zajló kiigazítási folyamat megerősítése és az erőforrások
megfelelő újraelosztásának biztosítása érdekében tehát az egész
euróövezetben a termék- és munkaerőpiacok jobb működését célzó
strukturális reformokra van szükség. Ezen
túlmenően a strukturális reformok elengedhetetlen szerepet játszanak az
egyensúly-helyreállítás és a tőkeáttétel-csökkentés folyamatában. A
hiánnyal küzdő országokban a versenyképesség javulása növelni fogja a
pozitív nettó exportot, ami elősegíti, hogy a növekedési mintát a termelékenyebb,
kevésbé munkaerő-igényes, kereskedelemképes szektorok irányába mozdítsák
el, ugyanakkor támogassák a gazdasági fellendülést és csökkentsék az adósságrátákat.
Ezzel egyidejűleg a folyófizetésimérleg-többlettel rendelkező
országokban a verseny javítását célzó reformok hozzájárulhatnak az
erőforrások újraelosztásához és segíthetik a nem kereskedelemképes
szektorokban megvalósuló beruházások élénkítését. Ez megnövelné a hazai
kereslet súlyát a növekedés összetevői között, ezáltal szimmetrikusabbá
téve az euróövezeten belüli kiigazításokat. A válság ugyanakkor igen
aszimmetrikus hatást gyakorolt az euróövezeti tagállamok foglalkoztatási
helyzetére, leginkább azokat az országokat sújtva, amelyekben a folyó fizetési
mérleg hiányának jelentős csökkenése következtében a hazai kereslet a
legsúlyosabb mértékben zsugorodott. Amennyiben a ciklikus munkanélküliség
hatékony és gyors elnyelése nem valósul meg, hiszterézishatás alakulhat ki, így
a munkanélküliség megmerevedik és egyre kevésbé fog igazodni a bérdinamikához.
A munkaerőpiaci strukturális reformok ezért továbbra is kiemelt
jelentőséggel bírnak az euróövezet társadalmi kohézióját és jovőbeni
növekedési potenciálját fenyegető kockázatok enyhítése tekintetében. A
gazdaági és monetáris unióbeli stabilitásról, koordinációról és kormányzásról
szóló szerződés 2012. március 2-i aláírásával az euróövezetbeli tagállamok
kötelezettséget vállaltak a fő gazdasági reformokra vonatkozó nemzeti
terveik előzetes összehangolására. Az eurócsoportnak nyomon kellene
követnie az eddig elfogadott intézkedések hatásait abból a célból, hogy szükség
esetén ösztönözze a további fellépést, valamint hogy az országspecifikus
ajánlásokkal összhangban növelje a reformok horderejét.
AJÁNLJA, hogy az euróövezeti tagállamok
– a tagállamok gazdaságpolitikájának koordinálására, de különösen az
eurócsoporton belüli gazdaságpolitikai koordinációra vonatkozó tanácsi hatáskör
sérelme nélkül – a 2013–2014 közötti időszakban egyenként vagy csoportosan
hozzanak intézkedéseket a következőkről:
1.           Hozzanak közös intézkedéseket
az eurócsoporton belül az euróövezet koherens politikai irányvonalának
biztosítása, valamint az euróövezet megfelelő működéséhez szükséges
politikai döntések meghozatala érdekében. Tegyék lehetővé, hogy az
eurócsoport központi szerepet játsszon az euróövezetbeli tagállamokra vonatkozó
megerősített felügyeleti keretben, a stabil és erős euróövezet
szempontjából elengedhetetlen nemzeti és euróövezeti szintű reformok
koordinálása és nyomon követése, valamint a szakpolitikák koherenciájának
biztosítása érdekében.
2.           Biztosítsák, hogy az
eurócsoport nyomon követi és koordinálja az euróövezetbeli tagállamok
költségvetési politikáit, valamint az euróövezet egészére vonatkozó vélelmezett
egységes költségvetési irányvonalat a növekedést ösztönző és differenciált
költségvetési politika biztosítása érdekében. Ebből a célból az
eurócsoportnak meg kellene vitatnia az euróövezet egyes tagállamainak
előzetes költségvetés-tervezetéről szóló bizottsági véleményeket, és
az euróövezet egészének költségvetési helyzetét, illetve kilátásait, az
előzetes költségvetés-tervezetekre és ezek kölcsönhatására vonatkozó
átfogó bizottsági értékelés alapján. A koordináció hozzájárulna annak
biztosításához, hogy a költségvetési konszolidáció üteme a strukturális
értelemben meghatározott, a kiigazítási pályán automatikus stabilizátorok
működésbe lépését lehetővé tevő költségvetési kiigazítást
végző euróövezetbeli tagállamok költségvetési és gazdasági helyzetének
megfelelően differenciált legyen, valamint hogy a költségvetési politika
hitelességének középtávon történő javítása céljából a költségvetési
konszolidációt a kiadások és bevételek átfogó, hatékony és növekedést
ösztönző összetétele, továbbá a gazdaság növekedési potenciálját fokozó
megfelelő strukturális reformok által támogassák.
3.           Az eurócsoport keretében
értékeljék az euróövezetbeli tagországok tekintetében a hitelkamatlábak,
különösen a kkv-knek nyújtott hitelek kamatlábai, közötti eltérések okait,
valamit mérjék fel az euróövezetbeli pénzügyi piacok töredezettségének következményeit,
és tegyenek javaslatokat ennek megszüntetésére.
4.           Az elmúlt években megvalósult
feltőkésítésekre és szerkezeti átalakításokra építve ösztönözzék a bankok
mérlegeinek további javítását, mivel ezáltal megszüntethető az egységes
piac töredezettsége és javítható a reálgazdaságba, különösen a kkv-khez
irányuló hiteláramlás. Ebből a célból: a) biztosítsák, hogy az egységes
felügyeleti mechanizmus által az EBH-val együttműködve végzendő
mérlegértékelésekre és stressztesztekre az elfogadott időkeretnek megfelelően
kerül sor; b) biztosítsanak egyenlő versenyfeltételeket a bankok
feltőkésítése során alkalmazott tehermegosztási követelmények
tekintetében; c) a mérlegértékeléseket és stresszteszteket megelőzően
hozzanak létre hiteles költségvetési védőhálót a bankok lehetséges
feltőkésítése érdekében; d) számolják fel a bankokat az eszközök és
források nemzeti határokon belüli kiegyensúlyozására ösztönző felügyeleti
tényezőket; valamit e) gyorsítsák fel a szükséges lépéseket a bankunió
létrehozása irányába, amelynek alkotóelemei az egységes felügyeleti
mechanizmus, az egységes szanálási mechanizmus, a belső feltőkésítési
kapacitás, a közös bankszanálási alap és a pénzintézetek közvetlen
feltőkésítésének lehetőségét biztosító közös költségvetési
védőháló.
5.           Előzetesen koordinálják
azon tagállamok fő gazdasági reformtervezeteit, amelyeknek pénzneme az
euró. Kövessék nyomon a strukturális reformok végrehajtását, főként a
munkaerő- és termékpiacokon, és mérjék fel ezek euróövezetre gyakorolt
hatását, figyelembe véve az egyes euróövezetbeli tagállamoknak szóló tanácsi
ajánlásokat. Ösztönözzék a további kiigazításokat az euróövezetben, és a
kiigazítások kiegyensúlyozott és strukturált megvalósítását azáltal
biztosítsák, hogy szigorúan követik a költségvetési hiánnyal vagy többlettel
rendelkező tagállamokra jellemző megtakarítási és beruházási
magatartások torzulásait kezelő reformokat. Tegyék meg a szükséges
lépéseket a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás hatékony
végrehajtása érdekében, nevezetesen elemezzék a túlzott hiánnyal
rendelkező tagállamok által elért előrelépéseket a reformvállalások
terén, valamint azon tagállamok teljesítményét a reformok végrehajtása terén,
amelyekben az egyensúlyhiány határozott fellépést tesz szükségessé annak érdekében,
hogy mérséklődjenek a más euróövezeti országokba
tovagyűrűző negatív hatások.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
[3]               COM(2013) 379 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 és P7_TA(2013)0053.
[5]               COM(2011) 821 végleges és COM(2011) 819 végleges.
[6]               COM(2012) 777 final.
[7]               COM(2012) 510 final.
[8]               COM(2012) 511 final és COM(2012)
512 final.
[9]               „A valódi gazdasági és monetáris unió felé” című,
2012. november 20-i állásfoglalás, lásd: P7_TA(2012)0430.


title: 2005/207/EK: A Tanács ajánlása (2005. március 8.) az Európai Központi Bank igazgatósága egy tagjának kinevezéséről

text:
               15.3.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 68/40

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2005. március 8.)
   az Európai Központi Bank igazgatósága egy tagjának kinevezéséről
   (2005/207/EK)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 112. cikke (2) bekezdésének b) pontjára és 122. cikke (4) bekezdésére, valamint a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapító okiratáról szóló jegyzőkönyv 11.2. és 43.3. cikkére,
   mivel:
   Tommaso PADOA-SCHIOPPA megbízatása 2005. május 31-én lejár. Az Európai Központi Bank igazgatóságába ki kell nevezni egy tagot,
   AJÁNLJA:
   hogy Lorenzo BINI SMAGHI-t 2005. június 1-jétől kezdődően nyolc évre nevezzék ki az Európai Központi Bank igazgatósága tagjává.
   Ezt az ajánlást az Európai Parlamenttel és az Európai Központi Bank kormányzótanácsával folytatott konzultációt követően, határozat céljából azon tagállamok állam- vagy kormányfői elé kell terjeszteni, amelyek hivatalos pénzneme az euró.
   Ezt az ajánlást az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.

      Kelt Brüsszelben, 2005. március 8-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         J.-C. JUNCKER


title: Az Európai Központi Bank ajánlása (2017. szeptember 8.) az Európai Unió Tanácsa számára a Národná banka Slovenska külső könyvvizsgálóiról (EKB/2017/27)

text:
               19.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 310/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2017. szeptember 8.)
   az Európai Unió Tanácsa számára a Národná banka Slovenska külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2017/27)
   (2017/C 310/01)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank (EKB) és azon tagállamok, amelyek pénzneme az euro, nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A Národná banka Slovenska jelenlegi külső könyvvizsgálóinak, az Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o.-nak a megbízatása a 2016. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnt. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2017. pénzügyi évtől.

               (3)

               A Národná banka Slovenska a Deloitte Audit s.r.o.-t választotta külső könyvvizsgálóiként a 2017–2020. pénzügyi évekre, a megbízatás 2021–2023. pénzügyi évekre történő meghosszabbításának lehetőségével,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy a Národná banka Slovenska külső könyvvizsgálóiként a Deloitte Audit s.r.o.-t jelöljék ki a 2017–2020. pénzügyi évekre, a megbízatás 2021–2023. pénzügyi évekre történő meghosszabbításának lehetőségével.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2017. szeptember 8-án.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI


title: Az Európai Központi Bank Ajánlása ( 2010. július 1. ) az Európai Unió Tanácsa számára a Národná banka Slovenska külső könyvvizsgálóiról (EKB/2010/6)

text:
               8.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 184/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2010. július 1.)
   az Európai Unió Tanácsa számára a Národná banka Slovenska külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2010/6)
   2010/C 184/01
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank („EKB”) és a nemzeti központi bankok beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A Národná banka Slovenska jelenlegi külső könyvvizsgálóinak megbízatása a 2009. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnik. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2010. pénzügyi évtől.

               (3)

               A Národná banka Slovenska az Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o-t választotta külső könyvvizsgálójának a 2010–2014. pénzügyi évekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy a 2010–2014. pénzügyi évekre a Národná banka Slovenska külső könyvvizsgálójaként az Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o-t jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2010. július 1-jén.

            az EKB elnöke

         Jean-Claude TRICHET


				|

		52014PC0435

			Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA az Ausztriában fennálló túlzott hiányról szóló 2010/282/EU határozat hatályon kívül helyezéséről /* COM/2014/0435 final */

			   	Ajánlás
A TANÁCS HATÁROZATA
az Ausztriában fennálló túlzott hiányról
szóló 2010/282/EU határozat hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126.cikke (12)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       A Bizottság ajánlása alapján
elfogadott 2010. január 19-i 2010/282/EU tanácsi határozattal
megállapításra került, hogy Ausztriában túlzott államháztartási hiány áll fenn.
A Tanács megállapította, hogy az államháztartási hiány a tervek szerint
2009-ben eléri a GDP 3,9 %-át, tehát túllépi a Szerződés szerinti, a
GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket, míg a bruttó államadósság a
tervek szerint 2009-ben a GDP 68,2 %-a lesz, vagyis túllépi a Szerződés
szerinti, a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket[1].
(2)       2009. december 2-án
az EUMSZ 126. cikkének (7) bekezdésével és a túlzott hiány esetén
követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról
szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet[2] 3. cikkének
(4) bekezdésével összhangban a Tanács a Bizottság ajánlása alapján
ajánlást intézett Ausztriához azzal a céllal, hogy legkésőbb 2013-ig
szüntesse meg a túlzott hiányt. Az ajánlást nyilvánosságra hozták.
(3)       A Szerződésekhez csatolt,
a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló jegyzőkönyv
4. cikkével összhangban a Bizottság biztosítja a túlzott hiány esetén
követendő eljárás végrehajtásához kapcsolódó adatokat. A jegyzőkönyv
alkalmazásának részeként az Európai Közösség létrehozásáról szóló
Szerződéshez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról
szóló jegyzőkönyv alkalmazásáról szóló, 2009. május 25-i 479/2009/EK
tanácsi rendelet[3]
3. cikkével összhangban a tagállamok évente kétszer, konkrétan április 1-jéig
és október 1-jéig kötelesek közölni az államháztartási hiányra, az
államadósságra és más kapcsolódó változókra vonatkozó adatokat.
(4)       Annak mérlegelésekor, hogy
indokolt-e a túlzott hiány fennállásáról szóló határozat hatályon kívül
helyezése, a Tanácsnak a közölt adatok alapján kell döntést hoznia. Emellett a
túlzott hiány esetén követendő eljárás megszüntetésére csak akkor kerülhet
sor, ha a Bizottság előrejelzései szerint a hiány az előrejelzésnek
megfelelő időtávon nem haladja meg a GDP 3 %-ában meghatározott
határértéket[4].
(5)       Ausztria 2014. áprilisi
adatszolgáltatását követően a Bizottság (Eurostat) által a 479/2009/EK
rendelet 14. cikkével összhangban rendelkezésre bocsátott adatok, a 2014.
évi stabilitási program és a Bizottság 2014. tavaszi előrejelzése alapján
az alábbi következtetések vonhatók le:
–
Az osztrák államháztartási hiány azt követően,
hogy 2010-ben a GDP 4,5 %-ának megfelelő értékkel tetőzött, már
2011-re a Szerződésben meghatározott 3 %-os referenciaérték alá
csökkent. Ez az eredetileg tervezett költségvetési hatáshoz képest
jelentkező javulás a KA Finanz „rossz bank” feltőkésítésére fordított
(a GDP mintegy 0,4 %-ának megfelelő összegű) kormányzati
kiadások elszámolásával függött össze. Nevezetesen e tételek a 2012. év
kormányzati számláin jelentek meg, amikor a feltőkésítés hatásait a bank
pénzügyi beszámolója alapján megerősítették. A hiány csökkenése kisebb
mértékben a kiadásoknak a kormányzat valamennyi szintjén a vártnál alacsonyabb
alakulására és a vártnál magasabb bevételeket eredményező kedvezőbb gazdasági
környezetre vezethetők vissza. Ellentmondva mind a nemzeti, mind a
bizottsági előrejelzéseknek, az államháztartási hiány 2012-ben is a GDP
3 %-a alatt maradt. Ugyanakkor a pénzügyi ágazat helyreállítása céljából
kilátásba helyezett, a következő években adott esetben a GDP 3 %-a
fölötti hiányt eredményező esetleges további műveletekkel kapcsolatos
kockázatok miatt a Bizottság nem fogalmazott meg idejekorán ajánlást a
túlzotthiány-eljárás megszüntetésére irányulóan. Ezek a kockázatok azonban nem
igazolódtak be, és 2013-ra vonatkozóan Ausztria a GDP 1,5 %-ának
megfelelő hiányról számolt be. A hiány további csökkenése nagymértékben a
várakozásokat meghaladó – a GDP 0,6 %-ának megfelelő – összegű
egyszeri, például a mobiltelefon-frekvencia értékesítésből származó
bevételeknek köszönhető.
–
A 2014–2018 közötti időszakra vonatkozó, az
osztrák kormány által 2014. április 29-én elfogadott stabilitási
programban vázolt tervek szerint az államháztartási hiány 2014-ben a GDP
2,7 %-ára nő, majd 2015-ben a GDP 1,4 %-ának megfelelő
értékre csökken. A Bizottság 2014. tavaszi előrejelzése 2014-re 2,8 %-os,
2015-re 1,5 %-os GDP-arányos hiánnyal számol. Így a tervek szerint a hiány
az előrejelzés távlatában a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték
alatt marad. Annak érdekében továbbá, hogy elkerüljék a középtávú költségvetési
cél eléréséhez szükséges kiigazítási pályától való tervezett jelentős
mértékű eltérést, a 473/2013/EU rendelet keretében a kormány bejelentett
egy sor pótlólagos megtakarítást és a vártnál magasabb bevételt, amelyeket a
Bizottságnak küldött levelében is megerősített, és amelyeket a Bizottság a
GDP 0,2 %-ának megfelelő értékűnek talált.
–
Az államháztartási hiány 2014-es növekedése a Hypo
Alpe Adria bank értékvesztett eszközeinek felszámolására létrehozott
vagyonkezelő szervezethez (Abbaueinheit) kötődik. A Hypo Alpe
Adria felszámolására létrehozott struktúra hatását a kormány által kinevezett
külső szakértőkből álló tanácsadó csoport legfeljebb
4 milliárd EUR-ra (a GDP 1,2 %-a) becsüli, beleértve azt a
750 millió EUR összegű tőkejuttatást is, amely 2014-ben már
megvalósult. A hiánynövelő hatás végső mértéke a Hypo Alpe Adria
eszközeinek független eszközminőség-elemzésétől fog függni, amelyet
még az év hátralévő részében el fognak végezni azért, hogy az Eurostat
értékelhesse a művelet statisztikai hatását. A rendelkezésre álló, a
szakértői csoport által elvégzett értékelés kellőképpen óvatosnak
tűnik, következésképp megalapozottnak tekinthető, ugyanakkor nem
zárható ki, hogy a műveletnek nagyobb hiánynövelő hatása lesz. A
2014-re vonatkozó hiány-előrejelzést övező lefelé mutató kockázatok
közül ez a legjelentősebb. Ezzel együtt, és figyelembe véve a kormány
által a bizottsági előrejelzés közzétételét követően bejelentett,
várhatóan az államháztartási hiány további csökkenését eredményező,
pótlólagos diszkrecionális intézkedéseket is, a 2014-es hiánnyal kapcsolatos
kockázatok összességében kiegyensúlyozottnak tűnnek.
–
A strukturális – azaz a gazdasági ciklusnak
megfelelően kiigazított, továbbá az egyszeri és egyéb átmeneti
intézkedések hatásától megtisztított – strukturális egyenleg 2011 és 2013
között a tanácsi ajánlásokkal nagyjából összhangban évente átlagosan a GDP
0,7 %‑ának megfelelő értékkel javult. A Bizottság tavaszi
előrejelzése, a 2014. április 29-én benyújtott, aktualizált
költségvetésiterv-javaslatra és a kormány által 2014. május 12-én
bejelentett pótlólagos intézkedésekre vonatkozó értékelése alapján a
strukturális egyenleg várhatóan enyhén javulni fog 2014-ben. Ezzel
összefüggésben úgy tűnik, hogy a strukturális egyenleg 2014. évi
kiigazítása a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben el fog maradni a
középtávú költségvetési cél eléréséhez szükséges mértéktől, ami azt
sugallja, hogy a Paktum prevenciós ágának való teljes körű megfelelés
érdekében – a szükséges kiigazítási pályától való jelentős eltérés
kockázatának kialakulása miatt – meg kell erősíteni a költségvetési
intézkedéseket.
–
A GDP-arányos adósságráta 2009 és 2013 között 69,2
%-ról 74,5 %-ra nőtt. Az előrejelzések szerint a bruttó
államadósság 2014-ben a GDP mintegy 80 %-ának megfelelő
mértékűre nő, aminek hátterében elsősorban az áll, hogy a Hypo
Alpe Adria értékvesztett eszközeinek a vagyonkezelő szervezetre
történő átruházásával összefüggésben felmerülő kötelezettségeket az
államháztartás adósságának részeként számolták el.
(6)       A Tanács emlékeztet arra,
hogy a túlzott hiány megszüntetését követő évtől, 2014-től
Ausztria a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágába tartozik, és
megfelelő ütemben kell előrehaladnia középtávú költségvetési céljának
elérése felé, beleértve a kiadási referenciaérték tiszteletben tartását,
továbbá megfelelő előrehaladást kell tennie az adósságkritérium
teljesítése felé, a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának
felgyorsításáról és pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi
rendelet 2. cikke (1a) bekezdésének megfelelően.
(7)       A Szerződés 126. cikke
(12) bekezdésének megfelelően a túlzott hiány fennállásáról szóló tanácsi
határozatot hatályon kívül kell helyezni, ha a Tanács úgy ítéli meg, hogy az
érintett tagállamban megszüntették a túlzott hiányt.
(8)       A Tanács véleménye szerint
Ausztriában a túlzott hiány korrekciója megtörtént, ezért a 2010/282/EU
határozatot hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Átfogó értékelés alapján megállapítást nyert,
hogy Ausztriában megtörtént a túlzott hiány kiigazítása.
2. cikk
A 2010/282/EU határozat hatályát veszti.
3. cikk
Ennek a határozatnak az Osztrák Köztársaság a
címzettje.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               A 2009. évi államháztartási hiány és államadósság
mértékét később a GDP 5,5%-ára, illetve 116,4%-ára módosították.
[2]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
[3]               HL L 145., 2009.6.10., 1. o.
[4]               „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának
részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási programok és
konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan” c. útmutatóval (2012.
szeptember 3.) összhangban. Lásd: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: A Tanács ajánlása ( 2014. július 8. ) – Portugália 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Portugália 2014. évi stabilitási programját

text:
               29.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/102

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2014. július 8.)
   Portugália 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Portugália 2014. évi stabilitási programját
   2014/C 247/20
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A tagállamok állam-, illetve kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euroövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.

               (4)

               Portugália 2014. május 17-ig makrogazdasági kiigazítási programot hajtott végre a 2011/344/EU tanácsi végrehajtási határozat (3) 1. cikkének (2) bekezdésével összhangban, amely rögzítette, hogy a pénzügyi támogatás három évig áll rendelkezésre. 2014. április 23-án a Tanács úgy határozott (4), hogy hat héttel meghosszabbítja a pénzügyi támogatás rendelkezésre állását, hogy lehetővé tegye a program feltételeinek való megfelelés átfogó és alapos értékelését és az utolsó hitelrészlet rendes folyósítását. A 472/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 12. cikke értelmében Portugália így a program időtartamára mentesült a gazdaságpolitikai koordináció európai szemeszterére vonatkozóan meghatározott monitoring és értékelés alól. A program lezárását követően Portugáliának most teljes mértékben vissza kell illeszkednie az európai szemeszter keretébe.

               (5)

               A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai szemeszterét. Ugyancsak 2013. november 13-án, az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) alapján a Bizottság elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést.

               (6)

               Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (7)

               A 472/2013/EU rendelet értelmében a makrogazdasági kiigazítási program idejére Portugália mentesült a nemzeti reformprogramjának és stabilitási programjának benyújtására vonatkozó kötelezettség alól. Mindazonáltal, 2014. április 30-án benyújtott egy aktualizált költségvetési stratégiai dokumentumot (Documento de Estratégia Orçamental), valamint a kormány levelét, amely naprakész tájékoztatást nyújtott az „Európa 2020” céljaira vonatkozó fejleményekről. 2014. május 17-én a kormány egy „Az út a növekedéshez, Portugália középtávú reformstratégiája” című dokumentumban ismertette a folyamatban lévő reformprogramját, valamint a fenntartható növekedésre vonatkozó új kezdeményezéseket.

               (8)

               A 2014. évi költségvetési stratégiai dokumentumban ismertetett költségvetési stratégia célkitűzése a túlzott hiány fenntartható módon történő korrekciója 2015-ig, valamint a középtávú költségvetési cél elérése 2017-ig. A stratégia alapján az államháztartási hiányt 2014-ben a GDP 4 %-ára csökkentik, majd 2015-ben tovább csökkentik a GDP 2,5 %-ára, a túlzott hiány esetén követendő eljárás 2013. június 21-i ajánlásaiban kitűzött, és a makrogazdasági kiigazítási program 12. felülvizsgálatában megerősített célokkal összhangban. 2014. május 30-án azonban az alkotmánybíróság a 2014. évi költségvetési eredményekre a GDP 0,4 %-át kitevő becsült hatást gyakorló és 2015-re további lehetséges hatással bíró konszolidációs intézkedéseket semmisített meg. Az elfogadott célok elérése érdekében a kormánynak ezek helyett azonos nagyságrendű intézkedéseket kell bevezetnie. Az alkotmánybíróság két ítélete azonban még várat magára, ez pedig akadályozza, hogy a meghozandó intézkedéseket teljes mértékben számszerűsítsék. Tekintettel a rendelkezésre álló idő szűkösségére, előfordulhat, hogy a kormánynak a növekedést kevésbé elősegítő intézkedésekhez kell folyamodnia, különösen a bevételi oldalon. A 2015 utáni időszakra vonatkozóan a stratégia megerősíti azt a célkitűzést, hogy a középtávú költségvetési célt 2017-ig el kell érni, 2016-ban a GDP 0,5 % át kitevő strukturális kiigazítás, valamint 2017-ben a 0,5 %-os strukturális deficit elérésével. A stratégia szerint a bruttó államadósság 2014-ben kb. a GDP 130,2 %-án fog tetőzni, majd 2015-től kezdődően fokozatosan csökken. A stratégia költségvetési előrejelzéseit alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv, amelyet az államháztartási tanács is elemzett, összhangban áll a Bizottság tavaszi prognózisával. Az alkotmánybíróság ítélete nyomán a 2014. évi költségvetési stratégia módosítására lesz szükség ahhoz, hogy el lehessen érni a GDP 4 %-át kitevő hiánycélt. Mindazonáltal továbbra is fennállnak a céllal kapcsolatos lefelé mutató kockázatok, különösen a jogbizonytalanságok, valamint a néhány állami tulajdonú vállalat adósságállományának hatékonyabb kezelését célzó műveletek statisztikai hatása miatt.
               A 2015-ös költségvetési kiigazítást a GDP 0,8 %-át kitevő költségvetési konszolidációs intézkedések támasztják alá, amelyek elegendőnek tűnnek a GDP-arányos 2,5 %-os cél eléréséhez. A Tanács a kormány költségvetési stratégiájának és a bizottsági előrejelzésnek az 1466/97/EK rendelet értelmében általa végzett értékelése alapján úgy véli, hogy a stratégia céljai összhangban állnak a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel.

               (9)

               A költségvetési konszolidációt alá kell támasztani az államháztartás-irányítási rendszer további reformjaival. A makrogazdasági kiigazítási program értelmében tett előrelépés ellenére mindenekelőtt be kell fejezni a költségvetési kerettörvény átfogó reformját, és további erőfeszítésekre van szükség annak érdekében, hogy a kötelezettségvállalások ellenőrzéséről szóló törvény végrehajtása révén szigorúan biztosítsák a kiadások ellenőrzését, valamint hogy a közszférában megakadályozzák a hátralékok további felhalmozódását. Döntő jelentőségű lesz az állami tulajdonú vállalatok pénzügyi fenntarthatóságát biztosító szerkezetátalakítás folytatása, valamint a nyugdíj- és egészségügyi kiadások szigorú ellenőrzése. A bevételi oldalon lehetőség van az adórendszer növekedést jobban elősegítővé tételére és az adószabályok betartásának további ösztönzésére.

               (10)

               Portugália kihívásokkal néz szembe a munkanélküliség terén, amely a legutóbbi csökkenés ellenére továbbra is magas, különösen a fiatalok körében. 2013-ban a munkanélküliségi ráta 16,4 %-on, az ifjúsági munkanélküliség 38,1 %-on állt, amely lényegesen magasabb az uniós átlagnál, csakúgy mint a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalok aránya. Portugáliának a 20 és 64 év közöttiekre vonatkozó hagyományosan magas foglalkoztatási rátája jelentősen csökkent a gazdasági válság kezdete óta, a 2008. évi 73,1 %-ról 65,6 %-ra 2013-ban. Az ifjúsági munkanélküliség tekintetében – az ifjúsági garancia célkitűzésivel összhangban – a fő kihívások közé tartozik a nem regisztrált fiatalok elérésének gyengesége, valamint az oktatás és a képzés jobb összehangolása a munkaerő-piaci igényekkel. A makrogazdasági kiigazítási program keretében Portugália a munkaerő-piaci reformok széles körét hajtotta végre, amelyek célja a túlságosan korlátózó jellegű foglalkoztatás-védelmi jogszabályok könnyítése, a bérszabályozó mechanizmusok rugalmasabbá tétele, valamint az állami foglalkoztatási szolgálatok és aktivizálási politikák működésének javítása. A kihívások azonban továbbra is fennállnak, különösen a munkaerő-piaci szegmentáció kezelésének szükségessége, valamint a bérek gazdasági feltételekhez való alkalmazkodási képességének javítása. A foglalkoztatásvédelmi rendszeren végrehajtott legutóbbi reformok hatásainak független értékelése segíteni fogja e reformoknak különösen a munkahelyteremtésre, a foglalkoztatás bizonytalanságára, a teljes bérköltségekre, valamint az elbocsátások elleni fellebbezések számára és azok kimenetelére gyakorolt hatásainak értékelését. A negatív szociális hatás mérséklésére irányuló erőfeszítések ellenére a válságot követően szükséges gazdasági kiigazítás negatív következményekkel járt a szegénység tekintetében.

               (11)

               Portugália számos, többek között a korai iskolaelhagyás elleni küzdelemre, a felsőfokú végzettséggel rendelkezők arányának javítására és a munkaerő-piaci igényeknek való megfelelésre irányuló intézkedés segítségével jelentős haladást ért el oktatási rendszerének reformja terén. A finanszírozás teljes mértékű és a hatékony felhasználása azonban továbbra is döntő fontosságú. További erőfeszítésekre van szükség, különösen a strukturális munkaerőhiány csökkentése érdekében, többek között a szakképzés (beleértve a duális szakképzést) minőségének és vonzerejének javítása, a munkaadóknak a programok kidolgozásában való részvételének az ösztönzése, valamint a megfelelő munkahelyi képzések és tanulószerződéses gyakorlati képzések biztosítása révén. Szintén szükség van a közép- és felsőoktatásban részt vevő tanulók és hallgatók pályaorientációjának és tanácsadásának hatékony, a munkaerő-piaci igényekkel és a készségigények előrejelzésekkel összhangban történő végrehajtására, valamint az üzleti szektorral fennálló kapcsolatok erősítésére.

               (12)

               A makrogazdasági kiigazítási program keretében Portugália jelentős lépéseket tett a bankszektor szavatoló tőkeszintjének javítása, valamint a felügyeletre és szanálásra vonatkozó keret erősítése érdekében. A főbb kihívások azonban továbbra is fennállnak, azokat gondosan nyomon kell követni és kezelni kell; ezek közé tartozik a portugál bankok nyereségessége. A 2014 első negyedévére vonatkozó adatok azt mutatják, hogy a támogatott bankok közül néhány pozitív eredményeket jegyzett. Az eszközök minősége továbbra is súlyos problémát jelent, az értékvesztés szintje változatlanul magas; a 2013 végén rendelkezésre álló adatok szerint a teljes bruttó hitelállomány mintegy 6 %-a, és a nemteljesítő hitelek is magas szinten állnak (10,6 %), különösen a vállalati szegmensben (16 % felett). Portugália számos intézkedést fogadott el az életképes vállalatoknak való hitelezés megkönnyítésére, azonban a finanszírozási feltételek továbbra is nehezek, különösen a kkv-k számára, és a banki alapú finanszírozástól eltérő finanszírozási alternatívák köre a vállalati szektorban továbbra is korlátozott. A 2012. évihez viszonyítva 2013-ban 4,8 %-kal csökkent az újonnan kihelyezett kkv-hitelek száma. A portugál cégeknek nyújtott új hitelek átlagos kamata valamelyest csökkent 2013 eleje óta, azonban továbbra is jelentősen az euroövezeti átlag felett maradt. A jelentős vállalati adósságállomány és a bankszektor további hitelállomány-leépítésének szükségessége miatt továbbra is korlátozott a bankok azon lehetősége, hogy ésszerű költségek mellett nyújtsanak hitelt az életképes vállalatok számára.

               (13)

               Az energiaszektor hatékonyságának és fenntarthatóságának biztosítása, valamint a gazdaság energiaköltségeinek csökkentése érdekében két intézkedéscsomagot fogadtak el a makrogazdasági kiigazítási program keretében. Az energiaszektorban azonban tovább kell csökkenteni a járadékokat és kezelni kell az energiatarifa terén fennálló magas és növekvő adósságot. Ennek érdekében Portugália a közelmúltban bejelentette a harmadik intézkedéscsomagot, amely többek között az energiaszolgáltatókra kivetett 2014. évi különadók 2015-re történő kiterjesztését foglalja magában. Ezenfelül az energiahálózatok határokon átívelő integrációjának javítása és a villamosenergia- és gázrendszerek összekapcsolására vonatkozó projektek végrehajtásának felgyorsítása továbbra is megoldandó kérdések, amelyek jelentős lépéseket igényelnek az Ibériai-félsziget elszigeteltségének a megszüntetése érdekében. A közlekedési ágazatban előrelépés történt a program keretében, különösen a portugál kikötők versenypozíciójának javítása, (a gyengeségek és hiányosságok kezelését követően) a hosszú távú, átfogó közlekedési terv kidolgozása, valamint a szabályozási keret javítása terén. További intézkedésekre van azonban szükség a hosszú távú, átfogó közlekedési terv és a kikötők reformjára vonatkozó cselekvési terv hatékony végrehajtása érdekében. Szintén lépésekre van szükség a közlekedési hatóság függetlenségének és kapacitásának és az ágazatban az állami vállalatok pénzügyi fenntarthatóságának biztosítása, valamint a vasúti közlekedés esetében a hatékonyság és a verseny erősítése érdekében.

               (14)

               Mérföldkőnek számító reformot hajtottak végre a városi bérleti piac terén, hogy dinamikusabbá tegyék az ingatlanpiacot, többek között a bérbeadók és bérlők jogainak és kötelezettségeinek megfelelőbb kiegyensúlyozásával, nagyobb rugalmasság bevezetésével a szerződés időtartamának megválasztása terén, és a felújítási munkálatok ösztönzésével. További munkára van még szükség a reform hatásának átfogó értékeléséhez a piac kulcsfontosságú mozgatórugóira vonatkozó adatok, valamint a portugál bérleti piac szürkegazdaságára vonatkozó adatok alapján. Portugália lényeges előrelépést tett üzleti környezetének javítása terén, különösen a kedvezőbb keretfeltételek ösztönzésével, a vállalkozói kultúra elősegítésével és a nehéz helyzetben lévő vállalatok fizetésképtelenségi eljárásának javításával. A hangsúlyt most a végrehajtásra kell áthelyezni. Az adminisztratív és engedélyezési eljárások egyszerűsítése terén előrelépés történt, de számos intézkedést kell még lezárni. További erőfeszítésekre van szükség a versenyt akadályozó tényezők felszámolására a szolgáltatási ágazatokban, különösen az ágazati módosítások, valamint a szakmai szolgáltatások területén a további szakmai testületekre vonatkozó jogszabályok elfogadása révén. A szabályozás és verseny tekintetében nyomon követési intézkedésekre van szükség a nemzeti ágazati szabályozó szerv, valamint a nemzeti versenyhatóság függetlenségének és autonómiájának biztosítása érdekében. Továbbra is jelentős késedelmek jelentkeznek a közhatóságok általi kifizetésekben.

               (15)

               Jó eredményeket sikerült elérni a makrogazdasági kiigazítási program keretében a közigazgatás racionalizálása és modernizálása terén a foglalkoztatás, a javadalmazási politika, a munkafeltételek, a szervezeti hatékonyság és a szolgáltatások minősége szempontjából. A tervezett reformintézkedések közül azonban néhány még befejezésre vár, és javítani kell az átláthatóságot. Az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának javítása érdekében tett jelentős előrelépés ellenére további javulásra van szükség, különösen az eljárások hosszának, az ügyek befejezési arányának, a folyamatban lévő ügyek számának, valamint a nyomon követési és értékelési folyamatnak a szempontjából.

               (16)

               A Bizottság elemzései alapján arra a következtetésre jutott, hogy a makrogazdasági kiigazítási program sikeres végrehajtásának alapvető szerepe volt a gazdasági és pénzügyi kockázatok kezelésében és az egyensúlyhiányok csökkentésében. Portugália kihívást jelentő strukturális reformok széles körét fogadta el a program keretében, e reformok pozitív hatásai már látszanak a fokozottabb versenyképesség és az újra beindult gazdasági növekedés tekintetében, azonban további munkára van szükség a reform által a gazdaság működésére gyakorolt hatás értékeléséhez. Ezért lényeges az összes végrehajtott reform folyamatos nyomon követése annak értékelésére, hogy azok hozzájárulnak-e a versenyképesség javításához, valamint a kibocsátás és a foglalkoztatás növekedésének fellendítéséhez.

               (17)

               Mivel a – jogilag 2014. június 28-án lezáruló – makrogazdasági kiigazítási program befejezését követően Portugália teljes mértékben visszatér az európai szemeszter gyakorlatába, a Bizottság ezen az alapon értékelte a Portugália által benyújtott dokumentumokat. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Portugália fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–8. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait.

               (18)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a kormány költségvetési stratégiáját, és arról alkotott véleményét (7) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi. Ezek az ajánlások a makrogazdasági kiigazítási program befejezése nyomán készültek, és ezért – a tartós végrehajtás biztosítása érdekében – az említett program eredményeire építenek.

               (19)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euro (8). Portugáliának, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Portugália 2014–2015-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Hajtsa végre a szükséges 2014-re vonatkozó költségvetési konszolidációs intézkedéseket, a költségvetési célok elérése és az új hátralékok felhalmozódásának megelőzése érdekében. 2015-re vonatkozóan hajtsa végre a módosított költségvetési stratégiát annak érdekében, hogy a hiányt – az előírt strukturális kiigazítás megvalósítása mellett – a túlzott hiány esetén követendő eljárás kapcsán hozott ajánlásban rögzített célnak megfelelően a GDP 2,5 %-ára szorítsa vissza. Az alkotmánybíróság által alkotmányellenesnek minősített konszolidációs intézkedések helyett a lehető leghamarabb hozzon azonos nagyságrendű és minőségű intézkedéseket. A túlzott hiány korrekcióját fenntartható és a növekedést elősegítő módon kell megvalósítani, korlátozva az egyszeri/ideiglenes intézkedések igénybevételét. A túlzott hiány korrekcióját követően hajtsa végre a középtávú költségvetési cél eléréséhez vezető, tervezett éves strukturális kiigazítást, betartva az éves strukturális kiigazításra vonatkozó, a GDP legalább 0,5 %-ában meghatározott követelményt, illetve jó gazdasági feltételek mellett ennél nagyobb mértékűt, valamint biztosítsa az adósságszabály betartását annak érdekében, hogy a magas általános adósságrátát fenntartható pályára állítsák. Kezelje kiemelt kérdésként a kiadásalapú költségvetési konszolidációt, és javítsa tovább a közkiadások hatékonyságát és minőségét. Tartsa fenn a kiadások szigorú ellenőrzését a központi, regionális és helyi kormányzatokban. Folytassa az állami tulajdonú vállalatok szerkezetátalakítását. A folyamatban lévő nyugdíjreform részeként 2014 végéig dolgozzon ki új átfogó intézkedéseket a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságának a javítására. Ellenőrizze az egészségügyi kiadások növekedését és folytassa a kórházreformot. Vizsgálja felül az adórendszert és alakítsa azt a növekedést nagyobb mértékben elősegítővé. Folytassa az adózási morál javítását és az adócsalás elleni küzdelmet az adóhivatal hatékonyságának növelése révén. Erősítse az államháztartás-igazgatási rendszert a költségvetési kerettörvény átfogó reformjának 2014 végéig történő gyors véglegesítésével és végrehajtásával. Biztosítsa a kötelezettségvállalások ellenőrzéséről szóló törvény szigorú betartását. 2015-től kezdődően ténylegesen vezesse be a közszférában az egységes bér- és pótlékskálát.

               2.

               A minimálbér-fejlesztést tartsa a foglalkoztatás és versenyképesség előmozdításának célkitűzéseivel összhangban. Biztosítson olyan bérmegállapítási rendszert, amely elősegíti a bérek hozzáigazítását az ágazati és/vagy vállalati szintű termelékenységhez. A szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlattal összhangban vizsgálja meg a kollektív szerződések kölcsönös egyetértésen alapuló vállalati szintű ideiglenes felfüggesztésének a lehetőségét. 2014 szeptemberéig nyújtson be javaslatokat a kollektív szerződések kölcsönösen elfogadott vállalati szintű ideiglenes felfüggesztésére és a kollektív szerződések fennmaradásának felülvizsgálatára vonatkozóan.

               3.

               2015 márciusig nyújtson be a foglalkoztatásvédelmi rendszer legutóbbi reformjáról szóló független értékelést, valamint a munkaerő-piaci szegmentáció kezelésére irányuló további lehetséges reformokra vonatkozó cselekvési tervet. Folytassa az aktív munkaerő-piaci politikák és az állami foglalkoztatási szolgálat jelenleg folyó reformját, amelynek célja a foglalkoztatás és a munkaerő-piaci részvétel növelése, a tartós munkanélküliség csökkentése és a munkaerőpiacról leginkább kiszorultak integrálása, különösen a pályatanácsadás, az álláskereséshez nyújtott segítség, valamint az aktivizálási/szankcionálási rendszerek javítása révén. Kezelje a magas ifjúsági munkanélküliséget, az ifjúsági garancia célkitűzéseivel összhangban mindenekelőtt a készségigények előrejelzésével, valamint a nem regisztrált fiatalok elérésével. Biztosítsa a szociális ellátások – és azokkal együtt a minimálbérrendszer – általi megfelelő lefedettséget, az ellátásban részesülők hatékony aktivizálásának biztosítása mellett.

               4.

               Javítsa az oktatás munkaerő-piaci relevanciáját a lemorzsolódás csökkentése és az alacsony iskolai teljesítményráták kezelése érdekében. Biztosítsa a közkiadások hatékonyságát az oktatásban és csökkentse a strukturális munkaerőhiányt, többek között a szakképzés minőségének és vonzerejének növelésével, valamint az üzleti szférával való együttműködés ösztönzésével. Erősítse az állami kutatás és a vállalatok közötti együttműködést és ösztönözze a tudástranszfert.

               5.

               Kövesse nyomon a bankok likviditási pozícióját és az esetleges tőkehiányt, többek között helyszíni tematikus vizsgálatokkal és stresszteszteléssel. Értékelje a bankok helyreállítási terveit, és szükség esetén tökéletesítse az értékelési folyamatot. Hajtsa végre az átfogó stratégiát a vállalati adósságállomány csökkentése érdekében, és fokozza az erőfeszítéseket a – többek között a vállalkozásfejlesztés korai szakaszában alkalmazható – finanszírozási alternatívák körének kiszélesítésére az életképes vállalatokra vonatkozó adósság-átütemezési eszközök (különösen a PER és a SIREVE) hatékonyságának növelésével, a bankok és az adósok számára az adósság-átütemezési folyamat korai szakaszában való részvételre irányuló ösztönzőket bevezetésével, valamint a rendelkezésre álló finanszírozásnak a tőkepiacon keresztül történő javításával. Biztosítsa, hogy az azonosított intézkedések támogassák a finanszírozásnak a gazdaság termelőágazataihoz – és azon belül a gazdaságilag életképes kkv-khoz – történő átcsoportosítását, kiküszöbölve egyúttal az államháztartást és a pénzügyi fenntarthatóságot fenyegető kockázatokat is. 2014 szeptember végéig hozzon létre egy – főként felügyeleti célt szolgáló – korai előrejelző rendszert az olyan vállalatok (többek között kkv-k) kiszűrésére, amelyek esetében a túlzott eladósodottság alapján magas a fizetésképtelenség bekövetkezésének valószínűsége, amely rendszer közvetett módon volna képes elősegíteni a korai vállalati adósság-átütemezést.

               6.

               Az energiaszektorban hajtsa végre a második és harmadik intézkedéscsomagot, , amelynek célja a gazdaság energiaköltségeinek (a villamosenergia-tarifa terén fennálló adósság 2020-ig történő megszüntetése melletti) csökkentése, valamint szorosan kövesse nyomon a végrehajtás folyamatát. Javítsa az energiahálózatok határokon átívelő integrációját, és gyorsítsa fel a villamosenergia- és gázrendszerek összekapcsolására vonatkozó projektek végrehajtását. Hajtsa végre a hosszú távú, átfogó közlekedési tervet, valamint a kikötők ágazati reformját meghatározó ütemtervet. Zárja le a Lisszabon és Oporto nagyvárosi területeire vonatkozó közlekedési koncessziós eljárásokat. Biztosítsa, hogy a meglévő kikötői koncessziók újratárgyalása és az új engedélyezési rendszerek teljesítmény-orientáltak legyenek és összhangban álljanak a belső piac elveivel, különös tekintettel a közbeszerzési szabályokra. 2014 szeptember végére biztosítsa a nemzeti közlekedési szabályozó hatóság (AMT) teljes mértékű függetlenségét és működőképességét. Biztosítsa a közlekedési ágazatban az állami tulajdonú vállalatok pénzügyi fenntarthatóságát. Erősítse a vasúti ágazat hatékonyságát és versenyképességét az áruszállítási terminálok átadását követően a CP nemzeti vasúttársaság teherszállítási leányvállalata, a CP Carga versenyképességére vonatkozó terv végrehajtásával, biztosítva egyúttal az állami tulajdonú pályahálózat-működtetők és vasúti társaságok üzemeltetési függetlenségét.

               7.

               Javítsa tovább az ingatlanpiac értékelését, többek között a rendszeresebb nyomon követést és jelentéstételt szolgáló keret 2014 végéig történő létrehozásával, valamint adjon ki átfogó jelentést az e piacon működő szürkegazdaságról. Folytassa a szabályozásból eredő terhek további számba vételére irányuló erőfeszítéseket azzal a céllal, hogy 2015 márciusig a még le nem fedett ágazatokat is bevonja. 2014 szeptember végéig fogadja el és hajtsa végre a még függőben lévő engedélyezési rendeleteket és ágazati módosításokat. 2014 szeptember végéig szüntesse meg a szakmai szolgáltatási ágazatban még fennálló korlátozásokat, és hozza létre a törvény által módosított szakmai testületeket, amelyeket még nem fogadtak el a makrogazdasági kiigazítási program keretében. Szüntesse meg a közszféra fizetési késedelmeit. Biztosítson megfelelő forrásokat a nemzeti szabályozók és versenyhatóságok számára.

               8.

               Folytassa a központi, regionális és helyi közigazgatás racionalizálását és korszerűsítését. Hajtsa végre az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának és átláthatóságának növelését célzó reformokat. Fokozza a makrogazdasági kiigazítási program keretében megvalósított, valamint a tervezett és jövőbeni reformok értékelésére irányuló erőfeszítéseket. Konkrétan, vezessen be kötelező rendszeres előzetes és utólagos értékeléseket a jogalkotási folyamatban. Hozzon létre funkcionálisan független értékelő egységet kormányzati szinten, amely hathavonta értékelést és jelentést készít ezekről a reformokról, beleértve az előzetes hatásvizsgálattal való összhangot, szükség esetén korrekciós intézkedéssel.

      Kelt Brüsszelben, 2014. július 8-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. C. PADOAN

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o., magyar nyelvű különkiadás, 10. fejezet, 1. kötet, 84. o.

      (2)  A tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2014-es iránymutatásokról szóló, 2014. május 6-i 2014/322/EU tanácsi határozat (HL L 165., 2014.6.4., 49. o.) alapján 2014-re is érvényben marad.

      (3)  A Tanács 2011. május 30-i 2011/344/EU végrehajtási határozata a Portugáliának nyújtandó uniós pénzügyi támogatásról (HL L 159., 2011.6.17., 88. o.).

      (4)  A Tanács 2011.október 11-i 2014/234/EU végrehajtási határozata a Portugáliának nyújtandó uniós pénzügyi támogatásról szóló 2014/344/EU végrehajtási határozat módosításáról (HL L 125., 2014.4.26., 75. o.).

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. május 21-i 472/2013/EU rendelete a pénzügyi stabilitásuk tekintetében súlyos nehézségekkel küzdő vagy súlyos nehézségek által fenyegetett euroövezeti tagállamok gazdasági és költségvetési felügyeletének megerősítéséről (HL L 140., 2013.5.27., 1. o.).

      (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.)

      (7)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.

      (8)  Lásd e Hivatalos Lap 141 oldalát.


title: A Tanács ajánlása ( 2011. július 12. ) Észtország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról és az Észtország 2011–2015 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről

text:
               20.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/5

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2011. július 12.)
   Észtország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról és az Észtország 2011–2015 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről
   2011/C 213/02
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az első éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve az Unióban követett gazdasági kormányzás új ciklusának kezdetét jelenti, és elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció első európai szemeszterét.

               (4)

               Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011. február 15-i és március 7-i következtetéseivel összhangban és a Bizottság éves növekedési jelentésének fényében) jóváhagyta a költségvetési konszolidáció és a strukturális reformok prioritásait. Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a költségvetési fenntarthatóság helyreállítása és a munkanélküliség munkaerő-piaci reformokkal való csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb erőfeszítéseket tegyen a növekedés felgyorsítása érdekében. Felszólította a tagállamokat, hogy ezeket a prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék majd be stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba.

               (5)

               Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba beépíthessék.

               (6)

               Észtország 2011. április 29-én benyújtotta a 2011–2015 közötti időszakra vonatkozó, 2011. évi stabilitási programját, valamint 2011. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (7)

               Észtországot különösen keményen sújtotta a globális pénzügyi válság, ami felerősítette a hazai ingatlanpiac és a fogyasztás élénkülésének megtorpanása által kiváltott hatást. A GDP kumulatív vesztesége 2008–2009-ben elérte a 19 %-ot és a munkanélküliségi ráta 2010-re majdnem négyszeresére, 16,8 %-ra emelkedett. A gazdaságnak azonban sikerült gyorsan erőre kapnia és a következő években a reál-GDP növekedésének gyorsulása várható. Az élénkülést főként az export irányítja, de a hazai kereslet is újra erősödni kezdett, főleg a jelentős beruházási tevékenység miatt. A javuló növekedési kilátások pozitív lökést adtak a munkaerőpiacnak. A foglalkoztatási ráta az utóbbi időben jelentősen emelkedett, bár a tartós munkanélküliség továbbra is magas. Miközben az infláció a múlt évihez képest felgyorsult, a globális nyersanyagárak alakulásával párhuzamosan várhatóan mérséklődni fog.

               (8)

               Az 1466/97/EK rendeletnek megfelelően a stabilitási program értékelése alapján a Tanács véleménye szerint a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A stabilitási program középtávú költségvetési stratégiája szerint a strukturális egyenlegben meghatározott középtávú célkitűzést 2013-ig el kell érni és a stabilitásiprogram-időszak végéig fenn kell tartani, a cél a strukturális többlet megvalósítása 2013-ban, majd azt követően. Az előrejelzés szerint az államháztartás általános költségvetési egyenlege 2013-ra többletet ér el, míg rövid távon az államháztartási hiány várhatóan némileg romlik a szén-dioxid-kibocsátási egységekhez kapcsolódó környezetvédelmi beruházások egyszeri hatása következtében. A stabilitási programban levő költségvetési kiigazítás az állami fogyasztási kiadások növekedésének visszafogásán alapul. A stabilitási program ad némi tájékoztatást a célul kitűzött egyenleg eléréséhez tervezett intézkedésekről, és mivel a költségvetési célokat korábban mindig betartották, kevés a kockázata annak, hogy a következő években nem így lesz. A tervezett reformok célja mindenekelőtt a hatékonyság javítása számos területen, így az oktatás és az aktív munkaerő-piaci intézkedések terén. Ezért úgy tűnik, hogy a költségvetési célokkal összefüggő kockázatok nagyjából kiegyensúlyozottak. Mindazonáltal a következő költségvetések kidolgozásakor fontos lesz az állami kiadások hatékonyságának további javítását célzó intézkedések részletezése, így alátámasztva a stabilitási program végrehajtását.

               (9)

               A tartós munkanélküliség továbbra is magas, és az egyes régiókra erősen eltérő és változatlan munkanélküliségi ráta jellemző. Annak ellenére, hogy 2009 óta jelentős növekedés következett be, az aktív munkaerő-piaci intézkedések finanszírozása továbbra is az egyik legalacsonyabb az EU-ban, és ennek következtében csekély az aktív támogatásban részesülő munkanélküliek aránya. Az észt munkaerőpiac viszonylag rugalmas, amit az a döntés is erősít, hogy 2013-ig elhalasztották a munkanélküli-biztosításon alapuló ellátás körének növelését a munkajogi törvénycsomag keretében. A rugalmasság ellenére Észtországban viszonylag magas a munka adóterhe, ami hátrányosan befolyásolhatja a munkaerő-kínálatot és -keresletet. Ez a probléma különösen égető, tekintettel a fiatalok és az alacsony képzettségűek csoportjára jellemző magas munkanélküliségi rátára, akik így ki vannak téve az elszegényedés veszélyének. A társadalombiztosítási járulékok csökkentésére irányuló tervezett reformok megfelelő problémákat kezelnek, de ezeknek a költségvetési pozíció erősítésével egyidejűleg kell megvalósulniuk. Az egyéb juttatások célirányultságának erősítéséhez szigorúbban kell vizsgálni a rászorultságot, ezáltal javítható a hatékonyság.

               (10)

               Észtország erőforrás-intenzitása a legmagasabbak között van az EU-ban. Ez részben az energiaintenzív ágazatokra és vállalkozásokra koncentrálódó termelési struktúra következménye. Egy másik meghatározó tényező az ágazati szinten alacsony energiahatékonyság. Észtország nemzeti reformprogramjában 2016-ra 9 %-os energiamegtakarítást tűz ki célul az előrejelzéshez képest (2020-ig 16 % a nemzeti reformprogram szerint). Emellett keveset lehet tudni arról, hogy mikor és hogyan kerülnek végrehajtásra ezek az intézkedések és milyen eredmények várhatók. Így az energiahatékonyság javítása terén még van tennivaló. A növekvő energiahatékonyságnak valószínűleg pozitív hatása lesz a környezetre és az energiaellátás biztonságára, továbbá csökkenti az inflációs nyomást és javítja a költségek versenyképességét.

               (11)

               A felsőoktatásban részt vevők nagy aránya ellenére az oktatási rendszer minden szintre kiterjedő további reformja segíthet a készségbeli hiányosságok kezelésében, az iskolák és a felsőoktatási intézmények számának csökkentésében, valamint a szakképzésre helyezett hangsúly hiányának megszüntetésében, aminek következtében jelentős mértékű a szakképzettség nélküliek aránya. Tekintettel a jelenlegi demográfiai trendre, a humán tőke minőségének javítása fontos ahhoz, hogy középtávon erősíteni lehessen a potenciális növekedést. Mindenekelőtt annak biztosítása, hogy a felsőoktatás a gazdasági szempontból kulcsfontosságú területekre (például mérnökképzés) irányuljon, hozzájárulhat az exportképes ágazatok felé történő, jelenleg zajló elmozduláshoz. Az oktatási reform végrehajtása segítheti az állami szektor hatékonyságának javítását is, mivel az oktatás irányításának jelenlegi rendszere helyi szinten túlságosan szétaprózott, ami kevéssé hatékony támogatásokhoz és a szolgáltatások alacsony színvonalához vezet.

               (12)

               Észtország számos kötelezettséget vállalt az Euró Plusz Paktum keretében. Ezek közé tartoznak az államháztartás fenntarthatóságára, a foglalkoztatásra és a versenyképességre irányuló intézkedések. A költségvetési oldalon a Paktum szerinti vállalások az alábbiak: 2013-ig költségvetési egyensúly, majd 2014-ben többlet elérése; az állami szektor költségvetési egyensúlyának biztosítására vonatkozó követelmény belefoglalása az állami költségvetésről szóló alaptörvénybe; valamint a speciális nyugdíjrendszerek reformját szolgáló első lépések megtétele. A foglalkoztatás előmozdítása érdekében adóösztönzőket irányoztak elő. A versenyképesség terén az intézkedések az innovációra, a felsőoktatásra és a közszolgáltatások reformjára összpontosulnak. A Paktum kötelezettségvállalásai tükrözik a nemzeti reformprogramban bemutatott ütemtervet. A Paktumban megállapított célkitűzésekhez hozzájárulnának a munkaerő-piaci politikák erősítését szolgáló további intézkedések, valamint az erőforrás-hatékonyság és az energiapiac problémáinak kezelése. Az Euró Plusz Paktum kötelezettségvállalásait értékelték és figyelembe vették az ajánlásokban.

               (13)

               A Bizottság értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az Euró Plusz Paktum keretében tett vállalásokat. Figyelembe vette nemcsak a programok Észtország fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél az uniós szempontok beépítésével kell megerősíteni az Unió átfogó gazdasági kormányzását. Megállapítja, hogy miközben a célul kitűzött költségvetési egyenleg elérését szolgáló intézkedéseket a következő költségvetésekben részletezni kell, az észt hatóságok eddigi jó eredményei csökkentik a költségvetési célok be nem tartásának kockázatát. További lépésekre van szükség a munkaerő-piaci intézkedések erősítéséhez és a munkavállalásra való jobb ösztönzéshez, nagyléptékű oktatási reform révén a humán tőke fejlesztéséhez, valamint az erőforrás-hatékonyság és az energiapiac problémáinak kezeléséhez.

               (14)

               Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Észtország 2011. évi stabilitási programját, és arról alkotott véleményét (3) az alábbi ajánlás, és különösen annak (1) pontja tükrözi. Figyelembe véve az Európai Tanács 2011. március 25-i következtetéseit, a Tanács megvizsgálta Észtország nemzeti reformprogramját,

         AJÁNLJA, HOGY Észtország a 2011–2012-es időszakon belül tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Legkésőbb 2013-ig érjen el strukturális többletet, miközben 2012-ben a hiányt a GDP legfeljebb 2,1 %-ára korlátozza, szigorúan ellenőrizve a kiadásokat és erősítve az állami kiadások hatékonyságát.

               2.

               Tegyen lépéseket a munkaerő iránti kereslet erősítése és a szegénység veszélyének csökkentése érdekében az adó- és társadalombiztosítási terhek költségvetési szempontból semleges csökkentésével, valamint az aktív munkaerő-piaci politikák hatékonyságának javításával, ideértve a fiatalokat és a tartósan munkanélkülieket célzó intézkedéseket is, különösen azokon a területeken, ahol kirívó a munkanélküliség.

               3.

               Biztosítsa az épületekre és közlekedésre irányuló, tervezett ösztönzők végrehajtását az energiaintenzitás csökkentése és a gazdaság energiahatékonyságának javítása érdekében, többek között a piac jobb működésének biztosításával.

               4.

               Az oktatási rendszer reformjának végrehajtása során kezelje kiemelten az iskolára felkészítő intézmények elérhetőségét javító intézkedéseket, valamint javítsa a szakképzés minőségét és elérhetőségét. Az oktatást igazítsa jobban a munkaerőpiac igényeihez és teremtsen lehetőséget az alacsony képzettségű munkavállalóknak az egész életen át tartó tanulásban való részvételre.

      Kelt Brüsszelben, 2011. július 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  A 2011. évre érvényben tartotta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2011. május 19-i 2011/308/EU tanácsi határozat (HL L 138., 2011.5.26., 56. o.).

      (3)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (3) bekezdésében előírtaknak megfelelően.