title: A Tanács (EU) 2020/1186 ajánlása (2020. augusztus 7.) az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 tanácsi ajánlás módosításáról

text:
                  2020.8.11.

                  HU

                  Az Európai Unió Hivatalos Lapja

                  L 261/83

         A TANÁCS (EU) 2020/1186 AJÁNLÁSA
         (2020. augusztus 7.)
         az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 tanácsi ajánlás módosításáról
         AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
         tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 77. cikke (2) bekezdésének b) és e) pontjára, valamint 292. cikkének első és második mondatára,
         mivel:

                     (1)

                     A Tanács 2020. június 30-án elfogadta az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló ajánlást (1) (a továbbiakban: a tanácsi ajánlás). A Tanács 2020. július 16-án elfogadta az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 tanácsi ajánlás módosításáról szóló, 2020. július 16-i (EU) 2020/1052 ajánlást (2). A Tanács 2020. július 30-án elfogadta az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 tanácsi ajánlás módosításáról szóló, 2020. július 30-i (EU) 2020/1144 ajánlást (3).

                     (2)

                     A tanácsi ajánlás értelmében a tagállamoknak 2020. július 1-jétől kezdődően fokozatosan és koordinált módon fel kell oldaniuk az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazásokra vonatkozó korlátozásokat a tanácsi ajánlás I. mellékletében felsorolt harmadik országok lakosai tekintetében. Az I. mellékletben említett harmadik országok jegyzékét a Tanácsnak kéthetente felül kell vizsgálnia, illetve adott esetben naprakésszé kell tennie a Bizottsággal és az érintett uniós ügynökségekkel és szolgálatokkal való szoros konzultációt követően, a tanácsi ajánlásban említett módszereken, kritériumokon és információkon nyugvó általános értékelés alapján.

                     (3)

                     A Tanács az azóta eltelt időszakban – a Bizottsággal és az érintett uniós ügynökségekkel és szolgálatokkal szorosan egyeztetve – megbeszéléseket tartott a tanácsi ajánlás I. mellékletében szereplő harmadik országok jegyzékének a tanácsi ajánlásban meghatározott kritériumok és módszertan alkalmazásával történő felülvizsgálatáról. E tárgyalások eredményeként az I. mellékletben szereplő harmadik országok jegyzékét módosítani kell. Konkrétan, törölni kell a jegyzékből Marokkót.

                     (4)

                     A határellenőrzés nem csupán azoknak a tagállamoknak az érdeke, amelyek külső határainál azt elvégzik, hanem valamennyi olyan tagállamé, amely a belső határain megszüntette a határellenőrzést. A tagállamoknak ezért biztosítaniuk kell a külső határokon megtett intézkedések koordinációját, hogy szavatolják a schengeni térség megfelelő működését. Ennek érdekében 2020. augusztus 8-tól a tagállamoknak folytatniuk kell az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásának koordinált módon történő feloldását az ezen ajánlással módosított tanácsi ajánlás I. mellékletében felsorolt harmadik országok lakosai tekintetében.

                     (5)

                     Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban Dánia nem vesz részt ennek az ajánlásnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. Mivel ezen ajánlás a schengeni vívmányokon alapul, Dánia az említett jegyzőkönyv 4. cikkének megfelelően az ezen ajánlásról szóló tanácsi döntést követő hat hónapos időszakon belül határoz arról, hogy azt végrehajtja-e.

                     (6)

                     Ez az ajánlás a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek alkalmazásában Írország a 2002/192/EK tanácsi határozattal (4) összhangban nem vesz részt. Ennélfogva Írország nem vesz részt ennek az ajánlásnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

                     (7)

                     Izland és Norvégia tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság közötti, az utóbbiaknak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK tanácsi határozat (5) 1. cikkének A. pontja által említett területhez tartoznak.

                     (8)

                     Svájc tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozatnak (6) a 2008/146/EK tanácsi határozat (7) 3. cikkével együtt értelmezett 1. cikke A. pontjában említett területhez tartoznak.

                     (9)

                     Liechtenstein tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozatnak (8) a 2011/350/EU határozat (9) 3. cikkével együtt értelmezett 1. cikke A. pontjában említett területhez tartoznak,

               ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
         Az (EU) 2020/1052 ajánlással és az EU 2020/1144 ajánlással módosított, az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 tanácsi ajánlás a következőképpen módosul:

                     1.

                     A tanácsi ajánlás pontjának első bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

                                 „1.

                                 A tagállamoknak 2020. augusztus 8-tól kezdődően fokozatosan és koordinált módon fel kell oldaniuk az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazásokra vonatkozó korlátozásokat az I. mellékletben felsorolt harmadik országok lakosai tekintetében.”

                     2.

                     Az ajánlás I. mellékletének helyébe a következő szöveg lép:

                           „I. MELLÉKLET
                           Azon harmadik országok, amelyek lakosait nem érintheti az EU-ba irányuló, nem alapvetően szükséges utazásokra vonatkozó, a külső határokon alkalmazott ideiglenes korlátozás

                                       1.

                                       AUSZTRÁLIA

                                       2.

                                       KANADA

                                       3.

                                       GRÚZIA

                                       4.

                                       JAPÁN

                                       5.

                                       ÚJ-ZÉLAND

                                       6.

                                       RUANDA

                                       7.

                                       DÉL-KOREA

                                       8.

                                       THAIFÖLD

                                       9.

                                       TUNÉZIA

                                       10.

                                       URUGUAY

                                       11.

                                       KÍNA (*1)

                        (*1)  a kölcsönösségre vonatkozó megerősítés függvényében"

            Kelt Brüsszelben, 2020. augusztus 7-én.

                  a Tanács részéről

                  az elnök

               M. ROTH

            (1)  HL L 208. I., 2020.7.1., 1. o.

            (2)  HL L 230., 2020.7.17., 26. o.

            (3)  HL L 248., 2020.7.31., 26. o.

            (4)  A Tanács 2002/192/EK határozata (2002. február 28.) Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről (HL L 64., 2002.3.7., 20. o.).

            (5)  HL L 176., 1999.7.10., 36. o.

            (6)  HL L 53., 2008.2.27., 52. o.

            (7)  A Tanács 2008/146/EK határozata (2008. január 28.) az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő megkötéséről (HL L 53., 2008.2.27., 1. o.).

            (8)  HL L 160., 2011.6.18., 21. o.

            (9)  A Tanács 2011/350/EU határozata (2011. március 7.) az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló, különösen a belső határokon történő ellenőrzés megszüntetéséhez és a személyek mozgásához kapcsolódó társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyvnek az Európai Unió nevében történő megkötéséről (HL L 160., 2011.6.18., 19. o.).


title: A Tanács (EU) 2022/915 ajánlása (2022. június 9.) az operatív bűnüldözési együttműködésről

text:
               2022.6.13.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 158/53

      A TANÁCS (EU) 2022/915 AJÁNLÁSA
      (2022. június 9.)
      az operatív bűnüldözési együttműködésről
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 87. cikke (3) bekez désére és 89. cikkére, összefüggésben annak 292. cikkével,
      tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
      mivel:

                  (1)

                  A határokon átnyúló bűnüldözési együttműködés alapvetően fontos a schengeni térség biztonsági fenyegetéseinek kezeléséhez és a schengeni térség megfelelő működésének biztosításához. Alapvetően fontos annak megakadályozása, hogy személyek elmenekülhessenek a bűnüldöző hatóságok elől pusztán azáltal, hogy egyik tagállamból a másikba távoznak. A tagállamok valamennyi bűnüldöző hatósága közötti fokozott, határokon átnyúló bűnüldözési együttműködés hozzá fog járulni a bűncselekmények megelőzésének, felderítésének és nyomozásának javításához az Unióban. Az ilyen fokozott együttműködés kiterjed a két vagy több tagállam közötti, határokon átnyúló tevékenységekre, például a határon átnyúló üldözésekre és a határon átnyúló megfigyelésre, valamint a transznacionális fellépésekre, például a közös műveletekre, amelyek a bűnüldözési szervek tagjainak más tagállamokban való bevetésével járnak.

                  (2)

                  A határon átnyúló üldözés és a határon átnyúló megfigyelés az operatív bűnüldözési együttműködés elengedhetetlen eszköze, amely nélkül a személyek a határt átlépve – a joghatóság megváltozásának és a bűnüldözési fellépés folytonossága hiányának kihasználása céljából – elmenekülhetnek a bűnüldöző hatóságok elől. Ajánlott, hogy a tagállamok megvizsgálják az egyes tagállamok által bevezetett, jelenlegi korlátozásokat, mivel azok akadályokat teremtenek az ilyen tevékenységeknek a területükön történő végrehajtása szempontjából. Emellett – az egyes tagállamok igazságügyi hatóságainak hatásköreit tiszteletben tartva – ki kell igazítani a határokon átnyúló bűnüldözési műveletekre vonatkozó bizonyos művelet-végrehajtási szabályokat annak érdekében, hogy a személyeket a határon átnyúló megfigyelés, a határon átnyúló üldözések és a közös műveletek során nyomon lehessen követni és le lehessen tartóztatni.

                  (3)

                  Állandó közös járőrszolgálatokat és egyéb közös műveleti képességeket kell létrehozni annak érdekében, hogy fel lehessen lépni a bűnözői tevékenységekkel szemben, valamint kezelni lehessen a személyek, áruk és szolgáltatások Unión belüli állandó és növekvő mobilitásából az operatív bűnüldözési együttműködés tekintetében adódó kihívásokat. Az információcsere révén a meglévő struktúrák, például a rendőrségi és vámügyi együttműködési központok jelentős szerepet játszanak a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemben. Adott esetben a rendőrségi és vámügyi együttműködési központoknak képesnek kell lenniük közös kockázatelemzés és igényfelmérés alapján közös járőrszolgálatokat és egyéb közös műveleteket támogatni az alkalmazandó jogi követelményekkel összhangban, az uniós belső határok mentén lévő területeken elkövetett, határokon átnyúló bűncselekmények megelőzésének és felderítésének, valamint az említett határokon átnyúló bűncselekményekhez kapcsolódó nyomozások támogatásának érdekében.

                  (4)

                  Annak érdekében, hogy a tagállamok, a Tanács és a Bizottság pontos számszerű képet kaphasson a határokon átnyúló bűnüldözési együttműködési tevékenységek végrehajtásának helyzetéről az Unióban, ajánlott, hogy a tagállamok éves alapon adatokat gyűjtsenek és statisztikákat állítsanak össze az operatív bűnüldözési együttműködésükről, és az említett statisztikákról jelentést tegyenek. Az említett statisztikák lehetővé tehetik a tagállamok szükségleteinek és az Unió szintjén kezelendő esetleges kérdéseknek a részletes megismerését és alapos megértését.

                  (5)

                  A bűnözői hálózatok bűnözési tevékenységeik folytatása érdekében kihasználják az Unió belső határainál az ellenőrzések hiányát. A közös járőrszolgálatok és más közös műveletek értékes eszközök a határokon átnyúló bűnözés valamennyi típusa elleni küzdelemben.

                  (6)

                  A tagállamok számára – amennyiben releváns és adott esetben – lehetővé kell tenni a határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködésre vonatkozó ajánlások végrehajtását az Európai Multidiszciplináris Platform a Bűnügyi Fenyegetettség Ellen (EMPACT) összefüggésében a súlyos és szervezett nemzetközi bűnözés által jelentett azonosított és kiemelt fenyegetések kezelése érdekében. A célzott közös járőrszolgálat például olyan, hírszerzésen alapuló rendfenntartásra épülő rugalmas eszköz, amelyet az illetékes bűnüldöző hatóságok kezdeményezhetnek. A célzott közös járőrszolgálatokat a tagállamok az EMPACT operatív cselekvési terveiben szereplő más operatív intézkedések mellett is használhatják a meghatározott kiemelt bűncselekmények elleni fellépés érdekében.

                  (7)

                  Alááshatja a más tagállamokban történő bűnüldözési bevetések hatékonyságát az, hogy a tagállamok bűnüldöző szerveinek csupán kevés tagját lehet külföldön bevetni, és hogy nem kerül sor előzetes közös elemzésen alapuló koordinált bevetésekre. A közös járőrszolgálatok és más közös műveletek adminisztratív és logisztikai irányításának egyszerűsítése érdekében ajánlott egy páneurópai dimenzióval rendelkező támogatási platform létrehozása. Egy ilyen támogatási platformon keresztül a tagállamok megoszthatnák egymással a szükségleteikre vonatkozó információkat, és megkönnyíthetnék a közös járőrszolgálatok és más közös műveletek hatékony és eredményes végrehajtását a közrend és a közbiztonság fenntartása és fokozása, a bűncselekmények megelőzése, valamint a kulcsfontosságú helyszíneken, meghatározott időpontokban és konkrét helyzetekben előforduló konkrét bűnözési hullámok kezelésének elősegítése érdekében. A támogatási platform adott esetben uniós finanszírozásban, az (EU) 2016/794 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (1) létrehozott Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynökségétől (Europol) pedig adminisztratív és logisztikai támogatásban részesülhetne.

                  (8)

                  A kommunikáció és a rendelkezésre álló információkhoz való hozzáférés döntő jelentőségű a határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködés sikere szempontjából. Ajánlott, hogy a tagállamok lehetővé tegyék a bűnüldöző szervek más tagállamban tevékenykedő tagjai számára, hogy mobil megoldások – például hordozható eszközök vagy járműbe szerelt bűnüldözési számítógépek – révén valós idejű hozzáféréssel rendelkezzenek az uniós információs rendszerekben tárolt információkhoz az európai keresőportálon (ESP) keresztül, valamint a vonatkozó nemzeti adatbázisaikhoz, összhangban az alkalmazandó hozzáférési jogokkal, illetve az alkalmazandó uniós és nemzeti joggal. Ajánlott, hogy egy másik tagállam bűnüldöző hatóságainak nyújtott információk a bűnüldöző szervek tagjai feladatainak a határokon átnyúló bűnüldözési együttműködés során történő ellátásához szükséges információkra korlátozódjanak. Ajánlott továbbá, hogy a tagállamok biztosítsanak a bűnüldöző szervek más tagállamban tevékenykedő tagjai számára olyan megbízható és biztonságos, valós idejű, összekapcsolható mobil kommunikációs eszközöket, például azonnali üzenetküldő eszközöket, amelyek határokon átnyúló működése lehetővé teszi a saját hatóságaikkal és a fogadó tagállam hatóságaival való közvetlen kommunikációt. Szükséges biztosítani a biztonságos kommunikációs eszközök határokon átnyúló olyan összekapcsolhatóságát, amely határokon átnyúló bűnüldözési műveletek során lehetővé teszi legalább a valós idejű mobil kommunikációs eszközök biztonságos használatát, valamint a bűnüldöző szervek tagjai által használt bűnüldözési járművek földrajzi helymeghatározását, például GPS-nyomkövetés vagy drónok révén.
                  Ezért ajánlott, hogy a tagállamok – sajátos igényeiknek megfelelően – igénybe vegyék azokat a technikai megoldásokat, amelyek például a következők révén állnak rendelkezésre: az Europol – különösen innovációs laboratóriumának tanácsára, valamint a belső biztonság európai innovációs központja vonatkozó munkájából és projektjeiből merítve; az olyan tematikus szakértői csoportok, mint a biztonságos kommunikációval foglalkozó központi csoport és a bűnüldözési technológiai szolgálatok európai hálózata (ENLETS), valamint az olyan projektek, mint a BroadWay projekt. A tagállamok az ilyen összekapcsolhatóságot az örökölt rendszerek szomszédos tagállamokkal való összekapcsolása révén is biztosíthatják.

                  (9)

                  A határokon átnyúló hatékony operatív bűnüldözési együttműködés szükségessé teszi az elmozdulást egy közös uniós bűnüldözési kultúra irányába. Közös – például a Spanyolország és Franciaország által Valdemoróban létrehozott – szakmai alapképzések, a bűnüldözési tanulmányokat folytató hallgatókat célzó, az említett együttműködéshez kapcsolódó témákra vonatkozó csereprogramok, valamint a bűnüldöző szervek tagjainak és bűnügyi nyomozóknak szóló, e témákkal kapcsolatos folyamatos szakmai továbbképzések létrehozása döntő fontosságú a készségfejlesztés, az ismeretbővítés és a bizalom kiépítése szempontjából. Fontos, hogy a tagállamok a bűnüldözési tanulmányokat folytató hallgatóknak szóló nemzeti szakmai alapképzéseikbe a határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködésről szóló kurzus lehetőségét is belefoglalják. Fontos továbbá, hogy a tagállamok az (EU) 2015/2219 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (2) létrehozott, az Európai Unió Bűnüldözési Képzési Ügynökségével (CEPOL) együttműködve törekedjenek a határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködésről szóló kurzusok kialakítására vagy kiigazítására, továbbá fontos, hogy a tagállamok nyelvi képzést nyújtsanak a bűnüldöző szervek tagjainak nemzeti szakmai továbbképzéséhez.
                  Szakmai előmeneteli lehetőségeket lehetne előirányozni azon bűnüldözési tanulmányokat folytató hallgatók és a bűnüldöző szervek azon tagjai számára, akik ilyen képzést elvégeznek. Ajánlott, hogy a tagállamok továbbra is a lehető legjobban igénybe vegyék a CEPOL-t azáltal, hogy a CEPOL-t tájékoztatják a képzési igényeikről, támogatják a CEPOL tevékenységeit, és összehangolják képzési portfóliójukat a képzési igények európai uniós stratégiai felméréseiben (EU-STNA-k) a határokon átnyúló bűnüldözési együttműködéssel kapcsolatban meghatározott prioritásokkal. Ajánlott, hogy a tagállamok mérlegeljék annak lehetőségét, hogy nagyszabású és hosszú távú páneurópai közös képzési és csereprogramokat hozzanak létre a bűnüldözési tanulmányokat folytató hallgatók és a bűnüldöző szervek tagjai számára a határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködés területén.

                  (10)

                  Tekintettel az ezen ajánlásban tárgyalt kérdésekkel kapcsolatos koordinációnak és együttműködésnek, és különösen az ajánlás végrehajtásának a fontosságára, a Tanács illetékes munkacsoportjának állandó napirendi pontként kell foglalkoznia a határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködéssel. E munkacsoport állandó fórumot biztosítana a tagállamok számára ahhoz, hogy megvitassák az említett kérdéseket, beleértve szabályaik és megállapodásaik konvergálását, a határokon átnyúló bűnüldözési együttműködési műveletek eredményességét és hatékonyságát gátló akadályok kiküszöbölését célzó egyéb intézkedéseket, az elért eredményekről való beszámolást, valamint a szükséges iránymutatásokkal és a bevált gyakorlatokkal kapcsolatos kérdéseket.

                  (11)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok észszerű határidőn belül végrehajtsák ezt az ajánlást. Ezen ajánlás végrehajtása érdekében ajánlott továbbá, hogy a tagállamok az észszerűleg lehető legrövidebb időn belül kezdeményezzék a nemzeti szabályok, valamint a más tagállamokkal kötött kétoldalú és többoldalú megállapodások felülvizsgálását, amennyiben az releváns és helyénvaló.

                  (12)

                  Ez az ajánlás nem érinti a szolgálati fegyverek tartására és – többek között mások védelme érdekében történő – használatára vonatkozó szabályokat, a közúti közlekedési jogosultságok alkalmazását, a határon átnyúló megfigyelések végzéséhez szükséges műszaki eszközök használatát, vagy a személyazonosság-ellenőrzések végzését és az ilyen ellenőrzéseket elkerülni próbáló személyek őrizetbe vételét. Hasonlóképpen nem érintheti azokat a szabályokat sem, amelyek meghatározzák, hogy mi tartozik az igazságügyi együttműködés hatálya alá, vagy mi teszi szükségessé az igazságügyi hatóság engedélyét.

                  (13)

                  A következetesség biztosítása érdekében az ezen ajánlásban szereplő fogalommeghatározásoknak és garanciáknak adott esetben az alkalmazandó uniós jogon – különösen a Benelux Gazdasági Unió államai, a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Francia Köztársaság kormányai között a közös határaikon történő ellenőrzések fokozatos megszüntetéséről szóló, 1985. június 14-i schengeni megállapodás végrehajtásáról szóló egyezményen (3) (SMVE), különösen annak 39-46. cikkén, és a 2008/615/IB (4) és a 2008/616/IB (5) tanácsi határozaton (a továbbiakban: a prümi határozatok), különösen a 2008/615/IB határozat 17-19. cikkén – kell alapulniuk, és azzal összhangban kell értelmezni őket. Ugyanez vonatkozik a nemzeti jog tiszteletben tartásának szükségességére való hivatkozásokra is, amennyiben az uniós jog már hivatkozik nemzeti előírásokra.

                  (14)

                  Az ezen ajánlás végrehajtása terén tett előrelépést meghatározott idő elteltével át kell tekinteni. Ezért a Bizottságnak legkésőbb két évvel ezen ajánlás elfogadása után értékelnie kell az elért eredményeket, és a tagállamokkal folytatott konzultációt követően jelentést kell benyújtania. Az említett jelentést a Tanácsban meg kell vitatni, többek között annak érdekében, hogy a Bizottság jogilag kötelező erejű uniós jogi aktusokra vonatkozó javaslatot nyújtson be, ha ilyen jogi aktusokra szükség van az operatív bűnüldözési együttműködés területén.

                  (15)

                  Az Európai Unióról szóló szerződéshez (EUSZ) és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez (EUMSZ) csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek az ajánlásnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. Mivel ez az ajánlás a schengeni vívmányokon alapul, Dánia az említett jegyzőkönyv 4. cikkének megfelelően az ezen ajánlásról szóló tanácsi döntést követő hat hónapos időszakon belül határoz arról, hogy azt nemzeti jogában végrehajtja-e.

                  (16)

                  Ez az ajánlás – a 2.1., a 2.2. és a 2.3. szakasz kivételével – a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyekben Írország az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, a schengeni vívmányoknak az Európai Unió keretébe történő beillesztéséről szóló 19. jegyzőkönyv 5. cikkének (1) bekezdésével, valamint a 2002/192/EK tanácsi határozat (6) 6. cikkének (2) bekezdésével összhangban részt vesz; ennélfogva Írország részt vesz ennek az ajánlásnak az elfogadásában.

                  (17)

                  Izland és Norvégia tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság közötti, az utóbbiaknak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás (7) értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK tanácsi határozat (8) 1. cikkének H. pontjában említett területhez tartoznak.

                  (18)

                  Svájc tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás (9) értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozatnak a 2008/146/EK tanácsi határozat (10) 3. cikkével és a 2008/149/IB tanácsi határozat (11) 3. cikkével együtt értelmezett 1. cikke H. pontjában említett területhez tartoznak.

                  (19)

                  Liechtenstein tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz (12) való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozatnak a 2011/350/EU tanácsi határozat (13) 3. cikkével és a 2011/349/EU tanácsi határozat (14) 3. cikkével együtt értelmezett 1. cikkének H. pontjában említett területhez tartoznak.

                  (20)

                  Ciprus tekintetében ezen ajánlás 2.1. és 2.2. szakasza a 2003. évi csatlakozási okmány 3. cikkének (2) bekezdése értelmében a schengeni vívmányokon alapuló, illetve azokkal egyéb módon összefüggő jogi aktus.

                  (21)

                  Bulgária és Románia tekintetében ezen ajánlás 2.1. és 2.2. szakasza a 2005. évi csatlakozási okmány 4. cikkének (2) bekezdése értelmében a schengeni vívmányokon alapuló, illetve azokkal egyéb módon összefüggő jogi aktus.

                  (22)

                  Horvátország tekintetében ezen ajánlás 2.1. és 2.2. szakasza a 2011. évi csatlakozási okmány 4. cikkének (2) bekezdése értelmében a schengeni vívmányokon alapuló, illetve azokkal egyéb módon összefüggő jogi aktus,

            AZT AJÁNLJA, HOGY:

         ÁLTALÁNOS KERET

                  a)

                  Figyelembe véve, hogy ez az ajánlás nem bír jogilag kötelező erővel, ajánlott, hogy a tagállamok az ajánlásban szereplő intézkedéseket az alkalmazandó – különösen a jogilag kötelező erejű – uniós joggal összhangban hajtsák végre;

                  b)

                  Nem értelmezhető úgy, hogy ezen ajánlás célja befolyásolni a jogilag kötelező erejű uniós jogi aktusokban – köztük az SMVE-ben és a prümi határozatokban – és az uniós joggal összhangban lévő nemzeti jogban foglalt, a határokon átnyúló releváns operatív bűnüldözési együttműködési tevékenységekkel kapcsolatos olyan hatásköröket, szerepeket, illetékességi köröket, korlátozásokat, biztosítékokat vagy feltételeket meghatározó nemzeti szabályokat, amelyeket ezen ajánlás nem tárgyal kifejezetten;

                  c)

                  Ez az ajánlás összhangban van az EUSZ 6. cikkében foglalt alapvető jogok és jogelvek – többek között a hatékony jogorvoslathoz való jog és a tisztességes eljáráshoz való jog – tiszteletben tartására vonatkozó kötelezettséggel, valamint az uniós jogban – különösen az (EU) 2016/680 európai parlamenti és tanácsi irányelvben (15) – meghatározott magas szintű adatvédelmi normák tiszteletben tartására vonatkozó kötelezettséggel;

                  d)

                  A tagállamok hatályban tarthatnak vagy elfogadhatnak az ezen ajánlásban meghatározott intézkedéseknél szorosabb együttműködést biztosító szabályokat és megköthetnek ilyen megállapodásokat;

                  e)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok ezt az ajánlást az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke alapján létrehozott, a vámigazgatási szervek közötti kölcsönös segítségnyújtásról és együttműködésről szóló egyezmény (16) (II. Nápolyi Egyezmény) sérelme nélkül hajtsák végre.

         CÉL ÉS HATÁLY

      Ezen ajánlás célja a bűnüldöző hatóságok közötti operatív bűnüldözési együttműködés megerősítése.
      Az operatív bűnüldözési együttműködés olyan helyzetekre terjed ki, amikor valamely tagállam bűnüldöző hatóságai egy másik tagállam területén két vagy több tagállam közötti, határokon átnyúló és egyéb transznacionális fellépéssel összefüggésben – például határon átnyúló üldözés, határon átnyúló megfigyelés, közös járőrszolgálat vagy más közös művelet során, illetve a turisztikai idényhez vagy tömegrendezvényhez kapcsolódóan – tevékenykednek.
      1.   FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
      Ezen ajánlás alkalmazásában:

                  a)

                  „bűnüldöző hatóság”: az EUMSZ 87. cikkének (1) bekezdésének értelmében vett illetékes hatóság;

                  b)

                  „határon átnyúló üldözés”: olyan bűnüldözési művelet, amelynek során egy tagállam bűnüldöző hatóságának tagjai üldözőbe vesznek egy vagy több személyt az adott tagállamban, az üldözés során átlépik egy másik tagállam határát, és egy vagy több másik tagállam területén folytatják az említett üldözést azt követően, hogy a személy vagy személyek átlépte vagy átlépték a határt;

                  c)

                  „határon átnyúló megfigyelés”: olyan bűnüldözési művelet, amelynek során egy tagállam bűnüldöző hatóságának tagjai az adott tagállamban folytatott nyomozás részeként egy vagy több személyt megfigyelés alatt tartanak, és egy vagy több más tagállam területén folytatják az említett megfigyelést azt követően, hogy a személy vagy személyek átlépte vagy átlépték a határt;

                  d)

                  „közös műveletek”: olyan bűnüldözési műveletek – beleértve a közös járőrszolgálatot és a közrend, a közbiztonság és a bűnmegelőzés területére irányuló más közös műveleteket –, amelyeket két vagy több tagállam bűnüldöző hatóságainak tagjai közösen hajtanak végre, és amelyek során az egyik tagállam hatóságának tagjai egy másik tagállam területén járnak el;

                  e)

                  „egyedüli kapcsolattartó pont”: az ezen ajánlás „Általános keret” című szakaszával összhangban a nemzetközi bűnüldözési együttműködésre kijelölt nemzeti központi szerv;

                  f)

                  „rendőrségi és vámügyi együttműködési központ”: az uniós belső határok mentén lévő területeken végrehajtott más bűnüldözési tevékenységekkel kapcsolatos információcserét és támogatásnyújtást szolgáló közös bűnüldözési struktúra, amelyet valamely tagállam egy vagy több szomszédos tagállammal kötött kétoldalú vagy többoldalú megállapodás alapján hozott létre, és amely az érintett tagállamok közötti határok közvetlen közelében található;

                  g)

                  „statisztika”: a 2. szakaszban meghatározott határokon átnyúló bűnüldözési együttműködési műveletekkel összefüggésben a tagállamok által összegyűjtött és a Tanácsnak, valamint a Bizottságnak jelentett nem személyes adatok.

            2.   A BŰNÜLDÖZŐ SZERVEK TAGJAI ÁLTAL MÁSIK TAGÁLLAMBAN VÉGZETT TEVÉKENYSÉGEK SORÁN AZ OPERATÍV BŰNÜLDÖZÉSI EGYÜTTMŰKÖDÉS TEKINTETÉBEN FELMERÜLŐ AKADÁLYOK KEZELÉSE
      2.1.   Határon átnyúló üldözés

                  a)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok:

                              i.

                              biztosítsák, hogy azok a bűncselekményformák, amelyekkel kapcsolatban a területükön végrehajtható határon átnyúló üldözés, magukban foglalják a mellékletben felsorolt bűncselekményeket, valamint olyan egyéb bűncselekményeket, amelyek kiadatással vagy átadással járhatnak, továbbá – amennyiben az a nemzeti joggal összeegyeztethető – a bűnüldöző hatóságok általi ellenőrzések előli kitérés eseteit is;

                              ii.

                              lehetővé tegyék határon átnyúló üldözések végrehajtását a területükön szárazföldi, folyami, tavi és légi határok átlépésével;

                              iii.

                              lehetővé tegyék, hogy a határon átnyúló üldözés földrajzi vagy időbeli korlátozás nélkül folytatódjon a területükön saját bűnüldöző hatóságuk tagjainak megérkezéséig;

                              iv.

                              éves alapon adatokat gyűjtsenek és statisztikákat állítsanak össze a bűnüldöző hatóságaik által folytatott, határon átnyúló üldözésekről, és az említett statisztikákról jelentést tegyenek a Tanácsnak és a Bizottságnak; az említett éves statisztikák kiterjednek a következőkre:

                                          —

                                          a végrehajtott határon átnyúló üldözések száma,

                                          —

                                          azok a tagállamok, amelyek területén határon átnyúló üldözést hajtottak végre.

                  b)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok lehetővé tegyék más tagállamok bűnüldöző hatóságainak azon tagjai számára, akik a területükön egy határon átnyúló üldözést hajtanak végre, hogy:

                              i.

                              maguknál tartsák szolgálati fegyvereiket, lőszereiket és egyéb szolgálati felszerelésüket;

                              ii.

                              jogos önvédelem, illetve más személyek védelme érdekében a fogadó tagállam nemzeti jogával összhangban használják szolgálati fegyvereiket;

                              iii.

                              éljenek a határon átnyúló üldözés helyszíne szerinti tagállamban érvényes közúti közlekedési jogosultságokkal;

                              iv.

                              a fogadó tagállam nemzeti jogával összhangban használják GPS-rendszereiket annak érdekében, hogy a hatóságok határon átnyúló üldözést folytató tagjainak járműveit az adott másik tagállam bűnüldöző hatósága nyomon kövesse;

                              v.

                              a határt átlépve biztonságos, valós idejű kommunikációs eszközöket működtessenek;

                  c)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok fontolóra vegyék annak lehetővé tételét más tagállamok bűnüldöző hatóságainak a területükön egy határon átnyúló üldözést végrehajtó tagjai számára, hogy a fogadó tagállam nemzeti joga szerinti eljárásokkal összhangban feltartóztassák és ideiglenesen őrizetbe vegyék az üldözött személyt – akár kényszerítő eszközök és fizikai erő alkalmazásával, valamint biztonsági átvizsgálás folytatásának joga mellett – a fogadó tagállam bűnüldöző hatósága tagjainak megérkezéséig.

            2.2.   Határon átnyúló megfigyelés

                  a)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok:

                              i.

                              tegyék lehetővé területükön a határon átnyúló megfigyelés végzését az olyan személyek tekintetében, akiket egy vagy több, a mellékletben felsorolt bűncselekmény vagy esetlegesen kiadatással vagy átadással járó egyéb bűncselekmény előkészítésével, elkövetésével vagy az abban való részvétellel gyanúsítanak, valamint az ilyen gyanúsítottak azonosítását vagy felkutatását esetlegesen elősegítő személyek tekintetében;

                              ii.

                              biztosítsák, hogy határon átnyúló megfigyelés legyen végezhető annak megállapítása céljából, hogy elkövettek-e konkrét bűncselekményeket vagy folyamatban van-e konkrét bűncselekmények előkészítése;

                              iii.

                              tegyék lehetővé a szárazföldi, tengeri, folyami, tavi és légi határok átlépésével történő, határon átnyúló megfigyelés végzését a területükön;

                              iv.

                              közösen megállapított eljárások alapján tegyék lehetővé és segítsék elő az anyagi erőforrások összevonását a határon átnyúló megfigyelések hatékonyabb végzésének érdekében;

                              v.

                              kijelöljenek egy központi hatóságot vagy hatóságokat a területükről kiinduló, illetve a területükre irányuló, határon átnyúló megfigyelések koordinációja céljából, amely vagy amelyek az egyedüli kapcsolattartó pont részét képezi vagy képezik vagy szorosan együttműködik vagy együttműködnek azzal, és amely vagy amelyek a hét minden napján, napi 24 órában fel tud vagy tudnak dolgozni és be tud vagy tudnak nyújtani engedély iránti kérelmeket;

                  b)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok lehetővé tegyék más tagállamok bűnüldöző hatóságának tagjai számára, hogy a területükön végrehajtott, határon átnyúló megfigyelés során:

                              i.

                              maguknál tartsák szolgálati fegyvereiket, lőszereiket és egyéb szolgálati felszerelésüket;

                              ii.

                              jogos önvédelem, illetve más személyek védelme érdekében a fogadó tagállam nemzeti jogával összhangban használják szolgálati fegyverüket;

                              iii.

                              a fogadó tagállam nemzeti jogával összhangban használják a határon átnyúló megfigyelés végrehajtásához szükséges technikai eszközöket, köztük GPS-nyomkövetőket, drónokat, valamint audio- és videoberendezéseket;

                              iv.

                              a határt átlépve biztonságos, valós idejű kommunikációs eszközöket működtessenek.

            2.3.   Közös műveletek

                  a)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok lehetővé tegyék legalább az alábbiakat más tagállamok bűnüldöző hatóságának a területükön folytatott közös műveletekben részt vevő tagjai számára, amennyiben saját bűnüldöző hatóságaik tagjai hasonló hatáskörökkel rendelkeznek és hasonló felszereléssel, többek között egyenruhával vannak ellátva:

                              i.

                              személyazonosság-ellenőrzést végezzenek, és ideiglenesen őrizetbe vegyenek minden olyan személyt, aki megpróbálja elkerülni a személyazonosság-ellenőrzést;

                              ii.

                              viseljék egyenruhájukat, és maguknál tartsák szolgálati fegyvereiket, lőszereiket, valamint egyéb szolgálati felszerelésüket;

                              iii.

                              szolgálati fegyvereiket jogos önvédelemre és mások védelmére használják;

                              iv.

                              a határt átlépve biztonságos, valós idejű kommunikációs eszközöket működtessenek vagy más lehetőségeket biztosítsanak a határokon átnyúló kommunikációra; e célból biztosítani kell a biztonságos, valós idejű kommunikációhoz szükséges technikai előfeltételeket;

                  b)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok koordinálják a közös műveleteket azokban az esetekben, amikor a bűnüldöző hatóságaik több műveletet is végrehajtanak;

                  c)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok éves alapon adatokat gyűjtsenek és statisztikákat állítsanak össze a bűnüldöző hatóságaik által más tagállamok területén végrehajtott közös járőrszolgálatokról és más közös műveletekről, és az említett statisztikákról jelentést tegyenek a Tanácsnak és a Bizottságnak; az említett éves statisztikák kiterjednek a következőkre:

                              i.

                              a végrehajtott közös járőrszolgálatok és más közös műveletek száma,

                              ii.

                              azok a tagállamok, amelyek területén közös járőrszolgálatot vagy más közös műveletet hajtottak végre.

            3.   RENDŐRSÉGI ÉS VÁMÜGYI EGYÜTTMŰKÖDÉSI KÖZPONTOK

                  a)

                  Ajánlott, hogy azon tagállamok, amelyekben rendőrségi és vámügyi együttműködési központ működik vagy amelyek részt vesznek ilyen központban, biztosítsák, hogy a rendőrségi és vámügyi együttműködési központok az információcsere jelenleg is tapasztalható középpontba állítása mellett a következő feladatokat is ellássák:

                              i.

                              közös járőrszolgálatok és más közös műveletek elősegítése, támogatása és adott esetben koordinálása az uniós belső határok mentén lévő területeken;

                              ii.

                              közös elemzés készítése vagy ahhoz való hozzájárulás az uniós belső határok mentén lévő területükre jellemző, határokon átnyúló bűncselekményekről, majd adott esetben a nemzeti egyedüli kapcsolattartó ponton keresztül az ilyen elemzés megosztása az érintett nemzeti hatóságokkal, más tagállamokkal, valamint az illetékes uniós ügynökségekkel és szervekkel, például az Europollal, az (EU) 2019/1896 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (17) létrehozott Európai Határ- és Parti Őrséggel és az 1999/352/EK, ESZAK, Euratom bizottsági határozattal (18) létrehozott Európai Csalás Elleni Hivatallal (OLAF);

                              iii.

                              az uniós belső határok mentén lévő területeken elkövetett, határokon átnyúló bűncselekményekkel kapcsolatos nyomozások támogatása;

                  b)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok megerősítsék a határon átnyúló bűnüldözési együttműködést, és kétoldalú vagy többoldalú alapon elfogadjanak az ilyen együttműködésre vonatkozó legjobb gyakorlatokat a szomszédos államokkal, többek között közös rendőrőrsökön, valamint rendőrségi és vámügyi együttműködési központokon keresztül.

            4.   A KÖZÖS JÁRŐRSZOLGÁLATOKAT ÉS MÁS KÖZÖS MŰVELETEKET TÁMOGATÓ PLATFORM

                  a)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok támogató platformot hozzanak létre, amely lehetővé tenné a közös járőrszolgálatok, illetve más közös műveletek szervezése tekintetében az egyes tagállamok által kifejezett igények azonosítását és központi rögzítését személyes adatok továbbítása nélkül:

                              i.

                              a bűncselekmények megelőzése és az ellenük való küzdelem szempontjából különösen fontos helyszíneken, például a fő bűnözői gócpontokban vagy a más tagállamokból érkező turisták által látogatott turisztikai területeken;

                              ii.

                              tömegrendezvények és valószínűleg más tagállamokból érkező látogatókat is vonzó jelentős események, például nagyszabású sportrendezvények vagy nemzetközi csúcstalálkozók során;

                              iii.

                              katasztrófa vagy súlyos baleset esetén, az uniós polgári védelmi mechanizmussal (UCPM) és különösen a Veszélyhelyzet-reagálási Koordinációs Központtal (ERCC) (19) összehangoltan;

                  b)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok:

                              i.

                              tájékoztassák a támogató platformot a közrend és a biztonság fenntartására és a bűncselekmények megelőzésére vonatkozó kérelmekkel kapcsolatos igényeikről és feltételekről;

                              ii.

                              a közös műveletek jellegére figyelemmel kijelöljenek egy megfelelő kapcsolattartó pontot, amely az ilyen közös járőrszolgálatok és más közös műveletek, valamint a vonatkozó információk továbbítása tekintetében nemzeti kapcsolattartó pontként jár el.

            5.   AZ INFORMÁCIÓHOZ ÉS KOMMUNIKÁCIÓHOZ VALÓ TÉNYLEGES HOZZÁFÉRÉS BIZTOSÍTÁSA

                  a)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok biztosítsák, hogy bűnüldöző hatóságaiknak az ezen ajánlás hatálya alá tartozó, határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködésben részt vevő és egy másik tagállam területén eljáró tagjai:

                              i.

                              rendelkezzenek biztonságos távoli hozzáféréssel saját nemzeti adatbázisaikhoz, valamint az uniós és nemzetközi adatbázisokhoz az ESP-n keresztül, az uniós jog és a nemzeti joguk által megengedett módon, lehetővé téve számukra, hogy határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködés keretében egy másik tagállam területén lássák el bűnüldözési feladataikat, például személyazonosság-ellenőrzést végezzenek;

                              ii.

                              egy másik tagállam területén is működőképes, biztonságos, valós idejű kommunikációs eszközöket használhassanak, amelyek lehetővé teszik számukra a tagállamuk bűnüldöző hatóságával, valamint a másik érintett tagállam vagy tagállamok bűnüldöző hatóságainak tagjaival való közvetlen kommunikációt;

                  b)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok biztosítsák a határokon átnyúló biztonságos, valós idejű közvetlen kommunikációt, akár a például az Europol, az e célra kijelölt szakértői csoportok vagy az uniós finanszírozású projektek által biztosított technikai megoldások használatával, akár az örökölt rendszerek szomszédos tagállamokkal való összekapcsolásával.

            6.   A HATÁROKON ÁTNYÚLÓ OPERATÍV BŰNÜLDÖZÉSI EGYÜTTMŰKÖDÉSSEL KAPCSOLATOS KÖZÖS KÉPZÉS ÉS SZAKMAI FEJLŐDÉS
      Ajánlott, hogy a tagállamok:

                  a)

                  belefoglalják a szakmai alapképzésekbe a határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködésről szóló kurzus lehetőségét annak érdekében, hogy a bűnüldözési tanulmányokat folytató hallgatók megismerkedjenek az európai bűnüldözési kultúrával;

                  b)

                  amennyiben a nemzeti struktúrákon belül észszerűen megvalósítható, a szomszédos tagállamokkal együtt kidolgozzanak a határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködésre vonatkozó közös alapképzéseket és csereprogramokat a bűnüldözési tanulmányokat folytató hallgatók számára;

                  c)

                  a bűnüldöző szervek tagjainak folyamatos szakmai fejlődést biztosító nemzeti továbbképzése érdekében a CEPOL-lal a tagállamok felkérése alapján együttműködve törekedjenek a határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködésről szóló nemzeti kurzusok kialakítására vagy kiigazítására;

                  d)

                  kidolgozzanak folyamatos szakmai fejlődést biztosító közös továbbképzéseket és kezdeményezéseket a bűnüldöző szervek tagjai számára a határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködéssel kapcsolatos készségek és ismeretek fejlesztése érdekében, különös figyelmet fordítva a releváns jogra, művelet-végrehajtási szabályokra, eszközökre, technikákra, mechanizmusokra, eljárásokra és legjobb gyakorlatokra;

                  e)

                  törekedjenek arra, hogy szakmai előmeneteli lehetőségeket alakítsanak ki és kínáljanak a bűnüldöző szervek azon tagjai számára, akik közös alapképzésekben, csereprogramokban vagy a határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködéssel kapcsolatos célzott kurzusokon vesznek részt;

                  f)

                  biztosítsanak a bűnüldöző hatóságoknak a határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködésben valószínűleg részt vevő tagjai számára nyelvi képzést, valamint képzést más tagállamok műveleti eljárásairól, közigazgatási és büntetőjogáról és büntetőeljárásairól, továbbá a más tagállamokban megkereshető hatóságokról;

                  g)

                  a tagállamok szükségleteire kellő figyelemmel törekedjenek arra, hogy képzési portfóliójukat hozzáigazítsák az EU-STNA-kban a határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködéssel kapcsolatban meghatározott prioritásokhoz;

                  h)

                  tájékoztassák a CEPOL-t a határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködéssel kapcsolatos képzési igényeikről és támogassák a CEPOL vonatkozó tevékenységeit annak érdekében, hogy a CEPOL hozzá tudjon járulni a bűnüldöző szervek tagjainak képzéséhez;

                  i)

                  mérlegeljék annak lehetőségét, hogy nagyszabású és hosszú távú páneurópai közös képzési és csereprogramokat hoznak létre a határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködés területén a bűnüldözési tanulmányokat folytató hallgatók és a bűnüldöző szervek tagjai számára.

            7.   ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

                  a)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok megvitassák az ezen ajánlás hatálya alá tartozó – és különösen ezen ajánlás végrehajtásával kapcsolatos – kérdéseket és dolgozzanak azokon;

                  b)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok teljes mértékben kihasználják az 513/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (20) létrehozott, a rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatására szolgáló eszközön (Belső Biztonsági Alap rendőrségi együttműködést támogató eszköz) keresztül elérhető pénzügyi támogatást a határokon átnyúló operatív együttműködés javítása és fokozása érdekében;

                  c)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok ezen ajánlás végrehajtásakor ezen ajánlás elfogadásának dátumát követően az észszerűen lehetséges legrövidebb időn belül adott esetben megkezdjék a más tagállamokkal folytatott, határokon átnyúló operatív bűnüldözési együttműködésre vonatkozó nemzeti szabályaik, valamint kétoldalú és többoldalú megállapodásaik felülvizsgálatát;

                  d)

                  Ajánlott, hogy a Bizottság legkésőbb két évvel ezen ajánlás elfogadásának dátumát követően értékelje ezen ajánlás tagállamok általi végrehajtását, és a tagállamokkal folytatott konzultációt követően jelentést tegyen közzé, valamint ismertesse azt a Tanáccsal.

         Kelt Luxembourgban, 2022. június 9-én.

               a Tanács részéről

               az elnök

            É. DUPOND-MORETTI

         (1)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/794 rendelete (2016. május 11.) a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynökségéről (Europol), valamint a 2009/371/IB, a 2009/934/IB, a 2009/935/IB, a 2009/936/IB és a 2009/968/IB tanácsi határozat felváltásáról és hatályon kívül helyezéséről (HL L 135., 2016.5.24., 53. o.).

         (2)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2015/2219 rendelete (2015. november 25.) az Európai Unió Bűnüldözési Képzési Ügynökségéről (CEPOL), valamint a 2005/681/IB tanácsi határozat felváltásáról és hatályon kívül helyezéséről (HL L 319., 2015.12.4., 1. o.).

         (3)  HL L 239., 2000.9.22., 19. o.

         (4)  A Tanács 2008/615/IB határozata (2008. június 23.) a különösen a terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről (HL L 210., 2008.8.6., 1. o.).

         (5)  A Tanács 2008/616/IB határozata (2008. június 23.) a különösen a terrorizmus és a határokon átnyúló bűnözés elleni küzdelemre irányuló, határokon átnyúló együttműködés megerősítéséről szóló 2008/615/IB határozat végrehajtásáról (HL L 210., 2008.8.6., 12. o.).

         (6)  A Tanács 2002/192/EK határozata (2002. február 28.) Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről (HL L 64., 2002.3.7., 20. o.).

         (7)  HL L 176., 1999.7.10., 36. o.

         (8)  A Tanács 1999/437/EK határozata (1999. május 17.) az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság között, e két államnak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról kötött megállapodás alkalmazását szolgáló egyes szabályokról (HL L 176., 1999.7.10., 31. o.).

         (9)  HL L 53., 2008.2.27., 52. o.

         (10)  A Tanács 2008/146/EK határozata (2008. január 28.) az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő megkötéséről (HL L 53., 2008.2.27., 1. o.).

         (11)  A Tanács 2008/149/IB határozata (2008. január 28.) az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodásnak az Európai Unió nevében történő megkötéséről (HL L 53., 2008.2.27., 50. o.).

         (12)  HL L 160., 2011.6.18., 21. o.

         (13)  A Tanács 2011/350/EU határozata (2011. március 7.) az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló, különösen a belső határokon történő ellenőrzés megszüntetéséhez és a személyek mozgásához kapcsolódó társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyvnek az Európai Unió nevében történő megkötéséről (HL L 160., 2011.6.18., 19. o.).

         (14)  A Tanács 2011/349/EU határozata (2011. március 7.) az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló, különösen a bűnügyi igazságügyi és rendőrségi együttműködéshez kapcsolódó társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyvnek az Európai Unió nevében történő megkötéséről (HL L 160., 2011.6.18., 1. o.).

         (15)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/680 irányelve (2016. április 27.) a személyes adatoknak az illetékes hatóságok által a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, a vádeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából végzett kezelése tekintetében a természetes személyek védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 2008/977/IB tanácsi kerethatározat hatályon kívül helyezéséről (HL L 119., 2016.5.4., 89. o.).

         (16)  HL C 24., 1998.1.23., 2. o.

         (17)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/1896 rendelete (2019. november 13.) az Európai Határ- és Parti Őrségről, valamint az 1052/2013/EU és az (EU) 2016/1624 rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 295., 2019.11.14., 1. o.).

         (18)  A Bizottság 1999/352/EK, ESZAK, Euratom határozata (1999. április 28.) az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) létrehozásáról (HL L 136., 1999.5.31., 20. o.).

         (19)  Válsághelyzetben és szükséghelyzetben (főként katasztrófákhoz vagy nagy balesetekhez kapcsolódóan) bármely érintett tagállam vagy harmadik ország kérhet polgári védelmi vagy humanitárius segítségnyújtást az UPCM-en keresztül. Ezt követően az ERCC koordinálja, elősegíti és társfinanszírozza a segítségnyújtás iránti megkeresések nyomán hozott tagállami válaszintézkedéseket.

         (20)  Az Európai Parlament és a Tanács 513/2014/EU rendelete (2014. április 16.) a Belső Biztonsági Alap részét képező, a rendőrségi együttműködés, a bűnmegelőzés és a bűnözés elleni küzdelem, valamint a válságkezelés pénzügyi támogatására szolgáló eszköz létrehozásáról és a 2007/125/IB tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 150., 2014.5.20., 93. o.).

         MELLÉKLET
         A 2.1. és 2.2. alszakaszban említett bűncselekmények listája

                     —

                     bűnszervezetben való részvétel,

                     —

                     terrorizmus,

                     —

                     emberkereskedelem,

                     —

                     gyermekek szexuális kizsákmányolása és gyermekpornográfia,

                     —

                     kábítószerek és pszichotrop anyagok tiltott kereskedelme,

                     —

                     fegyverek, lőszerek és robbanóanyagok tiltott kereskedelme,

                     —

                     korrupció, beleértve a vesztegetést,

                     —

                     csalás, beleértve az (EU) 2017/1371 európai parlamenti és tanácsi irányelvben (1) meghatározott, az Unió pénzügyi érdekeit érintő csalást,

                     —

                     bűncselekményből származó jövedelem tisztára mosása,

                     —

                     pénzhamisítás, beleértve az euro hamisítását,

                     —

                     kiberbűnözés,

                     —

                     környezeti bűnözés, beleértve a veszélyeztetett állatfajok, valamint a veszélyeztetett növényfajok és -fajták tiltott kereskedelmét,

                     —

                     jogellenes beutazáshoz, valamint jogellenes tartózkodáshoz történő segítségnyújtás,

                     —

                     szándékos emberölés és súlyos testi sértés,

                     —

                     emberi szervek és szövetek tiltott kereskedelme,

                     —

                     emberrablás, személyi szabadságtól való jogellenes megfosztás és túszejtés,

                     —

                     rasszizmus és idegengyűlölet,

                     —

                     szervezett vagy fegyveres rablás,

                     —

                     kulturális javak – ideértve a régiségeket és műtárgyakat is – tiltott kereskedelme,

                     —

                     haszonszerzési célú megtévesztés,

                     —

                     védelmi pénz szedése és zsarolás,

                     —

                     iparvédelmi jogok megsértése és termékhamisítás,

                     —

                     okmányhamisítás és hamisított okmányokkal való kereskedelem,

                     —

                     fizetőeszközök hamisítása,

                     —

                     hormontartalmú anyagok és más növekedésserkentők tiltott kereskedelme,

                     —

                     nukleáris vagy radioaktív anyagok tiltott kereskedelme,

                     —

                     lopott gépjárművek kereskedelme,

                     —

                     szexuális kényszerítés,

                     —

                     gyújtogatás,

                     —

                     a Nemzetközi Büntetőbíróság joghatósága alá tartozó bűncselekmények,

                     —

                     légi, vízi vagy űrjármű jogellenes hatalomba kerítése,

                     —

                     szabotázs.

            (1)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2017/1371 irányelve (2017. július 5.) az Unió pénzügyi érdekeit érintő csalás ellen büntetőjogi eszközökkel folytatott küzdelemről (HL L 198., 2017.7.28., 29. o.).


title: Az Európai Rendszerkockázati Testület ajánlása (2020. május 27.) az adósságokra vonatkozó moratóriumok és az állami garanciarendszerek, valamint a reálgazdaság védelme érdekében a Covid19-világjárványra válaszul hozott más adójellegű intézkedések pénzügyi stabilitásra gyakorolt hatásainak figyelemmel kíséréséről (ERKT/2020/8) 2020/C 249/01

text:
               29.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 249/1

      AZ EURÓPAI RENDSZERKOCKÁZATI TESTÜLET AJÁNLÁSA
      (2020. május 27.)
      az adósságokra vonatkozó moratóriumok és az állami garanciarendszerek, valamint a reálgazdaság védelme érdekében a Covid19-világjárványra válaszul hozott más adójellegű intézkedések pénzügyi stabilitásra gyakorolt hatásainak figyelemmel kíséréséről
      (ERKT/2020/8)
      (2020/C 249/01)
      AZ EURÓPAI RENDSZERKOCKÁZATI TESTÜLET IGAZGATÓTANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
      tekintettel a pénzügyi rendszer európai uniós makroprudenciális felügyeletéről és az Európai Rendszerkockázati Testület létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1092/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 3. cikke (2) bekezdésének b), d) és f) pontjára, valamint 16–18. cikkére,
      tekintettel az Európai Rendszerkockázati Testület eljárási szabályzatának elfogadásáról szóló, 2011. január 20-i ERKT/2011/1 európai rendszerkockázati testületi határozatra (2) és különösen annak 15. cikke (3) bekezdésének e) pontjára és 18–20. cikkére,
      mivel:

                  (1)

                  A koronavírus (Covid19) okozta világjárvány kitörése és a megfékezéséhez szükséges intézkedések ezt követő végrehajtása súlyos sokkot jelent az európai gazdaságok számára. A tagállamok az adósságokra vonatkozó moratóriumokat és állami garanciarendszereket, valamint más adójellegű intézkedéseket fogadnak el a nem pénzügyi vállalatok és a háztartások világjárvány hatásaival szembeni védelme érdekében. Noha ezek az intézkedések a nem pénzügyi szektort célozzák, ugyanakkor a pénzügyi stabilitásra is hatással vannak.

                  (2)

                  Az ilyen intézkedéseknek a pénzügyi stabilitás megőrzése tekintetében fennálló eredményessége a méretüktől és a kialakításuk jellemzőitől fog függni. Ezeket nemzeti szinten körültekintően figyelemmel kell kísérni annak érdekében, hogy az állami támogatásokra vonatkozó, a gazdaságnak a Covid19-járvánnyal összefüggésben történő támogatása céljából elfogadott ideiglenes uniós keret (3) által biztosított rugalmasság igénybevételével megfelelő időben kiigazításokat lehessen eszközölni.

                  (3)

                  A tagállamok gazdaságainak nagy fokú integráltságára figyelemmel a valamely tagállam által végrehajtott különböző intézkedések pozitív vagy negatív tovagyűrűző hatások révén kihatással lesznek más tagállamokra. E tovagyűrűző hatásokat figyelembe kell venni azon hatások átfogó értékelése során, amelyeket a nemzeti hatóságok által a reálgazdaság védelme érdekében Covid19-világjárványra válaszul hozott intézkedések az Unió egészében a pénzügyi stabilitásra gyakorolnak.

                  (4)

                  A nemzeti intézkedések pénzügyi stabilitás biztosítása szempontjából fennálló eredményességének biztosítása szoros figyelemmel kísérést és a nemzeti makroprudenciális hatóságok, valamint adó- és felügyeleti hatóságok közötti együttműködést tesz szükségessé, e hatóságok vonatkozó hatásköreivel összhangban. 2020. május 14-én az Európai Rendszerkockázati Testület (ERKT) levelet intézett az Unió nemzeti adóhatóságaihoz, amelyben nemzeti szinten az érintett hatóságok között korai szakasztól folytatott intenzívebb párbeszédre ösztönzött (4).

                  (5)

                  Az ERKT felelős az Unió pénzügyi rendszerének makroprudenciális felügyeletéért, és hozzájárul a rendszerszintű kockázatok megelőzéséhez és mérsékléséhez. Ennek érdekében az ERKT figyelemmel kívánja kísérni és rendszeresen meg kívánja vitatni a reálgazdaság védelme érdekében a Covid19-világjárványra válaszul hozott nemzeti intézkedések által az Unió egészében a pénzügyi stabilitásra gyakorolt hatásokat. Az ERKT különösen a határokon átnyúló és a több ágazatra kiterjedő hatásokra kíván összpontosítani. E figyelemmel kísérést addig kell folytatni, amíg ezek az intézkedések potenciálisan hatást gyakorolnak az uniós pénzügyi stabilitásra.

                  (6)

                  Az ilyen intézkedések által az Unió egészében a pénzügyi stabilitásra gyakorolt hatások figyelemmel kísérése szükségessé fogja tenni, hogy a nemzeti makroprudenciális hatóságok jelentsék a releváns nemzeti információkat. Az ERKT által az e hatóságokhoz intézett, releváns információkra vonatkozó kéréseknek figyelembe kell venniük az arányosság elvét, és el kell kerülniük az adatszolgáltatási követelmények megkettőzését azáltal, hogy a más forrásokból nem elérhető információkra összpontosítanak.

                  (7)

                  Az ERKT a nemzeti szinten folytatott figyelemmel kísérést és értékelést kívánja kiegészíteni és erősíteni. Az ERKT célja a tapasztalatcsere ösztönzése, valamint a határokon átnyúló és a több ágazatra kiterjedő kérdések korai azonosítása. Egy későbbi szakaszban az ERKT ezenkívül az intézkedések fokozatos kivezetésével kapcsolatos koordinált álláspontot fog képviselni. E célokra az ERKT visszacsatolási csatornát kíván létrehozni, amely lehetővé fogja tenni az adatszolgáltató hatóságok közötti információmegosztást.

                  (8)

                  Ez az ajánlás nem hoz létre új adatszolgáltatási követelményeket a pénzügyi szolgáltatási ágazat számára. Az információk megszerzése érdekében az ERKT-nak a nemzeti makroprudenciális hatóságok által jelentett, e hatóságok által a nemzeti figyelemmel kísérés céljára gyűjtött információkra kell támaszkodnia, ezek az információk pedig a nemzeti adóhatóságok és az intézkedések végrehajtásában részt vevő kormányzati szervek általi adatszolgáltatáson alapulnának. Az ERKT-nak ezenkívül a tagintézményei, különösen az Európai Bankhatóság, az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság, az Európai Központi Bank és az Egységes Szanálási Testület által gyűjtött adatokra is támaszkodnia kell.

                  (9)

                  Ez az ajánlás nem érinti az uniós központi bankok monetáris politikai megbízatását.

                  (10)

                  Az ERKT ajánlásait azt követően teszik közzé, hogy a címzetteket tájékoztatták és az Európai Unió Tanácsát az igazgatótanács ajánlás kibocsátására vonatkozó szándékáról értesítették, és a Tanács számára reagálási lehetőséget biztosítottak,

            ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
      1. SZAKASZ

         AJÁNLÁSOK

         A. ajánlás – A reálgazdaság védelme érdekében a Covid19-világjárványra válaszul hozott intézkedések pénzügyi stabilitásra gyakorolt hatásainak nemzeti figyelemmel kísérése

      A nemzeti makroprudenciális hatóságok számára ajánlott, hogy kísérjék figyelemmel és értékeljék a tagállamuk által a reálgazdaság védelme érdekében hozott, a Covid19-cel összefüggő intézkedések, például az adósságokra vonatkozó moratóriumok, állami garanciarendszerek és más adójellegű intézkedések pénzügyi stabilitásra gyakorolt hatásait. Ennek érdekében ajánlott, hogy a nemzeti makroprudenciális hatóságok az alábbiakhoz hasonló fő mutatók felhasználásával kísérjék figyelemmel ezen intézkedések kialakításának jellemzőit és igénybevételét, valamint a pénzügyi stabilitásra gyakorolt esetleges hatásait.

                  a)

                     Az intézkedések kialakításának jellemzői és igénybevétele: különösen a volumen; a pénzügyi támogatás típusai (mint az adósságokra vonatkozó moratóriumok, hitelgaranciák, támogatott hitelek vagy tőkerészesedések); a kedvezményezettek és a jogosultsági feltételek; időtartam; valamint az intézkedés igénybevételére vonatkozó információk (például a beérkezett és elfogadott kérelmek volumene és száma).

                  b)

                     A pénzügyi stabilitásra gyakorolt hatások: különösen a reálgazdaságba történő hiteláramlás; a nem pénzügyi szektor likviditása, fizetőképessége és eladósodottsága; valamint a pénzügyi intézmények pénzügyi stabilitása, a nemteljesítő hitelek terén megfigyelt és várt trendeket, valamint a likviditási és tőkekövetelményeknek való megfelelésre való képességet is beleértve.

         B. ajánlás – A nemzeti makroprudenciális hatóságok által az ERKT részére történő adatszolgáltatás

      A nemzeti makroprudenciális hatóságok számára ajánlott, hogy rendszeresen jelentsék az ERKT-nak az ahhoz szükséges információkat, hogy az ERKT figyelemmel tudja kísérni és értékelni tudja az A. ajánlásban említett nemzeti intézkedések által az Unióban a pénzügyi stabilitásra gyakorolt hatásokat. Ennek az adatszolgáltatásnak ki kell terjednie a határokon átnyúló és a több ágazatra kiterjedő hatások figyelemmel kíséréséhez és értékeléséhez szükséges információkra, amelyeket a pénzügyi intézményekkel fennálló adatszolgáltatási rend szerint bocsátanak a nemzeti makroprudenciális hatóságok rendelkezésére, valamint az adóhatóságok és az intézkedések végrehajtásában részt vevő más kormányzati szervek által rendelkezésére bocsátott bármely további információkra.
      2. SZAKASZ

         VÉGREHAJTÁS

      1.   Fogalommeghatározások

      Ezen ajánlás alkalmazásában a következő fogalommeghatározást kell alkalmazni:

                  a)

                  „nemzeti makroprudenciális hatóság”: az ERKT/2011/3 európai rendszerkockázati testületi ajánlásban (5) meghatározott célkitűzésekkel, szabályokkal, feladatokkal, hatáskörökkel, eszközökkel, elszámoltathatósági követelményekkel és más jellemzőkkel rendelkező nemzeti hatóság, vagy amennyiben ilyen hatóságot nem hoztak létre, a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) VII. címének 4. fejezete vagy az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) 458. cikkének (1) bekezdése szerinti kijelölt hatóság.

            2.   Végrehajtási kritériumok

                  1.

                  Az A. és a B. ajánlás végrehajtására a következő kritérium vonatkozik.

                              a)

                              Megfelelő figyelmet kell fordítani az arányosság elvére, figyelembe véve az egyes ajánlások célkitűzését és tartalmát.

                  2.

                  A B. ajánlás végrehajtására a következő kritérium vonatkozik.

                              a)

                              Az első jelentést 2020. július 31-ig kell benyújtani.

            3.   Adatszolgáltatási sablonok

      A B. ajánlás szerinti adatszolgáltatás koordinálásának biztosítása érdekében az ERKT 2020. június 30-ig közzé fogja tenni a vonatkozó sablonokat.
      4.   Az intézkedések elfogadására vonatkozó határidők

      Az 1092/2010/EU rendelet 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban a címzetteknek tájékoztatniuk kell az Európai Parlamentet, a Tanácsot, a Bizottságot és az ERKT-t arról, hogy milyen intézkedéseket hoztak ezen ajánlás nyomán, vagy meg kell indokolniuk az intézkedés mellőzését. Az információkat a következő határidőknek megfelelően kell megküldeni.
      1.   A. ajánlás

      A címzetteknek 2020. július 31-ig be kell nyújtaniuk az Európai Parlamenthez, a Tanácshoz, a Bizottsághoz és az ERKT-hoz a mellékletben szereplő formanyomtatványt az A. ajánlás végrehajtása vonatkozásában.
      2.   B. ajánlás

      A címzetteknek 2020. december 31-ig be kell nyújtaniuk az Európai Parlamenthez, a Tanácshoz, a Bizottsághoz és az ERKT-hoz a mellékletben szereplő formanyomtatványt a B. ajánlás végrehajtása vonatkozásában.
      5.   Az ajánlás módosítása

      Az igazgatótanács dönt arról, hogy ezen ajánlást mikor kell módosítani. Az ilyen módosítások kiterjednek különösen az A. és a B. ajánlásban említett figyelemmel kísérés és adatszolgáltatás időtartamára.
      6.   Nyomon követés és értékelés

                  1.

                  Az igazgatótanács értékelni fogja a címzettek által jelentett intézkedéseket és indokolásokat, és adott esetben határozhat úgy, hogy ezt az ajánlást nem tartották be, és a címzettek nem adtak megfelelő indokolást az intézkedés mellőzésére.

                  2.

                  Az ERKT ajánlásainak való megfelelés értékeléséről szóló kézikönyvben (8) foglalt módszertan, amely leírja az ERKT ajánlásainak való megfelelés értékelésére szolgáló eljárást, nem alkalmazandó.

         Kelt Frankfurt am Mainban, 2020. május 27-én.

               az ERKT titkárságának vezetője,

               az ERKT igazgatótanácsa nevében

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  HL L 331., 2010.12.15., 1. o.

         (2)  HL C 58., 2011.2.24., 4. o.

         (3)  Az „Állami támogatási intézkedésekre vonatkozó ideiglenes keret a gazdaságnak a jelenlegi COVID-19-járvánnyal összefüggésben való támogatása céljából” című bizottsági közlemény (2020/C 91 I/01) (HL CI 91., 2020.3.20., 1. o.) és az állami támogatásokra vonatkozó szabályokkal kapcsolatos dokumentumok elérhetők: https://ec.europa.eu/competition/state_aid/what_is_new/covid_19.html.

         (4)  Lásd az ERKT elnökének a Gazdasági és Pénzügyi Tanács elnökéhez és tagjaihoz intézett 2020. május 14-i levelét, elérhető:
      https://www.esrb.europa.eu/pub/pdf/other/esrb.letter200514_ESRB_work_on_implications_to_protect_the_real_economy~e67a9f48ca.en.pdf

         (5)  Az Európai Rendszerkockázati Testület ERKT/2011/3 ajánlása (2011. december 22.) a nemzeti hatóságok makroprudenciális felhatalmazásáról (HL C 41., 2012.2.14., 1. o.).

         (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013/36/EU irányelve (2013. június 26.) a hitelintézetek tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek és befektetési vállalkozások prudenciális felügyeletéről, a 2002/87/EK irányelv módosításáról, a 2006/48/EK és a 2006/49/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 176., 2013.6.27., 338. o.).

         (7)  Az Európai Parlament és a Tanács 575/2013/EU rendelete (2013. június 26.) a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról (HL L 176., 2013.6.27., 1. o.).

         (8)  Handbook on the assessment of compliance with ESRB recommendations, 2016. április, elérhető: https://www.esrb.europa.eu/pub/pdf/recommendations/160502_handbook.en.pdf

         MELLÉKLET

            Az ajánlásra válaszul hozott intézkedések közlése

         1.   A címzett adatai

                     Ajánlás

                     A címzett országa

                     Intézmény

                     A válaszadó neve és elérhetőségi adatai

                     A közlés időpontja

               2.   Az intézkedések közlése

                     Ajánlás

                     Eleget tett az ajánlásnak? (igen/nem/nem alkalmazható)

                     A megfelelés érdekében hozott intézkedések leírása

                     A részleges megfelelés vagy meg nem felelés indokolása

                     A. ajánlás

                     B. ajánlás

               3.   Megjegyzések

                     1.

                     Ez a formanyomtatvány az 1092/2010/EU rendelet 17. cikkének (1) bekezdése által előírt tájékoztatás céljára szolgál.

                     2.

                     A kitöltött formanyomtatványt minden címzettnek az ERKT titkárságán keresztül kell benyújtania az ERKT részére, elektronikus úton, a DARWIN-ban található megfelelő mappa használatával, vagy e-mailben a notifications@esrb.europa.eu e-mail címre történő megküldéssel. (Az ERKT titkársága – összesített alapon – gondoskodik a tájékoztatásoknak az Európai Parlamenthez, a Tanácshoz és a Bizottsághoz történő eljuttatásáról.)

                     3.

                     A címzetteknek meg kell adniuk az ajánlás végrehajtásával és a végrehajtási kritériumokkal kapcsolatos valamennyi releváns információt, a meghozott intézkedések érdemére és időpontjára vonatkozó tájékoztatást is beleértve.

                     4.

                     Ha valamely címzett csak részben tesz eleget az ajánlásnak, teljeskörű magyarázatot kell adnia a meg nem felelés mértékére, valamint a részleges megfelelés egyéb részleteire. A magyarázatnak egyértelműen meg kell jelölnie az ajánlás azon vonatkozó részeit, amelyeknek a címzettek nem tesznek eleget.