               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.8.5.
            COM(2021) 456 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és a Mauritiusi Köztársaság közötti halászati partnerségi megállapodáshoz csatolandó végrehajtási jegyzőkönyv megkötésére irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére való felhatalmazásról
            {SWD(2021) 221 final} - {SWD(2021) 222 final}

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               A Bizottság javaslata szerint tárgyalásokat kell folytatni a Mauritiusi Köztársasággal létrejött halászati partnerségi megállapodáshoz
                  1
                csatolandó új végrehajtási jegyzőkönyvről, amely összhangban van az uniós flotta igényeivel, a közös halászati politikáról szóló 1380/2013/EU rendelettel
                  2
                és a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló bizottsági közleményről
                  3
                szóló 2012. március 19-i tanácsi következtetésekkel
                  4
               .

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  A Mauritiusszal kötött jelenlegi halászati partnerségi megállapodás 2014. január 28-án lépett hatályba 6 éves időtartamra, és hallgatólagosan további 3 évre meghosszabbítható. A jelenleg hatályos, négy évre szóló végrehajtási jegyzőkönyv
                     5
                   alkalmazási időszaka 2017. december 8-án kezdődött és 2021. december 7-én ér véget. A jegyzőkönyv megállapítja az uniós flotta részére biztosítandó halászati lehetőségeket, valamint az azokért az Unió és a hajótulajdonosok által fizetendő pénzügyi hozzájárulás mértékét. Négy tagállam (Spanyolország, Franciaország, Olaszország és Portugália) uniós hajói számára biztosít halászati lehetőségeket a tonhalra és a nagy távolságra vándorló fajokra vonatkozóan.

                  A Mauritiusnak nyújtott éves uniós közfinanszírozási hozzájárulás összege 220 000 EUR a hozzáférésért, valamint 220 000 EUR a halászati politika támogatására, és 135 000 EUR a tengerpolitika és az óceángazdaság megvalósításának támogatására.

                  A Bizottság egy új végrehajtási jegyzőkönyv megtárgyalását javasolja, amely teljes mértékben figyelembe veszi a közös halászati politikáról szóló rendeletet
                     6
                  .

               Az EU létrehozta az Indiai-óceánra vonatkozó kétoldalú fenntartható halászati partnerségi megállapodások (FHPM) hálózatát, például a Seychelle-szigetekkel és Madagaszkárral. A fenntartható halászati partnerségi megállapodások nemzetközi szinten járulnak hozzá a közös halászati politika célkitűzéseinek előmozdításához, biztosítva, hogy az uniós flotta által az uniós vizeken kívül végzett halászati tevékenységek is az uniós jog szerint alkalmazandó elveken és előírásokon alapuljanak. Ezenkívül a fenntartható halászati partnerségi megállapodások előmozdítják az Unió és partnerországai közötti tudományos együttműködést, a halászati erőforrásokkal való gazdálkodás javítása érdekében fokozzák az átláthatóságot és a fenntarthatóságot, továbbá segítik a halászat irányítását azáltal, hogy támogatják a nemzeti és külföldi flották tevékenységeinek megfigyelését, ellenőrzését és felügyeletét, valamint finanszírozást biztosítanak a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelemhez és a helyi halászati ágazat fenntartható fejlődésének támogatásához. A fenntartható halászati partnerségi megállapodások megerősítik az EU pozícióját a nemzetközi és regionális halászati szervezetekben – Mauritius esetében az Indiai-óceáni Tonhalbizottságban (IOTC)
                  7
               .

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  A Mauritiusszal az új végrehajtási jegyzőkönyv tárgyában folytatandó tárgyalások összhangban vannak az EU-nak az afrikai, karibi és csendes-óceáni (AKCS-) országokban végzett külső tevékenységével, különös tekintettel a demokratikus alapelvek és az emberi jogok tiszteletben tartására irányuló uniós célkitűzésekre. Összhangban van továbbá a Mauritius, a Seychelle-szigetek, Zimbabwe, Madagaszkár és a Comore-szigetek által alkalmazott ideiglenes gazdasági partnerségi megállapodással, amelynek hatályát más kereskedelmi vonatkozású kérdésekre, például a kereskedelemre és a fenntartható fejlődésre is kiterjesztik.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  A határozat jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződésnek (EUMSZ) az Unió külső tevékenységéről szóló ötödik része nemzetközi megállapodásokról szóló V. címének 218. cikke, amely meghatározza az Unió és a többi ország közötti megállapodások megtárgyalására és megkötésére vonatkozó eljárást.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  Tárgytalan (kizárólagos hatáskör).

               •Arányosság

                  A határozat arányos a célkitűzéssel.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  A jogi aktus típusát az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése írja elő.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  2021-ben a Bizottság elvégezte a jelenleg hatályos jegyzőkönyv utólagos értékelését és esetleges megújításának előzetes értékelését. Az értékelés következtetéseit külön bizottsági szolgálati munkadokumentum tartalmazza.

                  Az értékelés megállapította, hogy az EU halászati ágazatának egyértelmű érdeke fűződik a Mauritius vizein folytatott halászathoz, a jegyzőkönyv megújítása pedig mindkét Félnek érdekében áll. Ezen túlmenően a megújítás növelné a megfigyelés, az ellenőrzés és a felügyelet hatékonyságát, továbbá hozzájárulna a térségben folytatott halászat megfelelőbb irányításához.

                  Az EU számára fontos egy olyan eszköz fenntartása, amely lehetővé teszi a szoros ágazati együttműködést egy szubregionális szintű stratégiai szereplővel, illetve általában a Mauritiusszal fennálló kapcsolatok erősítése. Ezenfelül a jegyzőkönyv megkötése segíteni fogja az EU-t abban, hogy az IOTC keretében szövetségeket alakítson ki. Az uniós flotta, azon belül az Indiai-óceánon működő flotta számára ez azt jelenti, hogy továbbra is hozzáfér egy mauritiusi joghatóság alá tartozó fontos halászterülethez, ahol többéves nemzetközi jogi keretben alkalmazhat halászati stratégiákat. Emellett Mauritius jelentősége az Indiai-óceánon kifogott tonhal feldolgozása és a tonhaltermékek EU-ba irányuló kivitele szempontjából hozzájárul a tervezett új jegyzőkönyv relevanciájához, mind az uniós halászati ágazat, mind pedig a partnerország számára. A mauritiusi hatóságoknak az a céljuk, hogy fenntartsák az EU-val kialakított kapcsolataikat, részben az óceánpolitikai irányítás megerősítése érdekében, és hogy ezáltal többéves finanszírozási lehetőségeket biztosító célzott ágazati támogatásban részesüljenek.

               •Konzultációk az érdekelt felekkel

                  Az értékelés során a Bizottság konzultált a tagállamokkal, az ágazat képviselőivel, a nemzetközi civil társadalmi szervezetekkel, valamint a mauritiusi halászati hatóságokkal és civil társadalommal. A távolsági flottával foglalkozó tanácsadó testület üléseinek keretében szintén folytak konzultációk.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  Tárgytalan.

               •Hatásvizsgálat

                  Tárgytalan.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  Tárgytalan.

               •Alapvető jogok

                  A határozat mellékletekében szereplőt javasolt tárgyalási irányelvek az emberi jogok és a demokratikus alapelvek megsértésének következményeire vonatkozó szakasz beillesztését javasolják a jegyzőkönyvbe.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               Az új jegyzőkönyvvel kapcsolatos költségvetési vonzatok között szerepel pénzügyi hozzájárulás fizetése Mauritius számára. A költségvetési előirányzatok részét képező kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatokat minden évben bele kell foglalni a fenntartható halászati partnerségi megállapodásokra vonatkozó költségvetési sorba (08 05 01), és azoknak összhangban kell lenniük a 2022–2027 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret (TPK) pénzügyi programozásával. A kötelezettségvállalások és a kifizetések éves összege az éves költségvetési eljárás keretében kerül megállapításra, beleértve az év elején még hatályba nem lépett jegyzőkönyvekre elkülönített tartalékalapot
                  8
               .

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  A tárgyalások várhatóan 2021 harmadik negyedévében kezdődnek meg.

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

                  A Bizottság a következőket ajánlja:

               ·a Tanács hatalmazza fel a Bizottságot a halászati partnerségi megállapodáshoz csatolt új végrehajtási jegyzőkönyv megkötésére irányuló tárgyalások megkezdésére és lefolytatására Mauritiusszal,

               ·ezzel összefüggésben a Bizottságot jelölje ki az Unió főtárgyalójának,

               ·a Bizottság a tárgyalásokat az EUMSZ-nek megfelelően a különbizottsággal konzultálva folytassa le,

               ·a Tanács hagyja jóvá a mellékletben foglalt tárgyalási irányelveket.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és a Mauritiusi Köztársaság közötti halászati partnerségi megállapodáshoz csatolandó végrehajtási jegyzőkönyv megkötésére irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel tárgyalásokat kell kezdeni a Mauritiusi Köztársasággal a halászati partnerségi megállapodáshoz
                  9
                csatolandó új végrehajtási jegyzőkönyv megkötéséről,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Unió nevében tárgyalásokat folytasson a Mauritiusi Köztársaság kormányával a halászati partnerségi megállapodáshoz csatolandó új végrehajtási jegyzőkönyvről.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalásokat a külső halászati politikával foglalkozó tanácsi munkacsoporttal konzultálva kell lefolytatni.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 79., 2014.3.18., 3. o.

                     (2)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1380/2013/EU rendelete (2013. december 11.) a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 354., 2013.12.28., 22. o.).

                     (3)

                        COM/2011/0424 final.

                     (4)

                  https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/agricult/129052.pdf

                     (5)

                        HL L 279., 2017.10.28., 3. o.

                     (6)

                        IV. rész, II. cím.

                     (7)

                        IOTC az Indiai-óceánban élő tonhalakkal és makrahalalkatúakkal való gazdálkodásért felelős kormányközi szervezet.
                  https://iotc.org/

                     (8)

                        40. alcím (40 02 41. tartaléksor), a többéves pénzügyi keretről szóló intézményközi megállapodásnak (2013/C 373/01) megfelelően.

                     (9)

                        HL L 79., 2014.3.18., 3. o.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.8.5.
            COM(2021) 456 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            Ajánlása Tanács határozata
            az Európai Unió és a Mauritiusi Köztársaság közötti halászati partnerségi megállapodáshoz csatolandó végrehajtási jegyzőkönyv megkötésére irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére való felhatalmazásról
            {SWD(2021) 221 final} - {SWD(2021) 222 final}

               MELLÉKLET

               Tárgyalási irányelvek

               –A tárgyalások célja az Európai Unió és a Mauritiusi Köztársaság közötti halászati partnerségi megállapodáshoz csatolandó végrehajtási jegyzőkönyv megkötése a közös halászati politikáról szóló 1380/2013/EU rendelettel és a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló 2011. július 13-i bizottsági közleményről szóló, 2012. március 19-i tanácsi következtetésekkel összhangban;

               –A végrehajtási jegyzőkönyvnek meg kell határoznia az uniós hajók mauritiusi vizeken folytatott halászati tevékenységeinek és az EU és Mauritius közötti halászati együttműködésnek az általános keretét;

               –Annak érdekében, hogy előmozdítsa a fenntartható és felelősségteljes halászatot, és egyúttal kölcsönös előnyöket nyújtson az EU és a Mauritiusi Köztársaság számára, a Bizottság a tárgyalások során a következő célokat tartja szem előtt:

               ·az uniós flotta számára hozzáférés biztosítása Mauritius halászati övezetéhez, az övezetben történő halászathoz szükséges engedélyek megszerzése, és ezáltal többek között az uniós gazdasági szereplők rendelkezésére álló fenntartható halászati partnerségi megállapodások hálózatának bővítése az Indiai-óceán térségében;

               ·a rendelkezésre álló legmegalapozottabb tudományos szakvélemények és a regionális halászati gazdálkodási szervezetek által elfogadott vonatkozó gazdálkodási tervek figyelembevétele a halászati tevékenységek környezeti fenntarthatóságának biztosítása, valamint a nemzetközi szintű óceánpolitikai irányítás előmozdítása céljából. A halászati tevékenységeknek kizárólag a rendelkezésre álló erőforrásokra kell irányulniuk, szem előtt tartva a helyi flotta halászati kapacitását, valamint külön figyelmet fordítva az érintett állományok nagy távolságra vándorló természetére;

               ·törekvés arra, hogy az EU a halászati erőforrásokból megfelelő és az uniós flotta érdekeivel maradéktalanul összhangban álló mértékben részesüljön, amennyiben a szóban forgó erőforrások kiaknázásában más külföldi flották is érdekeltek, valamint az említett technikai feltételek alkalmazása minden külföldi flotta esetében;

               ·annak biztosítása, hogy a halászati erőforrásokhoz való hozzáférés az uniós flottának az adott térségben folytatott múltbeli és várható jövőbeli tevékenységén alapuljon, figyelembe véve a rendelkezésre álló legfrissebb és legjobb tudományos értékeléseket csakúgy, mint az EU legkülső régióinak érdekeit;

               ·az ágazati politika megerősítésére irányuló párbeszéd kialakítása a felelősségteljes halászati politika végrehajtásának előmozdítása érdekében, összhangban Mauritius fejlesztési céljaival, különösen azokkal, amelyek a halászati tevékenység irányítására, a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelemre, a halászati tevékenységek megfigyelésére, ellenőrzésére és felügyeletére, valamint a tudományos tanácsadásra vonatkoznak; továbbá a gazdasági tevékenység fellendítése;

               ·az emberi jogok és a demokratikus alapelvek megsértésének következményeire vonatkozó rendelkezés beillesztése a jegyzőkönyvbe;

               ·annak biztosítása, hogy a jegyzőkönyv hozzájáruljon a fenntartható növekedésnek és a tisztességes munkának a halászati tevékenységekkel összefüggésben történő előmozdításához, figyelembe véve a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) vonatkozó egyezményeit;

               ·a flották közötti megkülönböztetésmentességre és az átláthatóságra vonatkozó szakasz beillesztése.

               –A jegyzőkönyvnek meg kell határoznia különösen:

               ·az uniós hajók számára biztosítandó halászati lehetőségeket;

               ·a pénzügyi hozzájárulást és annak kifizetési feltételeit;

               ·az ágazati támogatás végrehajtási mechanizmusait.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 30.10.2019
            COM(2019) 551 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és Új-Zéland közötti, a személyes adatoknak a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynöksége (Europol), valamint a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus elleni küzdelem terén illetékes új-zélandi hatóságok közötti cseréjéről szóló megállapodásra vonatkozó tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.AZ AJÁNLÁS HÁTTERE

               A globalizált világban, ahol a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus egyre inkább transznacionálissá és sokrétűbbé válnak, a polgárok biztonsága érdekében a bűnüldöző hatóságoknak teljes mértékben fel kell készülniük a külső partnerekkel való együttműködésre. Az Europol számára ezért lehetővé kell tenni, hogy a 2016. május 11-i (EU) 2016/794 rendeletben
                  1
                meghatározott követelmények keretén belüli feladatai ellátásához szükséges mértékben személyes adatokat cseréljen harmadik országok bűnüldözési hatóságaival.

               A rendelet alkalmazásának kezdete óta az Europol adatokat cserélhet harmadik országokkal vagy nemzetközi szervezetekkel olyan nemzetközi megállapodás alapján, amely megfelelő garanciákat szolgáltat az egyének magánéletének, valamint alapvető jogainak és szabadságainak a védelme tekintetében. A Bizottság az Unió nevében felelős az ilyen nemzetközi megállapodások tárgyalásáért. Amennyiben ez szükséges a feladatainak ellátásához, az Europol a személyes adatok cseréjéhez önmagukban jogi alapot nem képező munkamegállapodások és igazgatási megállapodások révén is együttműködési kapcsolatokat alakíthat ki és tarthat fenn külső partnerekkel.

               A valódi és hatékony biztonsági unió megvalósítása terén elért eredményekről szóló 11. jelentésben
                  2
                a Bizottság a terrorista veszély, a migrációval kapcsolatos kihívások és az Europol tárgyalások megkezdésére irányuló operatív szükségletei alapján nyolc kiemelt országot
                  3
                határozott meg a Közel-Kelet és Észak-Afrika (MENA) régióban. Figyelembe véve az európai biztonsági stratégiában
                  4
               , a Tanács következtetéseiben
                  5
                és a globális stratégiában
                  6
                vázolt politikai stratégiát, a bűnüldöző hatóságok operatív igényeit EU-szerte, valamint az e területen való szorosabb együttműködés lehetséges előnyeit, amint azt a 2019. márciusi christchurchi támadás nyomon követése is bizonyította, a Bizottság szükségesnek tartja, hogy Új-Zélandot felvegye azon kiemelt országok közé, amelyekkel rövid távon megkezdi a tárgyalásokat. Új-Zéland 2019. augusztus 23-án hivatalosan is igényelte a kezdeményezést.

               Az Europol és az új-zélandi rendőrség 2019. áprilisban munkamegállapodást írt alá, amely keretet biztosít a strukturált stratégiai szintű együttműködéshez, ideértve a közvetlen biztonságos kommunikációt lehetővé tevő biztonságos vonalat is, továbbá Új-Zéland összekötő tisztviselőt küldött az Europolhoz. Ez azonban nem biztosít jogalapot a személyes adatok cseréjéhez. Jelenleg nincs jogalap a személyes adatok új-zélandi bűnüldöző hatóságok és az Europol közötti rendszeres és strukturált cseréjére, ami elengedhetetlen a hatékony operatív együttműködéshez.

               A személyes adatok védelmére vonatkozó új-zélandi jogi normákat elsősorban a 2010. szeptember 7-i adatvédelmi módosító törvénnyel módosított, 1993. május 17-i adatvédelmi törvény tartalmazza
                  7
               . E célból a törvény a személyes adatok kezelését szabályozó tizenkét információs adatvédelmi elvet határoz meg. Az adatvédelmi törvény mind a magán-, mind az állami szervekre vonatkozik, beleértve a bűnüldöző hatóságokat is. Az adatvédelmi törvény emellett létrehozza a magánélet védelmével foglalkozó biztos hivatalát, vagyis az új-zélandi független adatvédelmi hatóságot.

               Politikai környezet

               A christchurchi támadást követően, 2019. május 15-én Emmanuel Macron francia elnök és Jacinda Ardern új-zélandi miniszterelnök társszervezésében, Párizsban került megrendezésre a „Christchurchi cselekvési felhívás” elnevezésű rendezvény, amelyen Juncker elnök is részt vett, és amely ráirányította a figyelmet az online terrorista tartalmak eltávolításának fontosságára, az alapvető jogok védelmének garantálása mellett. A részt vevő kormányok és technológiai vállalatok, valamint az Európai Bizottság támogatásukról biztosították a „Christchurchi cselekvési felhívásban” szereplő, a terrorista és erőszakos szélsőséges online tartalmak eltávolítására vonatkozó kötelezettségvállalásokat (

                  https://www.christchurchcall.com/

               ).

               Az EU és Új-Zéland hasonló gondolkodású partnerek, amelyek számos globális kérdésben hasonló nézeteket és megközelítéseket képviselnek. A 2016. október 5-én aláírt, kapcsolatokról és az együttműködésről szóló EU–Új-Zéland partnerségi megállapodás megteremtette az erősebb és szilárdabb kapcsolatok kialakításának lehetőségét, mivel számos olyan cikket tartalmaz, amelyekben a Felek kötelezettséget vállalnak arra, hogy együttműködnek olyan területeken, mint a terrorizmus elleni küzdelem, a bűnüldözési együttműködés, a szervezett bűnözés és korrupció, a kábítószerek, a kiberbűnözés, a pénzmosás, a terrorizmus-finanszírozás megelőzése és az azok elleni küzdelem, a migráció és a menekültügy.

               Az EU és Új-Zéland a terrorizmus elleni küzdelem világfórumának is partnerei. Ennek a 29 országot és az Európai Uniót tömörítő fórumnak az az általános feladata, hogy a terrorcselekmények megelőzése, leküzdése és üldözése, valamint a terrorizmusra való felbujtás és toborzás megakadályozása révén világszerte csökkentse az emberek terrorizmussal szembeni sebezhetőségét. Az EU és Új-Zéland szorosan együttműködik a kül- és biztonságpolitikai kérdésekben, és rendszeres politikai és biztonsági párbeszédet folytat. E párbeszéd keretében gyakran miniszteri és vezető tisztviselői szintű konzultációkat is folytatnak. A 2012-es partnerségi keretmegállapodás alapján Új-Zéland részt vehetett egyes uniós válságkezelési műveletekben, így például hozzájárult az EUNAVFOR Atalanta műveletéhez (kalózkodás Afrika szarvánál).

               Operatív szükségletek

               Fel kell térképezni az Új-Zélanddal való további együttműködési lehetőségeket azokon a bűnüldözési területeken, amelyek az Europol hatáskörébe tartoznak. Ez az Europol Új-Zélanddal kapcsolatos legjelentősebb operatív szükségleteit tartalmazó, nem teljes körű felsorolás:

               ·Terrorizmus: A terrorizmus súlyos fenyegetést jelent Új-Zélandra és az Európai Unióra, amelyek egyaránt terrortámadások célpontjává váltak. Ezenfelül a fenyegetettségi helyzet javítása és az új tendenciák azonosítása mellett szorosabb együttműködésre – többek között a személyes adatok cseréjére – van szükség annak érdekében, hogy felderítsék, megelőzzék és büntetőeljárás alá vonják a terrorista bűncselekményeket, ideértve terrorizmussal összefüggő célú külföldre utazást, a terrorizmus finanszírozását, valamint az internet terroristák általi kihasználását.

                  Amint a christchurchi támadás után beigazolódott, a Terrorizmus Elleni Küzdelem Europolon belüli Európai Központjának és Új-Zélandnak komoly operatív érdeke fűződik ahhoz, hogy operatív/személyes adatokat cserélhessenek egymással. A christchurchi támadást követően az Europol szélsőséges internetes tartalmakkal foglalkozó uniós egysége (EU IRU) a terrorista tartalmak és azok internetes terjesztési mintáinak felderítésén dolgozott. A támadás után példa nélküli sebességgel és mennyiségben terjedtek a rendkívül nagyszámú üzemeltetési szolgáltatót érintő internetes visszaélések, ami nyilvánvalóvá tette a hasonló fenyegetések kezelése terén meglévő eljárások korlátait. Az Új-Zélanddal kötendő operatív megállapodás megszilárdítaná az Europol vezető szerepét a terrorista és erőszakos szélsőséges online tartalmak eltávolítására vonatkozó „Christchurchi cselekvési felhívásra” történő operatív reagálás terén, egyúttal jogi keretet biztosítana az Europol számára ahhoz, hogy magas szintű együttműködést alakítson ki Új-Zélanddal a terrorizmussal kapcsolatos kérdésekben.

               ·Kiberbűnözés: Az uniós bűnüldöző szervek számára Új-Zéland kulcsfontosságú partner a gyermekek szexuális kizsákmányolását érintő ügyekben folytatott vizsgálatokban.

                  Az új-zélandi rendőrség aktív partnerként vesz részt a Virtuális Globális Munkacsoportban, amely az Europol Számítástechnikai Bűnözés Elleni Európai Központjának fontos partnerhálózata a gyermekek online szexuális zaklatása elleni küzdelemben. Az ilyen összetett bűncselekmények felderítéséért felelős, sokrétű jogi és technikai kihívással küzdő illetékes uniós tagállami hatóságok nagyra értékelik, hogy Új-Zéland fejlett szakértelemmel rendelkezik a gyermekek online szexuális kizsákmányolásának felderítése terén, és hajlandó megosztani ismereteit a résztvevőkkel az említett hálózat ülésein. Operatív szempontból Új-Zéland jelentős hozzáadott értéket nyújthat az Europol számára a számítástechnikai bűnözés, különösen a gyermekek online szexuális kizsákmányolása elleni küzdelem terén. Az új-zélandi rendőrség és az új-zélandi belügyminisztérium gyermekek digitális kizsákmányolásával foglalkozó csoportja, amelyek e területtel foglalkoznak, és azzal kapcsolatos tapasztalatokkal rendelkeznek, komoly szerepet játszanak a kiemelt fontosságú műveletekben.

                  Új-Zéland az egyetlen ország az Öt szem
                  8
                hálózat országai közül, amely tekintetében az Europol nem rendelkezik a személyes adatok cseréjére vonatkozó jogalappal. Ez korlátozza a két fél arra vonatkozó kapacitását, hogy értékes operatív információkat osszanak meg, és rendszeresen együttműködjenek egymással. Emellett olyan helyzetet teremt, amelyben a tagállamoknak közvetlenül, vagy harmadik fél közvetítők, többek között az INTERPOL közreműködésével kell kétoldalú kapcsolatokat kialakítaniuk. Az ilyen kapcsolatok jellege hátrányosan befolyásolja a tagállamok hatékonyságát az ilyen bűncselekménytípusok felgöngyölítése terén, és megfosztja őket attól a lehetőségtől, hogy hozzájáruljanak vagy hozzájussanak az Europol által – különösen az online terrorista tartalmak és a gyermekek online szexuális kizsákmányolása terén – nyújtott hozzáadott értékhez.

               ·Törvényen kívüli motoros bandák: Az új-zélandi rendőrség és az Europol élénk érdeklődést mutat a törvényen kívüli motoros bandákkal kapcsolatos együttműködés iránt. A törvényen kívüli motoros bandák tevékenysége egyre növekvő aggodalmat kelt Új-Zélandon, ezért az új-zélandi rendőrség nemrégiben bandákkal foglalkozó hírszerző egységet hozott létre, amelynek egyik fő célpontját a törvényen kívüli motoros bandák alkotják. Az Europol elemzési projektmonitor elnevezésű projektje különösen az Európába irányuló utazások, az új-zélandi bandatagok bűnügyi előélete, valamint a délkelet-ázsiai szervezett bűnözés egyes elemeivel való állítólagos kapcsolataik iránt mutat érdeklődést.

               ·Kábítószerek: Az Europol a múltban együttműködött Új-Zélanddal egy kiterjedt, amfetamincsempészettel kapcsolatos ügyben. Ezen a területen lehetőség van a további együttműködésre.

               2.AZ AJÁNLÁS JOGI ELEMEI

               A Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynökségéről (Europol) szóló (EU) 2016/794 rendelet meghatározza az Europol jogi keretét, különösen annak céljait, feladatait, hatáskörét, az adatvédelmi biztosítékokat és a külső partnerekkel való együttműködés módjait. Ez az ajánlás összhangban áll az Europol-rendelet rendelkezéseivel
                  9
               .

               Ezen ajánlás célja, hogy a Tanács felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy az EU nevében tárgyalásokat folytasson a jövőbeni megállapodásról. A Tanács számára a tárgyalások megkezdésének engedélyezésére vonatkozó jogalap az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése.

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikkével összhangban az Európai Unió és Új-Zéland közötti, a személyes adatoknak a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynöksége (Europol), valamint a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus elleni küzdelem terén illetékes új-zélandi hatóságok közötti cseréjéről szóló megállapodás tekintetében az Unió tárgyalójává a Bizottságot kell kijelölni.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és Új-Zéland közötti, a személyes adatoknak a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynöksége (Europol), valamint a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus elleni küzdelem terén illetékes új-zélandi hatóságok közötti cseréjéről szóló megállapodásra vonatkozó tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (EUMSZ) és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az (EU) 2016/794 európai parlamenti és tanácsi rendeletet
                  10
                2016. május 11-én fogadták el, és 2017. május 1-jétől kell alkalmazni.

               (2)Az (EU) 2016/794 rendelet rendelkezései, különösen a személyes adatoknak a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynökségétől (Europol) harmadik országokhoz és nemzetközi szervezetekhez történő továbbítására vonatkozó rendelkezések előírják, hogy az Europol az Unió és az adott harmadik ország által az EUMSZ 218. cikke alapján kötött olyan nemzetközi megállapodás alapján továbbíthat személyes adatokat harmadik ország hatósága számára, amely megfelelő garanciákat szolgáltat az egyének magánéletének, valamint alapvető jogainak és szabadságainak a védelme tekintetében.

               (3)Tárgyalásokat kell kezdeni az Európai Unió és Új-Zéland közötti, a személyes adatoknak a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynöksége (Europol), valamint a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus elleni küzdelem terén illetékes új-zélandi hatóságok közötti cseréjéről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) megkötése céljából.

               (4)Amint az az (EU) 2016/794 rendelet (35) preambulumbekezdésében ismertetésre került, a Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy kikérje az európai adatvédelmi biztos véleményét a megállapodásról folytatott tárgyalások ideje alatt, de mindenképpen a megállapodás megkötése előtt.

               (5)A megállapodásnak tiszteletben kell tartania az alapvető jogokat, és tekintetbe kell vennie az Európai Unió Alapjogi Chartája által elismert elveket, így a Charta 7. cikkében elismert, a magánélet és a családi élet tiszteletben tartásához való jogot, a Charta 8. cikkében elismert, a személyes adatok védelméhez való jogot, valamint a Charta 47. cikkében elismert, a hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jogot. A megállapodást az említett jogoknak és elveknek megfelelően kell alkalmazni.

               (6)A megállapodás nem érintheti és nem sértheti a nemzetbiztonsági hatóságok közötti személyesadat-átadást vagy másfajta együttműködést.

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Unió nevében tárgyalásokat folytasson az Európai Unió és Új-Zéland közötti, a személyes adatoknak a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynöksége (Europol), valamint a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus elleni küzdelem terén illetékes új-zélandi hatóságok közötti cseréjéről szóló megállapodásról.

               A tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.

               2. cikk

               A tárgyalásokat a releváns [a különbizottság neve a Tanács által beszúrandó]-val/-vel konzultálva kell lefolytatni.

               3. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én. 2019.10.30.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A 2016. május 11-i (EU) 2016/794 rendelet (HL L 135., 2016.5.24., 53. o.).

                     (2)

                        COM(2017) 608 final.

                     (3)

                        Algéria, Egyiptom, Izrael, Jordánia, Libanon, Marokkó, Tunézia és Törökország.

                     (4)

                        COM(2015) 185 final.

                     (5)

                        10384/17 tanácsi dokumentum, 2017. június 19.

                     (6)

                        Közös jövőkép, közös fellépés: Erősebb Európa – Globális stratégia az Európai Unió kül- és biztonságpolitikájára vonatkozóan
                  http://europa.eu/globalstrategy/en

                     (7)

                        Egy törvényjavaslat 2018. márciusi benyújtását követően jelenleg folyamatban van az adatvédelmi törvény reformja.

                     (8)

                     Ausztráliát

                  ,

                     Kanadát

                  ,

                     Új-Zélandot

                  , az

                     Egyesült Királyságot

                   és az

                     Egyesült Államokat

                   felölelő

                     hírszerzési

                   szövetség.

                     (9)

                        Különösen az (EU) 2016/794 rendelet 3., 23. és 25. cikkével és VI. fejezetével.

                     (10)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/794 rendelete (2016. május 11.) a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynökségéről (Europol), valamint a 2009/371/IB, a 2009/934/IB, a 2009/935/IB, a 2009/936/IB és a 2009/968/IB tanácsi határozat felváltásáról és hatályon kívül helyezéséről (HL L 135., 2016.5.24., 53. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.10.30.
            COM(2019) 551 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és Új-Zéland közötti, a személyes adatoknak a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynöksége (Europol), valamint a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus elleni küzdelem terén illetékes új-zélandi hatóságok közötti cseréjéről szóló megállapodásra vonatkozó tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               MELLÉKLET

               A tárgyalások során a Bizottságnak az alábbiakban részletezett célkitűzések elérésére kell törekednie.

               (1)A megállapodásnak azt a célt kell szolgálnia, hogy jogalapot biztosítson a személyes adatoknak az Europol és Új-Zéland illetékes hatóságai közötti továbbításához annak érdekében, hogy támogassa és megerősítse az ország és a tagállamok illetékes hatóságainak tevékenységét, valamint kölcsönös együttműködésüket a súlyos nemzetközi bűnözés és terrorizmus megelőzése és leküzdése terén, egyúttal megfelelő biztosítékokat nyújtson a magánélet, a személyes adatok, valamint az egyének alapvető jogai és szabadságai védelme tekintetében;

               (2)A célhoz kötöttség érdekében a megállapodás alapján történő együttműködés és adatcsere kizárólag az (EU) 2016/794 rendelet 3. cikke alapján az Europol hatáskörébe tartozó bűncselekményekre és kapcsolódó bűncselekményekre (a továbbiakban együttesen: bűncselekmények) vonatkozhat. Az együttműködésnek különösen a terrorizmus megelőzésére és az ellene folytatott küzdelemre, a szervezett bűnözés felszámolására és a kiberbűnözés elleni küzdelemre kell irányulnia. A megállapodásnak meg kell határoznia annak hatályát, és azt, hogy az Europol milyen célokból továbbíthat személyes adatokat az új-zélandi illetékes hatóságoknak;

               (3)A személyes adatoknak az Europol és az új-zélandi illetékes hatóságok közötti cseréje tekintetében a megállapodásnak világosan és pontosan meg kell határoznia – állampolgárságra és lakóhelyre való tekintet nélkül – a személyes adatok védelmére, valamint az egyének alapvető jogaira és szabadságaira vonatkozó szükséges biztosítékokat és ellenőrzéseket. Az alábbiakban meghatározott biztosítékok mellett, ezeknek magukban kell foglalniuk azt a követelményt, hogy a személyes adatok továbbítására titoktartási kötelezettség vonatkozik majd, valamint hogy a személyes adatokat nem fogják halálbüntetés vagy egyéb kegyetlen és embertelen bánásmód kérelmezéséhez, kiszabásához vagy végrehajtásához felhasználni, az ezeken felül megkövetelhető biztosítékok sérelme nélkül.

               Konkrétan:

               a)A megállapodásnak tartalmaznia kell a főbb fogalmak meghatározását. A megállapodásnak mindenekelőtt tartalmaznia kell a személyes adat fogalmának az (EU) 2016/680 irányelv 3. cikke (1) bekezdésének megfelelő meghatározását;

               b)A megállapodásnak tiszteletben kell tartania a célhoz kötöttség elvét, és biztosítania kell, hogy az adatok kezelése kizárólag a továbbítás meghatározott célja érdekében történik. Ennek érdekében egyértelműen és pontosan meg kell határozni a megállapodás keretében történő, a felek általi személyesadat-kezelés céljait, amelyek nem lehetnek szélesebb körűek a megállapodásban említett bűncselekmények és terrorizmus megelőzése és az ezek elleni küzdelem céljából az egyes esetekben szükséges mértéknél;

               c)Az Europol által a megállapodással összhangban továbbított személyes adatok kezelésének méltányosan és jogszerű módon kell történnie, kizárólag azon célokból, amelyekre azokat továbbították. A megállapodásnak elő kell írnia az Europol számára, hogy az adattovábbításkor jelezze a hozzáférésre vagy használatra vonatkozó korlátozásokat, ideértve az adatok továbbítását, törlését, megsemmisítését vagy további kezelését is. A megállapodásnak köteleznie kell az új-zélandi illetékes hatóságokat, hogy tartsák tiszteletben ezeket a korlátozásokat, és meg kell határoznia, hogy e korlátozások a gyakorlatban milyen módon tartathatók be. A személyes adatoknak megfelelőnek és relevánsnak kell lenniük, és az e célból szükséges mértékre kell korlátozódniuk. Pontosnak és naprakésznek kell lenniük. A személyes adatokat legfeljebb a továbbítás céljának eléréséhez szükséges ideig lehet megőrizni. A megállapodásnak rendelkeznie kell majd egy, azon új-zélandi illetékes hatóságok teljes körű listáját és hatáskörének rövid leírását tartalmazó melléklettel, amelyeknek az Europol továbbíthatja a személyes adatokat;

               d)Tilos a faji vagy etnikai hovatartozásra, a politikai véleményre, a vallási vagy világnézeti meggyőződésre, a szakszervezeti tagságra, a genetikai adatokra, valamint a személyek egészségére és szexuális életére vonatkozó adatok Europol általi továbbítása, kivéve, ha az – a megfelelő biztosítékok mellett – a megállapodásban említett bűncselekmények megelőzése vagy leküzdése érdekében az egyedi esetekben feltétlenül szükséges és arányos mértékű. A megállapodásnak konkrét biztosítékokat is tartalmaznia kell azon személyes adatok továbbítása tekintetében, amelyek a bűncselekmények áldozataira, a tanúkra vagy a bűncselekményekről információkat szolgáltatni képes egyéb személyekre, valamint a kiskorúakra vonatkoznak;

               e)A megállapodásnak a betekintési jogra, valamint a helyesbítéshez és a törléshez való jogra vonatkozó szabályok megállapításával kell biztosítania azon személyek érvényesíthető jogait, akiknek a személyes adatait kezelik, ideértve azokat a különleges indokokat, amelyek lehetővé teszik a szükséges és arányos korlátozásokat. A megállapodásnak továbbá közigazgatási és bírósági jogorvoslathoz való érvényesíthető jogokat kell biztosítania minden olyan személy számára, akiknek az adatait a megállapodás értelmében kezelik, és garantálnia kell a hatékony jogorvoslatot;

               f)A megállapodásnak meg kell állapítania a személyes adatok tárolására, felülvizsgálatára, helyesbítésére és törlésére, továbbá az adatnaplózás és dokumentálás céljából történő nyilvántartásra, valamint az egyének számára rendelkezésre bocsátandó információkra vonatkozó szabályokat. Emellett a személyes adatok automatizált kezelése tekintetében rendelkeznie kell a biztosítékokról;

               g)A megállapodásnak meg kell határoznia azon kritériumokat, amelyek alapján az adatok forrásának megbízhatóságát és pontosságát értékelni kell;

               h)A megállapodásnak magában kell foglalnia a személyes adatok biztonságának a megfelelő technikai és szervezési intézkedések révén történő biztosítására vonatkozó kötelezettséget, ideértve, hogy kizárólag engedéllyel rendelkező személyek számára teszi lehetővé a személyes adatokhoz való hozzáférést. A megállapodásnak magában kell foglalnia az értesítési kötelezettséget is a megállapodás értelmében továbbított személyes adatokat érintő adatvédelmi incidens esetén;

               i)Az Új-Zéland illetékes hatóságaitól származó információknak Új-Zéland más hatóságai részére történő újbóli továbbítása – ideértve a bírósági eljárás céljára történő továbbítást is – csak az Europol általi továbbítás eredeti céljaira engedélyezhető, és azt megfelelő feltételekhez és biztosítékokhoz kell kötni, ideértve az Europol által adott előzetes engedélyt is;

               j)Az Új-Zéland illetékes hatóságaitól valamely harmadik ország hatóságai részére történő újbóli adattovábbításra az i) ponttal megegyező feltételeket kell alkalmazni, azzal a kiegészítő feltétellel, hogy az ilyen újbóli adattovábbítás csak olyan harmadik országok számára engedélyezhető, amelyek tekintetében az Europol az (EU) 2016/794 rendelet 25. cikkének (1) bekezdése alapján jogosult a személyes adatok továbbítására;

               k)A megállapodásnak biztosítania kell az adatvédelemért felelős egy vagy több független közhatóság által megvalósított felügyelet rendszerét, amelyek hatékony vizsgálati és beavatkozási hatáskörrel rendelkeznek a személyes adatokat/kicserélt információkat felhasználó új-zélandi hatóságok feletti felügyelet gyakorlására, valamint a bírósági eljárásokban való részvételre. A független hatóságoknak hatáskörrel kell rendelkezniük különösen a személyes adataik felhasználásával kapcsolatban az egyénektől érkező panaszok elbírálására. A személyes adatokat felhasználó hatóságoknak felelősnek kell lenniük a személyes adatok védelmére vonatkozó – a megállapodás szerinti – szabályok betartásáért;

               (4)A megállapodásnak az értelmezése és alkalmazása tekintetében hatékony vitarendezési mechanizmust kell létrehoznia annak biztosítására, hogy a felek betartsák a kölcsönösen elfogadott szabályokat;

               (5)A megállapodásnak rendelkezéseket kell tartalmaznia a megállapodás nyomon követésére és időszakos értékelésére vonatkozóan;

               (6)A megállapodásnak rendelkezést kell tartalmaznia a hatálybalépésére és az érvényességére vonatkozóan, valamint egy olyan rendelkezést is, amely alapján az egyik fél megszüntetheti vagy felfüggesztheti az alkalmazását, amennyiben a harmadik ország a gyakorlatban nem biztosítja az alapvető jogok és szabadságok védelmének a megállapodásban előírt szintjét. A megállapodásnak azt is meg kell határoznia, hogy a felfüggesztése vagy megszüntetése előtt továbbított, a hatálya alá tartozó személyes adatokat a továbbiakban lehet-e kezelni. A személyes adatok folytatólagos kezelésének – amennyiben az megengedett – minden esetben a megállapodás által a felfüggesztés vagy a megszüntetés időpontjában tartalmazott rendelkezéseivel összhangban kell történnie;

               (7)A megállapodás szükség esetén a területi hatályára vonatkozó záradékot is tartalmazhat;

               (8)A megállapodásnak angol, bolgár, cseh, dán, észt, finn, francia, görög, holland, horvát, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol, svéd, szlovák és szlovén nyelven egyaránt hitelesnek kell lennie, és egy erre a célra beiktatott záradékot kell tartalmaznia.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2020.6.9.
            COM(2020) 227 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és a Cook-szigetek kormánya közötti fenntartható halászati partnerségi megállapodáshoz csatolandó jegyzőkönyv megkötésére irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról
            {SWD(2020) 102 final} - {SWD(2020) 103 final}

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

                  A Bizottság javaslata szerint tárgyalásokat kell folytatni egy olyan új jegyzőkönyvről, amely megfelel a tagállami flották tényleges lehetőségeinek és igényeinek, valamint összhangban van a közös halászati politikáról szóló 1380/2013/EU rendelettel és a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló bizottsági közleményről szóló 2012. március 19-i tanácsi következtetésekkel.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  Az Európai Unió és a Cook-szigetek kormánya fenntartható halászati partnerségi megállapodást
                     1
                   kötött, amely 2016. október 14-én lépett hatályba
                     2
                  . A megállapodás végrehajtási jegyzőkönyve 2020. október 13-án hatályát veszti. A jegyzőkönyv megállapítja az uniós flotta részére biztosított halászati lehetőségeket, valamint az azokért az Unió és a hajótulajdonosok által fizetett pénzügyi hozzájárulást.

                  A 7 000 t/év referenciamennyiséghez való hozzáférés pénzügyi ellentételezéseként a jegyzőkönyv az első és a második évre 385 000 EUR-t, a harmadik és a negyedik évre pedig 350 000 EUR-t irányoz elő az uniós költségvetésből. Ezenkívül az uniós hajótulajdonosok a jegyzőkönyvben a kiosztott kvótára meghatározott árak alapján díjat fizetnek az engedélyekért. Ezenfelül az uniós költségvetés a jegyzőkönyv négyéves időtartama alatt évi 350 000 EUR-t biztosít a Cook-szigetek halászati ágazati politikájának támogatására.

                  A Cook-szigetekkel kötött fenntartható halászati partnerségi megállapodás két uniós tagállam (Spanyolország és Franciaország) hajói számára biztosít halászati lehetőségeket a tonhal és egyes nagy távolságra vándorló fajok tekintetében. A Cook-szigetekkel kötött fenntartható halászati partnerségi megállapodás jelenleg az egyetlen hatályos partnerségi megállapodás a Csendes-óceán térségében.
                     3

                  A fenntartható halászati partnerségi megállapodások nemzetközi szinten járulnak hozzá a közös halászati politika célkitűzéseinek előmozdításához, biztosítva, hogy az uniós vizeken kívül folytatott uniós halászati tevékenységek is az uniós jog szerint alkalmazandó elveken és előírásokon alapuljanak. Emellett a fenntartható halászati partnerségi megállapodások előmozdítják az EU és partnerei közötti tudományos együttműködést, valamint a halászati erőforrásokkal való gazdálkodás javítása érdekében fokozzák az átláthatóságot és a fenntarthatóságot. A fenntartható halászati partnerségi megállapodások segítik a halászat irányítását azáltal, hogy támogatják a nemzeti és külföldi flották tevékenységeinek megfigyelését, ellenőrzését és felügyeletét, finanszírozást biztosítanak a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelemhez, valamint – többek között a halászati tevékenységekhez kapcsolódó tisztességes munka biztosítása révén – hozzájárulnak a helyi halászati ágazat fenntartható fejlődéséhez. A fenntartható halászati partnerségi megállapodások erősítik az EU pozícióját a nemzetközi és a regionális halászati szervezetekben, a Cook-szigetek esetében különösen a Nyugat- és Közép-csendes-óceáni Halászati Bizottságban (WCPFC)
                     4
                  . Végezetül le kell szögezni, hogy a fenntartható halászati partnerségi megállapodásokon keresztül biztosított halászati lehetőségek a rendelkezésre álló legjobb tudományos szakvéleményeken alapulnak, és így hozzájárulnak a nemzetközi intézkedéseknek való megfelelés javításához.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  A Cook-szigetekkel az új jegyzőkönyvről folytatott tárgyalások összhangban vannak az EU-nak az afrikai, karibi és csendes-óceáni (AKCS-) országokkal összefüggésben végzett külső tevékenységével, különös tekintettel a demokratikus alapelvek és az emberi jogok tiszteletben tartására irányuló uniós célkitűzésekre.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  A határozat jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződésnek (EUMSZ) az Unió külső tevékenységéről szóló ötödik része (az Unió külső tevékenysége) V. címe (Nemzetközi megállapodások) 218. cikkének (3) és (4) bekezdése, amely meghatározza az Unió és a harmadik országok közötti megállapodások tárgyalására és megkötésére vonatkozó eljárást.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  Tárgytalan, kizárólagos hatáskör.

               •Arányosság

                  A határozat arányos a célkitűzéssel.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  A jogi aktus típusát az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése írja elő.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  A Bizottság 2019–2020-ban elvégezte az EU és a Cook-szigetek közötti fenntartható halászati partnerségi megállapodás hatályos jegyzőkönyvének utólagos értékelését és a jegyzőkönyv lehetséges megújításának előzetes értékelését. Az értékelés következtetéseit külön bizottsági szolgálati munkadokumentum
                     5
                   tartalmazza.

                  Az értékelés megállapította, hogy az uniós halászati ágazat (tonhalfajok halászata) határozottan érdekelt a Cook-szigetek halászati övezetében folytatott tevékenységben, és a jegyzőkönyv megújítása egyértelműen a legelőnyösebb alternatíva. Megújítás hiányában az EU egy olyan eszköztől esne el, amely a Csendes-óceán nyugati és középső térségében fekvő vízterületek globális szabályozásának a WCPFC többoldalú keretén keresztül történő megerősítése tekintetében a különböző érdekelt felek és az EU saját igényeit egyaránt képes kielégíteni.

                  A Cook-szigetek számára az uniós beavatkozás hozzáadott értéket képvisel, mivel több évre biztosítja a költségvetési bevételeket, az együttműködés tekintetében hivatalos platformként segíti az ágazati párbeszédet és az EU-val folytatott közvetlen információcserét, valamint keretet biztosít az uniós tevékenységek közös nyomon követéséhez és ellenőrzéséhez. A fenntartható halászati partnerségi megállapodás hozzájárul a felelősségteljes halászati gyakorlatok előmozdításához, és a nemzeti halászati politika Cook-szigetek általi végrehajtásának pénzügyi támogatása címén hozzáférést biztosít egy külön költségvetési sorhoz (ágazati támogatás).

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  Az értékelés részeként konzultációra került sor a tagállamokkal, az ágazati képviselőkkel, egyes nemzetközi civil szervezetekkel, valamint a Cook-szigetek halászati közigazgatási szerveivel és civil társadalmi szervezeteivel. A távolsági flottával foglalkozó tanácsadó testület keretében szintén folytak konzultációk.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  Tárgytalan.

               •Hatásvizsgálat

                  Tárgytalan.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  Tárgytalan.

               •Alapjogok

                  A fenntartható halászati partnerségi megállapodás tartalmaz egy rendelkezést az emberi jogok és a demokratikus alapelvek megsértésének következményeiről.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  Az új jegyzőkönyvvel kapcsolatos költségvetési vonzatok magukban foglalják a Cook-szigetek számára fizetendő pénzügyi hozzájárulást is, amely összeegyeztethető a jelenlegi többéves pénzügyi kerettel és különösen a fenntartható halászati partnerségi megállapodásokra vonatkozó költségvetési sor előirányzataival
                     6
                  . A kötelezettségvállalások és a kifizetések éves összege az éves költségvetési eljárás keretében kerül megállapításra, beleértve az év elején még hatályba nem lépett javaslatokra elkülönített tartalékalapot.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  A tárgyalások várhatóan 2020 második vagy harmadik negyedévében kezdődnek meg.

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

                  A Bizottság a következőket ajánlja:

                  – a Tanács hatalmazza fel a Bizottságot arra, hogy tárgyalásokat kezdjen és folytasson a Cook-szigetek kormányával a fenntartható halászati partnerségi megállapodáshoz csatolandó új jegyzőkönyv megkötéséről,

                  – az ügyben a Bizottságot jelölje ki az Unió főtárgyalójának,

                  – a Bizottság a tárgyalásokat az Európai Unió működéséről szóló szerződésben foglaltak szerint a különbizottsággal egyeztetve folytassa le,

                  – a Tanács hagyja jóvá az ezen ajánláshoz mellékelt tárgyalási irányelveket.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és a Cook-szigetek kormánya közötti fenntartható halászati partnerségi megállapodáshoz csatolandó jegyzőkönyv megkötésére irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Indokolt tárgyalásokat kezdeni az Európai Unió és a Cook-szigetek kormánya közötti fenntartható halászati partnerségi megállapodáshoz csatolandó új jegyzőkönyv megkötése céljából.

               (2)Célszerű továbbá felhatalmazást adni az Európai Unió és a Cook-szigetek kormánya közötti fenntartható halászati partnerségi megállapodás jelenlegi jegyzőkönyvének
                  7
                korlátozott időre való meghosszabbításáról folytatandó tárgyalásokra, amennyiben ez szükséges ahhoz, hogy a halászati tevékenységek ne szakadjanak meg hosszú időre.

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Unió nevében tárgyalásokat folytasson a Cook-szigetek kormányával a fenntartható halászati partnerségi megállapodáshoz csatolandó új jegyzőkönyvről.

               A Bizottság arra is felhatalmazást kap, hogy tárgyalásokat folytasson az Európai Unió és a Cook-szigetek kormánya közötti fenntartható halászati partnerségi megállapodás jelenlegi jegyzőkönyvének korlátozott időre történő meghosszabbításáról.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalásokat a külső halászati politikával foglalkozó tanácsi munkacsoporttal konzultálva kell lefolytatni.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 131., 2016.5.20., 3. o.

                     (2)

                        HL L 131., 2017.5.20., 10. o.

                     (3)

                        Az EU-nak a Mikronéziai Szövetségi Államokkal, a Salamon-szigetekkel, illetve Kiribatival kötött halászati partnerségi megállapodása jelenleg nem hatályos, mivel egyik sem rendelkezik végrehajtási jegyzőkönyvvel.

                     (4)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/WCPFC/en
                  , a nemzetközi jog alapján létrehozott szerv, amelynek feladata a térségben élő, nagy távolságra vándorló fajok védelme és kezelése.

                     (5)

                        [hivatkozás]

                     (6)

                        Lásd a 40. költségvetési alcímet (40 02 41. tartaléksor), a többéves pénzügyi keretről szóló intézményközi megállapodásnak (2013/C 373/01) megfelelően.

                     (7)

                        Jegyzőkönyv az Európai Unió és a Cook-szigetek kormánya közötti fenntartható halászati partnerségi megállapodás végrehajtásáról (HL L 131., 2016.5.20., 10. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2020.6.9.
            COM(2020) 227 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és a Cook-szigetek kormánya közötti fenntartható halászati partnerségi megállapodáshoz csatolandó jegyzőkönyv megkötésére irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról
            {SWD(2020) 102 final} - {SWD(2020) 103 final}

               MELLÉKLET

               Irányelvek az Európai Unió és a Cook-szigetek kormánya közötti fenntartható halászati partnerségi megállapodás új jegyzőkönyvéről folytatandó tárgyalásokhoz

               A tárgyalások célja az Európai Unió és a Cook-szigetek kormánya közötti fenntartható halászati partnerségi megállapodáshoz csatolandó jegyzőkönyv megkötése az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel
                  1
                és a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló 2011. július 13-i bizottsági közleményre
                  2
                vonatkozó, 2012. március 19-i tanácsi következtetésekkel
                  3
                összhangban.

               Annak érdekében, hogy az új jegyzőkönyv révén biztosítható legyen a felelősségteljes és fenntartható halászat előmozdítása, a Bizottság a tárgyalások során a következő célokat tartja szem előtt:

               ·a Cook-szigeteki halászati övezethez való hozzáférés, valamint az ahhoz szükséges engedélyek biztosítása, hogy az európai uniós flotta hajói halászhassanak a szóban forgó övezetben;

               ·a rendelkezésre álló legjobb tudományos szakvélemények és a regionális halászati gazdálkodási szervezetek által elfogadott vonatkozó gazdálkodási tervek kellő figyelembevétele a kizárólag a hozzáférhető többleterőforrásokra irányuló halászati tevékenységek környezeti fenntarthatóságának biztosítása és fokozása céljából, szem előtt tartva a helyi flotta halászati kapacitását, valamint külön számításba véve azt, hogy az érintett állományok közös gazdálkodás tárgyát képezik;

               ·törekvés a halászati erőforrásokból való megfelelő részesedés elérésére, amely arányban áll az uniós flotta érdekeivel, amennyiben az erőforrások kiaknázásában más külföldi flotta is érdekelt;

               ·annak biztosítása, hogy a halászati erőforrásokhoz való hozzáférés az uniós flottának az adott térségben folytatott múltbeli és várható jövőbeli tevékenységén alapuljon, figyelembe véve a rendelkezésre álló legfrissebb és legjobb tudományos értékeléseket;

               ·az ágazati politika megerősítésére irányuló párbeszéd folytatása a felelősségteljes halászati politika végrehajtásának előmozdítása érdekében, összhangban az ország fejlesztési céljaival – különösen azokkal, amelyek a halászati tevékenység irányítására, nyomon követésére, ellenőrzésére és felügyeletére, valamint a tudományos szakvéleményekre vonatkoznak –, figyelembe véve a helyi halászközösségek megélhetését és érdekeit;

               ·az emberi jogok és a demokratikus alapelvek megsértésének következményeire vonatkozó rendelkezés beillesztése a jegyzőkönyvbe;

               ·annak biztosítása, hogy a jegyzőkönyv hozzájáruljon a növekedésnek és a tisztességes munkának a tengeri tevékenységekkel összefüggésben történő előmozdításához, figyelembe véve a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) vonatkozó egyezményeit.

               A jegyzőkönyvnek meg kell határoznia különösen:

               –az uniós hajók számára biztosítandó halászati lehetőségeket kategóriánkénti bontásban,

               –a pénzügyi hozzájárulást és annak fizetési feltételeit, valamint

               –az ágazati támogatás végrehajtásának mechanizmusait.

               A halászati tevékenységek végzésének folyamatossága érdekében az új jegyzőkönyvnek tartalmaznia kell egy olyan rendelkezést, amely a jelenleg hatályos jegyzőkönyv lejártát követő naptól előírja az új jegyzőkönyv ideiglenes alkalmazását.

               Amennyiben az Európai Unió és a Cook-szigetek kormánya közötti fenntartható halászati partnerségi megállapodáshoz csatolandó új jegyzőkönyvről folytatott tárgyalások a vártnál több időt vesznek igénybe
                  4
               , valamint annak érdekében, hogy a halászati tevékenység ne szakadjon meg hosszú időre, a Bizottságnak megállapodásra kell törekednie a Cook-szigetek kormányával a jelenlegi jegyzőkönyv
                  5
                korlátozott, lehetőség szerint legfeljebb egy évre történő meghosszabbításáról, ezzel egyidejűleg pedig – az említett célkitűzésekkel összhangban – további erőfeszítéseket kell tennie azért, hogy megállapodásra jusson az új jegyzőkönyvről.

                     (1)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1380/2013/EU rendelete (2013. december 11.) a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 354., 2013.12.28., 22. o.).

                     (2)

                        Hiv.: COM(2011) 417 végleges, 2011.7.13.

                     (3)

                        Hiv.: ST 7087 2012 REV 1 COR 1, 2012.3.20.

                     (4)

                        Különösen a Covid19-világjárvány nyomán jelenleg kialakult globális egészségügyi helyzet következményei miatt.

                     (5)

                        Jegyzőkönyv az Európai Unió és a Cook-szigetek kormánya közötti fenntartható halászati partnerségi megállapodás végrehajtásáról (HL L 131., 2016.5.20., 10. o.).


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.3.23.
            COM(2021) 138 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és az Angolai Köztársaság közötti beruházáskönnyítésről szóló megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               2019. december 19-én a Tanács elfogadta az afrikai, karibi és csendes-óceáni (AKCS) országokkal és régiókkal kötendő gazdasági partnerségi megállapodások uniós hatáskörbe tartozó vonatkozásairól folytatandó tárgyalásra vonatkozó tárgyalási irányelvek módosításáról szóló határozatot
                  1
                (a továbbiakban: a 2019. évi tárgyalási irányelvek). Ezek az új tárgyalási irányelvek aktualizálták a Tanács által 2002. június 12-én kiadott széleskörű megbízatást és tárgyalási irányelveket (9930/02).

               A módosított tárgyalási irányelvek 6.2. szakaszának első bekezdése kimondja: „Beruházások. »A szegénység csökkentésére és felszámolására irányuló, a fenntartható fejlődéssel összhangban lévő célkitűzésnek« megfelelően (és tekintettel a Cotonoui Megállapodás 1., 29., 75–78. cikkére és II. mellékletére, illetve alkalmazásának kezdőnapját követően az annak helyébe lépő megállapodás vonatkozó rendelkezéseire) a felek megállapodnak abban, hogy olyan keretet hoznak létre, amely a beruházáskönnyítésre irányuló többoldalú kezdeményezések figyelembevétele mellett elősegíti, fokozza és ösztönzi a közöttük megvalósuló, kölcsönösen előnyös fenntartható beruházásokat. Ez a keret a megkülönböztetés tilalma, a nyitottság, az átláthatóság és a stabilitás elvén fog alapulni. A felek a beruházókra vonatkozó stabil és átlátható szabályozás segítségével elősegítik a vonzó és stabil beruházási környezet megteremtését, valamint igyekeznek hatékonyabbá tenni a pénzügyi kirekesztés felszámolását és a forráshoz jutást.”

               Angola még nem részes fele az EU és a SADC-GPM-csoport közötti gazdasági partnerségi megállapodásnak
                  2
               , mely megállapodás nem tartalmaz beruházáskönnyítésre vonatkozó rendelkezéseket.

               2020. szeptember 8-án kelt közös nyilatkozatukban
                  3
                Valdis Dombrovskis, az Európai Bizottság ügyvezető alelnöke és Victor Fernandes, Angola kereskedelmi és ipari minisztere megerősítették azon „szándékukat, hogy tájékozódó megbeszéléseket kezdenek egy EU és Angola közötti beruházási megállapodásról, a gazdasági partnerségi megállapodáson felül, amely a beruházáskönnyítésre összpontosít.”

               A 2019-ben aktualizált, fennálló tárgyalási irányelvek értelmében a Tanács felhatalmazta a Bizottságot arra, hogy AKCS-országokkal és -régiókkal gazdasági partnerségi megállapodásokról tárgyaljon, melyek számos témát, többek között beruházáskönnyítésre vonatkozó rendelkezéseket ölelnek fel
                  4
               . Ennek fényében, valamint tekintettel arra, hogy Angola kész ebben az ügyben megállapodásról tárgyalni az EU-val, a Bizottság javasolja, hogy kezdjenek Angolával beruházáskönnyítésről szóló megállapodásra irányuló tárgyalásokat. A többi AKCS-állammal folytatott, beruházáskönnyítésre irányuló tárgyalásokkal való koherencia és következetesség érdekében a tárgyalásokat Angolával a 2019-es tárgyalási irányelvek beruházáskönnyítésre vonatkozó rendelkezései alapján kell lefolytatni (6.2. szakasz, első bekezdés).

               Ennek a megállapodásnak az általános célkitűzése a beruházási környezet javítása és a Felek közötti beruházások mozgósításának és megtartásának megkönnyítése lenne a közvetlen külföldi beruházásokra vonatkozó korszerű és egyszerűsített szabályok, intézkedések és eljárások alapján. A megállapodás ezáltal előmozdítaná a fenntartható fejlődést, a gazdasági növekedést és a munkahelyteremtést, és erősítené a kétoldalú beruházási kapcsolatot az EU és Angola között. Továbbá szilárd platformot biztosítana az angolai gazdaság diverzifikációjának és a világgazdaságba való integrációjának elősegítéséhez.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

               A fenti célkitűzések összhangban állnak az Európai Unióról szóló szerződéssel (EUSZ), amely úgy rendelkezik, hogy az Európai Unió „előmozdítja valamennyi ország bekapcsolódását a világgazdaságba, egyebek mellett a nemzetközi kereskedelemben érvényesülő korlátozások fokozatos megszüntetése révén”
                  5
               .

               A célkitűzések továbbá teljes összhangban állnak a Cotonoui Megállapodás és az annak helyébe lépő megállapodás célkitűzéseivel, és a benne foglalt általános elvekkel.

               Továbbá összhangban állnak az EU Afrikával kapcsolatos átfogó stratégiájával
                  6
               , mely „azt javasolta, hogy az EU dolgozzon ki ambiciózusabb intézkedéseket az afrikai beruházások megkönnyítésére, vonzására és támogatására.”

               A javaslat kiegészíti a jelenleg a Kereskedelmi Világszervezetben folyó, a fejlesztési célú beruházások megkönnyítésére irányuló tárgyalásokat.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  A célkitűzések összhangban állnak az EU egyéb szakpolitikáival, különös tekintettel az EU fejlesztéspolitikájára.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  Az eljárási jogalap az EUMSZ 218. cikke (3) bekezdésének a) pontja és (4) bekezdése. Mikor a Bizottság egy nemzetközi megállapodás tárgyalására tesz javaslatot, nem jelöli meg az anyagi jogalapot.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  A tervezett tárgyalások témája elsősorban a közös kereskedelempolitikára vonatkozik. Az EUSZ 5. cikkének (3) bekezdése értelmében a szubszidiaritás elve nem alkalmazandó a kizárólagos uniós hatáskör alá tartozó területekre. A közös kereskedelempolitika szerepel az EUMSZ 3. cikkében felsorolt, az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozó területek között. Ez a szakpolitika kiterjed a kereskedelmi megállapodásokról – többek között az EUMSZ 207. cikkének megfelelően – folytatott tárgyalásokra is.

                  A Bizottság ajánlása összhangban áll az arányosság elvével, tekintve, hogy egy nemzetközi megállapodás megkötése a legfőbb eszköz arra, hogy egy nemzetközi jogalannyal – például egy másik országgal – kölcsönös jogokat és kötelezettségeket vállaljunk.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  Az Európai Unió Tanácsának határozata.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  Tárgytalan.

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  2020 novemberétől júniusáig a Bizottság nyilvános konzultációt folytatott
                     7
                  , melynek során kikérte az Európai Parlament, a tagállamok, az érdekelt felek és a civil társadalom véleményét az Európai Unió kereskedelempolitikájáról, egyebek mellett az EU szomszédos országokkal és Afrikával való kereskedelmi és beruházási kapcsolatai megerősítésének lehetőségeiről.

                  A Bizottság rendszeresen konzultációt folytat az érdekelt felekkel, többek között a kereskedelmi megállapodásokkal foglalkozó szakértői csoport
                     8
                   és a civil társadalommal folytatott párbeszéd
                     9
                   keretei között.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  Ez a javaslat egy, a Világbank által lefolytatott és az Európai Bizottság által megrendelt projekt keretében gyűjtött külső szakértői véleményen alapszik. A jelentések elsősorban azt tárták fel, hogy a befektetők
                     10
                   a fejlődő országokban hozott befektetési döntéseiket befolyásoló kritikus tényezőként az állami ügynökségekkel való együttműködés során tapasztalt átláthatóság és kiszámíthatóság hiányát, a törvényekben és szabályozásokban bekövetkező hirtelen változásokat, és a kormányzati engedélyek és jóváhagyások beszerzésének késedelmét emelték ki. A javaslat az említett területeket ölelné fel.

               •Hatásvizsgálat

                  A 2019. évi tárgyalási irányelvekről szóló tanácsi határozat már kiterjedt az AKCS-országokkal és -régiókkal tárgyalandó beruházáskönnyítési megállapodásokra. A jelen határozat olyan eljárási követelmény, mely önmagában nem bír járulékos hatással a 2019. évi tárgyalási irányelveket érintő tanácsi határozattal összevetve.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  Tárgytalan.

               •Alapjogok

                  Ez a kezdeményezés teljes mértékben tiszteletben tartja az Európai Unió Alapjogi Chartáját.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  A kezdeményezésnek nincs költségvetési vonzata.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  Tárgytalan.

               •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén)

                  Tárgytalan.

               •Eljárási kérdések

               Az EU nevében a Bizottság fog tárgyalni. Az EUMSZ 218. cikkének (4) bekezdésével összhangban javasolt, hogy a Tanács jelöljön ki különbizottságot, amellyel a tárgyalások során konzultálni kell.

               Az EUMSZ 218. cikke (10) bekezdésének megfelelően az Európai Parlamentet az eljárás minden szakaszában tájékoztatni fogják.

               A Bizottság közvetlenül az elfogadását követően nyilvánosan hozzáférhetővé teszi ezt az ajánlást.

               A Bizottság ajánlja, hogy a felhatalmazás közvetlenül a Tanács általi elfogadását követően váljon nyilvánosan hozzáférhetővé.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és az Angolai Köztársaság közötti beruházáskönnyítésről szóló megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Tárgyalásokat kell kezdeni az Angolával kötendő beruházáskönnyítési megállapodásról.

               (2)A Tanács (EU) 2020/13 határozata
                  11
                módosította az afrikai, karibi és csendes-óceáni országokkal és régiókkal kötendő gazdasági partnerségi megállapodások uniós hatáskörbe tartozó vonatkozásairól folytatandó tárgyalásra vonatkozó tárgyalási irányelveket.

               (3)A többi AKCS-állammal folytatott, beruházáskönnyítésre irányuló tárgyalásokkal való koherencia és következetesség biztosítása érdekében az Angolával folytatott tárgyalásokat az (EU) 2020/13 határozatban foglalt beruházáskönnyítésre vonatkozó tárgyalási irányelvek alapján kell lefolytatni,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Unió nevében tárgyalásokat folytasson az Angolai Köztársasággal kötendő beruházáskönnyítési megállapodásról.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket az (EU) 2020/13 határozat kiegészítése 6.2. szakaszának első bekezdése határozza meg.

               3. cikk

               A tárgyalásokat a(z) [a Tanács által beillesztendő különbizottság]-gal egyeztetve kell lefolytatni.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A Tanács (EU) 2020/13 határozata (2019. december 19.) az afrikai, karibi és csendes-óceáni országokkal és régiókkal kötendő gazdasági partnerségi megállapodások uniós hatáskörbe tartozó vonatkozásairól folytatandó tárgyalásra vonatkozó tárgyalási irányelvek módosításáról, HL L 6., 2020.1.10., 101. o.

                     (2)

                        Angola az EU és a SADC-GPM-csoport között meglévő gazdasági partnerségi megállapodáshoz való csatlakozás folyamatában van (a csoportot jelenleg Botswana, Szváziföld, Lesotho, Mozambik, Namíbia és Dél-Afrika alkotja).

                     (3)

                        https://eeas.europa.eu/headquarters/headquarters-homepage/84859/5th-angola-eu-ministerial-meeting-joint-way-forward_en

                     (4)

                        Jelenleg is folyik egy ilyen tárgyalás öt kelet- és dél-afrikai országgal (ESA) a meglévő gazdasági partnerségi megállapodás „elmélyítése” érdekében.

                     (5)

                        Az EUSZ 21. cikke (2) bekezdésének e) pontja.

                     (6)

                        2020. évi közös közlemény – Az Afrikával kapcsolatos átfogó stratégia felé
                  https://ec.europa.eu/international-partnerships/system/files/communication-eu-africa-strategy-join-2020-4-final_en.pdf

                     (7)

                        https://trade.ec.europa.eu/consultations/index.cfm?consul_id=266

                     (8)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/

                     (9)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531

                     (10)

                        Lásd Világbank, Retention and Expansion of Foreign Direct Investment, Political Risk and Policy Responses
                  http://documents1.worldbank.org/curated/en/387801576142339003/pdf/Political-Risk-and-Policy-Responses.pdf

                     (11)

                        A Tanács (EU) 2020/13 határozata (2019. december 19.) az afrikai, karibi és csendes-óceáni országokkal és régiókkal kötendő gazdasági partnerségi megállapodások uniós hatáskörbe tartozó vonatkozásairól folytatandó tárgyalásokra vonatkozó tárgyalási irányelvek módosításáról (HL L 6., 2020.1.10., 101. o.).


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.3.24.
            COM(2021) 136 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a Bizottságnak az európai vadon élő növények, állatok és természetes élőhelyeik védelméről szóló egyezmény (Berni Egyezmény) módosítására irányuló tárgyalások Unió nevében történő lefolytatására való felhatalmazásáról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

                  Az európai vadon élő növények, állatok és természetes élőhelyeik védelméről szóló egyezmény (a továbbiakban: egyezmény) célja a vadon élő európai növények és állatok és természetes élőhelyeik védelme, különös tekintettel azokra, amelyek védelme több állam együttműködését igényli. Ez egy államközi szerződés, amelynek megkötésére az Európa Tanács égisze alatt került sor. Az egyezmény 1982. június 1-jén lépett hatályba.

                  Az Európai Unió 1982. szeptember 1. óta szerződő fele az egyezménynek
                     1
                  , amelynek jelenleg 51 szerződő fele van, és valamennyi uniós tagállam szerepel köztük.

               Az Európa Tanácsnak a Berni Egyezményhez való rendes hozzájárulása az évek során fokozatosan addig csökkent, hogy már nem elegendő az egyezmény céljainak biztosításához a felek jelentős önkéntes hozzájárulásai nélkül, amelyek azonban szintén fogyatkoznak. Ezért elengedhetetlen egy megbízható finanszírozási forrást létrehozni az egyezmény számára.

               Az Állandó Bizottság 39. ülésének 2019. december 6-án elfogadott 2019. évi 9. határozatával (a Berni Egyezmény finanszírozásáról, valamint a felek kötelező pénzügyi hozzájárulásainak új rendszere létrehozására irányuló javaslatról szóló határozattal) összhangban ülésközi szakértői csoport jött létre, hogy segítse a Titkárságot olyan javaslatok előterjesztésében, amelyek a Berni egyezmény cikkeit pénzügyi rendelkezések beillesztésével módosítják, valamint lehetővé tennék egy kibővített részleges megállapodás elfogadását, és melyeket az Állandó Bizottság a 40. ülésén megvizsgálhat.

               40. ülésén az Állandó Bizottság a 39. ülésén létrehozott ülésközi szakértői csoport eredményei alapján két egymást kiegészítő javaslatot vitatott meg a finanszírozási kérdés megoldása érdekében. Az ülésen határozat született arról, hogy támogatni kell egy kibővített részleges megállapodás létrehozását. Ami a Berni Egyezmény pénzügyi rendelkezésekkel történő kiegészítésére irányuló javaslatot illeti, miután az Unió és tagállamai nyilatkozatot tettek arról, hogy az uniós döntés meghozatala
                  2
                előtt további belső egyeztetésekre van szükség, az Állandó Bizottság – kifogás emelése nélkül – megállapodott abban, hogy az egyezmény esetleges módosítására vonatkozó határozat meghozatalát a 41. ülésére halasztja.

                  Az Állandó Bizottság 40. ülésén előterjesztett javaslatoknak megfelelően az egyezmény módosítása kötelező hozzájárulás megállapítására szolgáló mechanizmust vezetne be. Az eredeti szöveg azonban nem tett különbséget az alapköltségvetés és a programköltségvetés között, valamint nem határozta meg az alkalmazandó hozzájárulások mértékét sem. A felülvizsgált módosítási javaslatról egy ülésközi szakértői csoport fog tárgyalni, amely az Állandó Bizottság 41. ülésén meghozandó határozat előkészítése érdekében 2021-ben egész évben dolgozni fog. Az Uniónak tevékenyen hozzá kell járulnia ezekhez a tárgyalásokhoz.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  Az egyezményhez való kötelező hozzájárulások rendszerének bevezetése összhangban lenne a más területeken követett politikával. Az Unió számos többoldalú környezetvédelmi megállapodás részes fele, amelyek keretében az Unió az adott megállapodás követelményeinek és/vagy a szóban forgó megállapodás rendelkezései alapján elfogadott pénzügyi szabályzatoknak megfelelően kötelező pénzügyi hozzájárulást fizet. E megállapodások rendszerint különbséget tesznek az alapköltségvetés és a programköltségvetés között, és csak az előbbihez írnak elő kötelező hozzájárulást. Az egyezmény módosítására irányuló javaslat azonban nem teszi egyértelművé, hogy a létrehozandó mechanizmus ezt a mintát követné-e. Emellett nem határozza meg a fizetendő hozzájárulások mértékét. Más többoldalú környezetvédelmi megállapodásokban az uniós hozzájárulás általában nem haladja meg az összes hozzájárulás 2,5 %-át.

                  Az Uniónak ezért helyénvaló gondoskodnia arról, hogy a felek ne legyenek kötelesek hozzájárulni a programköltségvetéshez, és hogy az uniós hozzájárulás ne haladja meg a költségvetés 2,5 %-át.

                  Ez az ajánlás maradéktalanul összhangban van az egyezmény Állandó Bizottságának 40. ülésén képviselendő uniós álláspontot meghatározó (EU) 2020/1830 tanácsi határozattal
                     3
                  , amelyre épül.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  E javaslat megfelel van a környezettel és a nemzetközi kapcsolatokkal kapcsolatos uniós célkitűzéseknek.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikkének (3) bekezdése értelmében a Bizottság ajánlásokat nyújt be a Tanácsnak, amely határozatot fogad el a tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról és kijelöli az Unió főtárgyalóját. Az EUMSZ 218. cikkének (4) bekezdése szerint a Tanács a főtárgyaló számára irányelveket határozhat meg.

                  Mivel a tárgyalások a megállapodás intézményi keretét kiegészítő vagy módosító jogi aktusra vonatkoznak, az EUMSZ 218. cikkének (9) bekezdése ebben az összefüggésben nem alkalmazható.

                  Ezért a javasolt határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése.

               A tervezett jogi aktusok elsődleges célkitűzése és tartalma a környezettel kapcsolatos.

                  Ezért a javasolt határozat anyagi jogalapja az EUMSZ 192. cikkének (1) bekezdése.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  A környezetvédelem az EUMSZ 192. cikke értelmében megosztott hatáskörbe tartozó terület. Az említett környezetvédelmi egyezmény finanszírozása az Unió és a tagállamok – mint szerződő felek – között megosztott hatáskörben történik. Ezért az Uniónak részt kell vennie abban.

               •Arányosság

                  Tanácsi határozatra van szükség ahhoz, hogy az Unió részt vehessen e tárgyalásokon, amelyek elengedhetetlenek ahhoz, hogy az egyezmény – amelynek az Unió részes fele – kiszámítható pénzügyi bázissal rendelkezzen.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  Az eszköz kiválasztását az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése határozza meg.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  Tárgytalan.

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  Tárgytalan.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  Tárgytalan.

               •Hatásvizsgálat

                  Tárgytalan.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  Tárgytalan.

               •Alapjogok

                  Tárgytalan.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  Az Unió a javasolt önkéntes hozzájárulások alapján jelenleg évi 24 700 EUR-val járul hozzá a Berni Egyezményhez. Igen valószínűtlen, hogy az alapköltségvetés 2,5 %-át kitevő kötelező hozzájárulás meghaladná ezt az összeget, így a kezdeményezésnek nincsenek költségvetési vonzatai.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  A tárgyalási irányelveket elfogadásukat követően haladéktalanul közzé kell tenni.

               •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetében)

                  Tárgytalan.

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

                  Tárgytalan.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a Bizottságnak az európai vadon élő növények, állatok és természetes élőhelyeik védelméről szóló egyezmény (Berni Egyezmény) módosítására irányuló tárgyalások Unió nevében történő lefolytatására való felhatalmazásáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               MIVEL javaslat született az európai vadon élő növények, állatok és természetes élőhelyeik védelméről szóló egyezménynek
                  4
                (Berni Egyezmény) egyes pénzügyi rendelkezések beillesztése céljából történő módosítására,

               MIVEL biztosítani kell, hogy az ilyen módosítás összhangban legyen az uniós jogszabályokkal és érdekkel, azaz ne kötelezze az Uniót arra, hogy az összes hozzájárulás több mint 2,5 %-át teljesítse,

               MIVEL a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az Európai Unió nevében tárgyaljon az egyezmény módosításairól,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               (1)A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az egyezmény Állandó Bizottságának ülésein és a megfelelő ülésközi szakértői csoport ülésein az Unió nevében tárgyalásokat folytasson az európai vadon élő növények, állatok és természetes élőhelyeik védelméről szóló egyezmény (Berni Egyezmény) azon módosításairól, amelyek új rendszert hoznak létre a részes felek kötelező pénzügyi hozzájárulásaira vonatkozóan.

               (2)A tárgyalásokat a Bizottság az Unió nevében, a(z) [a különbizottság nevét a Tanács illeszti be]-gal konzultálva és az e határozat mellékletében foglalt tárgyalási irányelveknek megfelelően folytatja le.

               (3)Annyiban, amennyiben az (1) bekezdésben említett módosítások tárgya az Unió és a tagállamok megosztott hatáskörébe tartozik, a Bizottságnak és a tagállamoknak a tárgyalási folyamat során helyénvaló szorosan együttműködniük egymással annak érdekében, hogy biztosítsák az Unió és tagállamai nemzetközi képviseletének egységességét.

               (4)A Bizottság beszámol Tanácsnak a tárgyalások eredményéről, és adott esetben a tárgyalások során felmerült mindennemű problémáról.

               2. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A Tanács 82/72/EGK határozata (1981. december 3.) az európai vadon élő növények, állatok és természetes élőhelyeik védelméről szóló egyezmény megkötéséről (HL L 38., 1982.2.10., 1. o.).

                     (2)

                        Lásd még az európai vadon élő növények, állatok és természetes élőhelyeik védelméről szóló egyezmény (Berni Egyezmény) Állandó Bizottságának 40. ülésén az Európai Unió nevében képviselendő álláspontról szóló, 2020. november 27-i (EU) 2020/1830 tanácsi határozatot (HL 409., 2020.12.4., 34. o.).

                     (3)

                        Ugyanott.

                     (4)

                        A Tanács 82/72/EGK határozata (1981. december 3.) az európai vadon élő növények, állatok és természetes élőhelyeik védelméről szóló egyezmény megkötéséről (HL L 38., 1982.2.10., 1. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.3.24.
            COM(2021) 136 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA Tanács határozata
            a Bizottságnak az európai vadon élő növények, állatok és természetes élőhelyeik védelméről szóló egyezmény (Berni Egyezmény) módosítására irányuló tárgyalások Unió nevében történő lefolytatására való felhatalmazásáról

               MELLÉKLET

               Az európai vadon élő növények, állatok és természetes élőhelyeik védelméről szóló egyezmény (Berni Egyezmény) módosítására vonatkozó tárgyalási irányelvek

               1.A Bizottságnak törekednie kell annak biztosítására, hogy az európai vadon élő növények, állatok és természetes élőhelyeik védelméről szóló egyezmény (Berni Egyezmény) bármilyen felülvizsgálatához vezető megállapodás és annak alkalmazása összhangban legyen a vonatkozó európai uniós jogszabályokkal és szakpolitikákkal, különösen a természet és a biológiai sokféleség területére vonatkozó uniós jogszabályokkal
                  1
               , valamint az egyéb vonatkozó többoldalú környezetvédelmi megállapodások keretében tett uniós kötelezettségvállalásokkal.

               2.Azon javaslatokat illetően, amelyek az európai vadon élő növények, állatok és természetes élőhelyeik védelméről szóló egyezménynek (Berni Egyezmény) a kötelező pénzügyi hozzájárulás bevezetése érdekében történő módosítására irányulnak, a Bizottságnak tárgyalásokat kell kezdenie arról, hogy miként lehetne a legjobban kezelni az egyezmény biztonságos és kiszámítható pénzügyi bázisának megteremtését, valamint az Unió álláspontjával összhangban törekednie kell annak biztosítására, hogy a módosítás:

               a)ne írjon elő kötelező hozzájárulást a programköltségvetéshez;

               b)az uniós hozzájárulás ne haladja meg az összes hozzájárulás 2,5 %-át;

               c)ne érintse a felek ezen egyezmény értelmében meglévő kötelezettségeit.

               3.A Bizottságnak a tárgyalásokat a vonatkozó hatályos uniós jogszabályokkal, valamint az e tanácsi határozat 1. cikkének (2) bekezdésében említett, tagállami képviselőkből alakult különbizottság vagy a Tanács által kifejezetten e tárgyalások céljából elfogadott uniós álláspontokkal összhangban kell lefolytatnia.

               4.A Bizottságnak be kell számolnia a Tanácsnak a tárgyalások eredményéről, illetve, ha szükséges, bármely esetleges problémáról, amely a tárgyalások során felmerül.

                     (1)

                        Nevezetesen a vadon élő madarak védelméről szóló, 2009. november 30-i 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv, valamint az idegenhonos inváziós fajok betelepítésének vagy behurcolásának és terjedésének megelőzéséről és kezeléséről szóló, 2014. október 22-i 1143/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet.