title: 2012/148/EU: A Bizottság ajánlása ( 2012. március 9. ) az intelligens fogyasztásmérő rendszerek bevezetésének előkészítéséről

text:
               13.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 73/9

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2012. március 9.)
   az intelligens fogyasztásmérő rendszerek bevezetésének előkészítéséről
   (2012/148/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az intelligens energiahálózatok a tudatos fogyasztói magatartás és a magasabb energiahatékonyság felé vezető út egyik fontos állomását jelentik, emellett olyan újításnak is számítanak, amelynek köszönhetően a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energiát az eddiginél nagyobb arányban lehet majd a vezetékhálózatba kapcsolni. Jelentős mértékben hozzájárulnak továbbá az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentéséhez, a munkahelyteremtéshez és a technológiai fejlődéshez az Unióban.

               (2)

               A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), valamint a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/55/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (2) megfelelően a tagállamoknak feladata biztosítani az intelligens fogyasztásmérő rendszerek bevezetését, amelyek elősegítik a fogyasztók gáz- és villamosenergia-piacokon történő aktív részvételét, és amelyek bevezetése függhet a piac és az egyéni fogyasztók oldalán felmerülő valamennyi hosszú távú költséggel és előnnyel kapcsolatos gazdasági értékeléstől, attól, hogy az intelligens mérés melyik fajtája gazdaságilag ésszerű és költséghatékony, valamint attól, hogy milyen ütemezés mellett valósítható meg rendszerbe állításuk.

               (3)

               A Bizottságnak az „Intelligens hálózatok: az innovációtól a megvalósításig” című, az Európai Parlamenthez, a Tanácshoz, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz és a Régiók Bizottságához 2011. április 12-én intézett közleménye (3) számos intézkedést irányoz elő, mint például a tagállamok által tett előrelépések nyomon követése, a fő teljesítményindikátorokra vonatkozó iránymutatás kidolgozása, valamint egy olyan iránymutatás elkészítése, amely az intelligens fogyasztásmérő rendszerek bevezetésére vonatkozó tagállami tervek és a kapcsolódó költség-haszon elemzések elkészítéséhez nyújt módszertani segítséget.

               (4)

               Az európai digitális menetrend számos, kifejezetten az Unión belüli adatvédelemre, a hálózat- és információbiztonságra, az informatikai támadásokra, valamint az intelligens energiahálózatok és fogyasztásmérés funkcionális jellemzőire vonatkozó intézkedést sorol fel. A tagállamoknak az ipari szereplőkkel, a Bizottsággal és más érdekelt felekkel együttműködve meg kell hozniuk azokat a megfelelő intézkedéseket, amelyekkel ezen a területen egységes megközelítés biztosítható.

               (5)

               Az intelligens fogyasztásmérő rendszerek alkalmazásával összefüggésben az egyik kulcsfontosságú feladat és előfeltétel az Európai Unió Alapjogi Chartájának 8. cikkében és az Európai Unió működéséről szóló szerződés 16. cikkében alapvető jogként rögzített személyes adatok védelmét biztosító műszaki és jogi megoldások kidolgozása. A tagállamoknak és az érdekelt feleknek gondoskodniuk kell az intelligens fogyasztásmérő rendszerek alkalmazásainak nyomon követéséről, valamint az egyének alapvető jogainak és szabadságainak tiszteletben tartásáról, elsősorban az intelligens fogyasztásmérők bevezetésének kezdeti szakaszában.

               (6)

               Az intelligens fogyasztásmérő rendszerek lehetőséget adnak egyes adatok, köztük döntően személyes adatok feldolgozására. Az intelligens energiahálózatok és fogyasztásmérő rendszerek kiépülésével emellett a szolgáltatók és a hálózatüzemeltetők már nem csupán átfogó képet kapnak a fogyasztói magatartásformákról, hanem a végfogyasztókra lebontva juthatnak ilyen típusú információkhoz.

               (7)

               Az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (4), valamint az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről szóló, 2002. július 12-i 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (5) rögzített jogok és kötelezettségek teljes mértékben alkalmazandók a személyes adatokat feldolgozó intelligens fogyasztásmérésre, különösen ami az ügyfelekkel való szerződéses és üzleti jellegű kapcsolattartás során igénybe vett nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatásokat illeti.

               (8)

               A 95/46/EK irányelv 29. cikkével összhangban felállított, a személyesadat-feldolgozás vonatkozásában az egyének védelmével foglalkozó munkacsoport véleményei iránymutatást adnak azon „elérhető legjobb technikák” felkutatásához és kidolgozásához, amelyek az intelligens fogyasztásmérő rendszerekkel és intelligens energiahálózatokkal történő adatfeldolgozás során a személyes adatok védelmét és az adatbiztonságot szavatolják.

               (9)

               Az intelligens energiahálózatok kiépítésének elérhető közelségbe kerülésével különös figyelmet kell szentelni az intelligens fogyasztásmérő rendszerek által feldolgozott személyes adatok biztonságának és védelmének. E tekintetben adatvédelmi hatásvizsgálatok útján a lehető leghamarabb fel kell tárni az intelligens energiahálózatok kiépítésében rejlő adatvédelmi kockázatokat.

               (10)

               Az adatvédelmet és az információbiztonságot garantáló funkciókat még bevezetésüket és széles körű használatukat megelőzően kell beépíteni az intelligens fogyasztásmérő rendszerekbe. Az ilyen funkciók segítségével a fogyasztók hatékonyabban tudnak hatást gyakorolni a személyes adatok feldolgozására.

               (11)

               A tagállamoknak együtt kell működniük az ipar és a civil társadalom érdekelt feleivel, elsősorban pedig a nemzeti adatvédelmi hatóságokkal annak érdekében, hogy a „beépített adatbiztonság és adatvédelem” elvének alkalmazása már az intelligens energiahálózatok fejlesztésének korai szakaszában, különösen pedig még az intelligens fogyasztásmérő rendszerek üzembe állítása előtt megfelelő ösztönzést és támogatást kapjon.

               (12)

               Mindazoknak, akik az intelligens fogyasztásmérő rendszerek keretében adatfeldolgozással foglalkoznak, minden ésszerű lépést meg kell tenniük annak biztosítása érdekében, hogy az adatokat sem a hálózatüzemeltető, sem bármely más harmadik fél egyetlen, általa valószínűsíthetően alkalmazott módszerrel se kapcsolhassa össze valamely azonosított vagy azonosítható személlyel, kivéve akkor, ha ezeket az adatokat az alkalmazandó adatvédelmi elvekkel és jogszabályokkal összhangban dolgozza fel.

               (13)

               Az adatvédelemnek a magánélet védelmét erősítő technológiák által történő ösztönzéséről szóló, 2007. május 2-i bizottsági közlemény (6) egyértelmű intézkedéseket határoz meg azért, hogy a magánélet védelmét elősegítő technológiák fejlesztésével, valamint azok adatkezelők és egyének által történő alkalmazásával a személyes adatok kezelése minimális mértékű legyen, és amikor csak lehet, anonim vagy álnéven szereplő adatok használatára kerüljön sor.

               (14)

               Ezen ajánlás rendelkezéseinek a tagállamokban történő következetes betartását egy, az adatvédelmi hatásvizsgálat lefolytatására kidolgozott uniós szintű sablon fogja biztosítani.

               (15)

               A megfelelő védelmi intézkedések megtételéhez szükséges információkat az üzemeltető és az érdekelt felek által még az intelligens fogyasztásmérő rendszerek bevezetését megelőzően elvégzett adatvédelmi hatásvizsgálat szolgáltatja. Az említett intézkedéseket az intelligens fogyasztásmérők teljes élettartama alatt nyomon kell követni és folyamatosan felül kell vizsgálni.

               (16)

               A 2009/72/EK irányelvnek megfelelően a tagállamoknak 2012. szeptember 3-ig kell elvégezniük az intelligens fogyasztásmérő rendszerek bevezetésére vonatkozó költség-haszon elemzést. A 2011. április 12-i közleményében a Bizottság kifejti, hogy fontosnak tartja egy olyan feltételrendszer, sablon és átfogóbb iránymutatás kidolgozását, amelyek javítanának az értékelések mélységén és összehasonlíthatóságán. Az intelligens energiahálózatokkal foglalkozó bizottsági munkacsoport (7) javaslatának megfelelően az említett feltételeknek számszerűsíthető mutatókon kell alapulniuk.

               (17)

               Az ipar szereplőivel, a Bizottsággal és más érdekelt felekkel együttműködve a tagállamoknak megfelelő intézkedéseket kell hozniuk annak érdekében, hogy felvilágosítást tudjanak adni és tudatosító tevékenységet tudjanak folytatni az intelligens fogyasztásmérési technológia alkalmazásának lehetséges előnyeiről és veszélyeiről.

               (18)

               E tekintetben a tagállamoknak – ugyancsak az iparral, a civil társadalmi szervezetekkel és más érdekelt felekkel szoros együttműködésben – fel kell kutatniuk az intelligens fogyasztásmérési alkalmazások bevált gyakorlati példáit, minél szélesebb körben terjeszteniük kell azokat, valamint megfelelő intézkedéseket kell tenniük – például nagyszabású kísérleti projektek révén – a közvélemény tájékozottságának növelése érdekében, ami a technológia szélesebb térhódításának záloga.

               (19)

               Az ajánlásban szereplő funkcionális követelményeknek köszönhetően a tagállamok egyszerűbben és összehangoltabban érhetik el az intelligens fogyasztásmérő rendszerek bevezetésére vonatkozó tervek optimális költséghatékonyságát. Az egységes követelményrendszer kialakítása továbbá egyértelműbbé teszi a szabályozó szervek, a fogyasztásmérőkkel foglalkozó vállalkozások, a hálózatüzemeltetők és a szolgáltatók számára is, hogy várhatóan milyen megközelítések alkalmazására kerül majd sor az ágazatban.

               (20)

               A villamosenergia- és gázipari szabályozó hatóságok európai csoportjának (a továbbiakban: ERGEG) a helyes gyakorlatra vonatkozó iránymutatása (8) és a tagállamok által benyújtott első költség-haszon elemzések értékelése alapján a Bizottság célszerűnek tartja az intelligens fogyasztásmérők közös minimális funkcióinak meghatározását a tagállamok és a szabályozó szervek számára.

               (21)

               Az európai adatvédelmi biztossal folytatott konzultációt követően,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   I.   ADATVÉDELMI ÉS ADATBIZTONSÁGI MEGFONTOLÁSOK

               1.

               E szakasz útmutatást nyújt a tagállamoknak a személyes adatok védelméhez való alapvető jogot biztosító intelligens energiahálózatok és intelligens fogyasztásmérő rendszerek tervezéséhez és üzemeltetéséhez.

               2.

               E szakasz iránymutatással szolgál továbbá azon intézkedésekkel kapcsolatban, amelyek az intelligens fogyasztásmérési alkalmazások üzembe helyezésével összefüggésben biztosítják, hogy a különböző technológiai megoldások alkalmazásakor a szükséges körben érvényesüljenek a 95/46/EK irányelvet végrehajtó nemzeti jogszabályok rendelkezései.

      Fogalommeghatározások

               3.

               A tagállamokat felkérjük, hogy legyenek figyelemmel az alábbi fogalommeghatározásokra:
               a)   „intelligens energiahálózat” (9): olyan korszerűsített energiahálózat, amelyhez kétirányú, a szolgáltató és a fogyasztó között megvalósított digitális adatátvitel, valamint intelligens mérési, nyomonkövetési és szabályozási rendszerek társulnak;
               b)   „intelligens fogyasztásmérő rendszer”: az energiafogyasztás mérésére alkalmas olyan elektronikus rendszer, amely a hagyományos fogyasztásmérőkhöz képest több információt tesz hozzáférhetővé, és amely elektronikus hírközlési úton adatok továbbítására és fogadására képes; (10)

               c)   „adatvédelmi hatásvizsgálat”: olyan szisztematikus eljárás, amelyet az adatkezelő, az adatfeldolgozó vagy az adatkezelő nevében eljáró adatfeldolgozó végez el a kockázatok várható hatásainak értékelésére azon adatkezelési műveletek esetében, amelyek jellegüknél, alkalmazási körüknél vagy céljuknál fogva kifejezett kockázatot jelenthetnek az érintettek jogaira és szabadságaira nézve;
               d)   „beépített adatvédelem”: olyan műszaki megoldás, amely a technika mindenkori állására és az alkalmazás költségeire való tekintettel mind az adatfeldolgozás módjának meghatározása, mind a feldolgozás során megfelelő műszaki és szervezési intézkedések és eljárások végrehajtását biztosítja oly módon, hogy az adatfeldolgozás megfeleljen a 95/46/EK irányelv követelményeinek, és biztosítsa az érintettek jogainak védelmét;
               e)   „alapértelmezett adatvédelem”: olyan mechanizmusok alkalmazása, amelyek alapértelmezett módon biztosítják azt, hogy kizárólag a feldolgozás egyes konkrét céljaihoz szükséges személyes adatok kerüljenek feldolgozásra, és különösen azt, hogy az adatgyűjtés vagy -tárolás során mind az adatok mennyisége, mind tárolásuk időtartama az e célokhoz szükséges minimumra korlátozódjék;
               f)   „elérhető legjobb technikák”: a tevékenységek fejlődésének és működési módszereinek azon leghatékonyabb és legelőrehaladottabb szintje, amely jelzi az egyes technikák gyakorlati alkalmasságát arra, hogy alapját képezzék az uniós adatvédelmi keretnek való megfelelésnek. Ezek a technikák kialakításuknál fogva segítik megelőzni vagy csökkenteni a magánéletet, a személyes adatokat és a biztonságot érintő kockázatokat.

      Adatvédelemi hatásvizsgálatok

               4.

               Az adatvédelmi hatásvizsgálatban – figyelemmel az érintettek és más személyek jogaira és jogos érdekeire – ismertetni kell a tervezett adatfeldolgozási műveleteket, értékelni kell az érintettek jogaira és szabadságaira nézve veszélyt jelentő kockázatokat, be kell mutatni az e kockázatok mérséklését célzó tervezett intézkedéseket és a személyes adatok védelmét szolgáló biztonsági intézkedéseket és mechanizmusokat, továbbá igazolni kell a 95/46/EK irányelvvel való összhangot.

               5.

               A személyes adatok Unión belüli védelmének biztosítása érdekében a tagállamoknak el kell fogadniuk és alkalmazniuk kell azt a sablont, amelyet a Bizottság – az ezen ajánlásnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő közzétételétől számított 12 hónapon belül – kidolgoz és véleményezésre a személyesadat-feldolgozás vonatkozásában az egyének védelmével foglalkozó munkacsoport elé tár.

               6.

               A sablon alkalmazása során a tagállamoknak figyelembe kell venniük a személyesadat-feldolgozás vonatkozásában az egyének védelmével foglalkozó munkacsoport javaslatait.

               7.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a hálózatüzemeltetők és az intelligens fogyasztásmérő rendszerek üzemeltetői – a 95/46/EK irányelvben rögzített egyéb kötelezettségeikkel összhangban – megteszik a személyes adatok védelmét biztosító megfelelő műszaki és szervezési intézkedéseket.

               8.

               A tagállamoknak feladata gondoskodni arról, hogy a személyes adatokat feldolgozók az adatvédelmi hatásvizsgálat vonatkozásában még a feldolgozás előtt konzultáljanak a 95/46/EK irányelv 28. cikke szerinti felügyelő hatósággal. Az egyeztetésnek köszönhetően a hatóság értékelni tudja a feldolgozásnak a szóban forgó irányelvvel való összhangját, valamint különösen az érintettek személyes adatainak védelmével kapcsolatban felmerülő kockázatokat és a kapcsolódó biztosítékokat.

               9.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az 5. pontban ismertetett, az adatvédelmi hatásvizsgálat elkészítését segítő sablon elfogadását követően a hálózatüzemeltetők a 7. és a 8. pontban foglaltakat annak megfelelően hajtsák végre.

      A beépített adatvédelem és az alapértelmezett beállításokon alapuló adatvédelem

               10.

               A tagállamoknak erőteljesen ösztönözniük kell a hálózatüzemeltetőket, hogy a beépített adatvédelem és az alapértelmezett beállításokon alapuló adatvédelem az intelligens energiahálózatok és az intelligens fogyasztásmérő rendszerek bevezetésének szerves részét képezze.

               11.

               Személyes adatok feldolgozása esetén a beépített adatvédelmet és az alapértelmezett beállításokon alapuló adatvédelmet be kell építeni az intelligens energiahálózatok kifejlesztésében részt vevők által alkalmazott módszertanba.

               12.

               A beépített adatvédelem alkalmazását mind jogalkotási szinten (az adatvédelmi jogszabályoknak megfelelő jogszabályok révén), mind technikai szinten (az infrastruktúra adatvédelmi jogszabályoknak való teljes mértékű megfelelését biztosító követelményrendszernek az intelligens energiahálózatokra vonatkozó szabványokban történő meghatározásával), mind pedig (az adatfeldolgozáshoz kapcsolódóan) szervezeti szinten biztosítani kell.

               13.

               Az alapértelmezett beállításokon alapuló adatvédelmet úgy kell megvalósítani, hogy az adatok védelmét leginkább szolgáló funkciók álljanak alapértelmezett beállítás formájában a felhasználó rendelkezésére.

               14.

               A tagállamoknak ösztönözniük kell az európai szabványügyi szervezeteket, hogy kezeljék kiemelten a beépített adatvédelmen és az alapértelmezett adatvédelmen alapuló intelligens hálózati referenciaarchitektúrák kérdését.

               15.

               Az átláthatóság és az egyének bizalmának növelése érdekében a tagállamoknak szorgalmazniuk kell a független felek megfelelő adatvédelmi tanúsítási mechanizmusainak, valamint adatvédelmi címkéinek és jelzőinek használatát.

               16.

               Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 8. cikke és az emberi jogok európai egyezménye 8. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy a személyes adatok védelméhez való jogba történő bármilyen beavatkozást indokolni kell. A beavatkozás indokoltságát eseti alapon, a jogszerűség, a szükségesség, a megalapozottság és az arányosság kritériumainak együttes figyelembevételével kell értékelni. Az intelligens energiahálózatokon és az intelligens fogyasztásmérő rendszereken belül feldolgozásra kerülő személyes adatok védelméhez való alapvető jognak ellentmondó bármely személyesadat-feldolgozásnak tehát szükségesnek és arányosnak kell lennie ahhoz, hogy teljes mértékben megfeleljen az Alapjogi Chartának.

               17.

               A személyes adatok védelmét és biztonságát fenyegető kockázatok csökkentése érdekében a tagállamoknak – az iparral, a Bizottsággal és más érdekelt felekkel együttműködésben – az ezen ajánlás 42. pontjában felsorolt valamennyi közös funkcionális minimumkövetelmény esetében támogatniuk kell a teljesítésükhöz szükséges elérhető legjobb technikák meghatározását.

      Adatvédelmi intézkedések

               18.

               Az intelligens energiahálózatokon belül feldolgozható adatok körének meghatározásakor a tagállamoknak minden szükséges intézkedést meg kell tenniük annak érdekében, hogy amennyire csak lehet, anonimizált adatok kerüljenek felhasználásra, így biztosítva, hogy az egyént a továbbiakban nem lehet azonosítani. Személyes adatok gyűjtése, feldolgozása és tárolása esetén a tagállamoknak feladata biztosítani, hogy a felhasznált adatok megfelelőek és relevánsak legyenek. Az adatgyűjtésnek a feldolgozás célja szempontjából legszükségesebb információkra kell korlátozódnia, az adatokat pedig úgy kell tárolni, hogy kizárólag addig tegyék lehetővé az érintettek azonosítását, amíg az a személyes adatok feldolgozásának célja szempontjából indokolt.

               19.

               A személyes adatok intelligens fogyasztásmérő rendszerekkel és azokon belül történő feldolgozása akkor tekinthető jogszerűnek, ha megfelel a 95/46/EK irányelv 7. cikkében felsorolt egy vagy több kritériumnak. Figyelembe kell venni az egyéneknek a személyes adatok feldolgozása tekintetében való védelmével foglalkozó munkacsoport intelligens fogyasztásmérés kapcsán meghozott véleményét (11).

               20.

               Az értéknövelt energetikai szolgáltatásokat nyújtó harmadik felek által végzett személyesadat-feldolgozásnak is jogszerűnek kell lennie, és a 95/46/EK irányelv 7. cikkében meghatározott hat követelmény közül legalább egyen kell alapulnia. Amennyiben a feldolgozás az érintett hozzájárulása alapján történik, a hozzájárulásnak minden esetben önkéntesnek, konkrétnak, tájékozottnak és kifejezettnek kell lennie, és az érintettnek a hozzájárulását valamennyi hozzáadott értékű szolgáltatás tekintetében külön-külön kell megadnia. Az érintettnek rendelkeznie kell azzal a joggal, hogy hozzájárulását bármikor visszavonhatja. A hozzájárulás visszavonása nem érintheti a hozzájárulás alapján a visszavonás előtt végzett adatfeldolgozás jogszerűségét.

               21.

               A tagállamoknak egyértelműen meg kell határozniuk az adatkezelők és az adatfeldolgozók szerepét és felelősségét. Ezeknek összeegyeztethetőnek kell lenniük a 95/46/EK irányelv alapján rájuk vonatkozó kötelezettségekkel.

               22.

               A feldolgozási műveletek megkezdése előtt a tagállamoknak elemzést kell készíteniük annak megállapítására, hogy az intelligens energiahálózat fenntartása és üzemeltetése, valamint a számlázás milyen körben és mennyi ideig követeli meg a szolgáltatóktól és a hálózatüzemeltetőktől, hogy megőrizzék a személyes adatokat. Az elemzés segítségével a tagállamok el tudják dönteni többek között azt, hogy a személyes adatok megőrzésére a nemzeti jogszabályok által jelenleg előírt időszakok nem hosszabbak-e, mint amelyeket az intelligens energiahálózatok működtetése indokolttá tesz. Az elemzésnek ki kell térnie azokra a mechanizmusokra, amelyek a személyes adatok törlésére vagy tárolásuk szükségességének rendszeres felülvizsgálatára megállapított határidők teljesítését biztosítják.

               23.

               Az elemzés elkészítéséhez valamennyi tagállamnak figyelmet kell fordítania különösen az adatminimalizálás elvére; az átláthatóság elvére, amely biztosítja, hogy a végső fogyasztó egyértelmű és közérthető nyelven megfogalmazott, felhasználóbarát és érthető formában kap tájékoztatást a személyes adatok feldolgozásának céljairól, ütemezéséről, körülményeiről, valamint az adatok gyűjtéséről, tárolásáról és valamennyi egyéb célra történő felhasználásáról; továbbá a személyre szabottság elvére, amely biztosítja, hogy a meghozott intézkedések védik az egyének jogait.

      Adatbiztonság

               24.

               A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a személyes adatok biztonságának garantálására már a hálózat kiépítésének kezdeti szakaszában, az adatvédelem kialakításakor a beépített adatvédelem elvének alkalmazásával sor kerüljön. Ennek keretében olyan intézkedéseket kell megvalósítani, amelyek védik a személyes adatokat a véletlenszerű vagy jogellenes megsemmisülés, a véletlen elvesztés, valamint a feldolgozás minden jogellenes formája ellen, különös tekintettel a személyes adatok jogosulatlan nyilvánosságra hozatalára, terjesztésére, megváltoztatására és az azokhoz történő jogosulatlan hozzáférésre.

               25.

               Célszerű kódolt csatornákat igénybe venni, hiszen ez a visszaélésekkel szemben alkalmazható egyik leghatékonyabb műszaki megoldás.

               26.

               A tagállamoknak figyelembe kell venniük, hogy az intelligens energiahálózatok valamennyi jelenlegi és jövőbeli eleme biztosítja az európai szabványügyi szervezetek által kidolgozott „biztonságot érintő” szabványok betartását, beleértve a Bizottság M/490 szabványosítási megbízásában szereplő, az intelligens energiahálózatok információbiztonságára vonatkozó alapvető követelményeket is. Számításba kell venni továbbá a nemzetközi biztonsági szabványokat is, különösen az ISO/IEC 27000 szabványsorozatot („ISMS szabványcsalád”).

               27.

               A tagállamoknak feladata biztosítani, hogy a hálózatüzemeltetők fel tudják ismerni a biztonsági kockázatokat, és megfelelő lépéseket tudjanak tenni az intelligens fogyasztásmérő rendszerek megfelelő szintű biztonságának és ellenálló képességének garanciája érdekében. E tekintetben a hálózatüzemeltetőknek, az illetékes nemzeti hatóságokkal és civil társadalmi szervezetekkel együttműködésben, alkalmazniuk kell a már meglévő szabványokat, iránymutatásokat és programokat, ezek hiányában pedig újakat kell kidolgozniuk. Figyelembe kell továbbá venni az Európai Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökség (ENISA) által közzétett vonatkozó iránymutatásokat is.

               28.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a 2002/58/EK irányelv 4. cikkének megfelelően a személyes adatok biztonságának megsértése esetén az adatkezelő haladéktalanul (lehetőleg az adatbiztonság megsértéséről való tudomásszerzést követő 24 órán belül) értesíti a felügyelő hatóságot és azokat az egyéneket, akiknek személyes adatait a jogsértés hátrányosan befolyásolhatja.

      Az intelligens méréshez kapcsolódó tájékoztatás és átláthatóság

               29.

               Az adatkezelők kötelezettségeinek sérelme nélkül, a 95/46/EK irányelvvel összhangban a tagállamoknak célszerű megkövetelniük, hogy a hálózatüzemeltetők valamennyi alkalmazásuk kapcsán dolgozzanak ki és tegyenek közzé egy pontos és egyértelmű információs politikát. E politikának legalább a 95/46/EK irányelv 10. és 11. cikkében foglalt eshetőségekre kell kiterjednie.
               Egy adott érintettre vonatkozó személyesadat-gyűjtés esetén az adatkezelőnek tájékoztatnia kell továbbá az érintettet legalább:

                           a)

                           az adott esetnek megfelelően az adatkezelő, képviselője és az adatvédelmi tisztviselő személyéről és elérhetőségi adatairól;

                           b)

                           az adatfeldolgozás céljáról, amelyre a személyes adatokat szánják (amennyiben az adatfeldolgozás a 95/46/EK irányelv 7. cikke alapján történik, ismertetve többek között az adatfeldolgozás általános feltételeit és az adatkezelő érvényesíteni kívánt jogos érdekeit);

                           c)

                           a személyes adatok tárolásának időtartamáról;

                           d)

                           arról, hogy az érintettnek jogában áll az adatkezelőhöz fordulni a betekintési jog és az érintettre vonatkozó személyes adatok helyesbítéséhez vagy törléséhez való jog érvényesítse érdekében, valamint akkor, ha kifogást kíván emelni a rá vonatkozó adatok feldolgozása ellen;

                           e)

                           arról, hogy az érintettnek jogában áll panaszt tenni a 95/46/EK irányelv 28. cikke szerinti felügyelő hatóságnál, mellékelve a felügyelő hatóság elérhetőségi adatait;

                           f)

                           az adatok címzettjeiről, illetve a címzettek kategóriáiról;

                           g)

                           minden olyan további információról, amely – tekintettel az adatgyűjtés sajátos körülményeire – az érintett vonatkozásában a tisztességes adatfeldolgozás biztosításához szükséges.

         II.   AZ INTELLIGENS FOGYASZTÁSMÉRŐ RENDSZEREK BEVEZETÉSÉVEL JÁRÓ HOSSZÚ TÁVÚ KÖLTSÉGEK ÉS ELŐNYÖK GAZDASÁGI ÉRTÉKELÉSÉNEK MÓDSZERTANA

               30.

               Ez a szakasz iránymutatást és keretet nyújt a tagállamok számára azon költség-haszon elemzés elkészítéséhez, amelynek az intelligens mérés bevezetésével járó hosszú távú költségeket és előnyöket felmérő következetes, hiteles és átlátható gazdasági értékelés alapjául kell szolgálnia.

               31.

               A gazdasági értékelést a mellékletben meghatározott iránymutatás alapján kell elkészíteni, és minden esetben tartalmaznia kell a következő négy lépést:

                           —

                           a helyi körülményekhez való igazítás,

                           —

                           költség-haszon elemzés,

                           —

                           érzékenységvizsgálat,

                           —

                           teljesítményértékelés, az externáliák és a társadalmi hatások vizsgálata.

      A helyi körülményekhez való igazítás

               32.

               Az intelligens fogyasztásmérés bevezetéséhez kapcsolódó gazdasági értékelés elkészítése során a tagállamoknak vagy az általuk kijelölt illetékes hatóságoknak meg kell vizsgálniuk és figyelembe kell venniük – amennyiben rendelkezésre állnak – az ilyen mérési rendszerek bevezetésével foglalkozó kísérleti programokat. Lehetőség szerint tanulmányozniuk kell továbbá a gyakorlati alkalmazások működésére vonatkozó tényleges adatokat és a valós helyzetekből leszűrt tapasztalatokat is annak érdekében, hogy pontosítani lehessen az alkalmazandó technológia megválasztásakor figyelembe vett előfeltevéseket, optimalizálni lehessen a költségeket és az előnyöket, és mind a közvélemény tájékoztatását, mind az intelligens fogyasztásmérő rendszerek használatát illetően fokozni lehessen a fogyasztói szerepvállalást.

               33.

               A tagállamoknak vagy az általuk kijelölt illetékes hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy a költség-haszon elemzés elkészítéséhez legalább két forgatókönyvet számításba vesznek, amelyek közül az egyik változatlan körülményeket feltételez („ne csinálj semmit, és nem történik semmi” típusú forgatókönyv). A villamos energia esetében a második forgatókönyvnek meg kell felelnie a 2009/72/EK irányelvben rögzített kötelezettségnek, miszerint 2020-ig legalább a fogyasztók 80 %-át el kell látni intelligens fogyasztásmérő rendszerrel, valamint figyelembe kell vennie az ezen ajánlás III. szakaszában ismertetett közös minimumkövetelményeket. Célszerű egyéb alternatív forgatókönyveket is kidolgozni. Ezeknek a forgatókönyveknek ki kell térniük a meglévő és a jövőbeli energiatakarékossági intézkedések közötti egymást erősítő hatásokra, valamint a fogyasztók felé intézett visszajelzések és tanácsadás egyéb formáira, különösen pedig a gyakoribb számlázás, illetőleg az átalánydíjak és a becsült fogyasztás helyett a tényleges fogyasztáson alapuló költségkimutatások lehetőségére. Az alternatív forgatókönyveknek foglalkozniuk kell azzal a kérdéssel is, hogy az intelligens fogyasztásmérés bevezetése során milyen kézzelfogható előnyökhöz vezethet a fogyasztók egyértelmű tájékoztatása, a díjszabás átláthatósága, valamint a gyártói és a szolgáltatói oldalon jelentkező verseny.

               34.

               A tagállamoknak vagy az általuk kijelölt illetékes hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy az egyes forgatókönyvek alkalmazási feltételeinek és hipotéziseinek meghatározásakor kellő időben konzultálnak a nemzeti szabályozó hatóságokkal, az intelligens fogyasztásmérők bevezetésében érdekelt támogatókkal és a kivitelező társaságokkal (a tagállamok többségében az elosztórendszerek üzemeltetőivel), továbbá a kapcsolódó kísérleti projektek tulajdonosaival, amennyiben vannak ilyenek.

               35.

               A keretfeltételek vonatkozásában a tagállamoknak vagy az általuk kijelölt illetékes hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy azok meghatározásakor figyelembe veszik a meglévő uniós vagy nemzetközi szabványokkal való kölcsönös műszaki átjárhatóságot és az azok betartását garantáló, az adatkommunikációs infrastruktúra részét képező valamennyi technológiát, architektúrát és intézkedést, valamint a rendelkezésre álló legjobb gyakorlatot. A tagállamoknak vagy az általuk kijelölt illetékes hatóságoknak biztosítaniuk kell továbbá azt is, hogy a költség-haszon elemzést alátámasztó feltevéseket a helyi körülményekhez igazítják, és ennek során szem előtt tartanak olyan paramétereket, mint például a földrajzi lefedettség, a villamosenergia-szükséglet, a csúcsterhelés, valamint a mikro- és a makrogazdasági feltételek. Az ajánlás mellékletének 2. szakasza tartalmazza azokat a paramétereket, amelyek figyelembevételét a tagállamoknak biztosítaniuk kell.

      Költség-haszon elemzés

               36.

               A tagállamoknak és az általuk kijelölt illetékes hatóságoknak feladata gondoskodni arról, hogy a költség-haszon elemzés elkészítése az ezen ajánlás mellékletében meghatározott iránymutatásnak és az azt lépésről lépésre bemutató módszertani keretnek („a költség-haszon elemzés hét lépése”) megfelelően történjen. A tagállamoknak vagy az általuk kijelölt illetékes hatóságoknak biztosítaniuk kell továbbá, hogy valamennyi várható költség és előny kiszámítása ésszerű, átlátható és jól dokumentált módon történik, összhangban a becslés során követni javasolt, logikusan felépített szekvenciális folyamattal. A költség-haszon elemzésben egyértelműen figyelembe kell venni az intelligens fogyasztásmérő rendszerek bevezetése kapcsán a fogyasztót terhelő lehetséges költségeket, és össze kell vetni azokat a fogyasztók javát szolgáló hosszú távú potenciális előnyökkel. Az I. melléklet 4. és 5. táblázata tartalmazza azon elemek nem teljes listáját, amelyeket az elemzés elkészítése során meg kell vizsgálni.

      Érzékenységvizsgálat

               37.

               A tagállamoknak vagy az általuk kijelölt illetékes hatóságoknak meg kell határozniuk az érzékenységvizsgálat kritikus változóit, továbbá az elvégzett érzékenységvizsgálatok eredményei alapján a kedvező megvalósítási feltételek esetére (amikor az előnyök meghaladják a költségeket) vonatkozóan ismertetniük kell a változók tartományának nagyságát, azaz a kritikus változók legkisebb és legnagyobb értékét. Az érzékenységvizsgálat kiterjedhet a kérdéses változók volatilitással szembeni stabilitásának vizsgálatára, valamint a változónak a kívánt tartományon belül tartását biztosító lehetséges szabályozó intézkedésekre is.

      Teljesítményértékelés, externáliák és társadalmi hatások

               38.

               A tagállamoknak vagy az általuk kijelölt illetékes hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy az intelligens fogyasztásmérés bevezetésének várható előnyeit, a felmerülő (például a környezettel vagy az egészséggel összefüggő) externáliákat, a közpolitikai intézkedések következményeit, valamint a társadalom számára előnyös hatásokat számba vevő értékelés során az előző lépésben kidolgozott költség-haszon elemzés számszerű eredményeit megfelelő súlyozással veszik figyelembe.
               Ezen ajánlás melléklete tartalmazza az egyéb kapcsolódó előnyök jelzésszerű listáját.

         III.   A VILLAMOSENERGIA-FOGYASZTÁS INTELLIGENS MÉRÉSI RENDSZEREINEK KÖZÖS FUNKCIONÁLIS MINIMUMKÖVETELMÉNYEI

               39.

               Ez a szakasz a tizenegy tagállam által a villamosenergia-fogyasztás intelligens mérése kapcsán korábban elvégzett költség-haszon elemzések legjobb gyakorlataira épül. Iránymutatást nyújt azon intézkedések meghozatalához, amelyekkel biztosítani lehet, hogy a tagállamok szem előtt tartják a megfelelő átjárhatóságot és az M/441, az M/468 és az M/490 számú megbízás keretében jelenleg kidolgozás alatt álló, az intelligens fogyasztásmérő rendszerekre vonatkozó szabványokat, valamint hogy alkalmazzák a legjobb gyakorlatokat.

               40.

               Ez a szakasz iránymutatással szolgál a tagállamok számára a villamosenergia-fogyasztás intelligens mérésének közös funkcionális minimumkövetelményeiről, amelyek segítségével a tagállamok fel tudják ismerni, hogy mely közös eszközöket lehet segítségül hívni a fogyasztásmérő rendszer bevezetésére vonatkozó tervek elkészítésekor az optimális költséghatékonyság elérése érdekében. A követelményrendszer megteremti a közös alapot a tagállamok, a mérőeszközök szállítói és a hálózatüzemeltetők számára saját költség-haszon elemzéseik elkészítéséhez és beruházásaik megtervezéséhez, és ezáltal elősegíti az intelligens fogyasztásmérő rendszerek kiépítéséhez kapcsolódó közbeszerzéseket, miközben európai referencia-fogalommeghatározásokat is ad a szabályozó szervek kezébe.

               41.

               A szakasz iránymutatást ad azon rendelkezéseket illetően is, amelyekkel biztosítani lehet a fogyasztói előnyöket és az energiahatékonyság növeléséhez való hozzájárulást. Célja annak elősegítése, hogy az intelligens fogyasztásmérő rendszerek olyan fogyasztóorientált eszközökkel felszerelt, szabványosított interfészekkel legyenek összekapcsolva, amelyek együtt szolgáltatnak fogyasztási adatokat és költséginformációkat, ösztönzik a fogyasztók általi energiamegtakarítást, és igazodnak az igényekhez. Az uniós jogszabályokkal összhangban az intelligens mérés bevezetésével járó költségeket és előnyöket vizsgáló elemzés elkészítése során ezt a megközelítést maradéktalanul figyelembe kell venni.

      Közös funkcionális minimumkövetelmények

               42.

               A villamosenergia-fogyasztás mérésére szolgáló valamennyi intelligens rendszernek rendelkeznie kell legalább az alábbi funkciókkal:

                           A felhasználó részére:

                                       a)

                                       Közvetlen leolvasást kell lehetővé tenni a felhasználó vagy a fogyasztó által megjelölt bármely harmadik fél részére. Ez az intelligens fogyasztásmérő rendszer egyik legalapvetőbb funkciója, hiszen a fogyasztók számára nyújtott közvetlen visszajelzés nélkül lehetetlen biztosítani az energiamegtakarítást a keresleti oldalon. Fontos egyetértés született az olyan szabványosított interfészek alkalmazásáról, amelyek valós idejű energiafelhasználás-szabályozási megoldások (például a háztartások automatizálása) és különböző keresletoldali visszajelzési rendszerek felhasználását tennék lehetővé, továbbá elősegítenék a közvetlenül a fogyasztónak nyújtott biztonságos adatszolgáltatást. Nyomatékosan ajánlott a felhasználó választása szerinti interfész segítségével az adatokat közvetlenül a felhasználóhoz vagy a fogyasztó által megjelölt bármely harmadik félhez eljuttató pontos, felhasználóbarát és megfelelő időben történő adatkijelzés, hiszen kulcsfontosságú szerepe van a keresletoldali visszajelzési szolgáltatások nyújtásában, az „azonnali” energiatakarékossági döntések meghozatalában és az elosztott energiaforrások minél szélesebb körű integrációjában. Az energiamegtakarítás ösztönzése szempontjából nyomatékosan ajánlott, hogy a tagállamok az intelligens fogyasztásmérő rendszereket használó végfelhasználók számára olyan szabványosított interfészeket bocsássanak rendelkezésre, amelyek lehetővé teszik az egyedi fogyasztási adatok megjelenítését.

                                       b)

                                       Az a) pontban említett leolvasást olyan gyakorisággal kell lehetővé tenni, hogy a szolgáltatott információkat fel lehessen használni az energiamegtakarítási célú döntések során. Ez a funkció teljes egészében a keresleti oldalra, nevezetesen a végfelhasználóra vonatkozik. A rendszer biztosította információk hitelessége és megbízhatósága érdekében a fogyasztóknak látniuk kell, hogy lépéseik hatással vannak a megjelenített adatokra. A frissítés gyakoriságát az energiafogyasztó, illetve az energiatermelő termékek válaszidejéhez kell igazítani. Általános az egyetértés abban, hogy az adatmegjelenítést legalább tizenöt percenként kell biztosítani. A technológia további fejlődésének és újabb energiaszolgáltatások bevezetésének köszönhetően az adatközlés gyorsasága valószínűleg javulni fog. Ajánlott továbbá, hogy az intelligens fogyasztásmérő rendszer meghatározott ideig képes legyen tárolni a fogyasztási adatokat, így téve lehetővé a felhasználó és a fogyasztó által megjelölt bármely harmadik fél számára, hogy korábbi fogyasztásával kapcsolatban tájékozódhasson és az arra vonatkozó adatokat letölthesse. Mindennek lehetővé kell tennie a fogyasztással kapcsolatos költségek kiszámítását.

                           A mérőeszköz üzemeltetője számára:

                                       c)

                                       Lehetővé kell tenni az üzemeltető számára a fogyasztásmérők távoli leolvasását. Ez a funkció a kínálati oldalra (a mérőeszközök üzemeltetőire) vonatkozik. Általános az egyetértés abban a tekintetben, hogy ez egyike a legfontosabb funkcióknak.

                                       d)

                                       Biztosítani kell az intelligens fogyasztásmérő rendszer és a külső hálózatok közötti kétirányú kommunikációt a mérési rendszer karbantartása és ellenőrzése céljából. Ez a funkció a mérés folyamatára vonatkozik. Általános az egyetértés abban a tekintetben, hogy ez egyike a legfontosabb funkcióknak.

                                       e)

                                       Lehetővé kell tenni a megfelelő gyakorisággal történő leolvasást annak érdekében, hogy az így nyert információkat fel lehessen használni a hálózat tervezése során. Ez mind a keresleti, mind a kínálati oldalra vonatkozó funkció.

                           Az energiaellátás kereskedelmi szempontjainak vonatkozásában:

                                       f)

                                       Támogatni kell a fejlett díjszabási rendszereket. Ez a funkció mind a keresleti, mind a kínálati oldalra vonatkozik. Az intelligens fogyasztásmérő rendszereknek tartalmazniuk kell fejlett díjszabási rendszereket, a használat időpontján alapuló időszakos nyilvántartásokat és a díjszabás távolról történő szabályozását lehetővé tévő alkalmazásokat. A fogyasztók és a hálózatüzemeltetők ennek segítségével növelhetik az energiahatékonyságot, valamint az energiafogyasztás csúcsidőszakokban történő csökkentésével költségeket takaríthatnak meg. E funkciónak – az a) és a b) pontban ismertetett funkciókkal egyetemben – kulcsfontosságú ösztönző szerepe van a fogyasztó pozíciójának erősítésében és az ellátórendszer energiahatékonyságának javításában. Különösen fontos, hogy az intelligens fogyasztásmérő rendszerek automatikusan – például az a) pontban említett szabványosított interfészen keresztül – tudják tájékoztatni a végfelhasználókat a fejlett díjszabási rendszeren belül rendelkezésre álló lehetőségekről.

                                       g)

                                       Lehetővé kell tenni a villamosenergia-ellátás távolról történő be- és kikapcsolását és/vagy a szolgáltatott energiamennyiség vagy teljesítmény korlátozását. Ez a funkció mind a keresleti, mind a kínálati oldalra vonatkozik. A korlátozás többfokozatúvá tétele kiegészítő védelmet biztosít a fogyasztó számára. Bizonyos folyamatokat fel lehet vele gyorsítani: költözés esetén például gyorsan és egyszerűen ki lehet kapcsolni az energiaellátást a régi helyen, és bekapcsolni az új helyen. Az ellátórendszerben jelentkező műszaki válsághelyzetek elhárításának is fontos eszköze. Használatával azonban újabb biztonsági kockázatok merülhetnek fel, amelyeket a lehető legkisebb szintre kell csökkenteni.

                           A biztonsághoz és az adatvédelemhez kapcsolódóan:

                                       h)

                                       Biztosítani kell a biztonságos adatkommunikációt. Ez a funkció mind a keresleti, mind a kínálati oldalra vonatkozik. A magas biztonsági szint nélkülözhetetlen a fogyasztásmérő és az üzemeltető közötti bármilyen jellegű adatkommunikáció szempontjából. Ez egyaránt érvényes a fogyasztásmérőre kapcsolt közvetlen kommunikációs vonalakra és a fogyasztó otthonában található készülékek vagy kezelőszervek által vagy felé a fogyasztásmérőn keresztül továbbított bármely üzenetre. A fogyasztó otthonában megvalósuló helyi adatkommunikáció során garantálni kell a magánélet tiszteletben tartását és az adatvédelmet.

                                       i)

                                       Csalás megelőzése és felderítése. Ez a funkció a kínálati oldalra, az adathozzáféréssel kapcsolatos védelmi és biztonsági kérdésekre vonatkozik. Az e tekintetben meglévő erős egyetértés jól tükrözi e funkció fontosságát. Ez a funkció nem kizárólag egy esetleges csalás felderítése szempontjából lényeges, hanem segítségével a fogyasztót is meg lehet védeni például az adataihoz való jogosulatlan hozzáféréstől.

                           A megosztott energiatermelést illetően:

                                       j)

                                       Támogatni kell a bevitt és a kivett energia mérését és a reaktív mérést. Ez a funkció mind a keresleti, mind a kínálati oldalra vonatkozik. Számos országban már rendelkezésre állnak a megújuló energiaforrásból és a helyi energiatermelő mikroegységekkel előállított energia felhasználását lehetővé tévő funkciók, azaz biztosított a távolabbi jövőben is alkalmazható fogyasztásmérés. E funkciót célszerű alapértelmezettként telepíteni, amelyet a későbbiekben a fogyasztó igényeinek és szükségleteinek megfelelően lehet aktiválni vagy letiltani.

      Nyomon követés

               43.

               A tagállamoknak minden szükséges lépést meg kell tenniük annak érdekében, hogy kövessék az ajánlásban megfogalmazottakat, valamint hogy azt az Unión belüli intelligens energiahálózati alkalmazások megtervezésében és működtetésében részt vevők figyelmébe ajánlják.

               44.

               A tagállamoknak 2012. szeptember 3-ig el kell juttatniuk a Bizottsághoz az intelligens fogyasztásmérő rendszerek bevezetésével kapcsolatban készített költség-haszon elemzések eredményeit, valamint azokat az intézkedéseket és terveket, amelyeket ezen ajánlás kapcsán elfogadtak.

               45.

               A Bizottságnak szándékában áll ezen ajánlás alapján megvizsgálni az intelligens mérés bevezetésére vonatkozóan benyújtott gazdasági értékeléseket.

      Címzettek

               46.

               Ennek az ajánlásnak a címzettjei a tagállamok és az intelligens fogyasztásmérő rendszerek gazdasági értékelésének elkészítésében részt vevő általuk kijelölt illetékes hatóságok.

      Kelt Brüsszelben, 2012. március 9-én.

            a Bizottság részéről

         Günther OETTINGER

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 211., 2009.8.14., 55. o.

      (2)  HL L 211., 2009.8.14., 94. o.

      (3)  COM(2011) 202 végleges.

      (4)  HL L 281., 1995.11.23., 31. o.

      (5)  HL L 201., 2002.7.31., 37. o.

      (6)  COM(2007) 228 végleges.

      (7)  http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/smartgrids/taskforce_en.htm

      (8)  Az ERGEG iránymutatása a villamosenergia- és a földgázfogyasztás mérésére szolgáló intelligens berendezésekkel kapcsolatos szabályozási szempontokkal összefüggő helyes gyakorlatról (Hiv. sz.: E10-RMF-29-05).

      (9)  Az intelligens hálózatokkal foglalkozó európai munkacsoport fogalommeghatározása szerint az intelligens hálózatok olyan energiahálózatok, amelyek hatékonyan integrálják a hozzájuk csatlakozó valamennyi felhasználó magatartását annak érdekében, hogy egy gazdaságilag hatékony, fenntartható, kevés veszteséggel üzemelő, magas színvonalú, biztos energiaellátást garantáló és biztonságos energiarendszert biztosítsanak: http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/smartgrids/doc/expert_group1.pdf

      (10)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló 2009/72/EK irányelvhez és a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló 2009/73/EK irányelvhez fűzött értelmező dokumentum alapján – Kiskereskedelmi piacok, 7. o.

      (11)  A 29. cikk szerinti adatvédelmi munkacsoport intelligens fogyasztásmérés kapcsán meghozott 183. számú véleménye, 2011. április.

      MELLÉKLET

         Iránymutatás a 2009/72/EK és a 2009/73/EK irányelv I. mellékletével összhangban az intelligens fogyasztásmérő rendszerek bevezetésével járó hosszú távú költségekkel és előnyökkel kapcsolatos gazdasági értékelés elvégzésének módszertanáról

      1.   HIVATKOZÁSOK

                  1.1.

                  Európai Bizottság – Közös Kutatóközpont, Energia- és Közlekedésügyi Intézet (2012), „Guidelines for conducting a cost-benefit analysis of smart grid projects” (Az intelligens hálózatokra irányuló projektek költség-haszon elemzésének elkészítésére vonatkozó iránymutatás) (elérhető a http://ses.jrc.ec.europa.eu honlapon)

                  1.2.

                  Európai Bizottság – Közös Kutatóközpont, Energia- és Közlekedésügyi Intézet (2012), „Guidelines for cost-benefit analysis of smart metering deployment” (Az intelligens mérés bevezetésének költség-haszon elemzésére vonatkozó iránymutatás) (elérhető a http://ses.jrc.ec.europa.eu honlapon)

                  1.3.

                  A villamosenergia- és gázipari szabályozó hatóságok európai csoportja, „Final Guidelines of Good Practice on Regulatory Aspects of Smart Metering for Electricity and Gas” (Végleges iránymutatás a villamosenergia- és a földgázfogyasztás mérésére szolgáló intelligens berendezésekkel kapcsolatos szabályozási szempontokkal összefüggő helyes gyakorlatról), 2011. február, hiv. sz..: E10-RMF-29-05, http://www.smartgridscre.fr/media/documents/ERGEG_Guidelines_of_good_practice.pdf

                  1.4.

                  Az Európai Bizottság intelligens hálózatokkal foglalkozó munkacsoportja (2010), 3. szakértői csoport: Az intelligens hálózatok bevezetésében érintett felek szerepei és feladatkörei, „Merit deployment matrix” (A bevezetés eredményességének mátrixa) (elérhető a http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/smartgrids/doc/expert_group3_annex.xls oldalon)

                  1.5.

                  Irányelvjavaslat az energiahatékonyságról, valamint a 2004/8/EK és a 2006/32/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (COM(2011) 370 végleges, 2011. június 22.)

                  1.6.

                  SEC(2011) 288 végleges – A Bizottság „Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású, versenyképes gazdaság 2050-ig történő megvalósításának ütemterve” címmel az Európai Parlamenthez, a Tanácshoz, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz és a Régiók Bizottságához intézett közleményét (COM(2011) 112 végleges) kísérő „Hatásvizsgálat” című bizottsági szolgálati munkadokumentum (SEC(2011) 289 végleges)

            2.   A VILLAMOS ENERGIA KAPCSÁN RÖGZÍTENDŐ VÁLTOZÓK ÉS ÖSSZEGYŰJTENDŐ ADATOK NEM TELJES LISTÁJA

                  A rögzítendő/gyűjtendő változók/adatok

                  Mértékegység

                  Az energiafogyasztás várható változása

                  %

                  Az energiaárak várható változása

                  %

                  A csúcsterhelés eltolódása

                  %

                  A villamos energia átviteli és elosztási veszteségei

                  %

                  A szolgáltatás szünetelésének becsült időtartama

                  perc

                  A kiesett terhelés értéke, az ellátás értéke

                  EUR/kWh

                  Diszkontráta

                  %

                  Hardverköltségek (pl. intelligens fogyasztásmérők, GPRS/PLC modem stb.)

                  EUR

                  A kiépítendő intelligens fogyasztásmérő rendszerek száma

                  fogyasztásmérők száma

                  Az intelligens fogyasztásmérő rendszer kiépítésének költségei

                  EUR

                  Az intelligens fogyasztásmérő rendszer várható élettartama

                  év

                  A fogyasztásmérő leolvasási költségei

                  EUR/év

                  A távközlés sikeraránya

                  %

                  Inflációs ráta

                  %

                  A technológiai fejlődés miatti költségcsökkenés

                  %

                  Végrehajtási ütemterv

                  fogyasztásmérők száma/év

                  A vidéki és a városi térségekben felszerelt fogyasztásmérők aránya

                  %

                  CO2-költségek

                  EUR/tonna

            3.   A KÖLTSÉG-HASZON ELEMZÉS ÉS AZ ÉRZÉKENYSÉGVIZSGÁLAT ELKÉSZÍTÉSÉNEK LÉPÉSEIT BEMUTATÓ FOLYAMATÁBRA

      Amennyiben az elemzés lehetővé teszi a CO2-költségek kiszámítását, alsó határként célszerű az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszerben alkalmazott áraknak a Bizottság 2050-ig szóló referencia-forgatókönyve szerinti előrejelzéseit használni, amely feltételezi a meglévő jogszabályok betartását, CO2-mentesítést azonban nem (1).
      4.   A VILLAMOS ENERGIA INTELLIGENS MÉRÉSÉNEK BEVEZETÉSE SORÁN FIGYELEMBE VEENDŐ KÖLTSÉGEK NEM TELJES LISTÁJA

                  Általános kategória

                  A mérés bevezetése során felmerülő lehetséges költségek, amelyeket az alapforgatókönyvben hozzávetőlegesen ki kell számítani

                  CAPEX (tőkekiadások)

                  Intelligens fogyasztásmérő rendszerekbe történő beruházási költségek

                  Információtechnológiai beruházási költségek

                  Távközlési beruházási költségek

                  Otthoni kijelzőkbe történő beruházás költségei (adott esetben)

                  Termelési költségek

                  Átviteli költségek

                  Elosztási költségek

                  A hagyományos fogyasztásmérőkbe történő beruházás kieső költségei (az előnyökhöz sorolandó negatív költség)

                  OPEX (működési költségek)

                  Információtechnológia fenntartási költségei

                  Hálózatirányítási és induló költségek

                  Távközlési/adatátviteli költségek (pl. GPRS, rádióhírközlés stb.)

                  A forgatókönyv költségei

                  Az intelligens fogyasztásmérő rendszer szakaszos cseréjéből/meghibásodásából eredő költségek

                  Bevételcsökkenés (pl. hatékonyabb fogyasztás miatt)

                  Termelési költségek

                  Elosztási költségek

                  Átviteli költségek

                  Fogyasztásmérő leolvasási költségei

                  Telefonos ügyfélszolgálat/vevőszolgálat költségei

                  Képzési költségek (pl. az ügyfélszolgálati és az üzembe helyezést végző személyzet képzése)

                  Megbízhatóság

                  Helyreállítási költségek

                  Környezetvédelem

                  Kibocsátási költségek (CO2-kibocsátás csökkentésére szolgáló berendezés, működési és kibocsátási engedélyek)

                  Energiabiztonság

                  Az energiatermeléshez felhasznált fosszilis tüzelőanyagok költsége

                  A szállításhoz és a működtetéshez szükséges fosszilis tüzelőanyagok költsége

                  Egyéb

                  A fogyasztói szerepvállalást ösztönző programok költsége

                  A korábban felszerelt (hagyományos) fogyasztásmérők meg nem térülő költségei

            5.   A VILLAMOS ENERGIA KAPCSÁN FELMERÜLŐ ELŐNYÖK SZÁMSZERŰSÍTÉSÉRE SZOLGÁLÓ KÉPLETEK NEM TELJES LISTÁJA

                  Előny

                  Az előny összetevői

                  Számítási képlet

                  A fogyasztásmérő alacsonyabb leolvasási és működési költségei

                  A fogyasztásmérő alacsonyabb működési költségei

                  Érték (EUR) = [Távolról történő leolvasással járó becsült költségcsökkenések (EUR/év)] Megvalósítás – [Távolról történő leolvasással járó becsült költségcsökkenések (EUR/év) × Adatközlés hibaszázaléka (%/100)] Megvalósítási forgatókönyv

                  A fogyasztásmérő alacsonyabb leolvasási költségei

                  Érték (EUR) = [helyi leolvasással járó költségek (EUR)] Alapforgatókönyv – [helyi „nem központosított” leolvasással járó becsült költségek (EUR)] Megvalósítási forgatókönyv

                  Ahol:
                  [helyi leolvasással járó költségek (EUR)]Alapforgatókönyv= Kisfeszültségű rendszerrel rendelkező ügyfelek száma × Korábbi leolvasási költségek/ügyfél/év (EUR)
                  [helyi „nem központosított” leolvasással járó becsült költségek (EUR)] Megvalósítási forgatókönyv= [kisfeszültségű rendszerrel (2) rendelkező ügyfelek száma × a megvalósításban nem érintett ügyfelek %-os aránya × A nem központi leolvasás átlagos költségei ügyfelenként (EUR/ügyfél)] + [kisfeszültségű rendszerrel rendelkező ügyfelek száma × a megvalósításban érintett ügyfelek %-os aránya × Adatközlés hibaszázaléka (%) × A nem központosított leolvasás átlagos költségei ügyfelenként (EUR/ügyfelek száma)

                  Alacsonyabb számlázási költségek

                  Érték (EUR) = [kisfeszültségű rendszerrel rendelkező ügyfelek száma × Számlázási költség/ügyfél/év (EUR)]Alapforgatókönyv – [kisfeszültségű rendszerrel rendelkező ügyfelek száma × Számlázási költség/ügyfél/év (EUR)]Megvalósítási forgatókönyv

                  Alacsonyabb telefonos ügyfélszolgálati/vevőszolgálati költségek

                  Érték (EUR) = [kisfeszültségű rendszerrel rendelkező ügyfelek száma × Ügyfélszolgálati költség/ügyfél/év (EUR)]Alapforgatókönyv – [kisfeszültségű rendszerrel rendelkező ügyfelek száma × Ügyfélszolgálati költség/ügyfél/év (EUR)]Megvalósítási forgatókönyv

                  Alacsonyabb működési és fenntartási költségek

                  Az eszközök alacsonyabb működési költségei

                  Érték (EUR) = [Az eszközök fenntartásával kapcsolatos közvetlen költségek (EUR/év)]Alapforgatókönyv – [Az eszközök fenntartásával kapcsolatos közvetlen költségek (EUR/év)]Megvalósítási forgatókönyv

                  A berendezés meghibásodásából eredő költségek csökkenése

                  Érték (EUR) = [A berendezés meghibásodásából eredő költségek (EUR/év)]Alapforgatókönyv – [A berendezés meghibásodásából eredő költségek (EUR/év)]Megvalósítási forgatókönyv

                  Elosztási kapacitással összefüggő késleltetett/elmaradt beruházások

                  Az elosztási kapacitással összefüggő késleltetett beruházások eszközarányos jövedelmezőségnek köszönhetően

                  Érték (EUR) = A kapacitás növelését célzó éves befektetés (EUR/év) × Késleltetés ideje (évek száma) × A befektetés megtérülési rátája (%/100)

                  Az elosztási kapacitással összefüggő késleltetett beruházások az eszközök értékcsökkenésének következtében

                  Érték (EUR) = A kapacitás növelését célzó éves befektetés (EUR/év) × Késleltetés ideje (évek száma) × a kapacitást biztosító eszközök gazdasági élettartama (évek száma)

                  Átviteli kapacitással összefüggő késleltetett/elmaradt beruházások

                  Az átviteli kapacitással összefüggő késleltetett beruházások eszközarányos jövedelmezőségnek köszönhetően

                  Érték (EUR) = A kapacitás növelését célzó éves befektetés (EUR/év) × Késleltetés ideje (évek száma) × A befektetés megtérülési rátája (%/100)

                  Az átviteli kapacitással összefüggő késleltetett beruházások az eszközök értékcsökkenésének következtében

                  Érték (EUR) = A kapacitás növelését célzó éves befektetés (EUR/év) × Késleltetés ideje (évek száma) × a kapacitást biztosító eszközök gazdasági élettartama (évek száma)

                  Termelési kapacitással összefüggő késleltetett/elmaradt beruházások

                  A csúcsterhelésre történő termelési kapacitással összefüggő késleltetett beruházások

                  Érték (EUR) = A csúcsterhelésre történő termelést támogató éves befektetés (EUR/év) × Késleltetés ideje (évek száma)

                  A tartalékkapacitással összefüggő késleltetett beruházások

                  Érték (EUR) = A tartalékkapacitás felhasználásával történő termelést támogató éves befektetés (EUR/év) × Késleltetés ideje (évek száma)

                  Csökkenő villamosenergia-veszteségek

                  Csökkenő villamosenergia-veszteségek

                  Érték (EUR) = Energiahatékonysággal összefüggő csökkenő veszteségek (EUR/év) + Feszültségszabályozással összefüggő csökkenő veszteségek (EUR/év) + Az átvitel szintjén tapasztalható csökkenő veszteségek (EUR/év)

                  Villamosenergia-költségmegtakarítás

                  Alacsonyabb fogyasztás

                  Érték (EUR) = Energiaérték (EUR/MWh) × Összes energiafogyasztás a kis feszültségű rendszereken (MWh) × Becsült %-os fogyasztáscsökkenés a megvalósítás révén (%/100)

                  A csúcsterhelés eltolódása

                  Érték (EUR) = A csúcsidőben és a nem csúcsidőben történő termelés árrései közötti nagykereskedelmi árréskülönbség (EUR/MWh) × A csúcsterhelés %-os eltolódása (%/100) × Összes energiafogyasztás a kisfeszültségű rendszereken (MWh)

                  Csökkenő kereskedelmi veszteségek

                  Kevesebb áramlopás

                  Érték (EUR) = áramlopással érintett ügyfelek %-os aránya (%/100) × A nem feljegyzett energiaterhelés becsült átlagos értéke/ügyfél/év (EUR) × Kisfeszültségű rendszerrel rendelkező összes ügyfél száma

                  A „szerződött teljesítményt” érintő csalásokkal kapcsolatos megtérülő költségek

                  Érték (EUR) = „szerződött teljesítménnyel” összefüggő csalásokkal érintett ügyfelek %-os aránya (%/100) × A ki nem fizetett szerződött teljesítmény becsült átlagos értéke/ügyfél/év (EUR) × Kisfeszültségű rendszerrel rendelkező összes ügyfél száma

                  A növekvő „szerződött teljesítménnyel” kapcsolatos megtérülő költségek

                  Érték (EUR) = az intelligens fogyasztásmérő rendszer felszerelése után a szerződött teljesítmény növelését kérelmező ügyfelek %-os aránya (%/100) × A szerződött teljesítmény növeléséből származó megtérülő költségek becsült átlagos értéke (EUR) × Kisfeszültségű rendszerrel rendelkező összes ügyfél száma

                  Kevesebb üzemkimaradás (a fejlett ellenőrzésnek és a valós idejű hálózati információknak köszönhetően)

                  Szolgáltatás értéke

                  Érték (EUR) = Összes energiafogyasztás közepes (MV) (3) + kisfeszültségű rendszereken (MWh)/egy évben lévő percek száma (db/év) × Üzemkimaradással érintett percek száma/év (db/év) × Kiesett terhelés értéke (EUR/MWh) × Üzemkimaradás %-os csökkenése (%/100)

                  Ügyfél-kártalanítás csökkenő költségei

                  Érték (EUR) = Évi átlagos ügyfél-kártalanítás (EUR) × ügyfél-kártalanítás %-os csökkenése

                  A CO2-kibocsátás csökkentése

                  Csökkenő CO2-kibocsátás az alacsonyabb vonalveszteség következtében

                  Érték (EUR) = [Vonalveszteség (MWh) × CO2-tartalom (tonna/MWh) × CO2 értéke (EUR/tonna)] Alapforgatókönyv –
                  [Vonalveszteség (MWh) × CO2-tartalom (tonna/MWh) × CO2 értéke (EUR/tonna)] Megvalósítási forgatókönyv

                  Csökkenő CO2-kibocsátás az alacsony CO2-kibocsátású energiaforrások térnyerésének köszönhetően (az intelligens fogyasztásmérés bevezetésének eredményeképpen)

                  Érték (EUR) = [CO2-kibocsátás (tonna) × CO2 értéke (EUR/tonna)] Alapforgatókönyv – [CO2-kibocsátás (tonna) × CO2 értéke (EUR/tonna)] Megvalósítási forgatókönyv

                  Csökkenő CO2-kibocsátás a kevesebb helyszíni kiszállásnak köszönhetően

                  Érték (EUR) = Megtakarított üzemanyag literjeinek száma (db) × megtakarított üzemanyagköltség literenként (EUR)

                  Csökkenő üzemanyag-fogyasztás a kevesebb helyszíni kiszállásnak köszönhetően

                  Érték (EUR) = Megtakarított üzemanyag literjeinek száma (db) × megtakarított üzemanyagköltség literenként (EUR)

                  Levegőszennyezés csökkenése (szilárd részecskék, NOx, SO2)

                  Levegőszennyező anyagok csökkenő kibocsátása az alacsonyabb vonalveszteség következtében

                  Valamennyi levegőszennyező anyagra lebontva:
                  Érték (EUR) = [Vonalveszteség (MWh) × szennyezőanyag-tartalom (egység/MWh) × szennyezőanyag-költség (EUR/egység)] Alapforgatókönyv –
                  Vonalveszteség (MWh) × szennyezőanyag-tartalom (egység/MWh) × szennyezőanyag-költség (EUR/egység)] Megvalósítási forgatókönyv

                  Levegőszennyező anyagok csökkenő kibocsátása az alacsony CO2-kibocsátású energiaforrások térnyerésének köszönhetően (az intelligens fogyasztásmérés bevezetésének eredményeképpen)

                  Valamennyi levegőszennyező anyagra lebontva:
                  Érték (EUR) = [szennyezőanyag-kibocsátás (egység) × szennyezőanyag-költség (EUR/egység)] Alapforgatókönyv – [szennyezőanyag-kibocsátás (egység) × szennyezőanyag-költség (EUR/egység)] Megvalósítási forgatókönyv

                  Levegőszennyező anyagok csökkenő kibocsátása a kevesebb helyszíni kiszállásnak köszönhetően

                  Érték (EUR) = Megtakarított üzemanyag literjeinek száma (db) × megtakarított üzemanyagköltség literenként (EUR)

         Megjegyzés: A „levegőszennyező anyagok pénzben kifejezett költségeinek” kiszámításához célszerű figyelembe venni a tiszta járművek beszerzéséről szóló irányelvet (a tiszta és energiahatékony közúti járművek használatának előmozdításáról szóló, 2009. április 23-i 2009/33/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) (4), valamint a „CAFE”-nek (Clean Air For Europe – Tiszta Levegőt Európának) a levegőminőségre gyakorolt kedvező hatások számszerűsítésére szolgáló eljárását.

         (1)  A „Hatásvizsgálat” című SEC(2011) 288 végleges bizottsági szolgálati munkadokumentum 7.10. melléklete–: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0288:FIN:EN:PDF

         (2)  Kis feszültség.

         (3)  Közepes feszültség.

         (4)  HL L 120., 2009.5.15., 5. o.


title: A Tanács ajánlása ( 2008. február 12. ) az Európai Fejlesztési Alap (kilencedik EFA) 2006. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében a Bizottságnak adandó mentesítésről

text:
               15.2.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 41/24

      A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2008. február 12.)
   az Európai Fejlesztési Alap (kilencedik EFA) 2006. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében a Bizottságnak adandó mentesítésről
   (2008/118/EK)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a 2005. június 25-én Luxembourgban (Luxemburgi Nagyhercegség) módosított (1), a 2000. június 23-án Cotonouban aláírt AKCS–EK partnerségi megállapodásra (2),
   tekintettel az AKCS–EK partnerségi megállapodás pénzügyi jegyzőkönyve alapján nyújtandó közösségi támogatás finanszírozásáról és kezeléséről szóló belső megállapodásra (3), amely létrehozta többek között a kilencedik Európai Fejlesztési Alapot (kilencedik EFA), és különösen annak 32. cikkének (3) bekezdésére,
   tekintettel a 9. Európai Fejlesztési Alapra alkalmazandó 2003. március 27-i pénzügyi szabályzatra (4), és különösen annak 96–103. cikkére,
   megvizsgálva a kilencedik EFA műveleteire vonatkozó 2006. december 31-i bevételi és kiadási kimutatást, illetve eredménykimutatást, valamint a Számvevőszéknek a 2006. pénzügyi évre vonatkozó jelentését a Bizottság válaszaival együtt (5),
   mivel:

               (1)

               A belső megállapodás 32. cikkének (3) bekezdése szerint a kilencedik EFA pénzgazdálkodása tekintetében az Európai Parlamentnek kell megadnia a Tanács ajánlása alapján a Bizottságnak a mentesítést.

               (2)

               A 2006. pénzügyi év során a Bizottság a kilencedik EFA műveleteit összességében kielégítően hajtotta végre,

         JAVASOLJA, hogy az Európai Parlament mentesítse a Bizottságot a kilencedik EFA 2006. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében.

      Kelt Brüsszelben, 2008. február 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         A. BAJUK

      (1)  HL L 287., 2005.10.28., 4. o.

      (2)  HL L 317., 2000.12.15., 3. o.

      (3)  HL L 317., 2000.12.15., 355. o.

      (4)  HL L 83., 2003.4.1., 1. o.

      (5)  HL C 259., 2007.10.31., 1. o.


title: A Bizottság ajánlása ( 2009. október 28.) a digitális hozadék elérhetővé válásának az Európai Unióban való elősegítéséről (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               24.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 308/24

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2009. október 28.)
   a digitális hozadék elérhetővé válásának az Európai Unióban való elősegítéséről
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2009/848/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikkére,
   mivel:

               (1)

               2008. június 12-i következtetéseiben a Tanács felkérte a Bizottságot, hogy alakítson ki koherens alapot az analóg műsorszórásról a digitálisra történő áttérés révén felszabaduló rádióspektrum (digitális hozadék) nem kizárólagos, nem kötelező alapon történő, koordinált felhasználásához. Ennek indokolt magában foglalnia különösen a műszaki szempontokat, a költségelemzést és a spektrumhozzáférésre vonatkozó különböző lehetőségek és szabályozási feltételek társadalmi-gazdasági hatását.

               (2)

               „A digitális frekvenciatöbbletből származó előnyök teljes körű kiaknázásáról Európában: a digitális műsorszórásra való átállással felszabaduló frekvenciaspektrum felhasználásának közös koncepciója” című, 2008. szeptember 24-i állásfoglalásában (1) az Európai Parlament ezenkívül hangsúlyozta az Európai Unióban a spektrum összehangolt használatára vonatkozó megközelítés előnyeit a méretgazdaságosság és az egymással együttműködő vezeték nélküli szolgáltatások kifejlesztése szempontjából, valamint a szétaprózódás elkerülése érdekében, ami e szűkös erőforrás nem optimális felhasználásához vezet. A Parlament tehát a tagállamok közötti aktív együttműködésre szólít fel a tagállamok között a digitális frekvenciatöbblet hatékony (újra)elosztásában nemzeti szinten meglévő akadályokon való felülemelkedés érdekében.

               (3)

               A Tanács már korábbi, 2005. december 1-jei következtetéseiben felkérte a tagállamokat, hogy amennyiben lehetséges, 2012-ig valósítsák meg az átállást.

               (4)

               Az elektronikus hírközlésre vonatkozó szabályozási keret értelmében a tagállamoknak ösztönözniük kellene a rádióspektrum hatékony használatát és biztosítaniuk kellene annak hatékony kezelését. Ebből, valamint a jobb szabályozás elvéből együttesen az következik, hogy a rádióspektrumot olyan módon kell felosztani, amely kulturális, gazdasági és társadalmi értelemben a legelőnyösebb a társadalom számára. Az országos sajátosságok és a múltból megörökölt helyzetek különbözőségére való figyelemmel azonban ezt az elvet fokozatosan és kellő rugalmassággal kell alkalmazni.

               (5)

               A digitális hozadék tartományában működő leendő szolgáltatások lehetséges társadalmi és gazdasági előnyeit mindaddig nem lehet teljesen kiaknázni, amíg nem szabadul fel a korábban vagy jelenleg analóg műsorszórásra használt rádióspektrum. Ezenkívül a felhasználók és a fogyasztók egyre könnyebben jutnak hozzá megfizethető áron a digitális földfelszíni televíziózás technológiájához. Több tagállam máris felhagyott az analóg műsorszórási technológiák alkalmazásával, és több más tagállam döntött annak elérése mellett, hogy 2012-re minden műsorszórás digitális technológiával történjék.

               (6)

               Ezért elengedhetetlen a digitális technológiára való átállás és az analóg műsorszórással való felhagyás vonatkozásában egyöntetű európai szintű politikát felmutatni, hogy az egyes tagállamok korábbi terveivel összhangban mindez minél hamarabb megvalósuljon. Ilyen célú állami támogatás nyújtásakor indokolt az állami támogatásokra vonatkozó szabályokkal összhangban eljárni.

               (7)

               A jelenlegi gazdasági válság kiemelte annak sürgető voltát, hogy elegendő rádióspektrumot bocsássanak a széles sávú szolgáltatásokhoz szükséges nagy sebességű vezeték nélküli infrastruktúrák rendelkezésére, ezáltal termelékenység-növekedést és költségmegtakarítást érve el a gazdaság más területein is. Ez összhangban van az Európai Tanács 2008. december 12-i ülésén jóváhagyott európai gazdaságélénkítési terv céljaival, a tervnek ugyanis célkitűzése, hogy a széles sávú lefedettség 2010 és 2013 között elérje a 100 %-ot. A versenyképességi kulcskérdésekről szóló 2009. márciusi tanácsi dokumentum hangsúlyozza, hogy ez csak vezeték nélküli technológiákkal vihető véghez, például olyan vidéki térségekben, ahol a vezetékes infrastruktúra kivitelezhetetlen. Az analóg műsorszórást tehát elengedhetetlen idejében leállítani ahhoz, hogy a digitális hozadékból származó rádióspektrum felhasználásával megvalósítható új szolgáltatások eredményesen mozdítsák elő az uniós gazdaságélénkítési törekvéseket.

               (8)

               Nemzetközi megállapodásokban – így a Nemzetközi Távközlési Unió (ITU) 2006. júniusi regionális rádiós hírközlési konferenciáján és 2007. novemberi rádiós hírközlési világkonferenciáján – máris rögzítésre került, hogy a digitális hozadék frekvenciáinak egy részét – a 790–862 MHz-es részsávot 2015-től kezdve, vagy akár annál korábban – miután adott esetben sor került a szükséges műszaki összehangolásra más országokkal – a műsorszórási és a helyhez kötött szolgáltatásokon kívül a mobilszolgáltatásoknak is fenntartják, megosztott elsőbbségi alapon. Ezenkívül több tagállam máris bejelentette, hogy tervbe vette vagy komolyan mérlegeli a 790–862 MHz-es részsáv megnyitását a nagy teljesítményű földfelszíni műsorszóráson kívüli szolgáltatásoknak.

               (9)

               Figyelemmel ezekre a fejleményekre, az Európai Unióban a digitális hozadék kérdésében sürgősen összehangolt közelítésmódot kell kialakítani annak érdekében, hogy ne jöjjenek létre törésvonalak a tagállamok között. Máskülönben meg fog hiúsulni a szolgáltatások és a berendezések egységes piacának létrehozása, elmaradnak a kapcsolódó méretgazdaságossági megtakarítások, és a digitális hozadék alkalmatlan lesz a gazdaságélénkítés uniós szintű előmozdítására. Ezenkívül – e cél elérésének előmozdítására – a Bizottság a tagállamoknak segítséget nyújthat az EU-n kívüli országokkal való két- vagy többoldalú tárgyaláshoz.

               (10)

               A digitális hozadékról szóló 2009. szeptember 18-i véleményében a rádióspektrum-politikai csoport azt ajánlja, hogy a Bizottság legkésőbb 2009. október 31-ig cselekedjen annak érdekében, hogy minimálisra csökkentse a 790–862 MHz-es részsávnak a tagállamok általi rendelkezésre bocsáthatósága körüli uniós szintű bizonytalanságot, és ezáltal előmozdítsa a növekedést, a versenyképességet és az innovációt az elektronikus távközlési hálózatok és szolgáltatások kialakításában. A csoport azt is szorgalmazza, hogy a 790–862 MHz-es részsávot új és/vagy továbbfejlesztett elektronikus távközlési hálózatok és szolgáltatások rendelkezésére bocsátó tagállamok egyebek mellett alkalmazzák a szolgáltatás- és technológiasemlegesség elvét, mégpedig olyan feltételekkel, hogy a műsorszórási szolgáltatások ne szenvedhessenek hátrányt.

               (11)

               A digitális hozadék összehangolt közelítésmódjának társadalmi-gazdasági vetületeiről készült tanulmányok szerint jelentős társadalmi és gazdasági haszonnal jár, ha uniós szintű összehangolással a digitális hozadék egy részét olyan új felhasználásoknak tartják fenn, mint a vidéki térségek széles sávú szolgáltatással való ellátása és általában az ilyen szolgáltatás elérhetőségének hiányából adódó digitális szakadék csökkentése.

               (12)

               Mindezek miatt a Bizottság azt tervezi, hogy a következő hónapokban határozatot fogad el a 790–862 MHz-es részsáv kis és közepes teljesítményű elektronikus távközlési hálózatok céljára történő leendő használatának harmonizált műszaki követelményeiről. Az említett műszaki végrehajtási intézkedés elfogadására a rádióspektrum-politikai csoport segítségével kerül sor, összhangban a rádióspektrum-határozat (2) 4. cikkével. A harmonizált műszaki feltételeket egy tagállam csak akkor volna köteles alkalmazni, ha úgy dönt, hogy a szóban forgó frekvenciasávot a műsorszórástól eltérő szolgáltatásoknak is megnyitja.

               (13)

               E műszaki harmonizáció előkészítése érdekében a Bizottság megbízta a Postai és Távközlési Igazgatások Európai Értekezletét (CEPT) a 790–862 MHz-es részsávra alkalmazandó feltételek olyan módon történő meghatározásával, hogy azok a vezeték nélkül helyhez kötött és/vagy a mobil távközlési hálózatokra legyenek optimalizálva, de ne korlátozódjanak rájuk. Ennek eredményeképpen a CEPT a Bizottságnak több jelentést is készített: ezek tartalmazzák a 790–862 MHz-es részsávban működő bázisállomásokra és végfelhasználói állomásokra alkalmazható, a káros interferencia kockázatának kezelésére alkalmas legkevésbé korlátozó műszaki feltételeket, valamint a kapcsolódó iránymutatást.

               (14)

               Ha valamelyik tagállamban a 790–862 MHz-es részsávot továbbra is használják nagy teljesítményű műsorszórásra, ez a szomszédos tagállamokban komolyan akadályozhatja a digitális hozadék egy részének új célokra való felhasználását, mivel a nagy teljesítményű jelek nagy távolságra eljutva is káros interferenciát okozhatnak; a tagállamoknak tehát – anélkül, hogy ez nagy teljesítményű műsorszóró adóállomásaik felszámolására vagy a részsávnak elektronikus távközlési szolgáltatások részére való megnyitására kötelezné őket – indokolt előmozdítaniuk az említett részsáv jövőbeni átszervezését, és hosszú távon lehetővé kell tenniük e sávnak a kis és közepes teljesítményű elektronikus távközlési szolgáltatások általi optimális igénybevételét.

               (15)

               Ezért elengedhetetlen, hogy a tagállamok mellőzzék az olyan nemzeti intézkedések bevezetését, amelyek meghiúsítanák az ugyanerre a frekvenciatartományra vonatkozó közösségi jogi aktusok – különösen pedig a 790–862 MHz-es részsávban beindítandó új távközlési szolgáltatásokra vonatkozó bármely műszaki harmonizációs intézkedés – végrehajtását,

         AJÁNLJA:

               1.

               A tagállamok hozzanak meg minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy területükön 2012. január 1-jé re minden földfelszíni televíziós műsorszolgáltatás digitális átviteli technológiával működjön, és megszűnjék az analóg átviteli technológia alkalmazása.

               2.

               A tagállamok támogassák azokat a szabályozási törekvéseket, amelyek a 790–862 MHz-es részsávnak a műsorszórási szolgáltatásokon kívüli – illetőleg azokon felüli – elektronikus távközlési szolgáltatások általi használatára irányadó harmonizált feltételek megteremtésére irányulnak, és mellőzzenek minden olyan intézkedést, amely hátráltathatja vagy akadályozhatja az ilyenfajta távközlési szolgáltatások beindítását az említett részsávban.

               3.

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2009. október 28-án.

            a Bizottság részéről

         Viviane REDING

            a Bizottság tagja

      (1)  2008/2099(INI).

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 676/2002/EK határozata (HL L 108., 2002.4.24., 1. o.).


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Belgiumand delivering a Council opinion on the updated Stability Programme of Belgium 2011-2014

text:
    EURÓPAI BIZOTTSÁG
                                     Brüsszel, 2011.6.7.
                                     SEC(2011) 802 végleges
                             Ajánlás
                    A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Belgium 2011. évi reformprogramjáról
     és Belgium 2011-2014 közötti időszakra vonatkozó
aktualizált stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről
                   {SEC(2011) 710 végleges}
 ---pagebreak---                                                       Ajánlás
                                             A TANÁCS AJÁNLÁSA
                                       Belgium 2011. évi reformprogramjáról
                             és Belgium 2011-2014 közötti időszakra vonatkozó
                   aktualizált stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
   bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
   felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre1 és
   különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására2,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:
   (1)     Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa
           2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló
           javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a
           kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak
           érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség
           területén rejlő lehetőségeit.
   (2)     A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira
           vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én
           pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
           szóló határozatot3, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A
           tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban
           vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.
   1
           HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
   2
           HL C [...]., [...], [...]. o.
   3
           A 2011. évre érvényben tartotta a Tanács 2011. május 19-i 2011/308/EU határozata.
HU                                                        2                                         HU
 ---pagebreak---    (3) A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az első éves növekedési jelentést, amely az
       Európa 2020 stratégiára épülve az EU-ban követett gazdasági kormányzás új
       ciklusának kezdetét jelenti, és elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai
       koordináció első európai szemeszterét.
   (4) Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011. február 15-i és március 7-i
       következtetéseivel összhangban és a Bizottság éves növekedési jelentésének fényében)
       jóváhagyta a költségvetési konszolidáció és a strukturális reformok prioritásait.
       Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a
       költségvetési fenntarthatóság helyreállítása és a munkanélküliség munkaerő-piaci
       reformokkal való csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb erőfeszítéseket tegyen
       a növekedés felgyorsítása érdekében. Felszólította a tagállamokat, hogy ezeket a
       prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék majd be stabilitási vagy
       konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba.
   (5) Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt
       vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat
       stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba
       beépíthessék.
   (6) Belgium 2011. április 15-én benyújtotta a 2011-2014 közötti időszakra vonatkozó,
       2011. évi aktualizált stabilitási programját, valamint 2011. évi nemzeti
       reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program
       értékelésére egyidejűleg került sor.
   (7) A 2008-at megelőző évtizedben a belga GDP erőteljes, évente átlagosan 2,3 %-os
       növekedést produkált. A világgazdasági válság 2009-ben teljes mértékben éreztette
       hatását az országban: a GDP 2,8 %-kal esett vissza. A recesszió ugyanakkor csak
       korlátozott hatást fejtett ki a foglalkoztatásra. A ledolgozott munkaórák átmeneti
       csökkenése és a munkaórára vetített termelékenység csökkenése pufferként működött.
       A 2009-ben tapasztalt 0,4 %-os visszaesés után 2010-ben a foglalkoztatás ismét
       növekedésnek indult. A munkanélküliség ugyanakkor 7 %-ról 8,3 %-ra emelkedett
       2010-ben. A világkereskedelem élénkülésének köszönhetően a gazdaság 2010-ben a
       vártnál jobban magára talált, így a GDP 2,2 %-kal növekedett. Az automatikus
       stabilizátorok és a válságkezelés részeként kidolgozott diszkrecionális intézkedések
       miatt a költségvetési hiány a 2008-as 1,3 %-ról a GDP 5,9 %-ára emelkedett 2009-ben.
   (8) Az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti aktualizált stabilitási program elemzése
       alapján a Tanács úgy véli, hogy a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó
       makrogazdasági pálya megalapozott. A felvázolt pálya nagyjából összhangban van a
       Bizottság 2011. tavaszi előrejelzéseivel, bár a 2011-es növekedésre vonatkozó
       feltételezések némiképp elmaradnak attól. A 2010-es deficitnek a vártnál kedvezőbb,
       4,1 %-os alakulását követően a programban felvázolt költségvetési stratégia célja,
       hogy a hiány 2011-ben 3,6 %-ra, 2012-re pedig a 3 %-os referenciaérték alá
       csökkenjen, összhangban a túlzott hiány korrekciójára a Tanács által szabott
       határidővel. Az inkább óvatosnak tekinthető gazdasági kilátások mellett a 2011-re
       tervezett hiánycsökkentés megvalósíthatónak tűnik. A költségvetési kiigazítás mértéke
       ugyanakkor valószínűsíthetően alatta marad a Tanács által ajánlott, átlagosan évente a
       GDP 0,75 %-ának megfelelő kiigazítás mértékének, különösen 2011-ben és 2012-ben,
       amikor (a strukturális szinten vett) kiigazítás mértéke a GDP-nek csupán 0,4, illetve
       0,3 %-ának felel meg. Ezenfelül a 2012-re és az azt követő évekre vonatkozó
HU                                             3                                              HU
 ---pagebreak---         hiánycélok nincsenek alátámasztva konkrét kiigazítási intézkedésekkel. Végezetül, a
        GDP 0,5%-ának megfelelő strukturális többletben meghatározott középtávú célt a
        tervek szerint nem sikerül elérni a 2011–2014 közötti programidőszakban.
   (9)  A vártnál jobb 2010-es tényadatok alapján helyénvalóbb lenne egy ambiciózusabb
        2011-es hiánycsökkentéssel, továbbá a GDP 3 %-ában meghatározott küszöbérték
        gyorsabb elérésével számolni. További konszolidációs intézkedések nélkül nem
        szüntethető meg a túlzott hiány 2012-ig, e nélkül pedig a középtávú célkitűzés
        irányába való közeledés sem folytatható. Mivel az adóterhelés – és különösen a
        munkajövedelmek adóterhe – már most is nagyon magas Belgiumban, a kiigazítási
        intézkedéseknek elsősorban a kiadási oldalra kell összpontosítaniuk.
   (10) A gazdasági és pénzügyi válság megfordította a csökkenő államadósság korábban
        sokáig fennálló trendjét. Az 1993 óta csökkenést mutató adósságráta (a GDP 134%-
        ának megfelelő akkori csúcspontjához képest folyamatosan csökkenve 2007-re a GDP
        84 %-ára mérséklődött) 2008-ban újra növekedésnek indult, és 2010 végén már a GDP
        96,8 %-ánál járt. Az államadósság magas szintje továbbra is súlyos kihívást jelent,
        különösen azért, mert a népesség öregedésének hosszú távú költségvetési hatása az EU
        átlagát meghaladó mértékű, aminek hátterében elsősorban a nyugdíjkiadások
        viszonylag erőteljes növekedése áll, ami újabb terheket ró az államháztartásra.
        Elegendő többletet mutató elsődleges egyenleg középtávon történő biztosításával, a
        belga társadalombiztosítási rendszer további reformjával és – különösen a
        nyugdíjrendszernél – az öregedő népességgel kapcsolatban jelentkező számottevő
        kiadásnövekedés visszafogásával javítani kellene az államháztartás hosszú távú
        fenntarthatóságát.
   (11) Belgium számára fontos kihívást jelent egy stabil és jól működő pénzügyi szektor
        biztosítása, amely képes kiszolgálni a reálgazdaság pénzügyi közvetítői szükségleteit.
        Az elmúlt két évben a pénzügyi válság súlyosan érintette a belga pénzügyi szektort,
        ami csökkenő mérlegeket, jelentős állami támogatásokat és a bankfelügyelet
        módosítását eredményezte. A bankszektor pénzügyi helyzete továbbra is törékeny.
        Ráadásul Belgiumban a bankszektor meglehetősen koncentrált és viszonylag nagy a
        gazdaság méretéhez viszonyítva.
   (12) A „foglalkoztatás támogatásáról és a versenyképesség megőrzéséről” szóló 1996-os
        törvény alapján a belgiumi bérek alakulásának összhangban kell lennie három
        szomszédos ország (Franciaország, Németország, Hollandia) béreinek alakulásával,
        ami korlátok közé szorítja a bérköltségeket. Mindazonáltal ez a törvény nem volt
        alkalmas annak megakadályozására, hogy a 2005–2010 közötti időszakban a bérek
        gyorsabban emelkedjenek Belgiumban, mint a három szomszédos országban,
        miközben a termelékenység növekedése elmaradt attól. Következésképp a fajlagos
        bérköltség gyorsabb ütemben emelkedett Belgiumban, mint a szomszédos
        országokban, vagy az euróövezet átlagához képest. Ez különösen problémás jelenség
        annak fényében, hogy Belgium relatíve alacsony technológiatartalmú termékek
        előállítására specializálódott, és így éles versenynek van kitéve az alacsonyabb
        költségszintű országokkal szemben. A bérekről szóló jogszabály keretet ad ugyan a
        bértárgyalásoknak, de a termelékenység növekedésében mutatkozó különbségek
        figyelmbevételével, továbbá a célok esetleges nemteljesülése esetén szükségessé váló
        utólagos bérkorrekciókat hatékonyabban kezelő rendszer kidolgozásával a bérpolitika
        javítható lenne.
HU                                              4                                              HU
 ---pagebreak---    (13) A munkaerőpiacot számos olyan rugalmatlanság jellemzi, amely erősen visszatartja az
        embereket a munkavállalástól: a korlátlan időtartamra járó munkanélküli segély;
        magasak az effektív marginális adókulcsok és az adóék (különösen az alacsony
        keresetű munkavállalók esetében); munkavállalás esetén pedig a szociális támogatási
        juttatások megvonása és az adóelvonás összhatása. Ezenfelül az idősebb
        munkavállalókat számos lehetőség ösztönzi arra, hogy a 65 éves kötelező
        nyugdíjkorhatár elérése előtt kilépjenek a munkaerőpiacról. Az aktív munkaerő-piaci
        politikák további reformja és ezeknek az 50 évnél idősebbekre való kiterjesztése
        segítene az általános foglalkoztatási ráta növelésében és a munkahelykereséshez
        nyújtott ösztönzők javításában. A munkanélkülieknek nyújtott ellátások fokozatos
        további csökkentésével, illetve időtartamuk lerövidítésével jobban lehetne ösztönözni
        a fiatal munkavállalókat a munkaerőpiacra való belépésre. Az előrehozott nyugdíjra
        vonatkozó feltételek szigorítása arra ösztönözné a munkahelyüket elvesztő idősebb
        munkavállalókat, hogy továbbra is aktívak maradjanak, a hosszabb ideje állás nélkül
        lévő idősebb munkavállalókat pedig arra, hogy visszatérjenek a munkaerőpiacra.
        Végezetül, a nem uniós állampolgárok foglalkoztatási rátája (40,9 %) messze elmarad
        az uniós átlagtól.
   (14) A munka teljes adóterhe az EU országai közül Belgiumban az egyik legmagasabb; az
        adóterhek csökkentése tehát hozzájárulna a munka vonzóbbá tételéhez. Tekintettel
        azonban a jelentős kiigazítási szükségletre, a munkát terhelő adók csökkentését
        kevésbé torzító hatású adók ugyanilyen mértékű emelésével kompenzálni kell; például
        fogyasztási adókkal vagy a környezetvédelmi adók irányába való elmozdulással.
        Belgiumban sokkal alacsonyabb az energia implicit adókulcsa mint a szomszédos
        országokban. A munkát terhelő adóknál jelentkező adóékkel kombinálva az egész EU-
        ban Belgiumban a legalacsonyabbak a környezetvédelmi adók a munkát terhelő
        adókkal összehasonlítva. Ez hozzájárult annak a helyzetnek a kialakulásához,
        amelyben a magas munkanélküliség viszonylag magas energiafelhasználással párosul,
        megnehezítve ezáltal a foglalkoztatási és az energiahatékonysági célok elérését.
   (15) A kiskereskedelemben és a hálózatos iparágakban jellemző visszafogott versenyből,
        valamint a felügyeleti keret gyengeségeiből fakadóan Belgiumban számos áru és
        szolgáltatás általában drágább, mint más tagállamokban. A kiskereskedelemi
        ágazatban jelentősek a belépési akadályok és a működési korlátozások.
        Versenykorlátozó rendelkezések szabják meg továbbra is a nyitvatartási időt, védik a
        már piacon lévőket az új belépőktől, és gátolják az új üzleti modellek és technológiák
        elterjedését. A versenyt érintően a hálózati iparágaknál jellemző közös probléma
        Belgiumban a piacon lévők erős pozíciója és a többi tagállamhoz képest magas
        belépési korlát, aminek eredményeképp ezekben az ágazatokban a korábban
        monopóliummal rendelkezők magasabb árak szabásával továbbra is magasabb profitot
        szednek, mint amire egy versenyző piacon lehetőségük lenne.
   (16) A belga hatóságok számos vállalást tettek az Euró Plusz Paktummal összefüggésben4.
        Ezek a vállalások a Paktum négy területéhez kapcsolódnak. A vállalások
        középpontjában a hiány csökkentése, az energiaárak ellenőrzés alatt tartása és a
        verseny ösztönzése, a reálbérek növekedésének ellenőrzése, a pénzügyi szektor
        ellenőrzését szolgáló felügyeleti keret végrehajtása, továbbá a tényleges
   4
        Az Euró Plusz Paktumban tett vállalásokkal kapcsolatos további részletek a SEC(2011) 710
        dokumentumban találhatók.
HU                                              5                                                HU
 ---pagebreak---           nyugdíjkorhatár emelése áll. Nem áll rendelkezésre viszont információ a
          költségvetésre vonatkozóan kitűzött célok eléréséhez szükséges intézkedésekről, sem
          pedig arról, hogy milyen eszközökkel tervezik kontrollálni a reálbérek növekedését,
          illetve az energiaárak alakulását. Az előrehozott nyugdíjazással kapcsolatban nem
          világos, hogy sor kerül-e, illetve mikor kerül sor a „generációs paktum”
          felülvizsgálatára, és ennek hatásai milyen konkrét intézkedések formájában ölthetnek
          testet. A vállalásokat a Bizottság értékelte, és figyelembe vette az ajánlások
          kidolgozásakor.
   (17)   A Bizottság értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, az Euró
          Plusz Paktummal együtt5. Figyelembe vette nemcsak a programok Belgium
          fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott
          jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és
          iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél az uniós
          szempontok beépítésével kell megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági
          kormányzását. Ennek fényében a Bizottság úgy véli, hogy a 2011-es költségvetési
          hiány csökkentése tekintetében ambiciózusabb célok kitűzésére is lenne lehetőség, és
          további konszolidációs intézkedéseket kell megfogalmazni 2012-re és az azt követő
          időszakra. Az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítása érdekében a
          nyugdíjrendszer további reformjára van szükség. További lépéseket kell tenni a
          versenyképesség megerősítése, az emberek munkához juttatása, az adóterheknek a
          munkáról a fogyasztásra és az energiára való átterelése, valamint a szolgáltatási és
          hálózati iparágak növekedése és az ide irányuló beruházások előtti lehetőségek
          megnyitása érdekében.
   (18)   Ezen értékelés fényében és figyelembe véve a 2009. december 2-i, az Európai Unió
          működéséről szóló szerződés 126. cikkének (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlást, a
          Tanács megvizsgálta Belgium 2011. évi aktualizált stabilitási programját; arról
          alkotott véleményét6 az alábbi ajánlás és különösen annak (1) és (2) pontja tükrözi.
   AJÁNLJA, HOGY Belgium a 2011–2012 közötti időszakon belül tegyen intézkedéseket a
   következők érdekében:
   (1)      A gazdasági élénkülést kihasználva gyorsítsa fel a túlzott hiány korrekcióját. Ennek
            érdekében a 2012. évi költségvetésig tegye meg a szükséges lépéseket – elsősorban a
            kiadási oldalon –, hogy átlagosan legalább a GDP 0,75 %-ának megfelelő strukturális
            javulást érjen el. Ezzel a költségvetési hiánynak jóval a GDP 3 %-ában
            meghatározott referenciaérték alá kell kerülnie legkésőbb 2012-re. Évente legalább a
            GDP 0,5 %-ának megfelelő ütemben közeledjen a középtávú célkitűzés felé.
   (2)      Tegyen lépéseket az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítására.
            Intézkedései középpontjába egy olyan stratégia életbe léptetését helyezze, amelynek
            célja az öregedő népességgel összefüggő kiadások visszafogása, például a tényleges
            nyugdíjkorhatár megemelése érdekében a munkaerőpiac korai elhagyásának
            megakadályozásával és a kötelező nyugdíjkorhatárnak a várható élettartamhoz
            igazításával.
   5
          SEC(2011) 710.
   6
          Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdése alapján.
HU                                                     6                                         HU
 ---pagebreak---    (3)     Kezelje a pénzügyi ágazat strukturális gyengeségeit. Ennek érdekében fejezze be a
           megfelelő tőkére és életképes üzleti modellre szoruló bankok átstrukturálását.
   (4)     A szociális partnerekkel egyeztetve és a nemzeti gyakorlatnak megfelelően
           reformálja meg a béralku és a bérindexálás rendszerét, hogy a bérek növekedése
           jobban tükrözze a munkaerő termelékenységének és versenyképességének alakulását.
   (5)     A magas adó- és társadalombiztosítási járulékterhek csökkentésével a költségvetésre
           nézve semleges módon ösztönözze a munkaerő-piaci részvételt az alacsony fizetésű
           munkavállalók körében, továbbá vezessen be olyan rendszert, amelyben a
           munkanélküli ellátások a munkanélküliség időtartamával arányosan fokozatosan
           csökkennek. Tegyen lépéseket az adóterheknek a munkáról a fogyasztásra való
           átterelése érdekében, és tegye környezetbarátabbá az adórendszerét. Az
           intézkedéseknek az idősebb munkavállalókra és a kiszolgáltatottabb csoportokra való
           összpontosításával javítsa az aktív munkaerő-piaci politikák hatékonyságát.
   (6)     A belépési korlátok csökkentésével és a működési feltételek enyhítésével tegyen
           intézkedéseket a kiskereskedelmi ágazatban folyó verseny erősítése érdekében; az
           ágazati szabályozó és versenyfelügyeleti hatóságok hatékonyságának további javítása
           útján tegyen intézkedéseket a villamos áram és a gáz piacán folyó verseny
           erősítésére.
   Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.
                                               a Tanács részéről
                                               az elnök
HU                                               7                                             HU