title: A Bizottság Ajánlása ( 2006. január 18. ) a gabonafélékben és egyes egyéb növényi eredetű termékekben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének való megfelelést biztosító 2006. évi összehangolt közösségi megfigyelési programról és a 2007. évi nemzeti megfigyelési programokról  (az értesítés a C(2006) 11. számú dokumentummal történt)   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               24.1.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 19/23

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2006. január 18.)
   a gabonafélékben és egyes egyéb növényi eredetű termékekben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének való megfelelést biztosító 2006. évi összehangolt közösségi megfigyelési programról és a 2007. évi nemzeti megfigyelési programokról
   (az értesítés a C(2006) 11. számú dokumentummal történt)
   (EGT vonatkozású szöveg)
   (2006/26/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikkére,
   tekintettel a gabonafélékben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1986. július 24-i 86/362/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 7. cikke (2) bekezdésének b) pontjára,
   tekintettel az egyes növényi eredetű termékekben – többek között a gyümölcsökben és zöldségekben –, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1990. november 27-i 90/642/EGK tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 4. cikke (2) bekezdésének b) pontjára,
   mivel:

               (1)

               A 86/362/EGK, valamint a 90/642/EGK irányelv úgy rendelkezik, hogy a Bizottságnak fokozatosan egy olyan rendszer kidolgozásán kell munkálkodnia, amely lehetővé teszi a peszticideknek való étrendi kitettség meghatározását. A reális értékek meghatározása céljából ismerni kell a peszticid-szermaradványok megfigyeléséhez kapcsolódó adatokat több olyan élelmiszeripari termékre, amelyek Európában a szokásos étrend fő összetevői. Általánosan elfogadott nézet, hogy az Európában szokásos étrend fő összetevőit mintegy 20–30 élelmiszeripari termék jelenti. Tekintetbe véve a peszticid-szermaradványok megfigyelése céljából rendelkezésre álló nemzeti forrásokat, a tagállamok évente mindössze nyolc termék mintáinak elemzését tudják elvégezni összehangolt megfigyelési program keretében. A peszticidek felhasználása hároméves ciklusonként változik. Ezért általánosságban hároméves ciklusokban valamennyi peszticid megfigyelését el kellene végezni 20–30 élelmiszeripari termék esetében.

               (2)

               Az ezen ajánlás hatálya alá tartozó peszticid-szermaradványokat 2006 folyamán ellenőrizni kell, mivel ez lehetővé teszi ezen adatok felhasználását a tényleges étrendi kitettség meghatározására.

               (3)

               Az összehangolt megfigyelések során a mintavételek számát szisztematikus statisztikai megközelítéssel kell meghatározni. Ilyen megközelítést dolgozott ki a Codex Alimentarius Bizottság (3). A binomiális valószínűségi eloszlás alapján kiszámítható, hogy 613 minta vizsgálata 99 % feletti valószínűséggel teszi lehetővé az olyan minták azonosítását, amelyek a kimutathatósági határt (LOD) meghaladó mértékben tartalmaznak peszticid-szermaradványokat, feltéve, hogy a növényi eredetű termékek kevesebb mint 1 %-a tartalmaz szermaradványokat a határt túllépő mértékben. Ezen minták begyűjtését a tagállamok között a népesség és a fogyasztók számával arányosan kell végezni, évenként és termékenként legkevesebb 12 mintával számolva.

               (4)

               A peszticid-szermaradványok elemzésének minőségellenőrzési eljárásairól szóló útmutatások a Bizottság honlapján (4) közzétételre kerültek. Megállapodás született arról, hogy ezen iránymutatásokat a tagállamok analitikai laboratóriumainak a lehető legteljesebb mértékben alkalmazniuk kell, valamint hogy a megfigyelési programok során szerzett tapasztalatok ismeretében az iránymutatásokat folyamatosan felül kell vizsgálni.

               (5)

               A 2002. július 11-i 2002/63/EK bizottsági irányelv (5) megállapítja a növényi és állati eredetű termékekben és azok felszínén található peszticid-szermaradványok hatósági ellenőrzésére szolgáló közösségi mintavételi módszereket. Az irányelvben meghatározott mintavételi módszerek és eljárások magukban foglalják a Codex Alimentarius Bizottság által ajánlottakat is.

               (6)

               A 86/362/EGK és a 90/642/EGK irányelvek kötelezik a tagállamokat, hogy a nemzeti ellenőrzési programjaik kidolgozásakor alkalmazott szempontokat pontosan állapítsák meg. Ezen információknak tartalmazniuk kell a mintavételek számát és a lefolytatandó vizsgálatokat illetően alkalmazott kritériumokat, az alkalmazott jelentési szinteket, a jelentési szintek megállapításának kritériumait és az akkreditálás részleteit a takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (6) megfelelően.

               (7)

               A bébiételek vonatkozásában a szermaradványok megengedett legmagasabb mértékét az anyatej-helyettesítő és anyatej-kiegészítő tápszerekről szóló, 1991. május 14-i 91/321/EGK bizottsági irányelv (7) 6. cikkének és a csecsemők és a kisgyermekek számára készült feldolgozott gabonaalapú élelmiszerekről és bébiételekről szóló, 1996. február 16-i 96/5/EK, Euratom bizottsági irányelv (8) 6. cikkének megfelelően határozták meg.

               (8)

               A megfigyelési programok eredményeihez kapcsolódó információk kezelésére, tárolására és továbbítására különösen alkalmasak az elektronikus/informatikai módszerek. Annak érdekében, hogy a tagállamok elektronikus levelezés útján szolgáltathassanak adatokat a Bizottság számára, mintákat fejlesztettek ki. Ezért a tagállamok képesek a jelentéseket egységes formátumban eljuttatni a Bizottsághoz. Ezen egységes formátum további fejlesztését leghatékonyabban a Bizottság tudja elvégezni útmutatások kialakításával.

               (9)

               Az ezen ajánlásban előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         AJÁNLJA:

               1.

               A tagállamok felkérést kapnak arra, hogy a 2006. év folyamán mintavételt és elemzést végezzenek az I. mellékletben meghatározott termék/peszticid-szermaradvány kombinációkra vonatkozóan, a II. mellékletben termékenként hozzájuk rendelt mintavételszám alapján, értelemszerűen tükrözve a tagállam piacán a nemzeti, közösségi és harmadik országbeli termékek részesedését.
               A mintavételi eljárásnak, beleértve az egységek számát, összhangban kell lennie a 2002/63/EK bizottsági irányelvvel.

               2.

               A súlyos kockázatot jelentő peszticidek esetében, azaz ahol ARfD került megállapításra (pl. OP-észterek, endoszulfán és N-metilkarbamátok) a mintavételezésnek olyan módon kell megvalósulnia, hogy lehetőség nyíljon két laboratóriumi minta kiválasztására. Amennyiben az első laboratóriumi minta kimutathatóan tartalmazza valamelyik vizsgált peszticidet, a második minta egységeit egyenként kell elemezni. Ez a következő termékekre alkalmazandó:

                           —

                           Padlizsán,

                           —

                           Szőlő (9),

                           —

                           Banán,

                           —

                           Paprika.

                     E termékekből ésszerű számú minta felhasználásával el kell végezni a második laboratóriumi minta egyes egységeinek egyedi elemzését is abban az esetben, ha ilyen peszticideket mutatnak ki az első mintában és különösen ha a termény egyetlen termelőtől származik.

               3.

               Az I. és II. mellékletnek megfelelően megadott minták összességéből minden tagállamnak a következőket kell vételeznie és elemeznie:

                           a)

                           tagállamonként legalább tíz minta a főként zöldség-, gyümölcs- és gabonaalapú bébiételekből;

                           b)

                           bizonyos számú, (ahol lehetséges, legalább egy) ökológiai gazdálkodásból származó termény mintája, tükrözve a biotermékek piaci részesedését a tagállamban.

               4.

               A tagállamok felkérést kapnak arra, hogy az I. mellékletben meghatározott termék/peszticid-szermaradvány kombinációk szempontjából vizsgált minták elemzésének eredményeit legkésőbb 2007. augusztus 31-ig jelentsék, feltüntetve:

                           a)

                           a használt vizsgálati módszereket és az elért jelentési szinteket, a „Peszticid-szermaradványok elemzésére vonatkozó minőségellenőrzési eljárások” című dokumentumban meghatározott minőségellenőrzési eljárásokkal összhangban;

                           b)

                           a jogsértések számát és jellegét, valamint a megtett intézkedéseket.

               5.

               A jelentést olyan formátumban kell elkészíteni – beleértve az elektronikus adatformátumot is –, amely megfelel az Élelmiszerlánc és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság által kidolgozott, az összehangolt közösségi megfigyelési programokra vonatkozó bizottsági ajánlások végrehajtásáról szóló, a tagállamoknak címzett útmutatónak.
               Az ökológiai gazdálkodásból származó terményekből és a bébiételekből vett minták eredményeit külön adatlapokon kell jelenteni.

               6.

               A tagállamok felkérést kapnak arra, hogy a 2005. évben végzett megfigyelésről a 86/362/EGK irányelv 7. cikkének (3) bekezdése és a 90/642/EGK irányelv 4. cikkének (3) bekezdése alapján megkövetelt információkat legkésőbb 2006. augusztus 31-ig juttassák el a Bizottság, valamint a többi tagállam számára, annak érdekében, hogy a peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének való megfelelést legalább mintavételezéses ellenőrzéssel biztosítsák; az információknak tartalmazniuk kell:

                           a)

                           a peszticid-szermaradványokra vonatkozó nemzeti programok eredményeit;

                           b)

                           a laboratóriumok minőségellenőrzési eljárásaira vonatkozó információkat, különösen a „Peszticid-szermaradványok elemzésére vonatkozó minőségellenőrzési eljárások” című dokumentumhoz kapcsolódó iránymutatások azon szempontjaira vonatkozó információkat, amelyeknek alkalmazása nem állt módjukban vagy nehézségekbe ütközött;

                           c)

                           az elemzést lefolytató laboratóriumok akkreditációjával kapcsolatos információkat (beleértve az akkreditáció hatályát, az akkreditációs testületet és az akkreditációs tanúsítvány másolatát) a 882/2004/EK rendelet 12. cikkének rendelkezéseivel összhangban;

                           d)

                           azon jártassági vizsgálatokkal és körtesztekkel kapcsolatos információkat, amelyekben a laboratórium részt vett.

               7.

               A tagállamok felkérést kapnak arra, hogy a 90/642/EGK és a 86/362/EGK irányelvek által a 2007. évre meghatározott peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének megfigyelését célzó nemzeti program tervezetét legkésőbb 2006. szeptember 30-ig juttassák el a Bizottság számára, az alábbiak megjelölésével:

                           a)

                           a mintavételek száma és a lefolytatandó elemzések meghatározására alkalmazott kritériumok;

                           b)

                           az alkalmazott jelentési szintek, valamint a jelentési szintek megállapításának kritériumai; továbbá

                           c)

                           a 882/2004/EK rendelet alapján a vizsgálatokat lefolytató laboratóriumok akkreditációjának pontos adatai.

      Kelt Brüsszelben, 2006. január 18-án.

            a Bizottság részéről

         Markos KYPRIANOU

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 221., 1986.8.7., 37. o. A legutóbb a 2005/76/EK bizottsági irányelvvel (HL L 293., 2005.11.9., 14. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 350., 1990.12.14., 71. o. A legutóbb a 2005/76/EK bizottsági irányelvvel módosított irányelv.

      (3)  Codex Alimentarius, Peszticid-szermaradványok az élelmiszerekben, Róma, 1994, ISBN 92-5-203271-1; II. kötet, 372. o.

      (4)  Dokumentum száma: SANCO/10476/2003, http://europa.eu.int/comm/food/plant/protection/resources/qualcontrol_en.pdf

      (5)  HL L 187., 2002.7.16., 30. o.

      (6)  HL L 165., 2004.4.30., 1. o.; helyesbítve: HL L 191., 2004.5.28., 1. o.

      (7)  HL L 175., 1991.7.4., 35. o. A legutóbb a 2003/14/EK irányelvvel (HL L 41., 2003.2.14., 37. o.) módosított irányelv.

      (8)  HL L 49., 1996.2.28., 17. o. A legutóbb a 2003/13/EK irányelvvel (HL L 41., 2003.2.14., 33. o.) módosított irányelv.

      (9)  Szőlő esetében ez kb. 500 g-os egységet (átlagos fürtöt) jelent.

      I. MELLÉKLET
      MEGFIGYELENDŐ PESZTICID/TERMÉK KOMBINÁCIÓK

                  A vizsgált peszticid-szermaradvány

                  2006

                  2007 (1)

                  2008 (1)

                  Acefát

                  b)

                  c)

                  a)

                  Acetamiprid

                  c)

                  a)

                  Aldikarb

                  b)

                  c)

                  a)

                  Metilazinfosz

                  b)

                  c)

                  a)

                  Azoxistrobin

                  b)

                  c)

                  a)

                  Benomil-csoport

                  b)

                  c)

                  a)

                  Bifentrin

                  b)

                  c)

                  a)

                  Brómpropilát

                  b)

                  c)

                  a)

                  Bupirimát

                  b)

                  c)

                  a)

                  Buprofezin

                  c)

                  a)

                  Kaptán + Folpet
                  Kaptán
                  Folpet

                  b)

                  c)

                  a)

                  Karbaril

                  b)

                  c)

                  a)

                  Klórmekvát (2)

                  b)

                  c)

                  a)

                  Klórtalonil

                  b)

                  c)

                  a)

                  Klórprofám

                  b)

                  c)

                  a)

                  Klórpirifosz

                  b)

                  c)

                  a)

                  Klórpirifosz-metil

                  b)

                  c)

                  a)

                  Cipermetrin

                  b)

                  c)

                  a)

                  Ciprodinil

                  b)

                  c)

                  a)

                  Deltametrin

                  b)

                  c)

                  a)

                  Diazinon

                  b)

                  c)

                  a)

                  Diklofluanid

                  b)

                  c)

                  a)

                  Dichlorvos

                  c)

                  a)

                  Dikofol

                  b)

                  c)

                  a)

                  Dimethoate + Omethoate
                  Dimetoát
                  Ometoát

                  b)

                  c)

                  a)

                  Difenil-amin

                  b)

                  c)

                  a)

                  Endoszulfán

                  b)

                  c)

                  a)

                  Fenhexamid

                  b)

                  c)

                  a)

                  Fenitrotion

                  c)

                  a)

                  Fludioxonil

                  b)

                  c)

                  a)

                  Hexitiazox

                  c)

                  a)

                  Imazalil

                  b)

                  c)

                  a)

                  Imidakloprid

                  b)

                  c)

                  a)

                  Indoxakarb

                  c)

                  a)

                  Iprodion

                  b)

                  c)

                  a)

                  Iprovalikarb

                  c)

                  a)

                  Kresoxim-metil

                  b)

                  c)

                  a)

                  Lambda-cihalotrin

                  b)

                  c)

                  a)

                  Malation

                  b)

                  c)

                  a)

                  Maneb-csoport

                  b)

                  c)

                  a)

                  Mepanipirim

                  c)

                  a)

                  Metalaxil

                  b)

                  c)

                  a)

                  Metamidofosz

                  b)

                  c)

                  a)

                  Metidation

                  b)

                  c)

                  a)

                  Metiokarb

                  b)

                  c)

                  a)

                  Metomil

                  b)

                  c)

                  a)

                  Miklobutanil

                  b)

                  c)

                  a)

                  Oxidemeton-metil

                  b)

                  c)

                  a)

                  Paration

                  b)

                  c)

                  a)

                  Penkonazol

                  c)

                  a)

                  Foszalon

                  b)

                  c)

                  a)

                  Pirimikarb

                  b)

                  c)

                  a)

                  Pirimifosz-metil

                  b)

                  c)

                  a)

                  Prokloraz

                  c)

                  a)

                  Procimidon

                  b)

                  c)

                  a)

                  Profenofosz

                  c)

                  a)

                  Propargit

                  b)

                  c)

                  a)

                  Piretrinek

                  b)

                  c)

                  a)

                  Pirimetanil

                  b)

                  c)

                  a)

                  Piriproxifen

                  c)

                  a)

                  Quenoxifen

                  c)

                  a)

                  Spiroxamin

                  b)

                  c)

                  a)

                  Tebukonazol

                  c)

                  a)

                  Tebufenozid

                  c)

                  a)

                  Tiabendazol

                  b)

                  c)

                  a)

                  Tolklofosz-metil

                  b)

                  c)

                  a)

                  Tolilfluanid

                  b)

                  c)

                  a)

                  Triademefon + Triadimen
                  Triademefon
                  Triadimenol

                  b)

                  c)

                  a)

                  Vinklozolin

                  b)

                  c)

                  a)

                              a)

                              Bab (friss vagy fagyasztott), sárgarépa, uborka, narancs vagy mandarin, körte, burgonya, rizs, paraj (friss vagy fagyasztott);

                              b)

                              Padlizsán, banán, karfiol, szőlő, narancslé (), borsó (friss/fagyasztott, hüvely nélkül), paprika (édes), búza;

                              c)

                              Alma, fejes káposzta, póréhagyma, fejessaláta, paradicsom, őszibarack beleértve a nektarint és egyéb hibrideket; rozs vagy zab, eper.

         (1)  A 2007. és 2008. évekre hozzávetőlegesen, az ezen évekre javasolt programok szerint határozzák meg.

         (2)  A klórmekvátot a gabonafélék, sárgarépa, a termésükért termesztett zöldségfélék és a körte esetében kell vizsgálni.

         (3)  A narancslé esetében a tagállamoknak fel kell tüntetniük a forrást (koncentrátum vagy friss gyümölcs).

      II. MELLÉKLET
      Termékenkénti mintavételek és elemzések száma az egyes tagországokra vonatkozóan

                  Ország kódja

                  Minták száma

                  AT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  BE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CY

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CZ

                  12 (1)

                  15 (2)

                  DE

                  93

                  DK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  ES

                  45

                  EE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  EL

                  12 (1)

                  15 (2)

                  FR

                  66

                  FI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  HU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  IT

                  65

                  IRL

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LV

                  12 (1)

                  15 (2)

                  MT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  NL

                  17

                  PT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  PL

                  45

                  SE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  UK

                  66

                     Minták összességének legalacsonyabb száma: 613

         (1)  A minták legalacsonyabb száma minden egyes, egyetlen szermaradék kimutatására szolgáló módszer esetében.

         (2)  A minták legalacsonyabb száma minden egyes, többféle szermaradék kimutatására alkalmazott módszer esetében.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52007SC0069

Ajánlás a Tanács véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdésével összhangban Szlovénia 2006-2009 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjáról  /* SEC/2007/0069 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 23.1.2007SEC(2007) 69 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdésével összhangban Szlovénia 2006-2009 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁS1. ELőZMÉNYEKA Stabilitási és Növekedési Paktum, amely 1998. július 1-jén lépett hatályba, a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze. A 2005. évi reform elismerte a Paktum eredményességét a költségvetési fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor célul tűzte ki a Paktum hatékonyságának és gazdasági megalapozottságának erősítését, valamint az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítását.A költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1], amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még be nem vezetett tagállamok esetében pedig (aktualizált) konvergenciaprogramokat), és azokat évente aktualizálniuk kell. Szlovénia első konvergenciaprogramját 2004 májusában nyújtották be. A Tanács a rendelettel összhangban – a Bizottság ajánlása alapján, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően – 2004. július 5-én véleményt fogalmazott meg a konvergenciaprogramról. Ugyanezen eljárással összhangban a Bizottság értékeli, a fent említett Gazdasági és Pénzügyi Bizottság pedig megvizsgálja az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat, amelyeket a Tanács is megvizsgálhat.2. AZ ÚJ PROGRAM ÉRTÉKELÉSÉNEK ELőZMÉNYEIA Bizottság, miután megvizsgálta Szlovénia 2006. december 7-én benyújtott első stabilitási programját[2], a programról szóló tanácsi véleményre irányuló ajánlást fogadott el (az értékelés fő szempontjai a keretben találhatók).A stabilitási programban szereplő költségvetési stratégia értékelésére szolgáló feltételek meghatározása céljából a következő bekezdések összefoglalják:1.  az utóbbi tíz év gazdasági és költségvetési teljesítményét2.  az országnak a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ága alapján megítélt helyzetének legfrissebb értékelését (a konvergenciaprogram utolsó változatáról alkotott tanácsi vélemény összefoglalását), valamint3.  a Bizottság értékelését a 2006. októberi nemzeti reformprogramról.2.1. A közelmúlt gazdasági és költségvetési teljesítményeAz utóbbi évtizedben a szlovén gazdaság kifejezetten stabil volt. A nagyobb egyensúlytalanságok hiánya a gazdaság erejéről és a gazdasági sokkok megbízható kezeléséről tanúskodik. Az euro bevezetése azonban próbára teszi majd a piacok szilárdságát és rugalmasságát. Lecsökkent az infláció, de az árak alakulását közeli figyelemmel kell kísérni, noha a béroldali nyomást várhatóan kordában tudják majd tartani a nemrégiben az állami és a magánszektorban aláírt fizetési megállapodásoknak köszönhetően. A munkaerőpiac helyzete általában kedvezően alakult, de néhány strukturális hiányosság még észlelhető, például az idősebb dolgozók alacsony foglalkoztatását tekintve. A munkahelyteremtésben további intézkedésekre lett volna szükség az üzleti környezet javításához, a K+F tevékenységek ösztönzéséhez és a tevékeny időskor támogatásához.2.2. Az előző programról alkotott tanácsi véleményben szereplő értékelés2006. február 14-én a Tanács véleményt fogadott el a konvergenciaprogram utolsó, 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó változatáról. A Tanács véleménye szerint „a program az EU-átlag közelében kívánja tartani az inflációt, ezzel párhuzamosan pedig fokozatos költségvetési kiigazítási pályát tervez.” A Tanács felkérte Szlovéniát, hogy „gyorsabban haladjon a program középtávú célkitűzésének elérése felé, különösen azáltal, hogy végrehajtják azokat az intézkedéseket, amelyek a kiadási hányad tervezett csökkentésének alapját képezik, valamint a kiigazítási erőfeszítések programidőszak elejére történő ütemezésén keresztül”, és hogy „hozzon további intézkedéseket az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítására, különösen a nyugdíjrendszer kapcsán.”2.3. A Bizottság értékelése a 2006. októberi nemzeti reformprogramrólSzlovénia 2006. október 16-án nyújtotta be a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben előírt végrehajtási jelentést a nemzeti reformprogramról. Szlovénia nemzeti reformprogramja a következő öt kulcsfontosságú kihívásra összpontosítja szakpolitikáit: versenyképes gazdaság és gyorsabb növekedés; tudásalapú társadalom; hatékony állam; modern szociális állam és magasabb foglalkoztatás; valamint fenntartható fejlődés.A Bizottság a program friss változatának értékelése alapján (amelyet a 2006. decemberi éves értékelő jelentés [3] részeként fogadott el) úgy ítéli meg, hogy Szlovénia jó eredményeket ér el a nemzeti reformprogram végrehajtásában. Viszonylag kedvező makrogazdasági feltételek mellett Szlovénia egyes kulcsfontosságú területeken, például a vállalkozói szemlélettel és a jobb szabályozással kapcsolatban megfelelő intézkedéseket hozott, továbbá elindította a foglalkoztatási politikák jelentősebb reformjait. Az időskori aktivitási stratégia végrehajtása és a fiatalok alkalmazását gátló akadályok eltávolítása azonban eddig nem volt eléggé gyors. A mikrogazdasági területen erősebb intézkedésekre van szükség az innovációs és versenykeretek fejlesztésére. Nagyobb erőfeszítésekre lenne szükség a közkiadások újrastrukturálásban is.A megállapított erősségeket és gyengeségeket értékelve Szlovéniának azt ajánlották, hogy hozzon intézkedéseket a következő területeken: az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága, különös tekintettel a nyugdíjrendszer megszilárdítására és az idősebb dolgozók foglalkoztatásának növelésére, valamint a munkaügyi szolgáltatások, beleértve a rugalmas szerződéses megállapodásokat és a juttatások szigorúbb feltételekhez kötését. Keret: Az értékelés fő szempontjai Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdése (stabilitási programok esetében) és 9. cikkének (1) bekezdése (konvergenciaprogramok esetében) alapján az értékelés a következő szempontokra terjed ki: megalapozottak-e a program alapjául szolgáló gazdasági feltételezések; megfelelő-e a tagállam által benyújtott középtávú költségvetési célkitűzés és a felé vezető kiigazítási pálya; elégségesek-e a kiigazítási pályán maradás érdekében hozott és/vagy javasolt intézkedések ahhoz, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés az adott ciklusban megvalósuljon; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya értékelésekor meg kell vizsgálni, hogy a kedvező gazdasági időszakokban nagyobb erőfeszítéseket tesznek-e a kiigazításra, miközben a kedvezőtlen időszakokban az erőfeszítések korlátozottabbak lehetnek, valamint – az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében – hogy a tagállam törekszik-e arra, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés megvalósítása érdekében irányadó szinten évente a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javítsa a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleget; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor (az azt még el nem ért tagállamok esetében) vagy az attól való átmeneti eltérés engedélyezésekor (az azt elért tagállamok esetében) figyelembe kell venni a hosszú távon közvetlen költségtakarékossági hatásokkal (köztük a potenciális növekedési ráta emelésével) járó, és ezért az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát kimutathatóan befolyásoló főbb strukturális reformok végrehajtását (azzal a feltétellel, hogy a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaérték tekintetében megfelelő biztonsági tartalék áll rendelkezésre, és hogy a költségvetés egyenlege a programidőszakon belül várhatóan visszatér a középtávú költségvetési célkitűzéshez), különösen a kötelező, teljes tőkefedezeti pillért tartalmazó többpilléres rendszert bevezető nyugdíjreformokat; a tagállam gazdaságpolitikája összhangban van-e az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A program makrogazdasági feltételezéseinek megalapozottságát a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése alapján értékelik, felhasználva a potenciális kibocsátás és a ciklikusan kiigazított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant is. Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak való megfelelés értékelésénél az államháztartási terület átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat veszik figyelembe, amely a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatások része. Az értékelés kitér a következőkre is: az adósságráta alakulása és az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága, amelyeknek a költségvetési egyenleg felügyelete során megfelelő figyelmet kell szentelni, a 2005. március 20-i, „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának javítása” című tanácsi jelentéssel összhangban. A hosszú távú fenntarthatóság értékelésének szempontjait egy 2006. október 12-i bizottsági közlemény határozza meg[4]; a tagállamok által a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben benyújtott nemzeti reformprogrammal való összhang mértéke. A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó átfogó, 2005. június 7-i gazdaságpolitikai iránymutatások fedőlapján az ECOFIN Tanács megállapította, hogy a nemzeti reformprogramoknak összhangban kell lenniük a stabilitási és konvergenciaprogramokkal; a magatartási kódex[5] betartása, amely többek között előírja, hogy a stabilitási és a konvergenciaprogramok szerkezete és adattáblázatai egységesek legyenek. |-  AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdésével összhangban Szlovénia 2006-2009 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[6] és különösen annak 5. cikke (1) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:4.  [2007. február 27-én] a Tanács megvizsgálta Szlovénia első, 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programját.5.  A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv szerint a reál-GDP növekedése a programidőszak alatt stabilan 4 % felett lesz. A jelenleg rendelkezésre álló információk fényében úgy tűnik, hogy a forgatókönyv megalapozott növekedési feltételezéseken alapul. A program inflációs előrejelzése is valószerűnek tűnik.6.  A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése szerint az államháztartási hiány 2006-ban a GDP 1,6 %-a lesz, szemben a konvergenciaprogram 2005. decemberi változatában foglalt, a GDP 1,7 %-ának megfelelő céllal. A kiadási hányad tervezett csökkentését láthatólag nagyjából sikerült elérni, de a bevételek elmaradását az előirányzott mértéknél nagyobbra becsülik, annak ellenére, hogy a gazdaság fellendülőben van, a hiány pedig kis mértékben nagyobb lesz mint 2005-ben.7.  A program költségvetési stratégiáját úgy tervezték, hogy a programidőszak végére összpontosító konszolidáció révén a Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtak szerint megvalósuljon a középtávú költségvetési célkitűzés. A folyamatban lévő adóreform és több kiadáscsökkentő intézkedés okán a GDP arányában mért költségvetési bevételek és kiadások jelentősen csökkenni fognak a programidőszak alatt. 2008-ig, amíg a vonatkozó ráták nagyjából egyformán csökkennek, az államháztartás hiánya a tervek szerint körülbelül a GDP 1,5 %-a lesz. 2009-ben a hiány 1,0 %-ra csökken, mivel a kiadások visszafogása meghaladja a bevételek elmaradását. Az elsődleges egyenleg a 2006-ban a GDP 0,1 %-át kitevő többletről 2008-ban először -0,3 %-os hiányra romlik, mielőtt 2009-ben a GDP 0,3 %-ának megfelelő többletre javulna. A konvergenciaprogram utolsó változatával összehasonlítva a stabilitási program kedvezőbb makrogazdasági forgatókönyv mellett egy évvel eltolja a GDP 1,0 %-át kitevő nominális hiánycél megvalósítását.8.  A közös módszertannak megfelelő strukturális egyenleg (tehát a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleg) a tervek szerint a programidőszak alatt a GDP mintegy 0,25 %-ával javul. A konvergenciaprogram 2005. decemberi változatával egyezően a stabilitási program a GDP 1 %-át kitevő strukturális hiányt határoz meg középtávú költségvetési célkitűzésként, amelyet az előző programnál egy évvel később, 2009-re szándékoznak elérni. A késés oka a program alapján egy nagyszabású vasúti projekt, amelynek becsült költsége 2007-ben a GDP 0,4 %-át, 2008-ban a GDP 0,5 %-át, 2009-ben pedig a GDP 0,2 %-át teszi ki. Mivel a középtávú célkitűzés szigorúbb az irányadó minimumértéknél (amely a becslések szerint a GDP mintegy 1,5 %-át kitevő hiány), megvalósítása valószínűleg biztonsági tartalékot nyújt a túlzott hiány felmerülésével szemben. A középtávú célkitűzés a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok számára kijelölt sávon belül van, és megfelelően tükrözi az adósságrátát és a hosszú távú átlagos potenciális növekedést.9.  A programban szereplő költségvetési előrejelzések kockázatai 2007 és 2008 tekintetében nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek, 2009-ben azonban a programban előre jelzettnél rosszabbul alakulhat a költségvetés teljesítménye. A növekedésre és az adóbevételekre vonatkozó feltételezések megalapozottnak tűnnek. Szlovénia az elmúlt években a vártnál jobb költségvetési teljesítményt mutatott fel, amit egy, a váratlan bevételkieséseket ellensúlyozó, a kiadásokat eredményesen visszafogó költségvetési mechanizmus is támogatott. A költségvetési kiadások újrastrukturálására irányuló erőfeszítések mellett azonban magas maradt a kötelező jellegű kiadások aránya. A GDP arányában számított elsődleges kiadások 2009-re bejelentett jelentős visszafogását alátámasztó intézkedések nincsenek részletezve.10.  E kockázatértékelés alapján előfordulhat, hogy a programban szereplő költségvetési irányvonal nem lesz elégséges ahhoz, hogy a programban tervezettek szerint 2009-re megvalósítsák a középtávú célkitűzéseket. Az irányvonal azonban a programidőszak alatt bekövetkező normál makrogazdasági ingadozások esetén elegendő biztonsági tartalékot nyújt a GDP 3 %-ában rögzített hiányküszöb átlépésével szemben. A középtávú célkitűzés irányába ható kiigazítás program szerinti üteme elégtelen, és összhangba kellene hozni a Stabilitási és Növekedési Paktummal, amely az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében előírja, hogy a strukturális egyenleg éves javításának irányadó mértéke a GDP 0,5 %-a, kedvező gazdasági időszakokban viszont magasabbnak kell lennie, kedvezőtlen időszakokban pedig lehet alacsonyabb. A programidőszakban várhatóan előfordulnak majd kedvező időszakok, de a tervek szerint a strukturális egyenleg a program utolsó évéig nem fog érzékelhető mértékben javulni. 2009-ben azonban fennáll annak a kockázata, hogy az eredmény elmarad a tervezettől.11.  A bruttó államadósság a becslések szerint 2006-ben elérte a GDP 28,5 %-át, azaz jóval a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaérték alatt maradt. A program előrejelzése szerint az adósságráta a programidőszak alatt 0,8 százalékponttal csökken.12.  A szlovén népesség elöregedésének a költségvetésre gyakorolt hosszú távú hatása az EU-ban a legmagasabbak közé tartozik, főként a GDP-arányos nyugdíjkiadások tekintélyes növekedése miatt. Miközben intézkedéseket tettek, a hatóságok felismerték, hogy a nyugdíjkiadások lényeges növekedésének visszafogására irányuló további reformintézkedések hozzájárulnának az államháztartás fenntarthatóságát veszélyeztető kockázatok csökkentéséhez. Noha a kiinduló költségvetési egyenleg hozzájárul az adósságráta középtávú stabilizálásához, a programidőszak alatti csekély strukturális javulás nem lesz elégséges az elöregedés várható költségvetési hatásainak enyhítésére. Az államháztartás fenntarthatóságát tekintve Szlovénia összességében magas kockázattal szembesül.13.  A stabilitási program a középtávú költségvetési stratégia szempontjából minőségileg értékeli a 2006. októberi szlovén nemzeti reformprogram általános hatását. A program emellett ad némi tájékoztatást a nemzeti reformprogramban tervezett fő reformokkal járó közvetlen költségvetési költségekről vagy megtakarításokról, költségvetési előrejelzései azonban nem veszik kifejezetten figyelembe a nemzeti reformprogramban körvonalazott intézkedések államháztartási hatásait. A stabilitási programnak az államháztartás területére tervezett intézkedései láthatólag összhangban állnak a nemzeti reformprogramban előirányzottakkal. A stabilitási program ismerteti a nemzeti reformprogramban bejelentett adóreform részleteit, és az ott előirányzott fellépéseket kiadásoldali intézkedésekkel egészíti ki.14.  A programban szereplő költségvetési stratégia részben megfelel a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak. A középtávú költségvetési cél felé tartó kiigazítási pálya elégtelen és megerősítésre szorul.15.  Ami a stabilitási és konvergenciaprogramok magatartási kódexében meghatározott adatszolgáltatási követelményeket illeti, a program az előírt és a nem kötelező adatok tekintetében részben hiányos[7].Összességében megállapítható, hogy miközben a program felismeri, hogy a gazdaság rugalmasságához az inflációs nyomás visszaszorítása és folyamatos költségvetési konszolidáció szükséges, a kedvező növekedési kilátások ellenére is elégtelen intézkedéseket tervez a középtávú célkitűzés megvalósítása érdekében. A fenti értékelés alapján Szlovéniát felkérik arra, hogy:i. a kedvező gazdasági feltételeket kihasználva a kiigazítási erőfeszítéseknek a programidőszak elejére való összpontosításával gyorsítsa fel a középtávú célkitűzés megvalósítását; valamintii. a nyugdíjkiadások tervezett növekedése miatt javítsa az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát, kiegészítő intézkedésekkel erősítve a folyamatban lévő nyugdíjreformot, amelynek célja főként az idősebb dolgozók foglalkoztatási arányának növelése és a magánnyugdíj-takarékossági rendszerek kialakításának ösztönzése.A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reál-GDP (%-os változás) | SP 2006. december | 4,0 | 4,7 | 4,3 | 4,2 | 4,1 |BIZ 2006. november | 4,0 | 4,8 | 4,2 | 4,5 | nincs adat |KP 2005. december | 3,9 | 4,0 | 4,0 | 3,8 | nincs adat |HICP infláció (%) | SP 2006. december | 2,5 | 2,7 | 2,7 | 2,5 | 2,2 |BIZ 2006. november | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 2,6 | nincs adat |KP 2005. december | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 | nincs adat |Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | SP 2006. december1 | -1,2 | -0,5 | -0,3 | -0,1 | 0,3 |BIZ 2006. november5 | -1,1 | -0,3 | 0,0 | 0,4 | nincs adat |KP 2005. december1 | -1,2 | -0,7 | -0,3 | 0,0 | nincs adat |Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. december | -1,4 | -1,6 | -1,5 | -1,6 | -1,0 |BIZ 2006. november | -1,4 | -1,6 | -1,6 | -1,5 | nincs adat |KP 2005. december | -1,7 | -1,7 | -1,4 | -1,0 | nincs adat |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. december | 0,4 | 0,1 | -0,1 | -0,3 | 0,3 |BIZ 2006. november | 0,3 | -0,1 | -0,2 | -0,3 | nincs adat |KP 2005. december | -0,2 | -0,3 | -0,1 | 0,2 | nincs adat |Ciklikusan kiigazított egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. december1 | -0,9 | -1,4 | -1,4 | -1,6 | -1,1 |BIZ 2006. november | -0,9 | -1,5 | -1,6 | -1,7 | nincs adat |KP 2005. december1 | -1,2 | -1,4 | -1,3 | -1,0 | nincs adat |Strukturális egyenleg2 (a GDP %-ában) | SP 2006. december3 | -0,9 | -1,4 | -1,4 | -1,6 | -1,1 |BIZ 2006. november4 | -0,9 | -1,5 | -1,6 | -1,7 | nincs adat |KP 2005. december | -0,4 | -1,4 | -1,4 | -1,0 | nincs adat |Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | SP 2006. december | 28,0 | 28,5 | 28,2 | 28,3 | 27,7 |BIZ 2006. november | 28,0 | 28,4 | 28,0 | 27,6 | nincs adat |KP 2005. december | 29,0 | 29,6 | 29,8 | 29,4 | nincs adat |Megjegyzések: 1A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. 2Ciklikusan kiigazított egyenleg, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül (hasonlóan az előző sorokhoz). 3A programban nem szerepelnek egyszeri vagy egyéb átmeneti intézkedések. 4A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzésében nem szerepelnek egyszeri vagy egyéb átmeneti intézkedések. 5A 2005 esetében 3,8 %-ra, a 2006–2008 közötti időszakra vonatkozóan 4 %-ra becsült potenciális növekedés alapján. Forrás: Konvergencia-/Stabilitási program (KP/SP); a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi gazdasági előrejelzései (BIZ); a Bizottság szolgálatainak számításai |[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 4. cikke előírja, hogy „a közös valutát egy későbbi szakaszban [tehát később, mint 1999. január 1-jén, amikor az első EU-tagállamok bevezetik a közös valutát] bevezető tagállam stabilitási programját a közös valutában való részvételéről a Tanács által hozott határozattól számított hat hónapon belül nyújtja be”. 2006. július 11-én a Tanács határozatot fogadott el az EK-Szerződés 122. cikke (2) bekezdésének megfelelően a közös valuta 2007. január 1-jén Szlovénia által történő bevezetéséről (2006/495/EK tanácsi határozat, HL L 195., 2006.7.15., 25. o.).[3] A Bizottság közleménye a tavaszi Európai Tanácsnak, „A növekedést és a foglalkoztatást szolgáló, megújult lisszaboni stratégia végrehajtása – A megvalósítás éve”, 2006.12.12., COM(2006) 816.[4] „Az uniós államháztartások hosszú távú fenntarthatóságáról” szóló bizottsági közlemény a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek, COM(2006) 574, 2006.10.12., és „Az államháztartások hosszú távú fenntarthatósága az Európai Unióban”, Európai Bizottság, Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság (2006), European Economy, 2006/4. szám.[5] „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergencia programok tartalmára és formájára vonatkozóan”, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én jóváhagyott.[6] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] Hiányoznak a 2006–2007-re vonatkozó nettó külső egyenlegek, valamint bizonyos nem kötelező adatok az ágazati egyenlegekkel, munkaerő-piaci fejleményekkel, feladatkör szerinti bontású költségvetési kiadásokkal és az adósság alakulásával kapcsolatban.


				|

		52014DC0406

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Németország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Németország 2014. évi stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2014/0406 final */

Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Németország 2014. évi nemzeti
reformprogramjáról
és Németország 2014. évi stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok
megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i
1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 6.
cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[4],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság
véleményére,
tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó
bizottság véleményére,
tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság
véleményére,
mivel:
(1)
Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a
Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott
összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia
elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú
területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében,
hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a
versenyképesség terén.
(2)
A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010.
július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó
átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig
elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
szóló határozatot, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A
tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és
foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)
Az állam-, illetve kormányfők 2012. június
29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens
keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai
eszközt felhasználó tagállami, uniós és euróövezeti tevékenységek számára.
Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és
kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia
céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.
(4)
A Tanács 2013. július 9-én ajánlást fogadott el
Németország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte
Németország 2012–2017-os időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási
programját. A Bizottság 2013. november 15-én a 473/2013/EU rendeletnek[5] megfelelően kiadta
Németország 2014-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét[6].
(5)
A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves
növekedési jelentést[7],
amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai
szemeszterét. Ugyanezen a napon a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján
elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[8], amelyben Németországot
azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra
kerül sor.
(6)
Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a
pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést
ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta,
hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési
konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak
történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a
versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi
következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(7)
A Bizottság 2014. március 5-én az 1176/2011/EU
rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette a Németországra vonatkozó
részletes vizsgálat eredményeit[9].
Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy
Németországban makrogazdasági egyensúlyhiány tapasztalható, amely nyomon
követést és szakpolitikai intézkedéseket tesz szükségessé. A folyó fizetési
mérleg tartósan nagyon magas többletet mutat fel, ami tükrözi az erős
versenyképesség pozitív hatásait, mindemellett igen jelentősek a külföldön
befektetett megtakarítások. Ez azt is jelzi, hogy visszafogott a belső
növekedés, és a gazdasági források elosztása nem mindig hatékony. Bár a folyó
fizetési mérleg jelentős többlete nem hordoz olyan kockázatokat, mint a
nagy hiány, Németországban e többlet nagysága és tartóssága azonban különös
figyelmet igényel. Tekintettel a német gazdaság méretére, különösen fontosak a
német gazdaság és az euróövezet működésére gyakorolt negatív hatások
kockázatát csökkentő intézkedések.
(8)
Németország 2014. április 14-én benyújtotta 2014.
évi nemzeti reformprogramját, 2014. április 8-án pedig 2014. évi stabilitási
programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program
értékelésére egyidejűleg került sor.
(9)
A 2014. évi stabilitási programban felvázolt
költségvetési stratégia célja annak biztosítása, hogy a középtávú költségvetési
cél továbbra is teljesüljön. A stabilitási program megerősíti a GDP
-0,5 %-ának megfelelő középtávú célt, amely összhangban van a
Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel. A stabilitási program
szerint az (újraszámított) strukturális egyenleg 2014-ben pozitív marad és a
bruttó államadósság aránya 2014-ben a GDP 76 %-ára esik vissza, majd
ezután kellőképpen csökkenő pályára áll. Ennélfogva a programban
felvázolt költségvetési stratégia összhangban van a Stabilitási és Növekedési
Paktum követelményeivel. A program költségvetési előrejelzéseit
alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv – amelyet független szerv ez idáig nem
hagyott jóvá – megalapozott, hiszen messzemenően megfelel a Bizottság
2014. évi tavaszi előrejelzésének. A stabilitási programnak és a Bizottság
előrejelzésének az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése alapján
a Tanács úgy véli, hogy az államháztartás helyzete Németországban összességében
rendezett, mivel a középtávú költségvetési cél az előrejelzések alapján
továbbra is fenntartható, és az államadósságra vonatkozó szabályozást
tiszteletben tartják.
(10)
Az egészségügyre és a tartós ápolás-gondozásra
fordított állami kiadások hatékonyságának növelését illetően Németország –
a meghirdetett új kezdeményezések ellenére – csak korlátozott haladást ért el.
E kezdeményezések célja az egészségügy hatékonyságának növelése, a tervezett
intézkedések azonban valószínűleg nem lesznek elegendők a várható
későbbi költségnövekedés visszafogásához. A nemrég elfogadott
nyugdíjreform célja az előrehozott nyugdíjba vonulás feltételeinek a
megkönnyítése („Rente mit 63”) és bizonyos csoportok nyugdíjszintjének a
javítása; utóbbiak közé sorolható az 1992 előtt született gyermekeket
felnevelőknek járó nyugdíj-kiegészítés („Mütterrente”). A reform,
amely további terhet jelent az állami nyugdíjrendszer fenntarthatóságára nézve,
a tervek szerint a nyugdíjjárulék mértékének emelésével kerül finanszírozásra,
ami pedig az aktív keresők rendelkezésre álló jövedelmére lesz negatív
hatással. A reform negatívan érintheti a második és harmadik pillérhez tartozó
kiegészítő nyugdíjak elterjedését. Németország az oktatást célzó
ráfordítások növelése terén korlátozott előrelépéseket tett, míg a
magasabb szintű kutatásokkal kapcsolatos kiadások terén némi haladást ért
el. További erőfeszítésekre van szükség a közigazgatás minden szintjén,
hogy 2015-re teljesüljön az oktatással és kutatással összefüggő állami és
magánösszkiadások tekintetében a GDP 10 %-ában rögzített cél, annak érdekében
pedig, hogy Németország felzárkózzon a leginnovatívabb gazdaságokhoz, még
ambiciózusabb célokat kell előirányoznia. Németország az elmúlt években
fokozta az infrastrukturális beruházásokat, és továbbiak vannak tervben,
ugyanakkor pótlólagos erőfeszítések szükségesek.
(11)
Összességében korlátozott erőfeszítések
történtek az adórendszer hatékonyságának és növekedést elősegítő
jellegének javítására, illetve a munka magas adóterheinek csökkentésére.
Németország nem helyezett kilátásba a növekedést elősegítő bevételi
források irányába mutató jelentős intézkedéseket. A hozzáadottérték-adó
(héa) – jelenleg 7 %-os – kedvezményes mértékének alkalmazási köre
csökkenthető, az általános héaalap pedig kiszélesíthető. A rendszeres
vagyonadókból származó meglehetősen alacsony bevételek mozgásteret hagynak
az emelésnek, és a helyi ingatlanadóra (Grundsteuer) alkalmazott adóalap
felülvizsgálatával igazságosabbá tehető az adóteher-elosztás. A helyi
iparűzési adó (Gewerbesteuer) reformjával, az adóbehajtáshoz
kapcsolódó adminisztratív terhek mérséklésével és a társasági adózás
meglévő, adósságfinanszírozást ösztönző elemeinek csökkentésével
Németország tovább javíthatna a beruházási feltételeken.
(12)
A költségvetési keret kiegészült a kiegyensúlyozott
költségvetésre vonatkozó nemzeti szabállyal és egy független tanácsadó testület
létrehozásával. Számos tartományban (Länder ) továbbra is a
kiegyensúlyozott költségvetésre vonatkozó alkotmányos szabály
(államadósság-korlát) érvényesítésére vonatkozó, konkrét végrehajtási
szabályokra van szükség annak biztosításához, hogy az adósságféket hatékonyan
alkalmazzák az éves költségvetési eljárásban. A szövetségi, tartományi és
önkormányzati szintek közötti fiskális kapcsolatok tervezett felülvizsgálatát a
fiskális felelősség és költségvetési elszámoltathatóság fokozására kellene
használni.
(13)
A bérek visszaszorításának többéves időszaka
után az elmúlt években ismét emelkedtek a bérek, de a 2013-as reálbér-növekedés
alacsonyabb volt a 2012. évinél. Németország 8,50 EUR/óra minimálbér 2015-ös
bevezetését helyezte kilátásba, amely 2017-től válna teljes
érvényűvé. A munkavállalók megfelelő minimális jövedelmét biztosítani
hivatott általános minimálbér bevezetésének (különösen a foglalkoztatásra
gyakorolt) hatását szorosan nyomon kell követni. A magas adóék csökkentésére
irányuló – elsősorban az alacsony jövedelműeket érintő –
erőfeszítések korlátozottak voltak. Az elfogadott nyugdíjreform és a
tartós ápolás-gondozás területén nemrégiben megfogalmazott reformtervek,
amelyek a társadalombiztosítási járulékok mértékének növekedésével járnak,
ismét az adóék növekedését eredményezhetik. Németország tett némi
előrelépést a hátrányos helyzetű csoportok tanulmányi
teljesítményének fokozása érdekében, de a tanulmányi teljesítmény és a
társadalmi-gazdasági háttér közötti reláció továbbra is erős, és a
munkavállalók aktív kereső időszakának egészében meghatározó marad. A
megfelelő aktivizálási és integrációs intézkedések irányába tett lépések
ellenére a tartós munkanélküliség továbbra is problémát jelent – ez arra utal,
hogy kiegészítő intézkedésekre van szükség. Csak korlátozott
előrelépés történt a miniállások (minijob) olyan állásokká alakítását
elősegítő intézkedések meghozatala terén, amelyek esetében
kötelezően teljes társadalombiztosítási járulékokat kell fizetni. Nem
sikerült eredményt elérni a második keresők foglalkoztatását hátráltató
adóügyi tényezők csökkentését illetően. Németországban valamelyest
javult a helyzet a kisgyermekek számára rendelkezésre álló egész napos nevelési
és gondozási férőhelyek számának bővítése terén, ugyanakkor az egész
napos iskolák csak korlátozott mértékben bővültek. Ezzel egyidejűleg
továbbra is aggályos a gyermekgondozási létesítmények és az egész napos iskolák
minősége, és a regionális különbségeket sem sikerült felszámolni.
(14)
A megújuló energiáról szóló törvény
felülvizsgálatára irányuló kormányjavaslat célja az általános energiaköltségek
emelkedésének mérséklése, a fogyasztók közötti egyenlőbb költségelosztás,
a megújuló energia térhódításának szabályozása, továbbá a piaci integráció
előmozdítása. Gondosan figyelemmel kell kísérni, milyen hatást gyakorol a
reform végrehajtása a támogatási rendszer költséghatékonyságára. A hálózatok
kiterjesztését és a szomszédos országokkal való koordinálást illetően
további erőfeszítésekre van szükség.
(15)
Korlátozottak voltak a szolgáltatási ágazatokban a
verseny további ösztönzése érdekében tett szakpolitikai intézkedések,
mindazonáltal bizonyos szakmákban és régiókban életbe lépett egy-egy reform,
így például az építőiparban az engedélyezések és a kereskedelmi
kommunikáció tekintetében. Jóllehet a termelékenységnövekedés strukturálisan
alacsonyabb a szolgáltatási ágazatokban, mint az iparban, ugyanakkor néhány
szolgáltatási ágazat – különösképpen a szakmai szolgáltatások – esetében
kifejezetten alacsony. E területen változatlanul fennállnak az egyes szakmai
tevékenységek megkezdésére és gyakorlására vonatkozó korlátok. Ide sorolhatók a
jogi formára és részesedésre vonatkozó korlátozások, illetve a szakmai
képesítéssel kapcsolatos követelmények. A szakmai tevékenységekre vonatkozó,
tartományonként eltérő szabályozási rendelkezések azt mutatják, hogy van
mozgástér a legkevésbé terhelő szabályozási gyakorlatok kiválasztására és
azoknak az ország egészére történő kiterjesztésére. A német hatóságok által az uniós közbeszerzési jogszabályokkal
összhangban közzétett közbeszerzési szerződések értéke továbbra is az
egyik legalacsonyabb az EU-ban. Az elektronikus közbeszerzési piacra való
teljes körű átállással növelhető lenne a verseny. A kiskereskedelmi
ágazatban egyes tartományok tervezésre vonatkozó szabályai továbbra is
korlátozzák a piacra lépést. A vasúti piaci verseny élénkítése terén csak
korlátozott eredményeket értek el.
(16)
Németország korlátozott előrelépéseket tett a
bankszektor konszolidációjára irányuló intézkedések, többek között az
irányítási keret javítása tekintetében. A tartományi bankok (Landesbanken)
szerkezetátalakítását az elmúlt években mindenekelőtt a Bizottság állami
támogatással kapcsolatos határozatai vitték előre, az ágazat
töredezettsége nem változott. További erőfeszítések szükségesek a piac
által irányított konszolidációt akadályozó strukturális és kormányzati
akadályok kezeléséhez, amellyel az egész ágazat általános hatékonysága is
javulna. A második pillérbe tartozó bankok jogi keretének felülvizsgálata
tovább ösztönözhetné az állami bankszektor konszolidálását.
(17)
Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság
elvégezte Németország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a
stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a
programok Németország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és
gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy
azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy
az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a
jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter
keretében tett ajánlásait.
(18)
A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta
Németország stabilitási programját, és arról alkotott véleményét[10] különösen az alábbi 1.
ajánlás tükrözi.
(19)
A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és
ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a
stabilitási programot. Az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlását az
alábbi 1–4. ajánlás tükrözi.
(20)
Az európai szemeszter keretében a Bizottság
elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését
is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon
tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euró. Németországnak biztosítania kell ezen
ajánlások teljes körű és időben történő végrehajtását is.
AJÁNLJA, hogy Németország 2014–2015-ben
tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           Folytasson
növekedést ösztönző költségvetési politikát és tartsa fenn a költségvetés
rendezett pozícióját, biztosítva a középtávú költségvetési célnak való
megfelelést a stabilitási program által lefedett teljes időszakban,
valamint az államadósság-ráta stabil csökkenő pályán tartását. Használja
ki a rendelkezésre álló mozgásteret annak érdekében, hogy nagyobb mértékben és
hatékonyabb módon eszközöljön állami beruházásokat az infrastruktúra, az
oktatás és a kutatás területén. Többek között a magánberuházások ösztönzése
céljából javítsa az adórendszer hatékonyságát, mindenekelőtt a
(fogyasztásra vonatkozó) adóalap szélesítésével, a helyi ingatlanadóra
alkalmazott adóalap átértékelésével, az adóigazgatás javításával és a helyi
iparűzési adó felülvizsgálatával. Tegyen további erőfeszítéseket az
egészségügyre és a tartós ápolás-gondozásra fordított állami kiadások
hatékonyságának növelését illetően. Biztosítsa az állami nyugdíjrendszer
fenntarthatóságát a következők révén: i. a biztosítástól idegen/külső
ellátások („Mütterrente”) finanszírozásának adóbevétel-alapú
finanszírozássá alakítása (többek között a társadalombiztosítási járulékok
további emelésének elkerülése érdekében), ii. a későbbi nyugdíjba vonulást
serkentő ösztönzők fokozása, valamint iii. a második és harmadik
pillérhez tartozó nyugdíjrendszerekbe való belépés növelése. Következetes módon
hajtsa végre az adósságféket valamennyi tartományban, időben történő
és releváns ellenőrzési eljárások és korrekciós mechanizmusok
biztosításával. Javítson a szövetségi, tartományi és önkormányzati szintek közötti
fiskális kapcsolatok kialakításán, többek között a közigazgatás minden szintjén
megfelelő állami beruházás biztosítása céljával.
2.           Javítsa a belső kereslet
további ösztönzését szolgáló feltételeket, többek között a magas adók és
társadalombiztosítási járulékok csökkentésével, különösen az alacsony
jövedelműek esetében. Az általános minimálbér végrehajtásakor kövesse
nyomon annak foglalkoztatásra gyakorolt hatását. Javítsa a munkavállalók
foglalkoztathatóságát a hátrányos helyzetű csoportok tanulmányi teljesítményének
további fokozásával, valamint még ambiciózusabb aktivizálási és integrációs
intézkedések munkaerő-piaci végrehajtásával, különösen a tartósan
munkanélküli személyek tekintetében. Hozzon intézkedéseket a foglalkoztatást
hátráltató adóügyi tényezők csökkentésére, különösen a második
keresők vonatkozásában, valamint könnyítse meg a miniállások olyan
állásokká alakítását, amelyek esetében kötelezően teljes
társadalombiztosítási járulékokat kell fizetni. Kezelje az egész napos gyermekgondozási
létesítmények és iskolák rendelkezésre állása tekintetében regionális szinten
fennálló hiányt, és ezzel egyidejűleg javítson az oktatás általános
minőségén.
3.           Minimalizálja az
energiarendszer átalakításának általános költségeit. Ennek részeként kísérje
figyelemmel a megújuló energiáról szóló törvény reformja által a megújuló
energiák támogatási rendszerének költséghatékonyságára gyakorolt hatást.
Erősítse meg a nemzeti és a határokon átnyúló villamosenergia- és
gázhálózatok kiterjesztésének felgyorsítására irányuló erőfeszítéseket.
Fokozza az energiapolitika szomszédos országokkal történő szoros
összehangolását.
4.           Hozzon ambiciózusabb
intézkedéseket a szolgáltatási ágazatokban – egyebek mellett bizonyos szakmai
szolgáltatások terén – a verseny további ösztönzése érdekében, többek között a
meglévő szabályozási gyakorlatok felülvizsgálata és azoknak az ország
egészére történő kiterjesztése révén. Azonosítsa az uniós közbeszerzési
jogszabályok keretében odaítélt állami szerződések alacsony értéke mögött
rejlő okokat. Növelje a kiskereskedelmi ágazatban a piacra lépést
korlátozó hatályos tervezési szabályok megszüntetésére irányuló
erőfeszítéseket. Tegyen intézkedéseket a vasúti piacokon még
érvényesülő versenykorlátozás megszüntetése érdekében. Folytassa a tartományi
bankok szektorának konszolidációjára irányuló erőfeszítéseket, többek
között az irányítási keret javításával.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
[3]               COM(2014) 406 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 és
P7_TA(2014)0129.
[5]               HL L 140., 2013.5.27., 11. o.
[6]               C(2013) 8001 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 78 final.
[10]             Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása ( 2014. július 8. ) – Málta 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Málta 2014. évi stabilitási programját

text:
               29.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/83

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2014. július 8.)
   Málta 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Málta 2014. évi stabilitási programját
   2014/C 247/16
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A tagállamok állam-, illetve kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euroövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.

               (4)

               A Tanács 2013. július 9-én ajánlást fogadott el Málta 2013. évi nemzeti reformprogramjáról (4), valamint véleményezte Málta 2012–2016-os időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2013. november 15-én a 473/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (5) megfelelően véleményezte Málta 2014-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatát.

               (5)

               A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai szemeszterét. Ugyancsak 2013. november 13-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Máltát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (6)

               Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (7)

               A Bizottság 2014. március 5-én az 1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette a Máltára vonatkozó részletes vizsgálat eredményeit. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Málta esetében már nem áll fenn a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás értelmében vett makrogazdasági egyensúlyhiány. Jóllehet az eladósodottság mértéke továbbra is magas, a magán- és az állami szféra adósságállományának fenntarthatóságát, valamint a pénzügyi ágazat stabilitását érintő kockázatok visszafogottnak tűnnek, még ha folyamatos nyomon követést tesznek is szükségessé. Mindenekelőtt a pénzügyi stabilitás mutatói szilárdak. Ennek ellenére az ágazatban jelentkező kockázatok strukturális jellege miatt kulcsfontosságú a jelenlegi körültekintő felügyeleti és kockázatvállalási gyakorlatok folytatása. Az ingatlanpiac stabilizálódott, és így korlátozottak az ingatlannal szembeni túlzott kitettségből eredő kockázatok. A magánszektor adóssága csökken, a vállalati adósságcsökkentés rendezett formában zajlik, a hitelpiaci nyomás pedig korlátozott.

               (8)

               Málta 2014. április 16-án benyújtotta 2014. évi nemzeti reformprogramját, 2014. május 8-án annak aktualizálását, 2014. április 30-án pedig 2014. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (9)

               A 2014. évi stabilitási programban felvázolt költségvetési stratégia célja a túlzott hiány fenntartható módon történő korrekciója 2014-ig, majd a strukturális értelemben vett kiegyensúlyozott költségvetési egyenlegre irányuló középtávú költségvetési cél felé történő fokozatos elmozdulás, ami szigorúbb, mint a Stabilitási és Növekedési Paktum követelménye. Ennek ellenére a középtávú költségvetési cél teljesítése nincs tervbe véve a programidőszakban. 2014-ben a tervezett (újraszámított) strukturális kiigazítás éppen csak elmarad az ajánlott szinttől. A túlzott hiány tervezett kiigazítását követően 2015-ben kis eltérés van tervbe véve a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától. Ezt követően a középtávú költségvetési célhoz vezető tervezett éves előrehaladás nagyjából összhangban van a GDP legalább 0,5 %-át kitevő követelménnyel. A stabilitási program előrejelzése szerint az államháztartás 2013-as évben mért 73 %-os GDP-arányos hiánya 2014-től kezdődően csökkenő pályára fog állni és meg fog felelni az adósságcsökkentési referenciaértéknek. Összességében a program célkitűzései nagyrészt összhangban vannak a Stabilitási és Növekedési Paktumban szereplő követelményekkel. A stabilitási program költségvetési előrejelzéseit alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv – amelyet független testület (nemzeti számvevőszék) hagyott jóvá – megalapozott 2014-re és 2015-re nézve, mivel a gazdasági növekedésre vonatkozó előrejelzések csekély mértékben alacsonyabbak a Bizottság szolgálatainak 2014. tavaszi előrejelzésében ugyanezekre az évekre vonatkozóan szereplő adatoknál.
               Ugyanakkor a költségvetési célokat érintő kockázatok lefele billennek, mivel a strukturális bevétel programidőszakban tervezett növekedését nem teljesen támasztják alá intézkedések, és a kiadások túllépése miatt a költségvetésben előirányzottnál magasabb kifizetések válhatnak szükségessé. A Bizottság előrejelzése szerint Málta 2014-ben várhatóan fenntartható módon megszünteti túlzott hiányát. Ezzel szemben a Bizottság előrejelzése szerint a költségvetési kiigazítás 2013–2014-ben a GDP 1,6 %-ával marad el a (korrigált) strukturálisegyenleg-változástól, valamint a GDP 1,25 %-ával a túlzotthiány-eljárással összefüggésben hozott ajánlás idején szükségesnek becsült kötelező intézkedések összegétől. Míg az adósságcsökkentési célszám betartását illetően 2014-ben nincs mozgástér, az adósságra vonatkozó forgatókönyv kockázatai pozitív irányba billennek.

               (10)

               2015-ben fennáll a kockázata annak, hogy jelentős eltérés mutatkozik a középtávú költségvetési célhoz szükséges előrehaladástól. A Tanács a stabilitási programnak és a bizottsági előrejelzésnek az 1466/97/EK rendelet értelmében általa végzett értékelése alapján úgy véli, hogy bár Málta tervezett államháztartási hiánya és államadóssága megfelel a túlzotthiány-eljárással összefüggésben hozott ajánlásnak, további erőfeszítésekre van szükség ahhoz, hogy a strukturális kiigazítás 2014-ben megfeleljen az ajánlott mértéknek, és hogy 2015-től megfelelő pálya legyen biztosítható a középtávú költségvetési cél felé.

               (11)

               Málta költségvetési keretének nem kötelező jellege és a költségvetési tervezés rövid időkerete nem támogatja a rendezett költségvetési helyzet elérését. Késedelemben van annak a jogszabálynak az elfogadása, amelynek révén Málta teljesíteni tudta volna a 2011/85/EU tanácsi irányelv (6), valamint a költségvetési paktum követelményeit, pedig ennek a jogszabálynak az eredeti tervek szerint 2013 végéig hatályba kellett volna lépnie. Ugyanakkor a kormány a stabilitási programmal összhangban a közelmúltban költségvetési felelősségről szóló törvényt fogadott el, amelyet jóváhagyásra benyújt majd a parlamentnek. A törvénytervezetnek megfelelően bevezetésre kerülne a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetésre vonatkozó szabály, az adósságszabály, valamint a hároméves gördülő költségvetési keret, továbbá fokozatosan létrejönne a kormány hivatalos makrogazdasági és költségvetési előrejelzéseinek hitelesítéséért, illetve a költségvetési szabályok előzetes és utólagos nyomon követéséért felelős költségvetési tanács.

               (12)

               Málta adóhivatalait a tervek szerint egyetlen hatóságba tömörítik, aminek köszönhetően egyszerűsödnek az adóbehajtási eljárások és javul az adócsalás elleni fellépés. Az adózási morál javítása és az esedékes összegek beszedésének előmozdítása érdekében felülvizsgálták a héaszabályozásban szereplő büntetéseket és az esedékes adók utáni kamatokat. Számos más olyan intézkedést is bevezettek, amelyek várhatóan Málta adórendszerének a megerősítését is szolgálják. Ezek az intézkedések jó irányba mutatnak, de hatásuk még nem nyilvánvaló.

               (13)

               Annak ellenére, hogy Málta továbbra is kihívásokkal szembesül államháztartásának hosszú távú fenntarthatóságát illetően, ez idáig kis előrelépés történt az ország nyugdíjrendszerének reformjai és egészségügyi szolgáltatásai fenntarthatósága terén. Jóllehet Málta nyugdíj-stratégiai csoportot hozott létre a nyugdíjrendszer összes reformlehetőségének értékelése céljából, a máltai hatóságok amellett kötelezték el magukat, hogy a 2006-os nyugdíjreformban körvonalazott mértéken túl nem emelik a törvényben előírt nyugdíjkorhatárt. Málta ezeket a hiányosságokat munkaerő-piaci intézkedésekkel és különösen a tevékeny időskorra vonatkozó, nemrégiben elfogadott stratégiával szándékozik kezelni, ugyanakkor kevéssé valószínű, hogy ez megoldaná a problémát. Az egészségügyi rendszer fenntarthatósága újabb kihívást tartogat, mivel az előrejelzések szerint emelkedni fognak az elöregedéssel összefüggő kiadások. Nemrégiben fogadtak el egy tervezetet a nemzeti egészségügyi rendszerekre vonatkozó stratégiával kapcsolatban, de az még nem világos, hogy miként történik a végrehajtása, és milyen eredményeket hoz majd a költséghatékonyság és a fenntarthatóság területén. Meg kell erősíteni az állami alapellátást.

               (14)

               Máltán a korai iskolaelhagyás aránya továbbra is nagyon magas, de születnek intézkedések ennek csökkentésére, és folyamatban van egy átfogó nyomonkövetési rendszer felállítása. Ennek ellenére az alapkészségek elsajátítása változatlanul alacsony szintű, ami kedvezőtlenül befolyásolja az írástudást és a korai iskolaelhagyást. A közelmúltban elfogadott nemzeti írástudási stratégia megfelelő végrehajtása várhatóan erősíteni fogja az e hiányosság kezelésére irányuló erőfeszítéseket. Mindez olyan további intézkedésekkel egészítendő ki, amelyek várhatóan növelik a képzés és az oktatás munkaerő-piaci relevanciáját. Ide tartozik a tanulószerződéses gyakorlati képzés reformja, az egész életen át tartó tanulásra vonatkozó stratégia létrehozása, a munkaalapú tanulás bevezetése a szakképzés és -oktatás területén, valamint az Európai Szociális Alapból finanszírozott speciális program megvalósítása.

               (15)

               Máltán jelenleg számos fontos intézkedés van folyamatban, amelyek célja a nők munkaerő-piaci részvételének növelése, különösen ingyenes gyermekgondozási szolgáltatások dolgozó vagy továbbtanuló szülők számára való biztosítása révén. Ezen intézkedések eredményes végrehajtása döntő fontosságú lesz. Emellett annak érdekében, hogy a szülői feladat jobban összeegyeztethető legyen a munkával, a hatóságok igyekeznek lehetőséget biztosítani napközire és az iskola hivatalos nyitvatartási ideje előtti gyermekfelügyeletre. Tervbe vannak véve olyan adókedvezmények, amelyek arra ösztönöznék a szülőket, hogy a korábbi rendszerek alatt már működő gyermekgondozási intézményekbe küldjék gyermekeiket. Ezzel szemben nem sok minden történik a rugalmas munkafeltételek (például távmunka és a rugalmas munkaidő) elősegítése és biztosítása terén, noha az előmozdítaná a nők munkaerő-piacra való visszailleszkedését.

               (16)

               Nemzetközi versenyképességének további javítása érdekében Máltának – a bérek és a termelékenység alakulása közötti összhang hiányából eredő lehetséges negatív hatás elkerülésén túl – kezelnie kell az energia- és a közlekedési ágazatban fennálló, az ország potenciálját különösen a magas energiaköltségek miatt gyengítő infrastrukturális hiányosságokat is. Az év végén esedékes a villamosenergia-rendszerösszekötő létrehozásának befejezése Olaszországgal, ami javítani fogja az ellátás biztonságát és hozzájárulhat az ellátás diverzifikálásához és a külsőleg előállított megújuló energia használatához. A Delimara LNG-terminál és az európai gázhálózattal tervezett összeköttetés is elő fogja segíteni Málta energiaszerkezetének változatosabbá tételét, és így az ország kevésbé lesz egyetlen fő energiaforrásra utalva, ami az üzleti tevékenységek szempontjából vonzóbb helyszínné fogja tenni. A megújuló energiaforrásokból otthon előállított energia – a fotovoltaikus energia terén elért némi sikeren túl – további kiaknázandó lehetőséget hordoz.

               (17)

               A közigazgatás terén fennálló egyes hiányosságok korlátozzák Málta üzleti környezetének további fejlődését. Jóllehet a közbeszerzés terén hozott javító intézkedések a megfelelő irányba mutatnak, a közbeszerzési eljárások továbbra is túlságosan hosszúak, ami a közkiadások nem hatékony felhasználáshoz vezet. Ezekre az intézkedésekre vonatkozóan nincsenek célok megállapítva, ami megnehezíti eredményességük értékelését. Az idegen tőkével történő finanszírozás alternatíváinak hiánya magas finanszírozási költséget eredményez a vállalkozások számára, ami hátrányosan befolyásolja gazdasági tevékenységüket. A vállalati hitelfinanszírozás preferálása emellett rendkívül magas vállalati tőkeáttételhez és nem megfelelő tőkeallokációhoz vezethet. Ezért további lehetőségeket kell keresni a nem adósságjellegű finanszírozásra. Az igazságszolgáltatási rendszer esetében továbbra is fennállnak a Máltához intézett 2013. évi ajánlásban feltüntetett hiányosságok. Jóllehet az igazságügy reformjára vonatkozóan 2013 novemberében előterjesztett számos bizottsági reformjavaslat közül a tervek szerint 2014 végére több is megvalósul, a pontos ütemterv és az intézkedések rangsorolásának bejelentése még várat magára. Az sem egyértelmű továbbá, hogy ezek az intézkedések miként fogják kezelni az ügyhátralékot, különösen a fent azonosított hiányosságok terén.

               (18)

               Málta a pénzügyi ágazat stabilitásának biztosítása céljából megerősítette a szabályozási felügyeletet. A máltai központi bank feladatai kiegészültek a makroprudenciális felügyelettel, a pénzügyi stabilitási kérdések külön figyelmet kapnak és a pénzügyi stabilitással foglalkozó közös testületet jogszabályba foglalták. Kielégítő intézkedések születtek a hitelveszteségek fedezetére képzett céltartalékok javítása érdekében, különösképpen a 9. banki szabály felülvizsgálatának bevezetésén keresztül.

               (19)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Málta gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és értékelte a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. A Bizottság figyelembe vette nemcsak a programoknak a Málta fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait.

               (20)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és az arról alkotott véleményét (7) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (21)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat tett azon tagállamok részére, amelyek pénzneme az euro (8). Máltának, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Málta 2014–2015-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               2014-ig fenntartható módon szüntesse meg a túlzott hiányt. 2015-ben jelentősen erősítse meg a költségvetési stratégiát és biztosítsa a GDP 0,6 %-ában előírt strukturális kiigazítást a középtávú költségvetési cél felé. Ezt követően évente hajtson végre a GDP legalább 0,5 %-át kitevő strukturális kiigazítást, illetve ennél többet jó gazdasági feltételek fennállása esetén vagy az adósságszabály ahhoz szükséges betartása érdekében, hogy az államadósság-rátát tartósan csökkenő pályára állítsa. Fejezze be a költségvetési felelősségről szóló törvény elfogadását egy kötelező erejű, szabályalapú, többéves költségvetési keret felállítása, valamint a költségvetési szabályok nyomon követésével és a költségvetési tervezést megalapozó makrogazdasági előrejelzések hitelesítésével megbízott független intézmény létrehozása céljából. Folytassa az adózási morál javítását és az adócsalás elleni küzdelmet az eddig hozott intézkedések folyamatos bevezetésének és értékelésének biztosítása, valamint további intézkedések meghozatala, különösen az elektronikus fizetési módok használatának előmozdítása révén.

               2.

               Az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának a biztosítása céljából folytassa a folyamatban lévő nyugdíjreformot többek között a törvényben előírt nyugdíjkorhatár-emelés felgyorsításával, azt követően pedig annak a várható élettartammal való összekapcsolásával. Gondoskodjon arról, hogy az egészségügyi rendszer átfogó reformja a rendelkezésre álló források költséghatékony és fenntartható felhasználását, így az alapellátás megerősítését eredményezze.

               3.

               Folytassa az oktatás és a képzés munkaerő-piaci relevanciájának kezelésére irányuló szakpolitikai törekvéseit azáltal, hogy felgyorsítja a tanulószerződéses gyakorlati képzési rendszer reformjával kapcsolatos fellépéseit. Javítsa még nagyobb mértékben az alapkészségek elsajátítását és csökkentse a korai iskolaelhagyást, különösen a bejelentett nemzeti írástudási stratégia véglegesítése és végrehajtása által. Rugalmas munkafeltételek biztosítása mellett továbbra is javítsa a nők munkaerő-piaci részvételét, különösen azokét, akik vissza kívánnak térni a munkaerőpiacra.

               4.

               Diverzifikálja a gazdaság energiaszerkezetét, többek között a megújuló energiaforrásból előállított energia arányának növelése által.

               5.

               Folytassa a közbeszerzési eljárások hatékonyságának javítását és az azokhoz szükséges idő csökkentését; hozzon létre alternatívákat a vállalkozások számára az idegen tőkével történő finanszírozásra azáltal, hogy megerősíti a tőkepiacokhoz való hozzáférést és kockázati tőkealapokat hoz létre; és a tervezett igazságszolgáltatási reform időben történő és eredményes végrehajtása révén növelje az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságát.

      Kelt Brüsszelben, 2014. július 8-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. C. PADOAN

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o., (magyar nyelvű különkiadás 10. fejezet, 1. kötet, 84. o.)

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  A tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2014-es iránymutatásokról szóló, 2014. május 6-i 2014/322/EU tanácsi határozat (HL L 165., 2014.6.4., 49. o.) alapján 2014-re is érvényben marad.

      (4)  HL C 217., 2013.7.30., 59. o.

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. május 21-i 473/2013/EU rendelete a költségvetésiterv-javaslatok monitoringjára és értékelésére, valamint az euroövezeti tagállamok túlzott hiánya kiigazításának biztosítására vonatkozó közös rendelkezésekről (HL L 140., 2013.5.27., 11. o.).

      (6)  A Tanács 2011. november 8-i 2011/85/EU határozata a tagállamok költségvetési keretrendszerére vonatkozó követelményekről (HL L 306., 2011.11.23., 41.o.).

      (7)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.

      (8)  Lásd e Hivatalos Lap 141 oldalát.


				|

		52013PC0907

			Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA a 2013. júniusi 21-i tanácsi ajánlás nyomán Lengyelországtól várt eredményes intézkedések meghozatalának elmulasztásáról /* COM/2013/0907 final - 2013/ () */

			   	Ajánlás
A TANÁCS HATÁROZATA
a 2013. júniusi 21-i tanácsi ajánlás nyomán
Lengyelországtól várt eredményes intézkedések meghozatalának elmulasztásáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA
tekintettel az Európai
Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke
(8) bekezdésére,
tekintettel az Európai
Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       Az Európai Unió
működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 126. cikke szerint a
tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt.
(2)       A Stabilitási és Növekedési
Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez
vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén
alapul.
(3)       A Tanács 2009. július 7-én az
Európai Közösséget létrehozó szerződés (EKSZ) 104. cikke (6) bekezdése
szerinti határozatában megállapította, hogy Lengyelországban túlzott hiány áll
fenn, és az EKSZ 104. cikkének (7) bekezdésével és a túlzott hiány esetén
követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról
szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet[1] 3. cikkével összhangban
ajánlást adott ki a túlzott hiány legkésőbb 2012-ig történő
megszüntetéséről. A költségvetési hiánynak hiteles és fenntartható módon a
GDP 3 %-ára vagy az alá történő csökkentése érdekében a lengyel
hatóságoknak az ajánlás szerint 2009-ben a terveknek megfelelően végre
kell hajtaniuk a költségvetési ösztönző intézkedéseket, 2010-től
kezdődően gondoskodniuk kell legalább a GDP 1,25 százalékpontjának
megfelelő éves átlagos strukturális költségvetési kiigazításról, és meg
kell határozniuk az ahhoz szükséges részletes intézkedéseket, amelyekkel a
hiány 2012-ig a referenciaérték alá csökkenthető, és reformokat kell
bevezetniük az elsődleges folyó kiadások megfékezésére a következő
években. A Tanács 2010. január 7-ét jelölte meg az eredményes intézkedések
megtételének határidejeként.
(4)       A Bizottság 2010.
február 3-án megállapította, hogy a Bizottság 2009. őszi
előrejelzése alapján Lengyelország a Tanács 2009. július 7-i
ajánlásával összhangban megtette a szükséges intézkedéseket annak érdekében,
hogy a költségvetési hiányt a Szerződésben meghatározott referenciaértékre
vagy az alá szorítsa, így a túlzotthiány-eljárás keretében akkor nem volt
szükség kiegészítő intézkedésekre. A Bizottság a 2011. őszi
előrejelzése alapján úgy vélte, hogy Lengyelország nem halad
megfelelő ütemben és további intézkedéseket kért, amelyeket Lengyelország
elfogadott és 2012. január 10-ig nyilvánosságra hozott. Így 2012. január 11-én
a Bizottság megerősítette, hogy a lengyel hatóságok eredményes intézkedéseket
tettek a túlzott hiány időben és fenntartható módon történő
megszüntetése érdekében, és így a Lengyelországra vonatkozó
túlzotthiány-eljárás keretében akkor további intézkedésekre[2] nem volt szükség.
(5)       A Tanács 2013. június 21-én
megállapította, hogy Lengyelország eredményes intézkedéseket hozott, azonban az
államháztartásra jelentős hatásokat gyakorló kedvezőtlen gazdasági
események következtek be, ezért felülvizsgált ajánlásokat adott ki[3]. Következésképp Lengyelország
teljesítette az 1467/97/EK rendelet 3. cikkének (5) bekezdésében
meghatározott, a túlzott költségvetési hiány megszüntetésére kitűzött
határidő meghosszabbításának feltételeit. A Tanács azt ajánlotta
Lengyelországnak, hogy 2014-ig szüntesse meg a túlzott hiányt. Lengyelországnak
2013-ban a GDP 3,6 %-ának, 2014-ben pedig a GDP 3,0 %-ának
megfelelő költségvetési hiánycélt kellene elérnie, ami a Bizottság
aktualizált 2013. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenlegnek
2013-ban a GDP legalább 0,8 %-ának,  2014-ben 1,3 %-ának megfelelő
éves javulását tenné szükségessé. Lengyelországnak szigorúan végre kellene
hajtania a már elfogadott intézkedéseket, és ki kell egészítenie azokat a
túlzott hiány 2014-ig való megszüntetéséhez szükséges további intézkedésekkel.
Lengyelországnak az összes rendkívüli többletet a hiány csökkentésére kellene
felhasználnia. A Tanács 2013. október 1-jei határidőt állapított meg
Lengyelország számára az eredményes intézkedések meghozatalára, valamint arra,
hogy az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (4a) bekezdésével összhangban
részletes jelentést tegyen a célok elérése érdekében kidolgozott konszolidációs
stratégiáról.
(6)       Lengyelország 2013. október
2-án megküldte az eredményes intézkedésekről szóló jelentést. A jelentést
alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv hasonlít a 2013. évi
konvergenciaprogramhoz használthoz. Miután a 2001–2011 közötti időszakban
évi 4 %-os átlagos reál GDP-növekedést mértek, a gazdasági tevékenységek
növekedése 2012-ben 1,9 %-ra esett vissza. Az eredményes intézkedésekről
szóló jelentést alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv előrejelzése
szerint a reál GDP-növekedés 2013-ban 1,5 %-ra lassul le, majd 2014-ben és
2015-ben 2,5 %-os és 3,8 %-os bővülést mutat. A Bizottság 2013. őszi
előrejelzése szerint a reál GDP növekedése 2013-ban 1,3 %-os lesz, majd a
növekedési ütem 2014-ben 2,5 %-ra, 2015-ben 2,9 %-ra gyorsul. A lengyel
hatóságok álláspontjához képest a Bizottság kevésbé optimista a hazai kereslet
előrejelzési időszakra meghatározott növekedésével kapcsolatban,
különösen a lakossági fogyasztást és a magánberuházásokat illetően.
(7)       A lengyel hatóságok 2013-ra a
GDP 4,8 %-át kitevő költségvetési hiányt jeleznek előre, ami magasabb
a 2012-es 3,9 %-os hiánynál. Ez az érték rosszabb a 2013. évi aktualizált
konvergenciaprogram szerinti, a GDP 3,5 %-ában meghatározott értéknél. A romlás
a GDP 1,2 %-át kitevő jelentős bevételkiesésnek és a kiadásoknak az
eredetileg tervezettől a GDP 0,1 %-ának megfelelő mértékű
eltérésének tudható be. A lengyel pénzügyminisztérium 2014-re a GDP 4,5 %-át
kitevő többlettel számol, melynek hátterében a tervezett nyugdíjreform
áll: ennek keretében a GDP 8,5 %-ának megfelelő értékű eszközök
egyszeri átcsoportosítására kerül sor. 2015-ben a költségvetési egyenleg
várhatóan ismét deficitessé válik, a hiány a GDP 3 %-át teszi ki.
(8)       A Bizottság 2013-ra és
2014-re vonatkozó előrejelzése hasonló a lengyel hatóságok
előrejelzéséhez, 2013-ra a GDP 4,8 %-át kitevő hiányt jelez
előre. Ez az érték rosszabb a túlzotthiány-eljárás alapforgatókönyvében a
GDP 3,9 %-ában meghatározott értékhez képest, a romlás elsősorban
bevételkiesésekre vezethető vissza. A költségvetési egyenleg 2014-ben
várhatóan többletet (a GDP +4,6 %-a) mutat a tervezett nyugdíjreform
eredményeként. A Bizottság, szemben a lengyel hatóságokkal, kevésbé optimista a
2015. évet illetően, és a GDP 3,3 %-át kitevő költségvetési hiánnyal
számol. A 0,3 százalékpontos eltérés elsősorban a nominális GDP
alacsonyabb növekedésére vonatkozó előrejelzés alapján kalkulált
alacsonyabb folyó bevételeknek és a folyó termelőfelhasználásra fordított
magasabb kormányzati kiadásoknak tudható be. A hiánycélt illetően
végrehajtási kockázatok állnak fenn.
(9)       A lengyel hatóságok és a
Bizottság előrejelzése szerint a bruttó államadósság várhatóan a 60 %-os
küszöb alatt marad a vizsgált időszak egészében. A Bizottság 2013.
őszi előrejelzése szerint az államadósság GDP-hez viszonyított aránya
2014-ben 51 %-ra esik a 2012. évi 55,6 %-ról, elsősorban a nyugdíjalap (a
GDP 8,5 %-ának megfelelő értékű) eszközeinek bejelentett
átcsoportosítása eredményeként, majd 2015-ben 52,5 %-ra emelkedik.
(10)     Mivel a 2013-ra előre
jelzett költségvetési hiány a Bizottság 2013. őszi előrejelzése
szerint eléri a GDP 4,8 %-át, Lengyelország várhatóan nem tudja megvalósítani a
Tanács által ajánlott, a GDP 3,6 %-ában meghatározott hiánycélt. Ezen kívül az
éves strukturális kiigazítás 2013-ban (a GDP 0,3 %-a) jóval az ajánlott éves
költségvetési kiigazítás alatt van (a GDP 0,8 %-a). Az új diszkrecionális
intézkedések alulról felfelé irányuló elemzése és a kiadások alakulásának
értékelése a GDP 0,2 %-át kitevő költségvetési kiigazítást mutat[4]. Ez elmarad a tanácsi
ajánlásban meghatározott költségvetési kiigazításhoz szükséges, a GDP 0,4 %-át
kitevő további intézkedésektől, és megerősíti, hogy
Lengyelország 2013-ban nem hajtotta végre a Tanács által ajánlott költségvetési
kiigazítást.
(11)     A Bizottság 2014-ben a GDP 4,6
%-át kitevő költségvetési többlettel számol. A hiánycél ezért egyedül a
nyugdíjalap eszközeinek egyszeri átcsoportosítása révén valósul meg. A 2014-ben
várható, a GDP 1,4 %-át kitevő éves strukturális kiigazítás az
ajánlott éves költségvetési kiigazítás fölött van (a GDP 1,3 %-a).
(12)     Összefoglalva, Lengyelország
nem felelt meg a 2013-ra ajánlott költségvetési céloknak, míg 2014-ben
várhatóan teljesülnek a Tanács 2013. június 21-i ajánlásában meghatározott
célok. Ugyanakkor a Bizottság 2015. évre vonatkozó előrejelzése szerint
nem fenntartható a túlzott hiány 2014. évi korrekciója, mivel a hiány eléri a
GDP 3,3 %-át,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
1. cikk
Lengyelország a Szerződés 126. cikkének
(7) bekezdése szerinti, 2013. június 21-i tanácsi ajánlás nyomán nem tett
eredményes intézkedéseket.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Lengyel Köztársaság a
címzettje.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
[2]               A Bizottság közleménye a Tanácsnak - A költségvetés
végrehajtásának a bizottsági szolgálatok 2011. őszi előrejelzését
követő értékelése a folyó túlzotthiány-eljárások keretében, COM(2012) 4
final, 2012.1.11.
[3]               A Lengyelországban fennálló túlzott költségvetési hiány
megszüntetéséről szóló tanácsi ajánlás, 2013. június 21.
[4]               Korrigálva a kiadások kormány hatáskörén kívül eső
túllépésével és a fel nem használt összegekkel.