               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.4.2.
            COM(2019) 165 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a dohai fejlesztési menetrendre vonatkozó tárgyalási irányelveknek az elektronikus kereskedelemre vonatkozó szabályokkal és kötelezettségvállalásokkal kapcsolatos plurilaterális tárgyalások tekintetében történő kiegészítéséről

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

                  2017. december 13-án a Kereskedelmi Világszervezet (a továbbiakban: WTO) tizenegyedik miniszteri konferenciáján 70 WTO-tag az elektronikus kereskedelemről szóló közös nyilatkozatot
                     1
                   fogadott el, hogy feltáró munkát kezdeményezzen az elektronikus kereskedelem kereskedelemmel kapcsolatos vonatkozásaira irányuló jövőbeni WTO-tárgyalások tekintetében.

                  Az Európai Unió határozottan támogatta a WTO-ban 2018 folyamán végzett feltáró munkát. A feltáró munka átlátható és valamennyi WTO-tag számára nyitott volt, és annak során az elektronikus kereskedelem minden olyan kereskedelemmel kapcsolatos vonatkozását megvitatták, amelyet a résztvevő tagok előterjesztettek.

                  Miután 2018. decemberében sikeresen lezárták a feltáró munkát, 2019. január 25-én a WTO 76 tagja – köztük az EU – megerősítette azon szándékát, hogy WTO-tárgyalásokat kezdjen az elektronikus kereskedelem kereskedelemmel kapcsolatos vonatkozásairól
                     2
                  . A résztvevő tagok megerősítették, hogy a meglévő WTO-egyezményekre és keretekre épülő magas színvonalú eredményt kívánnak elérni a lehető legtöbb WTO-tag részvételével. Elismerték, hogy az elektronikus kereskedelem tekintetében a tagok – köztük a fejlődő és a legkevésbé fejlett országok –, valamint a mikro-, kis- és középvállalkozások egyedülálló lehetőségekkel és kihívásokkal szembesülnek, és kötelezettséget vállaltak arra, hogy figyelembe veszik azokat. Végezetül megerősítették azon szándékukat, hogy továbbra is ösztönözni kívánják az összes WTO-tag részvételét annak érdekében, hogy tovább fokozzák az elektronikus kereskedelem előnyeit a vállalkozások, a fogyasztók és a világgazdaság számára.

                  Ennek megfelelően helyénvaló, hogy az e-kereskedelemről szóló tárgyalásokat a WTO keretén belüli plurilaterális megbeszélések során folytassák le, és azok továbbra is átláthatóak legyenek és nyitva álljanak minden olyan WTO-tag előtt, amely a csatlakozás mellett dönt. A részt vevő tagok a WTO keretében lebonyolításra kerülő tárgyalási folyamat kezdeti vagy későbbi szakaszában bármely tárgyalási javaslatot előterjeszthetnek az elektronikus kereskedelem kereskedelemmel kapcsolatos vonatkozásai terén.

                  A Bizottság a dohai fejlesztési menetrend keretében felhatalmazást kapott a Tanácstól a WTO-n belüli – többek között a szolgáltatások kereskedelméről és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről, valamint a kereskedelmi szabályok fokozatos liberalizálásáról szóló – tárgyalások lefolytatására
                     3
                  . Tekintettel arra, hogy az elektronikus kereskedelem a szolgáltatás- és árukereskedelem megvalósításának szerves részét képezi,
                     4
                   a meglévő felhatalmazás kiterjed az elektronikus kereskedelem kereskedelemmel kapcsolatos vonatkozásairól szóló új WTO-tárgyalásokra, ugyanis az elektronikus kereskedelemről szóló tárgyalások a szolgáltatások kereskedelmének, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésének és a kereskedelmi szabályok fokozatos liberalizálásának a területéhez tartoznak
                     5
                  . Ezért nincs szükség olyan új tanácsi határozatra, amely az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikkének (3) bekezdése alapján felhatalmazást ad a tárgyalások megkezdésére.

                  Mindazonáltal, bár az elektronikus kereskedelem nem új kérdésként szerepel a WTO napirendjén,
                     6
                   az elektronikus kereskedelem kereskedelemmel kapcsolatos vonatkozásairól szóló többoldalú tárgyalások széleskörűek is lehetnek és számos olyan témával foglalkozhatnak, amelyekkel kapcsolatban az EU belső jogszabályokkal, konkrét, prioritásokkal, és különleges aggályokkal rendelkezik, különösen a határokon átnyúló adatáramlások és az audiovizuális szolgáltatások tekintetében. Következésképpen a tárgyalási keretek pontosabb meghatározása érdekében a Bizottság kifejezetten az elektronikus kereskedelemről szóló WTO-tárgyalásokra vonatkozó tárgyalási irányelvek elfogadását ajánlja a Tanácsnak.

                  A javasolt tárgyalási irányelvek annak biztosítására irányulnak, hogy az EU képes legyen részt venni az elektronikus kereskedelem bármely olyan vonatkozásának megtárgyalásában, amelyre a részt vevő WTO-tagok javaslatot tesznek a tárgyalások során, maradéktalanul tiszteletben tartva az uniós vívmányokat, többek között a személyes adatok védelmére vonatkozó keretet, valamint a kereskedelmi tárgyalások során meghozott uniós szakpolitikai döntéseket.

                  Az EU számára a tárgyalások célja a globális elektronikus kereskedelem fejlesztése, a vállalkozások – többek között a mikro-, kis- és középvállalkozások – működésének elősegítése, a fogyasztók online környezetbe vetett bizalmának megerősítése, valamint új lehetőségek teremtése az inkluzív növekedés és fejlődés előmozdítására. Annak érdekében, hogy a lehető legtöbb WTO-tag részvételével magas színvonalú eredményeket lehessen elérni, a szabályoknak és a kötelezettségvállalásoknak megfelelő rugalmasságot kell biztosítaniuk a tagok számára.

                  Az elektronikus kereskedelemről szóló WTO-tárgyalások minden valószínűség szerint olyan WTO-szabályokat eredményeznek, amelyekkel a tagok ezt követően egyoldalú döntésük alapján kiegészíthetik a WTO keretében meglévő kötelezettségvállalásaik listáit.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  A fenti célkitűzések összhangban állnak az Európai Unióról szóló szerződéssel (EUSZ), amely úgy rendelkezik, hogy az Európai Unió „előmozdítja valamennyi ország bekapcsolódását a világgazdaságba, egyebek mellett a nemzetközi kereskedelemben érvényesülő korlátozások fokozatos megszüntetése révén”
                     7
                  .

                  Az Európai Tanács 2018. június 28–29-i ülésén felhatalmazta a Bizottságot arra, hogy részt vegyen a WTO korszerűsítésében az alábbi célkitűzések elérése érdekében: (1) a WTO relevánsabbá és alkalmazkodóbbá tétele a változó világban, valamint (2) a WTO hatékonyságának erősítése. E folyamat központi pillérét képezi a WTO szabályalkotási tevékenységének korszerűsítése, ami az elektronikus kereskedelemre vonatkozó tárgyalások egyik fő célkitűzése.

                  2018. szeptember 18-án a Bizottság a WTO korszerűsítéséről szóló stratégiai dokumentumot
                     8
                   terjesztett elő. A WTO szabályalkotási funkciójának megerősítésével összefüggésben a Bizottság többek között azt hangsúlyozta, hogy a WTO-nak foglalkoznia kell a digitális kereskedelem előtt álló akadályokkal. Kiemelte, hogy „[…] a digitális kereskedelemre vonatkozó szabályok megállapítása fontos az elektronikus úton történő kereskedelem indokolatlan akadályainak felszámolása, a vállalatok számára a jogbiztonság megteremtése, valamint a fogyasztók számára a biztonságos online környezet biztosítása érdekében. […] az új szabályoknak nem csupán a szolgáltatások kereskedelmére kell vonatkozniuk, hanem valamennyi gazdasági ágazatra.”

                  Az EU a szabadkereskedelmi tárgyalások során rendszeresen ambiciózus szabályozási intézkedéseket terjeszt elő mind a távközlési szolgáltatásokra, mind a digitális kereskedelemre vonatkozóan. Az elektronikus kereskedelemre vonatkozó WTO-tárgyalások tekintetében javasolt tárgyalási irányelvek ugyanazt a megközelítést képviselik, mint amelyet az EU a szabadkereskedelmi tárgyalások során követ (a melléklet 10–12. pontja).

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  A kétoldalú tárgyalások során az EU által javasolt, valamint a WTO-ban általa javasolható szabályok a digitális kereskedelem és a távközlési szolgáltatások területére vonatkozó belső piaci uniós jogszabályokra épülnek, és teljes mértékben összhangban állnak azokkal.

                  A javasolt tárgyalási irányelvek megerősítik, hogy az EU által elfogadott bármely szabálynak vagy kötelezettségvállalásnak összhangban kell lennie az uniós jogi kerettel (a melléklet 9. pontja).

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  Az EUMSZ 207. cikkének (3) bekezdése és (4) bekezdésének első albekezdése, összefüggésben annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésével.

                  A 207. cikk (3) bekezdése szerint amennyiben a közös kereskedelempolitikára vonatkozó megállapodásokat kell megtárgyalni, a Bizottság ajánlásokat tesz a Tanácsnak. A Bizottság az ilyen tárgyalásokat a Tanács által e feladatának támogatására kijelölt különbizottsággal konzultálva, a Tanács által számára meghatározható irányelvek keretei között folytatja le.

                  Az EUMSZ 218. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy a Bizottság ajánlásokat nyújt be a Tanácsnak. A Tanács jogosult arra, hogy felhatalmazást adjon a tárgyalások megkezdésére, és az EUMSZ 218. cikkének (4) bekezdése alapján a főtárgyaló számára irányelveket határozhat meg és kijelölhet egy különbizottságot, amellyel a tárgyalások folytatása során egyeztetni kell.

                  Ami az elektronikus kereskedelemre vonatkozó WTO-tárgyalásokat illeti, a Tanács már felhatalmazást adott a tárgyalások megkezdésére, továbbá a szolgáltatások kereskedelméről és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről, valamint a WTO-n belüli kereskedelmi szabályok fokozatos liberalizálásáról szóló irányelveket bocsátott ki a Bizottság számára, amelyek az elektronikus kereskedelemmel kapcsolatos kereskedelmi szabályokra és kötelezettségvállalásokra is kiterjednek (lásd az 1. szakaszt). Mindazonáltal kiegészítő tárgyalási irányelvek elfogadására van szükség e tárgyalások kereteinek pontosabb meghatározása érdekében. A Bizottság ennek megfelelően azt ajánlja a Tanácsnak, hogy az EUMSZ 218. cikke (3) és (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett 207. cikkének (3) bekezdése és (4) bekezdésének első albekezdése alapján fogadjon el határozatot.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  A közös kereskedelempolitika az EUMSZ 3. cikke szerint az EU kizárólagos hatáskörébe tartozó terület. Ennek megfelelően a szubszidiaritás elve nem alkalmazandó (az EUSZ 5. cikkének (3) bekezdése).

               •Arányosság

                  . A Bizottság ajánlása összhangban van az arányosság elvével.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  Az Európai Unió Tanácsának határozata az elektronikus kereskedelem kereskedelemmel kapcsolatos vonatkozásairól szóló tárgyalási irányelvekről, amely a dohai fejlesztési menetrendről a Bizottság számára kibocsátott irányelvek kiegészítésére irányul.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  Tárgytalan.

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  Nem került sor nyilvános konzultációra, mivel a WTO-tárgyalások lényegi elemei még nem ismertek.

                  A Bizottság rendszeresen konzultációt folytat az érdekelt felekkel, többek között a kereskedelmi megállapodásokkal foglalkozó szakértői csoporttal
                     9
                  , és párbeszédet folytat a civil társadalommal
                     10
                  .

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  Tárgytalan.

               •Hatásvizsgálat

                  Ebben a szakaszban nincs szükség hatásvizsgálatra, mivel az elektronikus kereskedelemről szóló WTO-tárgyalások alapját a Tanács által a Bizottság számára kiadott, a WTO-tárgyalásokra vonatkozó meglévő felhatalmazás képezi (lásd az 1. szakaszt). A tárgyalások tartalma nem új szakpolitikai terület; hanem az évek óta folyamatban lévő szélesebb körű WTO-tárgyalások folytatása.

               (a)Alapvető fontosságú továbbá, hogy az EU gyorsan előrelépjen, és már a tárgyalások korai szakaszában részt vegyen.

               (b)A WTO keretében zajló többoldalú tárgyalások eredményként létrejövő lehetséges új szabályok és kötelezettségvállalások hatásai előzetesen nem állapíthatók meg. Először is, mivel a részt vevő WTO-tagok még nem terjesztettek elő tárgyalási javaslatokat. Másodszor pedig azért, mert nem ismert, hogy mely tagok fognak kötelezettségvállalásokat elfogadni a WTO-szabályok és -kötelezettségek egy részével vagy egészével kapcsolatban.

                  A Bizottság a WTO-tárgyalások lezárásakor újra meg fogja vizsgálni a hatásvizsgálat szükségességét.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  Tárgytalan.

               •Alapjogok

                  A kezdeményezés teljes mértékben tiszteletben tartja az Európai Unió Alapjogi Chartáját, és különösen a személyes adatok védelméről szóló 8. cikket.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  A kezdeményezésnek nincs költségvetési vonzata.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  Tárgytalan.

               •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén)

                  Tárgytalan.

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

                  Tárgytalan.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a dohai fejlesztési menetrendre vonatkozó tárgyalási irányelveknek az elektronikus kereskedelemre vonatkozó szabályokkal és kötelezettségvállalásokkal kapcsolatos plurilaterális tárgyalások tekintetében történő kiegészítéséről

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (3) bekezdésére és (4) bekezdésének első albekezdésére, összefüggésben a 218. cikk (3) és (4) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)2017. december 13-án a Kereskedelmi Világszervezet (a továbbiakban: WTO) tizenegyedik miniszteri konferenciáján a WTO 70 tagja az elektronikus kereskedelemről szóló közös nyilatkozatot
                  11
                fogadott el, hogy feltáró munkát kezdeményezzen az elektronikus kereskedelem kereskedelemmel kapcsolatos vonatkozásaira irányuló jövőbeni WTO-tárgyalások tekintetében.

               (2)2019. január 25-én a WTO 76 tagja megerősítette azon szándékát, hogy WTO-tárgyalásokat kezdjen az elektronikus kereskedelem kereskedelemmel kapcsolatos vonatkozásairól
                  12
               .

               (3)A dohai fejlesztési menetrend keretében a Tanács már felhatalmazást adott a Bizottság számára a Kereskedelmi Világszervezeten belüli tárgyalások megkezdésére, valamint többek között a szolgáltatások kereskedelméről, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről és a kereskedelmi szabályok fokozatos liberalizálásáról szóló tárgyalási irányelveket határozott meg a számára.

               (4)Kiegészítő tárgyalási irányelvek elfogadására van szükség ahhoz, hogy még konkrétabban keretbe foglalják az Unió álláspontját az elektronikus kereskedelem kereskedelemmel kapcsolatos vonatkozásairól szóló WTO-tárgyalások során.

               (5)A 218. cikk (4) bekezdése értelmében továbbra is a Kereskedelempolitikai Bizottságot kell kijelölni azon különbizottságként, amellyel a tárgyalások folyamán egyeztetni kell,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bizottság számára meghatározott, a dohai fejlesztési menetrendről szóló tárgyalási irányelveket a mellékletbe foglalt, az elektronikus kereskedelemre vonatkozó szabályokkal és kötelezettségvállalásokkal kapcsolatos plurilaterális tárgyalásokra vonatkozó tárgyalási irányelvek egészítik ki.

               2. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        WT/MIN(17)/60.

                     (2)

                        WT/L/1056.

                     (3)

                        A dohai fejlesztési menetrendet 1999. október 25. és 2008. március 10. között született tanácsi következtetések engedélyezték.

                     (4)

                        Az 1998. szeptember 25-i munkaprogram úgy rendelkezik, hogy elektronikus kereskedelmen valamely szolgáltatás elektronikus eszközökkel történő előállítása, terjesztése, marketingje, értékesítése vagy kiszállítása értendő.

                     (5)

                        Hivatkozni kell különösen a Tanács 1999. október 25-i, 2001. november 21-i, 2003. július 21-i (amely kifejezetten rendelkezik arról, hogy a szingapúri és dohai miniszteri nyilatkozatok és a dohai menetrenddel kapcsolatosan elfogadott szövegek, valamint a korábbi tanácsi következtetések képezik az Unió fellépésének alapját a dohai fejlesztési menetrend tárgyalásai során), 2003. december 5-i, 2004. október 6-i, 2005. július 19-i, 2005. október 18-i, 2005. november 21-i, 2006. június 12-i és 2008. március 10-i következtetéseire.

                     (6)

                        A WTO elektronikus kereskedelemre vonatkozó munkaprogramját 1998-ban indították el.

                     (7)

                        Az EUSZ 21. cikke (2) bekezdésének e) pontja.

                     (8)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/september/tradoc_157331.pdf

                     (9)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/

                     (10)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531

                     (11)

                        WT/MIN(17)/60.

                     (12)

                        WT/L/1056.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.4.2.
            COM(2019) 165 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA Tanács határozata
            a dohai fejlesztési menetrendre vonatkozó tárgyalási irányelveknek az elektronikus kereskedelemre vonatkozó szabályokkal és kötelezettségvállalásokkal kapcsolatos plurilaterális tárgyalások tekintetében történő kiegészítéséről

               MELLÉKLET

               1.A SZABÁLYOK ÉS KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK JELLEGE ÉS HATÁLYA

               1.A dohai fejlesztési menetrend keretében a Kereskedelmi Világszervezeten belüli tárgyalásokra vonatkozó, meglévő tanácsi felhatalmazás alapján a plurilaterális tárgyalásoknak arra kell irányulniuk, hogy a WTO-n belül az elektronikus kereskedelem kereskedelemmel kapcsolatos vonatkozásairól szóló szabályokat állapítsanak meg azzal céllal, hogy különösen a fogyasztók online környezetbe vetett bizalmának megerősítése, valamint az inkluzív növekedés és fejlődés előmozdítására vonatkozó új lehetőségek teremtése révén fejlesszék a globális elektronikus kereskedelmet és elősegítsék a vállalkozások – többek között a mikro-, kis- és középvállalkozások – működését. A tárgyalásokon arra kell törekedni továbbá, hogy liberalizálják a szolgáltatások és az áruk kereskedelmét azokban a konkrét ágazatokban, amelyek közvetlenül relevánsak az elektronikus kereskedelem lehetősége szempontjából.

               2.A tárgyalások lefolytatása és lezárása során megfelelő figyelmet kell fordítani a tagok WTO szerinti jogaira és kötelezettségeire, tiszteletben tartva az átláthatóság és az inkluzivitás elvét, és építve a meglévő WTO-megállapodásokra, beleértve az azokban foglalt kivételeket.

               3.A tárgyalásokon célul kell kitűzni magas színvonalú szabályok és kötelezettségvállalások kidolgozását a lehető legtöbb WTO-tag részvételével. A tárgyalások során figyelembe kell venni, hogy a WTO-tagok egyedülálló lehetőségekkel rendelkeznek és ezzel egyidejűleg kihívásokkal szembesülnek az elektronikus kereskedelem tekintetében. Ennélfogva a szabályoknak és kötelezettségvállalásoknak megfelelő rugalmasságot kell biztosítaniuk.

               4.Az Európai Unió által elfogadott szabályoknak és kötelezettségvállalásoknak figyelembe kell venniük a meglévő WTO-megállapodásokban foglalt legnagyobb kedvezményes elbánást, kivéve ha a WTO-tagok ettől eltérően állapodnak meg.

               2.A SZABÁLYOK ÉS KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK JAVASOLT TARTALMA

               5.A tárgyalások során az elektronikus kereskedelem kereskedelemmel kapcsolatos vonatkozásairól szóló szabályokat kell kidolgozni a WTO-n belül. Ezeknek arra kell irányulniuk, hogy javítsák a globális elektronikus kereskedelem feltételeit az Európai Unión belüli vállalkozások és fogyasztók számára, továbbá hogy növeljék a mikro-, kis- és középvállalkozások, valamint a fejlődő és a legkevésbé fejlett országok részvételét a globális értékláncokban.

               6.A tárgyalásokat nyitott és inkluzív módon fogják lefolytatni. Ezért azok kiterjedhetnek az elektronikus kereskedelem bármely olyan kereskedelmi vonatkozására, amelyre a részt vevő tagok javaslatot tesznek. Az elektronikus kereskedelem területeken átívelő jellegének elismerése mellett a tárgyalások olyan kérdésekre is kiterjedhetnek, mint például:

               –az elektronikus tranzakciók megkönnyítése (pl. elektronikus aláírások és egyéb bizalmi szolgáltatások, elektronikus azonosítás);

               –az elektronikus továbbításokra és a továbbított tartalomra vonatkozó vámok;

               –fogyasztói bizalom (pl. online fogyasztóvédelem, kéretlen elektronikus üzenetek, jogorvoslathoz való hozzáférés);

               –a távközlési szolgáltatásokra vonatkozó szabályozási intézkedések, amelyek annak biztosítására szolgálnak, hogy egyenlő versenyfeltételek és hatékony verseny alakuljon ki a távközlési ágazatban;

               –határokon átnyúló adatáramlások, adatlokalizálási követelmények és a személyes adatok védelme;

               –a vállalkozások bizalma (pl. a számítógépes forráskód védelme, kényszerített technológiatranszfer);

               –az elektronikus kereskedelemhez való jobb hozzáférés (pl. internet-hozzáférés, online szolgáltatások és kormányzati adatok vagy az online közvetítők felelőssége és azokhoz való hozzáférés);

               –az elektronikus kereskedelem szempontjából releváns, a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló intézkedések (pl. papírmentes kereskedelem), megfelelően figyelembe véve a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló WTO-egyezményt;

               –a szellemi tulajdonhoz fűződő jogok, így az üzleti titkok elektronikus kereskedelmi vonatkozásai;

               –fejlesztéssel kapcsolatos kérdések;

               –átláthatóság; valamint

               –együttműködés (pl. a részt vevő tagok, a fogyasztóvédelmi hatóságok között).

               7.Az Európai Unió ezen irányelvekkel összhangban tárgyalásokat folytathat az elektronikus kereskedelemnek a részt vevő tagok által javasolt egyéb vonatkozásairól is.

               8.A tárgyalások során szintén a szolgáltatások és az áruk kereskedelmének fokozatos liberalizációjára kell törekedni azáltal, hogy a tagok meglévő WTO-kötelezettségvállalásain túlmenően csökkentik a piacra jutás és a nemzeti elbánás akadályait az elektronikus kereskedelem lehetősége szempontjából közvetlenül érintett egyes konkrét ágazatokban, különösen a távközlési szolgáltatások, a valamint a számítástechnikai és kapcsolódó szolgáltatások terén.

               9.Az Európai Unió által elfogadott bármely szabálynak vagy kötelezettségvállalásnak összhangban kell lennie az uniós jogi kerettel

               10.Mindenekelőtt az Európai Unió nem fogad el olyan szabályokat és kötelezettségvállalásokat, amelyek érinthetik a kiberbiztonsági jogi keretét, vagyis a hálózati és információs rendszerek biztonságának az egész Európai Unióban egységesen magas szintjét.

               11.Továbbá az Európai Unió nem fogad el olyan szabályokat és kötelezettségvállalásokat, amelyek érinthetik a személyes adatok védelmére vonatkozó jogi keretét. A határokon átnyúló adatáramlások tekintetében (adatlokalizálási követelmények és a személyes adatok védelme) az Európai Unió a kétoldalú kereskedelmi és beruházási megállapodásokkal kapcsolatban jóváhagyott horizontális megközelítést követi.

               12.Ezenkívül az Európai Uniónak és tagállamainak fenn kell tartaniuk azt a lehetőséget, hogy kulturális és audiovizuális politikákat határozzanak meg és hajtsanak végre kulturális sokszínűségük megőrzése érdekében. Az Európai Unió nem fogad el audiovizuális szolgáltatásokra vonatkozó szabályokat vagy kötelezettségvállalásokat. Az Európai Unió nem vállal kötelezettséget az államhatalom gyakorlása során nyújtott szolgáltatásokra vagy végzett tevékenységekre vonatkozóan.

               13.A szabályok és kötelezettségvállalások nem akadályozhatják az Európai Uniót, annak tagállamait, valamint nemzeti, regionális és helyi hatóságait abban, hogy a gazdasági tevékenységet közérdekből szabályozzák olyan legitim közpolitikai célok érdekében, mint például a közegészség védelme és előmozdítása, a szociális szolgáltatások, a közoktatás, a biztonság, a környezetvédelem, a közerkölcsök, a szociális védelem és a fogyasztóvédelem, a magánélet és a személyes adatok védelme, továbbá a kulturális sokszínűség védelme és előmozdítása. Az Európai Unión belül meg kell őrizni a közszolgáltatások magas minőségét, összhangban az Európai Unió működéséről szóló szerződéssel és különösen az általános érdekű szolgáltatásokról szóló 26. sz. jegyzőkönyvvel, valamint figyelembe kell venni az Európai Unió e területen tett – így a GATS szerinti – fenntartásait.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.9.13.
            COM(2019) 417 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság közötti, a Zöld-foki Köztársaság és az Európai Unió polgárai számára a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről szóló megállapodás módosításáról szóló, az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság között kötendő megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.AZ AJÁNLÁS HÁTTERE

                  A Zöld-foki-szigetek és az EU több mint 35 éve szoros és nagyon konstruktív kapcsolatban állnak egymással, mindenekelőtt jelentős és folyamatos fejlesztési együttműködésüknek köszönhetően. 2007. november óta az EU és a Zöld-foki-szigetek közötti kapcsolatokat az EU és a Zöld-foki Köztársaság közötti különleges partnerség szabályozza, amely a kétoldalú kapcsolatok megerősítésének ambiciózus eszköze, és egyedülálló eset az afrikai, karibi és csendes-óceáni országok csoportján (AKCS) belül. A különleges partnerség egyik célkitűzése az EU és a Zöld-foki-szigetek állampolgárai közötti mobilitás és emberek közötti kapcsolatok javítása, valamint az illegális bevándorlás elleni küzdelem terén folytatott együttműködés fokozása. E partnerség keretében 2008-ban a Zöld-foki-szigetek – az afrikai országok közül elsőként – mobilitási partnerséget kötött az EU-val. A mobilitási partnerség célja az EU-val való együttműködés erősítése a migráció, a határigazgatás, valamint az irreguláris migráció és az emberkereskedelem elleni küzdelem területén.

                  A különleges partnerség elősegítette az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság közötti, a Zöld-foki Köztársaság és az Európai Unió polgárai számára a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről szóló megállapodásra
                     1
                   (a továbbiakban: a megállapodás) irányuló tárgyalásokat és annak megkötését. E megállapodást az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság közötti, a jogellenesen tartózkodó személyek visszafogadásáról szóló megállapodással
                     2
                   párhuzamosan fogadták el. Mindkét megállapodás 2014. december 1-jén lépett hatályba.

                  2020. február 2-án hatályba lép a Vízumkódex módosításáról szóló, 2019. június 20-i (EU) 2019/1155 rendelet
                     3
                  .  Amennyiben ellentmondás merül fel közöttük, a megállapodás az Unió nemzetközi megállapodásaként elsőbbséget élvez a másodlagos uniós joggal szemben, így továbbra is alkalmazandó lenne. A Vízumkódex azonban olyan kérdésekre is alkalmazandó lesz, amelyekre a megállapodás nem tér ki. Ezért a módosított Vízumkódex egyes rendelkezései hatással lesznek a Zöld-foki-szigetek állampolgárainak részére történő vízumkiadásra vonatkozó eljárásokra.

                  Például a módosított Vízumkódex harmonizált megközelítést vezet be a kedvező „vízumelőélettel” rendelkező rendszeres utazók többszöri beutazására jogosító vízumok kiállítására vonatkozóan, melyek érvényességi ideje lépcsőzetesen egy évtől öt évig tartó időszakra nő, valamint lehetővé teszi, hogy a hatodik életévüket betöltött és 18 évesnél fiatalabb gyermekek mentesüljenek a vízumdíj alól. Emellett a vízumdíj általános szintjét 60 EUR-ról 80 EUR-ra emeli, és lehetőséget ad arra, hogy – a Tanács végrehajtási határozata révén – felfüggesszék egy harmadik ország állampolgáraira (és/vagy az adott ország utazóinak bizonyos kategóriáira) vonatkozó egyes könnyítéseket, például a vízumdíjak alóli mentességeket, a többszöri beutazásra jogosító vízumok érvényességének időtartamát, a benyújtandó támogató dokumentumok körének csökkentését, amennyiben úgy értékelik, hogy az ország visszafogadás terén való együttműködésének mértéke nem elégséges.

                  Az EU más harmadik országokkal kötött hasonló vízumkönnyítési megállapodásaival ellentétben a Zöld-foki-szigetekkel kötött megállapodás nem rendelkezik a vízumdíj mértékének csökkentéséről, és nem tartalmaz harmonizált jegyzéket a kérelmezők által az utazás céljának igazolása céljából benyújtandó támogató dokumentumokról. Ezenfelül a megállapodás nem teszi lehetővé, hogy a visszafogadás terén való együttműködés nem kielégítő mértéke esetén felfüggesszék a megállapodás egészét vagy egyes rendelkezéseit.

                  E fejlemények fényében az Európai Bizottság helyénvalónak tartja a Zöld-foki-szigetekkel kötött megállapodás kiigazítását.

                  A Zöld-foki-szigetek uniós polgárokra vonatkozó vízumpolitikája

                  A Zöld-foki-szigetek 2019. január 1-jétől mentesítette az ország területére beutazó uniós polgárokat a vízumkötelezettség alól (legfeljebb 30 napos tartózkodás esetén).

               Az uniós polgárok a 30 napnál hosszabb, 180 napos időtartamon belül legfeljebb 90 napig tartó tartózkodás esetében részesülhetnek a megállapodás által biztosított könnyítésekben.

                  Amennyiben a Zöld-foki-szigetek ismét bevezetné a vízumkötelezettséget az uniós polgárok számára, a megállapodás rendelkezései – a viszonosság elve alapján – teljes mértékben alkalmazandók lennének az uniós polgárokra.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  Amint ezt az előző szakasz kifejti, a módosított megállapodás tárgyalása és megkötése révén elérendő elsődleges célunk az, hogy a zöld-foki-szigeteki állampolgárok számára biztosított könnyítéseket összehangoljuk a Vízumkódex módosított rendelkezéseivel.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  Az ajánlás jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése.

                  A módosított megállapodás tárgya a bármely 180 napos időszakban legfeljebb 90 napos rövid tartózkodásra vonatkozó közös uniós vízumpolitika részét képezné. Így már most előrelátható, hogy a megállapodás aláírásáról és megkötéséről szóló határozatok anyagi jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 77. cikke (2) bekezdésének a) pontja lesz.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  Az Unió már gyakorolta hatáskörét e téren, és e tekintetben szabályokat állapított meg a Vízumkódex elfogadása révén, amely meghatározza a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok kiadásának – a schengeni vívmányokat végrehajtó összes európai uniós tagállamra nézve kötelező – eljárásait és feltételeit.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

                  A megállapodás végrehajtásának nyomon követésére létrehozott vegyes bizottságot három alkalommal (2015. október 5-én, 2016. október 19-én és 2017. november 27-én) hívták össze. A vegyes bizottság nyugtázta, hogy a végrehajtás összességében véve megfelelő, ugyanakkor azonosított bizonyos javítási lehetőségeket a vízumfeldolgozási eljárás bizonyos vonatkozásait érintően. A vegyes bizottság különösen azt ajánlotta, hogy mindkét fél tegyen fokozott erőfeszítéseket annak érdekében, hogy megfelelően és átfogóan tájékoztassák a vízumkérelmezőket a schengeni vízum kérelmezésére és kiadására vonatkozó követelményekről és lehetőségekről.

               A tagállamok zöld-foki-szigeteki konzulátusain benyújtott vízumkérelmek száma a megállapodás hatálybalépése óta folyamatosan nőtt. 2014-ben 14 694 vízumkérelmet nyújtottak be. E szám 2018-ban 20 158-ra nőtt (+37,2 %). A kiadott vízumok száma szintén nőtt, bár lassabb mértékben: míg 2014-ben 11 370, 2018-ban már 13 343 vízumot adtak ki (+17,3 %). A vízumelutasítási arány 2018-ban 33,5 % volt.

                  A Zöld-foki-szigeteken vízumot kiadó országok (azaz Spanyolország és Portugália, mely utóbbi ország a Praiában működő, vízumkérelmeket elbíráló közös központban 19 tagállam képviseletét látja el) helyi schengeni együttműködési csoport keretében rendszeresen megbeszéléseket tartanak Praiában. Ezeken a megbeszéléseken az elnöki tisztet az Európai Uniónak a Zöld-foki Köztársaság mellett működő küldöttsége tölti be.

                  A helyi schengeni együttműködési csoport egyetértett annak megerősítésében, hogy a megállapodásnak, illetve a Vízumkódex vonatkozó rendelkezéseinek összességében megfelelő a végrehajtása. Ugyanakkor több nehézség merült fel a Zöld-foki-szigetek állampolgárai által benyújtott vízumkérelmek feldolgozása során, különösen az utazás célját és/vagy a jelenlegi megállapodás meghatározásainak megfelelő, könnyítésben részesített kérelmezői kategóriák valamelyikébe való tartozást igazoló dokumentumok tekintetében.

                  A Tanács vízum-munkacsoportja öt alkalommal (2015. október 26-án, 2016. október 27-én, 2017. december 11-én, 2019. május 20-án és 2019. július 10-én) tárgyalta a megállapodás végrehajtásának állását. E legutóbbi megbeszélésen a Bizottság tájékoztatta a tagállamokat azokról a tájékozódó megbeszélésekről, amelyeket a Zöld-foki-szigetek hatóságaival folytatott a megállapodást és annak hatályát érintő esetleges módosításról.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  A tervezett módosított megállapodásnak nincsenek az uniós költségvetést érintő vonzatai.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Tárgyalási irányelvek

               Vízumdíj és vízummentesség

               Az EU harmadik országokkal kötött egyéb vízumkönnyítési megállapodásaiban meghatározott általános vízumdíj mértéke 35 EUR. Ez az összeg szerepelt a korábbi tárgyalási irányelvekben, figyelembe véve a Vízumkódexben meghatározott, 60 EUR összegű vízumdíjat. A Zöld-foki-szigetekkel kötött megállapodás nem tartalmaz olyan rendelkezést, amely meghatározná az általános vízumdíj csökkentését.

               Mivel a Vízumkódex módosításával a vízumdíj összege 60 EUR-ról 80 EUR-ra emelkedik, ez a megemelt díj lesz alkalmazandó a zöld-foki-szigeteki kérelmezőkre is.

               Ezért javasoljuk, hogy csökkenjen a zöld-foki-szigeteki kérelmezőkre vonatkozó vízumdíj, ahogy ez az összes többi olyan harmadik ország állampolgárai esetében is történt, amelyek vízumkönnyítési megállapodást kötöttek az EU-val. A csökkentett díj mértékének azonban arányosnak kell lennie a módosított vízumdíjjal. Ezért azt javasoljuk, hogy a csökkentett díj összege a felek hazai jogszabályaiban (az EU esetében a Vízumkódexben) rögzített díj feleként legyen meghatározva. E megközelítés lehetővé tenné az EU számára a díj mértékének a változó körülményeknek megfelelő kiigazítását.

               A tárgyalások során szintén mérlegelni kell, hogy a kérelmezők további olyan kategóriáival egészüljön ki a megállapodás, amelyek mentességet kapnak a vízumdíj alól.

               Hosszú érvényességi idejű, többszöri beutazásra jogosító vízumok

               A módosító megállapodásnak figyelembe kell vennie a Vízumkódex módosításával a hosszú érvényességi idejű, többszöri beutazásra jogosító vízum kiadása tekintetében bevezetett változásokat.

               A jelenleg hatályos megállapodás öt évig érvényes, többszöri beutazásra jogosító vízumokat tesz elérhetővé a rendszeres utazók korlátozott számú kategóriája (például: a nemzeti kormány vagy helyi önkormányzatok tagjai, hivatalos delegációk állandó tagjai, üzletemberek, közeli családtagok) számára, a rendszeres utazók egyéb kategóriái vonatkozásában pedig – „lépcsőzetes” rendszerben – fokozatosan növekvő érvényességű, többszöri beutazásra jogosító vízumokról rendelkezik.

               A módosított Vízumkódex azonban (24. cikkének (2) bekezdésében) ettől eltérő lépcsőzetes rendszert határoz meg a többszöri beutazásra jogosító vízumokhoz jutás tekintetében, amely nem korlátozódik meghatározott kategóriákra.

               Ezért javasoljuk, hogy a módosított megállapodás hasonló megközelítést alkalmazzon, azaz egy olyan lépcsőzetes rendszert, amely mindazon kérelmezőkre alkalmazandó lenne, akik nem tartoznak azokba a kategóriákba, amelyek a jelenlegi megállapodás 5. cikkének (1) bekezdése értelmében már jelenleg is öt évig érvényes, többszöri beutazásra jogosító vízumokra jogosítanak.

               Emellett a módosító megállapodásnak csökkentenie kell a többszöri beutazásra jogosító vízum megszerzésének előfeltételeként meghatározott, jogszerűen felhasznált vízumok számát, és/vagy bővítenie kell a meghatározott számú vízum megszerzésére és jogszerű felhasználására vonatkozó referenciaidőszakokat.

               Az utazás céljára, illetve a szálláshely igazolására vonatkozó támogató dokumentumok jegyzéke

               Az EU más harmadik országokkal kötött meglévő vízumkönnyítési megállapodásai tartalmaznak olyan könnyítéseket, amelyek a kérelmezők minden kategóriája esetében általánosságban egyetlen dokumentumra csökkentik az utazás céljának igazolására előírt támogató dokumentumok számát. A Zöld-foki-szigetekkel között megállapodás ellenben nem tartalmaz ilyen rendelkezést.

               A módosító megállapodásnak meg kell határoznia a kérelmezők által az utazásuk céljának igazolása céljából benyújtandó támogató dokumentumok jegyzékét. Az előírt igazoló dokumentumok számát általánosságban kategóriánként egy támogató dokumentumra kívánatos csökkenteni. Ennek célja a vízumkérelmezési eljárás egyszerűsítése és a megállapodásban meghatározott kategóriák valamelyikébe tartozó kérelmezők azonosításának megkönnyítése lenne.

               Emellett a Vízumkódex bizonyos horizontális könnyítéseket is tartalmaz a rendszeres utazók által benyújtandó támogató dokumentumok tekintetében. A 14. cikk (6) bekezdése szerint az egyes támogató dokumentumokra vonatkozó követelmények teljesítésétől „el lehet tekinteni az olyan kérelmezők esetében, akik feddhetetlenségükről és megbízhatóságukról a konzulátus vagy a központi hatóságok előtt ismertek, különösen ami a korábbi vízumok jogszerű felhasználását illeti, amennyiben nem merül fel kétség a tekintetben, hogy a tagállamok külső határainak átlépésekor e kérelmezők teljesítik a Schengeni határellenőrzési kódex 6. cikkének (1) bekezdésében szereplő követelményeket”.

               Tekintettel erre az elvre, a módosított megállapodásnak rendelkeznie kell arról, hogy amennyiben egy személy megszerezte az első hosszú érvényességi idejű (egy, két vagy három évre szóló), többszöri beutazásra jogosító vízumát, azaz elérte a lépcsőzetes rendszer második fokát, az érintett személyt elvben mentesíteni kell a szálláshelyet és/vagy a szálláshoz szükséges anyagi fedezetet igazoló dokumentumok benyújtásának kötelezettsége alól.

               Vízummentesség uniós laissez-passer birtokosai számára

               A módosított megállapodásnak mentesítenie kell a vízumkötelezettség alól az Unió által az 1417/2013/EU tanácsi rendelettel összhangban az Unió intézményeinek bizonyos alkalmazottai számára kiadott laissez-passer birtokosait.

               A visszafogadási megállapodás végrehajtásának elmaradásának felfüggesztési indokként való meghatározása

               A megállapodás úgy rendelkezik, hogy az felfüggeszthető az indokok kimerítő felsorolásában foglalt – például a közrenddel, a nemzetbiztonság védelmével vagy a közegészség védelmével kapcsolatos – okokból.

               Összhangban a módosított Vízumkódex szerinti, a vízumkönnyítéseket a visszafogadás terén folytatott együttműködéshez kapcsoló megközelítéssel, a módosító megállapodásnak ki kell bővítenie a felfüggesztési indokokat oly módon, hogy lehetőség nyíljon az EU számára a megállapodás teljes vagy részleges felfüggesztésére abban az esetben, ha az EU és a Zöld-foki Köztársaság között megkötött visszafogadási megállapodást nem hajtják végre, vagy ha nem kielégítő mértékű az együttműködés az irreguláris migráció elleni küzdelem terén.

               6.KÖVETKEZTETÉSEK

                  A fentiek fényében a Bizottság ajánlja a Tanácsnak, hogy adjon felhatalmazást az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság között jelenleg hatályban lévő, a Zöld-foki Köztársaság és az Európai Unió polgárai számára a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről szóló megállapodás módosításáról szóló, az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság között kötendő megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság közötti, a Zöld-foki Köztársaság és az Európai Unió polgárai számára a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről szóló megállapodás módosításáról szóló, az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság között kötendő megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel tárgyalásokat kell kezdeni az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság közötti, a Zöld-foki Köztársaság és az Európai Unió polgárai számára a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről szóló megállapodás módosításáról szóló megállapodás Zöld-foki Köztársasággal történő megkötése céljából,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Unió nevében tárgyalásokat folytasson az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság közötti, a Zöld-foki Köztársaság és az Európai Unió polgárai számára a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről szóló megállapodás módosításáról szóló, a Zöld-foki Köztársasággal kötendő nemzetközi megállapodásról.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket e határozat melléklete tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalásokat a Tanács vízum-munkacsoportjával konzultálva kell folytatni.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 282., 3–12. o.

                     (2)

                        HL L 282., 15–34. o.

                     (3)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/1155 rendelete (2019. június 20.) a Közösségi Vízumkódex (vízumkódex) létrehozásáról szóló 810/2009/EK rendelet módosításáról. HL L 188., 2019.7.12., 25. o.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.9.13.
            COM(2019) 417 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            Ajánlás - A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság közötti, a Zöld-foki Köztársaság és az Európai Unió polgárai számára a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről szóló megállapodás módosításáról szóló, az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság között kötendő megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               MELLÉKLET

               Tárgyalási irányelvek

               A Bizottságnak a tárgyalások során az alábbiakban részletezett célkitűzések megvalósítására kell törekednie.

               1.A megállapodás célja és alkalmazási köre

               A megállapodás célja az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság között fennálló, a Zöld-foki Köztársaság és az Európai Unió polgárai számára a rövid távú tartózkodásra jogosító vízumok kiadásának megkönnyítéséről szóló megállapodás
                  1
                (a továbbiakban: a jelenlegi megállapodás) módosítása. Ez utóbbi megállapodás 2014. december 1-jén lépett hatályba, és a Zöld-foki Köztársaság (a továbbiakban: Zöld-foki-szigetek) polgárai számára a schengeni övezetben 180 napos időszakonként legfeljebb 90 napra tervezett tartózkodás céljából kiadott vízumok kiadására vonatkozik.

               A Zöld-foki-szigetek 2019. január 1-jétől legfeljebb 30 napos tartózkodás esetén mentesíti az ország területére beutazó uniós polgárokat a vízumkötelezettség alól. Az uniós polgárok a 30 napnál hosszabb, 180 napos időtartamon belül legfeljebb 90 napig tartó tartózkodás esetében elvben részesülhetnek a megállapodás által biztosított könnyítésekben.

               A módosító megállapodás a viszonosság alapján teljeskörűen alkalmazandó lenne abban az esetben is, ha a Zöld-foki-szigetek esetleg az uniós polgárokra vonatkozó vízumkötelezettség visszaállítása mellett döntene.

               A módosító megállapodásnak a zöld-foki-szigeteki állampolgárokra vonatkozó vízumkérelmezési és vízumkiállítási eljárások megkönnyítése érdekében világos, egyértelmű és jogilag kötelező erejű jogokat és kötelezettségeket kell megállapítania, figyelembe véve emellett a módosított Vízumkódex
                  2
                szabályait is.

               2.Konkrét kérdések

               A módosító megállapodásnak figyelembe kell vennie a jelenlegi megállapodást, az Unió által más harmadik országokkal kötött korábbi vízumkönnyítési megállapodásokat, valamint a Zöld-foki-szigetek különleges helyzetét, mely az EU szomszédságán kívül az első olyan harmadik ország volt, amellyel az EU vízumkönnyítési megállapodást, és ezzel párhuzamosan visszafogadási megállapodást kötött.

               Emellett a Vízumkódex 2019. augusztus 2-án hatályba lépett, 2020. február 2-ától alkalmazandó módosítása számos ponton megváltoztatja a vízumkiadási eljárásokra vonatkozó általános szabályokat. A módosított szabályokat szintén figyelembe kell venni annak biztosítása érdekében, hogy a módosító megállapodásban a Zöld-foki-szigeteknek nyújtott könnyítések továbbra is meghaladják a módosított Vízumkódexben meghatározott általános szabályokat.

               2.1.Vízumdíj

               A módosító megállapodásban a vízumkérelmek feldolgozásának díját a felek hazai jogszabályaiban rögzített díj feleként kell meghatározni.

               A jelenlegi megállapodás 5. cikkének (1) bekezdésében meghatározott kategóriák mellett a 18 évnél fiatalabb kérelmezőket is mentesíteni kell a vízumdíj alól. Mérlegelni lehet továbbá a kérelmezők egyéb kategóriáinak felvételét (például: az uniós polgárok közeli rokonai).

               2.2.
                     Hosszú érvényességi idejű, többszöri beutazásra jogosító vízumok

               Továbbra is alkalmazni kell az öt évig érvényes, többszöri beutazásra jogosító vízumoknak a kérelmezők meghatározott kategóriái számára történő nyújtására vonatkozóan a jelenlegi megállapodás 4. cikkének (1) bekezdésében meghatározott szabályokat.

               Ezenfelül a módosító megállapodásnak a módosított Vízumkódex 24. cikkének rendelkezéseire alapozva meg kell határoznia a többszöri beutazásra jogosító vízumoknak az összes egyéb kérelmező számára történő kiadására vonatkozó szabályokat.

               A módosított Vízumkódex 24. cikkének (2) bekezdése egy olyan általános „lépcsőzetes” rendszert hoz létre, amely valamennyi kérelmezőre vonatkozik, utazási céljuktól függetlenül. A módosító megállapodásban hasonló megközelítést kell meghatározni.

               A módosító megállapodásnak meg kell könnyítenie a többszöri beutazásra jogosító vízum kiadását a korábban kiadott és jogszerűen felhasznált vízumok számának csökkentése, és/vagy a meghatározott számú vízum megszerzésére és jogszerű felhasználására vonatkozó referenciaidőszakok bővítése révén. Ilyen „lépcsőzetes” rendszer lehet például a következő:

               –amennyiben a kérelmező az előző 24 hónapon belül egy vagy két alkalommal vízumot szerzett, és azokat jogszerűen használta fel, a következő vízum kérelmezésekor többszöri beutazásra jogosító vízumot kell kiadni számára egyéves érvényességi időtartamra;

               –miután a kérelmező az előző 30 vagy 36 hónapon belül jogszerűen használt fel egy egyéves érvényességi idejű, többszöri beutazásra jogosító vízumot, hosszabb érvényességi időtartamra (például két vagy három évre) szóló, többszöri beutazásra jogosító vízumot kell kiadni számára;

               –miután a kérelmező az előző 42 vagy 48 hónapon belül jogszerűen használt fel egy két- vagy hároméves érvényességi idejű, többszöri beutazásra jogosító vízumot, hosszabb érvényességi időtartamra (például három vagy legfeljebb öt évre) szóló, többszöri beutazásra jogosító vízumot kell kiadni számára.

               2.3.
                     Támogató dokumentumok

               A módosított megállapodásnak könnyítéseket kell tartalmaznia a vízum kérelmezésekor benyújtandó támogató dokumentumok tekintetében.

               A kérelmező által az utazási cél igazolására benyújtandó dokumentumok számát általánosságban a módosító megállapodás hatálya alá tartozó kérelmezői kategóriák mindegyike esetében egy támogató dokumentumra kell csökkenteni.

               Azokat a kérelmezőket, akik már megszereztek és jogszerűen felhasználtak egy többszöri beutazásra jogosító (legalább egyéves érvényességi időtartamra szóló) vízumot, elvben mentesíteni kell a szálláshelyet vagy a szálláshoz szükséges anyagi fedezetet igazoló támogató dokumentumok benyújtásának kötelezettsége alól.

               2.4.
                     Vízummentesség uniós laissez-passer birtokosai számára

               A módosító megállapodásnak mentesítenie kell a vízumkötelezettség alól az Unió által az 1417/2013/EU tanácsi rendelettel összhangban az Unió intézményeinek bizonyos alkalmazottai számára kiadott laissez-passer birtokosait.

               2.5.
                     Felfüggesztésre vonatkozó rendelkezés

               A módosító megállapodásnak módosítania kell a jelenlegi megállapodás záró rendelkezéseit, lehetővé téve a felek számára a megállapodás teljes vagy részleges felfüggesztését bármilyen okból, és kifejezetten abban az esetben, ha a Zöld-foki-szigetekről azt állapítanák meg, hogy nem működik együtt megfelelő mértékben a visszafogadás terén.

                     (1)

                        HL L 282., 2013.10.24., 3. o.

                     (2)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/1155 rendelete (2019. június 20.) a Közösségi Vízumkódex (vízumkódex) létrehozásáról szóló 810/2009/EK rendelet módosításáról. HL L 188., 2019.7.12., 25. o.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.11.15.
            COM(2019) 595 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az 1992. évi nemzetközi cukormegállapodás módosítására irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               Ez az ajánlás egy olyan határozatra vonatkozik, amely a Bizottságot arra hatalmazza fel, hogy az Unió nevében a nemzetközi cukormegállapodás (a továbbiakban: megállapodás) részleges felülvizsgálatára irányuló tárgyalásokat folytasson, mely tárgyalások megnyitásáról a Nemzetközi Cukortanács az ENSZ Kereskedelmi és Fejlesztési Konferencia (UNCTAD) iránymutatása alapján határozott. A Nemzetközi Cukortanács 2019. július 19-i határozatának megfelelően e tárgyalások az igazgatási költségvetéssel és a tagok hozzájárulásaival, valamint a Nemzetközi Cukorszervezet célkitűzéseire és munkaprogramjára vonatkozó bizonyos módosításokkal kapcsolatosak.

               1.AZ AJÁNLÁS HÁTTERE

               •Az 1992. évi nemzetközi cukormegállapodás reformja

               Az Európai Unió a nemzetközi cukormegállapodás részes fele.

               A megállapodás célja, hogy biztosítsa a fokozott nemzetközi együttműködést a cukorral kapcsolatos globális kérdésekben és a kapcsolódó területeken, fórumot biztosítson a cukorról és a globális cukorágazat helyzetének javításáról folytatott kormányközi konzultációkhoz, a globális cukorpiac és az egyéb édesítőszerek helyzetét érintően gyűjtött és szolgáltatott információk révén előmozdítsa a kereskedelmet, továbbá ösztönözze a cukor iránti kereslet növekedését, különösen a nem hagyományos felhasználások tekintetében. A megállapodás 1993. január 1-jén, hároméves időszakra lépett hatályba, és 1995. december 31-ig szólt. Hatálya azóta rendszeresen meghosszabbításra került további kétéves időszakokra. Legutóbb a Nemzetközi Cukortanács 2019. júliusi határozata hosszabbította meg a megállapodás hatályát 2021. december 31-ig.

               A megállapodás 8. cikkének értelmében a Nemzetközi Cukortanács a megállapodás rendelkezéseinek végrehajtásához szükséges feladatok ellátásáért felelős szerv. A megállapodás 13. cikke előírja, hogy főszabályként a Nemzetközi Cukortanács valamennyi határozatát konszenzussal kell meghozni, hacsak a megállapodás másképp nem rendelkezik. Konszenzus hiányában a határozatokat egyszerű többséggel kell meghozni, kivéve, ha a megállapodás minősített szavazást ír elő.

               A megállapodás 25. cikke szerint a Nemzetközi Cukorszervezet tagjai összesen 2 000 szavazattal rendelkeznek. A Nemzetközi Cukorszervezet minden egyes tagja meghatározott számú szavazattal rendelkezik, amely a megállapodásban előre meghatározott kritériumok alapján évente kiigazításra kerül.

               A megállapodás és különösen a szavazatok tagok közötti megoszlása – mely egyszersmind az érintett tagok által fizetendő hozzájárulás összegét is meghatározza – már nem tükrözi a globális cukorpiac valós helyzetét. Az Unió jelenleg messze a legnagyobb mértékben járul hozzá a Nemzetközi Cukorszervezet költségvetéséhez. A Nemzetközi Cukorszervezet 2015 óta tárgyal a munkacsoportok szintjén a szavazatok elosztását biztosító rendszer felülvizsgálatának lehetőségeiről.

               2017-ben a Bizottság megbízást kapott a Tanácstól arra, hogy a Nemzetközi Cukortanács keretében tárgyalásokat kezdjen a megállapodás többi részes felével a megállapodás korszerűsítése céljából, különös tekintettel arra az ellentmondásra, amely egyfelől a Nemzetközi Cukorszervezet tagjai által képviselt szavazati potenciál és pénzügyi hozzájárulás, másfelől e tagok globális cukorpiacon elfoglalt relatív pozíciója között fennáll. A megbízás 2019. december 31-ig érvényes. E megbízás alapján a Bizottság tárgyalások folytatását kezdeményezte a Nemzetközi Cukorszervezet tagországaival, és konkrét javaslatokat terjesztett elő a megállapodás 25. cikkének módosítására vonatkozóan, amely az igazgatási költségvetés elfogadása és a tagok hozzájárulásai tekintetében irányadó.

               2019. július 19-i 55. ülésén a Nemzetközi Cukortanács úgy határozott, hogy a tárgyalásokat az UNCTAD iránymutatása alapján megnyitja következő, 2019. novemberében tartandó ülése előtt. E tárgyalásokat a megállapodás részleges felülvizsgálatára vonatkozóan folytatják majd elsősorban az I. és a VII. fejezet tekintetében, különösen ami az „igazgatási költségvetést és a tagok hozzájárulásait” illeti, valamint a tagok által javasolt bizonyos egyéb módosításokra vonatkozóan, többek között a IX. és a X. fejezettel kapcsolatban. A Nemzetközi Cukortanács határozatának megfelelően ennek a folyamatnak 2021. december 31-ig le kell zárulnia. Ez azt jelenti, hogy a megállapodás tervezett korszerűsítése a szavazatok megoszlásán és a tagok pénzügyi hozzájárulásán (VII. fejezet) kívül a következőkre is ki fog terjedni:

               1.a Nemzetközi Cukorszervezet általános célkitűzései (I. fejezet), különösen az etanol felvétele érdekében,

               2.a „tájékoztatás és tanulmányok készítése” (IX. fejezet) tágabb értelmezése, elsősorban az etanol ilyen tevékenységekbe történő felvételének lehetővé tétele érdekében,

               3.a „kutatás és fejlesztés” (X. fejezet) tágabb értelmezése.

               A tervezett korszerűsítés nem kíván változtatni a Nemzetközi Cukorszervezetnek a megállapodás 1. cikkében megfogalmazott általános célján (még az etanol esetleges felvételével sem).

               A Nemzetközi Cukorszervezet reformja egyértelműen az Unió érdekében áll; e reform célja, hogy a Nemzetközi Cukorszervezet jobban összhangba kerüljön az Unió által az egyéb nemzetközi terméktanácsokban támogatott gyakorlatokkal és a cukor világpiacán 1992 óta végbement változásokkal. A reformnak legalábbis átláthatóságot kell eredményeznie a tagok szavazás során viselt felelősségét és pénzügyi hozzájárulásait illetően. A szavazatok elosztását a Nemzetközi Cukorszervezetben olyan mérhető mutatók alapján kell meghatározni, mint a kereskedelmi forgalom, a fogyasztás, a termelés és a fizetési képesség. Utóbbi mutatót az Egyesült Nemzetek Szervezete használja annak érdekében, hogy lehetővé tegye a cukor fejlesztési vonatkozásainak érvényesülését. E mutató figyelembevétele esetén a pénzügyi felelősség nagyobb részét azok a tagok kapják, akik nagyobb mértékben képesek hozzájárulni a Nemzetközi Cukorszervezet költségvetéséhez. Az etanolnak a Nemzetközi Cukorszervezet célkitűzései közé és munkaprogramjába történő formális felvétele összhangban van az Uniónak a megállapodás korszerűsítésére irányuló céljával, egyszersmind összhangba hozza a megállapodás tartalmát a már kialakult gyakorlattal.

               •Összhang a nemzetközi terméktanácsok gyakorlatával

                  A nemzetközi terméktanácsokban – például a Nemzetközi Gabonatanácsban és a Nemzetközi Olívatanácsban – folytatott tárgyalások keretében az Uniónak sikerült megállapodást elérnie a szavazati jogok olyan arányú elosztásáról és olyan egyértelmű éves frissítési mechanizmusokról, amelyek mind a gabona-, mind az olajbogyó- és olívaolaj-piacokon tükrözik az Unió viszonylagos jelentőségét. A Nemzetközi Gabonatanácsban alkalmazott mutatók a kereskedelmi forgalomra, a fogyasztásra és a termelésre vonatkoznak. Ez ellentétben áll a Nemzetközi Cukorszervezet jelenlegi gyakorlatával, mivel a nemzetközi cukormegállapodás 1992 óta nem tesz lehetővé olyan kiigazításokat, amelyek a tagok globális cukorágazatban betöltött változó pozícióit tükrözik. Emellett a szavazati jogok elosztását a tagok jelenleg nem tudják előre kiszámítani, mivel az elosztás nem transzparens számításokon alapul. A megállapodás részleges felülvizsgálatának azt kell céloznia, hogy a Nemzetközi Cukorszervezet gyakorlata összhangba kerüljön a többi nemzetközi terméktanács gyakorlatával.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  A cukor az Unió közös kereskedelempolitikája és közös agrárpolitikája keretébe tartozó érzékeny termék. Az Unió által folytatott nemzetközi kereskedelmi tárgyalások során a cukor kulcsfontosságú szerepet játszik, és a Bizottság a termelést és a kereskedelmet egyaránt gondosan figyelemmel kíséri. A cukor emellett számos fejlődő ország számára fontos árucikk, és fejlesztési vonatkozásai kiemelkedő jelentőséggel bírnak a közös kereskedelempolitikában. A Nemzetközi Cukorszervezet semleges platformot biztosít a cukorral kapcsolatos kérdések széles körben való megvitatásához. A cukor világpiacán végbemenő fejlemények nyomon követése pedig a közös agrárpolitika keretében alkalmazott piacirányítás érdekeit szolgálja.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikkének (3) bekezdése rendelkezik a tárgyalások megkezdésére való tanácsi felhatalmazásról, valamint – a tervezett megállapodás tárgyától függően – az Unió főtárgyalójának vagy tárgyaló küldöttsége vezetőjének kijelöléséről. Az EUMSZ 218. cikkének (4) bekezdése előírja, hogy a Tanács a főtárgyaló számára irányelveket határozhat meg, és egy különbizottságot jelölhet ki, amellyel a tárgyalások folytatása során egyeztetni kell.

               •A jelen esetre történő alkalmazás

               A tervezett tárgyalási megbízásnak olyan eszközöket kell az Unió nevében tárgyalók kezébe adnia, amelyek alkalmasak az 1. pont első felsoroláspontjában meghatározott általános célkitűzések eléréséhez.

                  A javasolt határozat eljárási jogalapja ezért az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése.

               •Következtetés

               A javasolt határozat jogalapját az EUMSZ 218. cikke (3) és (4) bekezdésének kell képeznie.

               ·Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

               Az Unió a megállapodás részes fele, akit a Nemzetközi Cukortanácsban a Bizottság képvisel. A tagállamok nem önálló szerződő felei a megállapodásnak. Az Unió által a megállapodás részleges felülvizsgálatáról folytatott tárgyalások az Unió kizárólagos hatáskörébe tartoznak.

               ·Arányosság

                  Az Uniónak érdekében áll a megállapodás oly módon történő módosítása, hogy egy olyan szavazási rendszer kerüljön bevezetésre, amely tükrözi a Nemzetközi Cukorszervezet tagjainak globális cukorágazatban képviselt relatív jelentőségét, de érdekében áll minden egyéb olyan lépés is, amely korszerűsíti a megállapodást. Az EU részvétele a Nemzetközi Cukorszervezet tevékenységében egyelőre mind az Unió, mind a Nemzetközi Cukorszervezet többi tagállama számára előnyös. Mivel azonban az EU relatív jelentőségének megváltozása nem járt a kiutalt szavazatok számának csökkenésével és ennek következtében pénzügyi hozzájárulásainak csökkenésével, ez a részvétel túl magas árat jelent. A Nemzetközi Cukorszervezet más tagjainak hozzájárulásai, akiknek a jelenléte a globális cukorpiacokon erősödött, nem emelkedtek ennek megfelelő mértékben. A megállapodás korszerűsítése és hatályának kiterjesztése nem járna magasabb költségekkel, ugyanakkor várhatóan megnövelné a Nemzetközi Cukorszervezet iránti érdeklődést, ami új tagok bevonzását és tevékenysége relevanciájának növekedését eredményezné.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  Az Unió a Nemzetközi Cukorszervezet tagja, és e tagságot 1992 óta általánosságban az uniós cukorágazat és a legtöbb tagállam is támogatja. Nem tűnik szükségesnek konzultációt folytatni az érdekelt felekkel egy olyan folyamatról, amely csupán az Unió Nemzetközi Cukorszervezetbeli tagságának fenntartására irányul, még akkor sem, ha e folyamat olyan szabályokon alapul, amelyek összhangban vannak más nemzetközi terméktanácsok szabályaival, amelyeknek az EU is tagja. Végső soron annak, hogy az EU-nak a globális cukorpiacon képviselt viszonylagos jelentősége csökkent, a Nemzetközi Cukorszervezetbe befizetett hozzájárulás mérsékelt csökkenésében is meg kellene majd mutatkoznia.

               •Hatásvizsgálat

               Nem szükséges teljes körű hatásvizsgálatot végezni, mivel az intézkedésnek valószínűleg sem gazdasági, sem környezeti, sem társadalmi szempontból nem lesz jelentős hatása. A megállapodás sikeres módosítása alacsonyabb pénzügyi hozzájárulást jelentene a Nemzetközi Cukorszervezet tagjaként az Unió számára. Ugyanakkor a szavazatok átláthatóbb és méltányosabb elosztása vonzóbbá teheti a Nemzetközi Cukorszervezetet a potenciális új tagok számára, ami további költségcsökkenéshez vezetne.

                  Bár a megállapodás módosítására legfőképpen azért van szükség, mert tisztességes és méltányos összeget kell meghatározni a Nemzetközi Cukorszervezet költségvetéséhez való uniós hozzájárulás tekintetében, a reformot mégsem csak költségvetési okok teszik szükségessé. A Nemzetközi Cukorszervezet modernizálásának szempontjából kulcsfontosságú kiindulópont az, hogy a tagok jelentősége a szervezet igazgatási költségvetéséhez való hozzájárulásukban is tükröződjön, ami várhatóan a tagok aktívabb részvételét is biztosítani fogja a Nemzetközi Cukorszervezeten belül.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  A tárgyalások megkezdésének várhatóan nem lesz költségvetési vonzata.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az 1992. évi nemzetközi cukormegállapodás módosítására irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az Unió az 1992. évi nemzetközi cukormegállapodás (a továbbiakban: megállapodás) részes fele
                  1
                és a Nemzetközi Cukorszervezet tagja.

               (2)1995 óta az Unió minden alkalommal jóváhagyta a megállapodás két évvel történő meghosszabbítását. A Nemzetközi Cukortanács 2019. július 19-én tartott 55. ülésén a Bizottság a Tanács felhatalmazása
                  2
                alapján kifejtette a megállapodás újabb két évre szóló, 2021. december 31-ig történő meghosszabbítását támogató álláspontját.

               (3)A megállapodás 8. cikke alapján a Nemzetközi Cukortanács ellátja a megállapodás rendelkezéseinek végrehajtásához szükséges valamennyi feladatot, vagy gondoskodik ezen feladatok ellátásáról. A megállapodás 13. cikke alapján a Nemzetközi Cukortanács főszabályként minden határozatát konszenzussal hozza meg. Konszenzus hiányában a határozatokat egyszerű többséggel hozza meg, kivéve, ha a megállapodás minősített szavazást ír elő.

               (4)A megállapodás 25. cikke alapján a Nemzetközi Cukorszervezet tagjai összesen 2 000 szavazattal rendelkeznek. A Nemzetközi Cukorszervezet minden egyes tagja meghatározott számú szavazattal rendelkezik, amely a megállapodásban meghatározott kritériumokkal összhangban évente kiigazításra kerül.

               (5)Az Uniónak érdekében áll, hogy részes fele legyen egy cukorról szóló nemzetközi megállapodásnak, figyelembe véve az ágazat jelentőségét számos tagállam és az európai cukorágazat gazdaságossága számára.

               (6)Ugyanakkor a megállapodás intézményi kerete és különösen a szavazatoknak a Nemzetközi Cukorszervezet tagjai közötti megoszlása – amely az érintett tagok által fizetendő hozzájárulás összegét is meghatározza – már nem tükrözi a globális cukorpiac valós helyzetét.

               (7)A megállapodásban foglalt, a Nemzetközi Cukorszervezetbeli tagsággal kapcsolatos pénzügyi hozzájárulásokra vonatkozó szabályok értelmében az Unió hozzájárulása 1992 óta változatlan, noha a globális cukorpiac és különösen az Unió azon belüli relatív pozíciója azóta jelentős mértékben megváltozott. Ennek következtében az Unió az elmúlt években aránytalanul nagy részt vállalt a Nemzetközi Cukorszervezet költségvetési kiadásaiból, és az e költségekhez kapcsolódó felelősségből.

               (8)A Bizottság az (EU) 2017/2242 tanácsi határozat
                  3
                révén megbízást kapott a Tanácstól arra, hogy a Nemzetközi Cukortanács keretében tárgyalásokat kezdjen a megállapodás többi részes felével a megállapodás korszerűsítése céljából, különös tekintettel arra az ellentmondásra, amely egyfelől a Nemzetközi Cukorszervezet tagjai által képviselt szavazati potenciál és pénzügyi hozzájárulás, másfelől e tagok globális cukorpiacon elfoglalt relatív pozíciója között fennáll. A megbízás 2019. december 31-ig érvényes.

               (9)Az (EU) 2017/2242 határozat révén kapott megbízás alapján a Bizottság tárgyalásokat folytatott a Nemzetközi Cukorszervezet tagországaival, és konkrét javaslatokat terjesztett elő a megállapodás 25. cikkének módosítására vonatkozóan, amely az igazgatási költségvetés elfogadása és a tagok hozzájárulásai tekintetében irányadó. 2019. július 19-i 55. ülésén a Nemzetközi Cukortanács úgy határozott, hogy a megállapodás részleges felülvizsgálatára vonatkozó tárgyalásokat az ENSZ Kereskedelmi és Fejlesztési Konferencia (UNCTAD) iránymutatása alapján megnyitja a következő, 2019. novemberében tartandó ülése előtt. A Nemzetközi Cukorszervezet több tagországának kérését követően az Nemzetközi Cukortanács úgy határozott, hogy a megállapodás 25. cikkének az Unió által javasolt felülvizsgálatán kívül hivatalos tárgyalások tárgyává kell tenni a megállapodás más területeit is. E további területek különösen: a Nemzetközi Cukorszervezet célkitűzései és prioritásai.

               (10)A Nemzetközi Cukortanács 2019. július 19-i határozatának megfelelően ezeket a tárgyalásokat legkésőbb 2021. december 31-én le kell zárni. Ez az időkeret azt jelenti, hogy a tárgyalásoknak nem kell lezárulniuk az (EU) 2017/2242 határozattal kapott megbízás érvényességének lejárta előtt. Ezért olyan új megbízásra van szükség a Tanács részéről, amely lefedi a tárgyalások megnövelt időkeretét és hatályát.

               (11)A szóban forgó tárgyalások keretében egyeztetett módosításokat a megállapodás 44. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően kell elfogadni. Az említett cikk alapján a Nemzetközi Cukortanács minősített szavazás útján javasolhatja a Nemzetközi Cukorszervezet tagjainak a megállapodás módosítását. Mivel az Unió a megállapodás 7. cikkének megfelelően a Nemzetközi Cukortanács tagja, részt vehet a megállapodás intézményi keretrendszerének módosítására irányuló tárgyalásokban.

               (12)Ezért helyénvaló, hogy a Bizottság felhatalmazást kapjon a Nemzetközi Cukortanácsban a megállapodás módosítására irányuló tárgyalások lefolytatására, továbbá hogy tárgyalási irányelvek kerüljenek kidolgozásra, és hogy a Bizottság a tárgyalások során továbbra is ugyanazzal a különbizottsággal egyeztessen, amelyet az (EU) 2017/2242 határozat e célból kijelölt,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Unió nevében tárgyalásokat folytasson az 1992. évi nemzetközi cukormegállapodás módosításáról.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalásokat az alapanyag-munkacsoporttal egyeztetve kell lefolytatni.

               4. cikk

               Ezt a határozatot 2021. december 31-ig kell alkalmazni.

               5. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A Tanács 92/580/EGK határozata (1992. november 13.) az 1992. évi nemzetközi cukormegállapodás aláírásáról és megkötéséről (HL L 379., 1992.12.23., 15. o.).

                     (2)

                        A Tanács (EU) 2019/1251 határozata (2019. július 15.) az 1992. évi nemzetközi cukormegállapodás meghosszabbítása tekintetében a Nemzetközi Cukortanácsban az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról (HL L 195., 2019.7.23., 18. o.).

                     (3)

                        A Tanács (EU) 2017/2242 határozata (2017. november 30.) az 1992. évi nemzetközi cukormegállapodás módosítására irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról (HL L 322., 2017.12.7., 29. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.11.15.
            COM(2019) 595 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA TANÁCS HATÁROZATA
            az 1992. évi nemzetközi cukormegállapodás módosítására irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               MELLÉKLET

               Az 1992. évi nemzetközi cukormegállapodás módosítására vonatkozó tárgyalási irányelvek

               A Bizottság lefolytathatja azokat a tárgyalásokat, amelyek megnyitásáról a Nemzetközi Cukortanács a nemzetközi cukormegállapodásnak (a továbbiakban: megállapodás) a következő ügyek tekintetében történő módosítása céljából határozott: igazgatási költségvetés és hozzájárulások, valamint a Nemzetközi Cukorszervezet célkitűzései és munkaprogramja. A Bizottságnak ezeket a tárgyalásokat a cukor világpiacán végbement fejlemények figyelembevételével, a megállapodás korszerűsítését célul tűzve kell lefolytatnia, törekedve azon ellentmondások feloldására, amelyek egyfelől a szavazatok megoszlása és a Nemzetközi Cukorszervezet tagjainak pénzügyi hozzájárulásai, másfelől e tagok globális cukorpiacon elfoglalt relatív pozíciója között fennállnak.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.6.4.
            COM(2019) 248 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a Mauritániai Iszlám Köztársasággal kötendő fenntartható halászati partnerségi megállapodás és jegyzőkönyv megkötésére irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról
            {SWD(2019) 195 final} - {SWD(2019) 196 final}

               INDOKOLÁS

               1.AZ AJÁNLÁS HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               A Bizottság javaslata szerint tárgyalásokat kell folytatni a Mauritániai Iszlám Köztársasággal egy olyan új fenntartható halászati partnerségi megállapodásról és egy olyan új jegyzőkönyvről, amelyek megfelelnek az uniós flotta igényeinek, valamint összhangban vannak a közös halászati politikáról szóló 1380/2013/EU rendelettel és a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló bizottsági közleménnyel kapcsolatos 2012. március 19-i tanácsi következtetésekkel.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  Az Európai Unió és a Mauritániai Iszlám Köztársaság között létrejött, jelenleg hatályos halászati partnerségi megállapodást
                     1
                   a felek 2008. augusztus 4-én
                     2
                   írták alá. A Bizottság javaslata szerint tárgyalásokat kell folytatni egy új fenntartható halászati partnerségi megállapodásról, amely az 1380/2013/EU rendelet
                     3
                   olyan rendelkezéseit is tartalmazná, amelyek nem szerepelnek a jelenlegi halászati partnerségi megállapodásban. A fenntartható halászati partnerségi megállapodáshoz csatolt jelenlegi, négy évre szóló jegyzőkönyv
                     4
                   2015. november 16-án
                     5
                   lépett hatályba és 2019. november 15-én jár le. Az említett jegyzőkönyvet az (EU) 2017/451 bizottsági határozat
                     6
                   és az (EU) 2017/1373 bizottsági határozat
                     7
                   módosította. A jegyzőkönyv megállapítja az uniós flotta részére biztosított halászati lehetőségeket, valamint az azokért az Unió és a hajótulajdonosok által fizetett pénzügyi hozzájárulást.

                  A Mauritánia részére fizetendő éves uniós pénzügyi hozzájárulás összege 61 625 000 EUR-t
                     8
                   tesz ki, amelyből 4 125 000 EUR ágazati támogatásra van előirányozva.

               A Mauritániával kötött halászati partnerségi megállapodás 10 tagállam
                  9
                (Németország, Írország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Lettország, Litvánia, Hollandia, Lengyelország és Portugália) hajói számára biztosít halászati lehetőségeket a tengerfenéki és nyílt vízi fajokra, valamint a tonhalra és a nagy távolságra vándorló fajokra vonatkozóan. Az Európai Unió fenntartható halászati partnerségi megállapodások kiterjedt hálózatával rendelkezik az Atlanti-óceán nyugat-afrikai térségében, nevezetesen Marokkóval, Szenegállal, Gambiával, Bissau-Guineával, Libériával és Elefántcsontparttal kötött ilyen megállapodást.

                  A fenntartható halászati partnerségi megállapodások nemzetközi szinten járulnak hozzá a közös halászati politika célkitűzéseinek előmozdításához, biztosítva, hogy az uniós vizeken kívül folytatott uniós halászati tevékenységek is az uniós jog szerint alkalmazandó elveken és előírásokon alapuljanak. Ezenkívül a fenntartható halászati partnerségi megállapodások előmozdítják az Unió és partnerországai közötti tudományos együttműködést, a halászati erőforrásokkal való gazdálkodás javítása érdekében előmozdítják az átláthatóságot és a fenntarthatóságot, a nemzeti és külföldi flották tevékenységére irányuló megfigyelés, ellenőrzés és felügyelet támogatása révén ösztönzik a halászat irányítását, emellett pedig pénzbeli támogatást nyújtanak a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelemhez. A fenntartható halászati partnerségi megállapodások hozzájárulnak a helyi halászati ágazat fenntartható fejlődéséhez, valamint a tengeri tevékenységhez kapcsolódó növekedés és tisztességes munka előmozdításához. A fenntartható halászati partnerségi megállapodások erősítik az Európai Unió pozícióját a nemzetközi és regionális halászati szervezetekben: Mauritánia esetében különösen az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottságban (ICCAT)
                     10
                   és a Kelet-közép-atlanti Halászati Bizottságban (CECAF)
                     11
                  .

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  A Mauritániával kötendő új megállapodásra és jegyzőkönyvre irányuló tárgyalások összhangban vannak az EU-nak az afrikai, karibi és csendes-óceáni (AKCS) országokkal összefüggésben folytatott külső tevékenységével, különös tekintettel a demokratikus alapelvek és az emberi jogok tiszteletben tartására irányuló uniós célkitűzésekre.

               2.AZ AJÁNLÁS JOGI ELEMEI

               •Jogalap

                  A határozat jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződésnek (EUMSZ) az Unió külső tevékenységéről szóló ötödik része nemzetközi megállapodásokról szóló V. címének 218. cikke, amely meghatározza az Unió és a harmadik országok közötti megállapodások megtárgyalására és megkötésére vonatkozó eljárást.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  Tárgytalan, kizárólagos hatáskör.

               •Arányosság

                  A határozat arányos a célkitűzéssel.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  A jogi aktus típusát az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése írja elő.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  A Bizottság 2018–2019-ben elvégezte a Mauritániával kötött halászati partnerségi megállapodás aktuális jegyzőkönyvének utólagos értékelését, valamint a jegyzőkönyv lehetséges megújításának előzetes értékelését. Az értékelés következtetéseit külön bizottsági szolgálati munkadokumentum tartalmazza.

                  Az értékelés megállapította, hogy az EU halászati ágazatának alapos érdeke fűződik a Mauritánia területén folytatott halászathoz, és a jegyzőkönyv megújítása segítene a megfigyelés, az ellenőrzés és a felügyelet megerősítésében, továbbá hozzájárulna a térségben folytatott halászat megfelelőbb irányításához.

                  Az EU számára fontos egy olyan eszköz fenntartása, amely mélyreható ágazati együttműködést tesz lehetővé Mauritániával, mivel utóbbi – a joghatósága alá tartozó halászati terület kiterjedéséből adódóan – szubregionális szinten az óceánpolitikai irányítás meghatározó tényezője. Az uniós hajók – többek között a legkülső régiókban, például a Kanári-szigeteken lajstromozott hajók, a tengerfenéki fajokra halászó hajók, a nyílt vízi fajokra halászó hajók, valamint a kerítőhálós tonhalhalászhajók és a horogsoros hajók – számára ez azt is jelenti, hogy továbbra is hozzáférnek egy fontos halászati területhez, ahol többéves nemzetközi jogi keretben alkalmazhatnak halászati stratégiákat.

                  A mauritániai hatóságoknak az a céljuk, hogy az óceánpolitikai irányítás megerősítése érdekében fenntartsák az EU-val kialakított kapcsolataikat, és ezáltal többéves finanszírozási lehetőségeket biztosító célzott ágazati támogatásban részesüljenek.

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  Az értékelés részeként konzultációra került sor a tagállamokkal, az ágazati képviselőkkel, egyes nemzetközi civil szervezetekkel, valamint Mauritánia halászati közigazgatási szerveivel és civil társadalmi szervezeteivel. Konzultációk folytak a távolsági flottával foglalkozó tanácsadó testület keretében is, a testület 2019. március 27-i ülésén.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  Tárgytalan.

               •Hatásvizsgálat

                  Tárgytalan.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  Tárgytalan.

               •Alapjogok

                  A határozat mellékletében előterjesztett tárgyalási irányelvek ajánlást tesznek a tárgyalások megkezdésének engedélyezésére, és többek között javasolják, hogy a jegyzőkönyv az emberi jogok és a demokratikus alapelvek megsértésének következményeire vonatkozó rendelkezéssel egészüljön ki.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               Az új jegyzőkönyvvel kapcsolatos költségvetési vonzatok a Mauritániai Iszlám Köztársaság számára fizetendő pénzügyi hozzájárulást is magukban foglalnak. A kapcsolódó költségvetési előirányzatokat kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatok formájában minden évben bele kell foglalni a fenntartható halászati partnerségi megállapodásokra vonatkozó költségvetési sorba (11 03 01), és azoknak összhangban kell lenniük a vonatkozó többéves pénzügyi keret pénzügyi programozásával. A kötelezettségvállalásokra és kifizetésekre vonatkozó éves összegeket az éves költségvetési eljárás során határozzák meg, beleértve az év elején hatályba nem lépett jegyzőkönyvekre vonatkozó tartalékalapot
                  12
               .

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  A tárgyalások várhatóan 2019 második negyedévében kezdődnek meg.

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

                  A Bizottság a következőket ajánlja:

                  – a Tanács hatalmazza fel a Bizottságot arra, hogy a Mauritániai Iszlám Köztársasággal tárgyalásokat kezdjen és folytasson egy új fenntartható halászati partnerségi megállapodás és egy jegyzőkönyv megkötéséről,

                  – az ügyben a Bizottságot jelölje ki az Unió főtárgyalójának,

                  – a Bizottság a tárgyalásokat az Európai Unió működéséről szóló szerződésben foglaltak szerint a különbizottsággal egyeztetve folytassa le,

                  – a Tanács hagyja jóvá az ezen ajánláshoz mellékelt tárgyalási irányelveket.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a Mauritániai Iszlám Köztársasággal kötendő fenntartható halászati partnerségi megállapodás és jegyzőkönyv megkötésére irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel egy új fenntartható halászati partnerségi megállapodás és egy jegyzőkönyv megkötése céljából tárgyalásokat kell kezdeni a Mauritániai Iszlám Köztársasággal,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy tárgyalásokat kezdjen Mauritániával egy új fenntartható halászati partnerségi megállapodás és egy jegyzőkönyv megkötéséről.

               2. cikk

               A tárgyalásokat a külső halászati politikával foglalkozó tanácsi munkacsoporttal konzultálva és az e határozat mellékletében foglalt tárgyalási irányelveknek megfelelően kell lefolytatni.

               3. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 343., 2006.12.8., 4. o.

                     (2)

                  https://www.consilium.europa.eu/en/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2006111&DocLanguage=en

                     (3)

                        Lásd az 1380/2013/EU rendelet VI. részének II. címét.

                     (4)

                        HL L 315., 2015.12.1., 3. o.

                     (5)

                  https://www.consilium.europa.eu/en/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2015063&DocLanguage=en

                     (6)

                        HL L 69., 2017.3.15., 34. o.

                     (7)

                        HL L 193., 2017.7.25., 4. o.

                     (8)

                        A jegyzőkönyv utolsó 2 évére vonatkozóan. Az előző két év viszonylatában ez az összeg 59 125 000 EUR volt. Lásd a 2017. március 14-i (EU) 2017/451 bizottsági határozattal módosított jegyzőkönyv 2. cikkének (1) bekezdését és 3. cikkének (1) bekezdését. HL L 69., 2017.3.15., 34. o.

                     (9)

                        A halászati partnerségi megállapodás jelenlegi jegyzőkönyve révén az Egyesült Királyság 2019-ig rendelkezett halászati lehetőségekkel.

                     (10)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/iccat/en
                  , a nemzetközi jog alapján létrehozott szerv, amelynek feladata a térségben élő, nagy távolságra vándorló fajok védelme és kezelése.

                     (11)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/cecaf/en
                  , a tengerfenéki és nyílt vízi fajokra vonatkozóan.

                     (12)

                        40. cím (40 02 41 tartaléksor), a többéves pénzügyi keretről szóló intézményközi megállapodással összhangban (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.6.4.
            COM(2019) 248 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            Ajánlás
            A Tanács határozataa Mauritániai Iszlám Köztársasággal kötendő fenntartható halászati partnerségi megállapodás és jegyzőkönyv megkötésére irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról
            {SWD(2019) 195 final} - {SWD(2019) 196 final}

               MELLÉKLET

               Tárgyalási irányelvek

               –A tárgyalások célja az Európai Unió és a Mauritániai Iszlám Köztársaság közötti új fenntartható halászati partnerségi megállapodás és jegyzőkönyv megkötése a közös halászati politikáról szóló 1380/2013/EU rendelettel és a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló 2011. július 13-i bizottsági közleményről szóló, 2012. március 19-i tanácsi következtetésekkel összhangban.

               –A fenntartható halászati partnerségi megállapodásnak ezért meg kell határoznia a Mauritániai Iszlám Köztársasággal fenntartandó partnerség általános keretét, alapelveit és célkitűzéseit. Tartalmaznia kell egy olyan rendelkezést, amely hatályon kívül helyezi az Európai Közösség és a Mauritániai Iszlám Köztársaság közötti hatályos halászati partnerségi megállapodást
                  1
               .

               –Annak érdekében, hogy ez az új megállapodás és jegyzőkönyv előmozdítsa a fenntartható és felelősségteljes halászatot, és egyúttal kölcsönös előnyöket nyújtson az EU és a Mauritániai Iszlám Köztársaság számára, a Bizottság a tárgyalások során a következő célokat tartja szem előtt:

               ·hozzáférés biztosítása a Mauritániai Iszlám Köztársaság halászati övezetéhez, az uniós flotta számára az övezetben történő halászathoz szükséges engedélyek megszerzése, és ezáltal többek között az uniós gazdasági szereplők számára elérhető fenntartható halászati partnerségi megállapodások hálózatának bővítése Nyugat-Afrikában;

               ·a rendelkezésre álló legmegalapozottabb tudományos szakvélemények és a regionális halászati gazdálkodási szervezetek által elfogadott vonatkozó gazdálkodási tervek figyelembevétele a halászati tevékenységek környezeti fenntarthatóságának biztosítása, valamint az óceánpolitikai irányítás nemzetközi szinten történő támogatása céljából. A halászati tevékenységeknek kizárólag a rendelkezésre álló erőforrásokra kell irányulniuk, szem előtt tartva a helyi flotta halászati kapacitását, valamint külön figyelmet fordítva az érintett állományok nagy távolságra vándorló természetére;

               ·törekvés arra, hogy az EU a halászati többleterőforrásokból megfelelő és az uniós flotta érdekeivel maradéktalanul összhangban álló mértékben részesüljön, amennyiben a szóban forgó erőforrások kiaknázásában más külföldi flották is érdekeltek, valamint arra, hogy minden külföldi flottára ugyanazok technikai feltételek legyenek alkalmazandók;

               ·annak biztosítása, hogy a halászati erőforrásokhoz való hozzáférés az uniós flottának az adott térségben folytatott múltbeli és várható jövőbeli tevékenységén alapuljon, figyelembe véve a rendelkezésre álló legfrissebb és legjobb tudományos értékeléseket csakúgy, mint az EU legkülső régióinak érdekeit;

               ·az ágazati politika megerősítésére irányuló párbeszéd kialakítása a felelősségteljes halászati politika végrehajtásának előmozdítása érdekében, összhangban az ország fejlesztési céljaival, különösen azokkal, amelyek a halászati tevékenység irányítására, a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelemre, a halászati tevékenységek ellenőrzésére, megfigyelésére és felügyeletére, valamint a tudományos tanácsadásra vonatkoznak; a gazdasági tevékenység előmozdítása, valamint többek között a migránsok Mauritániából való szabálytalan kiutazását előidéző okok kezelése;

               ·annak biztosítása, hogy a jegyzőkönyv hozzájáruljon a tengeri tevékenységhez kapcsolódó növekedés és tisztességes munka előmozdításához, figyelembe véve a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) vonatkozó egyezményeit;

               ·az emberi jogok és a demokratikus alapelvek megsértésének következményeire vonatkozó rendelkezés beillesztése a jegyzőkönyvbe.

               –A jegyzőkönyvnek meg kell határoznia különösen:

               ·az uniós hajók számára biztosítandó halászati lehetőségeket kategóriánkénti bontásban;

               ·a pénzügyi hozzájárulást és annak kifizetési feltételeit; valamint

               ·az ágazati támogatás végrehajtásának mechanizmusait.

               –Amennyiben az Európai Unió és a Mauritániai Iszlám Köztársaság közötti új fenntartható halászati partnerségi megállapodásra és jegyzőkönyvre vonatkozó tárgyalások a vártnál több időt vesznek igénybe, valamint annak érdekében, hogy a halászati tevékenység ne szakadjon meg hosszú időre, a Bizottságnak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy megállapodjon a Mauritániai Iszlám Köztársasággal a hatályos megállapodás és jegyzőkönyv legfeljebb egy évre történő meghosszabbításáról, közben pedig  – az említett célkitűzésekkel összhangban – további erőfeszítésekkel próbáljon megállapodásra jutni egy új fenntartható halászati partnerségi megállapodásról és jegyzőkönyvről.

                     (1)

                        HL L 343., 2006.12.8., 4. o.