Fontos jogi nyilatkozat

|

52006SC0381

A Bizottság ajánlása a Tanácsnak a Bizottságnak az Amerikai Egyesült Államok kormánya és az Európai Közösség között létrejött, az irodai berendezések energiahatékonyságára vonatkozó címkézési programok összehangolásáról szóló megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásáról  /* SEC/2006/0381 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 27.3.2006SEC(2006) 381 véglegesA BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA A TANÁCSNAKa Bizottságnak az Amerikai Egyesült Államok kormánya és az Európai Közösség között létrejött, az irodai berendezések energiahatékonyságára vonatkozó címkézési programok összehangolásáról szóló megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásáról1. INDOKLÁS1. A JAVASOLT MEGÁLLAPODÁS ALAPJA ÉS CÉLKITűZÉSEIEz a Tanácshoz intézett bizottsági ajánlás arra a felhatalmazásra vonatkozik, amelyet a Bizottság kapott az USA-val létrejött, az irodai berendezések energiahatékonyságának javítását célzó közös irányítású program, az ENERGY STAR program alapját megteremtő megállapodásról szóló tárgyalások megkezdésére. 2001 óta az EK és az USA közösen hajtja végre az irodai berendezések (számítógépek, monitorok, nyomtatók, fénymásolók stb.) energiahatékonyságára vonatkozó ENERGY STAR címkézési programot az USA és az EK között létrejött, 2006 júniusában lejáró megállapodás[1] alapján. A programot az Európai Közösség a (2001. május 14-i 2001/469/EK tanácsi határozat helyébe lépő) 2003. április 8-i 2003/269/EK tanácsi határozattal[2] kötötte meg, és a Közösségben a 2001. november 6-i 2422/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel[3] hajtották végre.Figyelembe véve az EK „Energy Star” Hivatalában a tagállamok képviselői és az érdekelt felek által kifejtett nézeteket, továbbá az ENERGY STAR program első időszakában szerzett tapasztalatokat, a Bizottság az Európai Közösség ENERGY STAR programjának folytatását és a 2006–2011 közötti időszakra vonatkozóan az USA-val újabb 5 évre szóló megállapodás megkötésére irányuló tárgyalások megkezdését javasolja.2. AZ ENERGY STAR PROGRAMAz energia hatékony felhasználása az EK fenntartható energiapolitikájának egyik fő pillére. Az energiahatékonyság javítása hozzájárul az európai gazdaság versenyképességéhez, az éghajlatváltozás mérséklése révén a környezet védelméhez és az energiaellátás biztonságához[4].Az irodai berendezések az EK villamosenergia-fogyasztásának jelentékeny részét képviselik. Németországban a közelmúltban végzett felmérés becslése szerint az irodai berendezések a teljes villamosenergia-fogyasztás 5%-át képviselik[5]. A fogyasztás növekedhet, mivel a készenléti és kikapcsolt üzemmódban keletkező veszteséget túlkompenzálhatja a bekapcsolt üzemmódban megnövekedett energiafogyasztás.A fent említett célkitűzéseknek megfelelő fenntartható energiapolitikához való hozzájárulás érdekében az irodai berendezések energiateljesítményét tovább kell optimalizálni. Az ENERGY STAR program az irodai berendezések energiahatékonyságának javítását célzó keretet hoz létre a szóban forgó termékekre vonatkozó címkézési rendszereknek az USA-ban és az EK-ban való összehangolása révén. Az Egyesült Államok Környezetvédelmi Ügynöksége (EPA) által működtetett ENERGY STAR programot világszerte (például Japánban, Kanadában, Ausztráliában, Dél-Koreában) más jelentős kereskedelmi partnerek is végrehajtották.Az ENERGY STAR program lehetővé teszi az irodai berendezések gyártói számára, hogy a program által meghatározott energiahatékonysági követelményeknek (műszaki előírásoknak) megfelelő termékeket önkéntes alapon vegyék nyilvántartásba és az ENERGY STAR címkét/emblémát értékesítési célokra használják. A végső cél az, hogy a vásárlókat és a fogyasztókat energiahatékony készülékek vásárlására és azok hatékony használatára ösztönözzék.3. A JAVASOLT MEGÁLLAPODÁS TERÜLETÉRE VONATKOZÓ HATÁLYOS RENDELKEZÉSEKAz USA és az EK között létrejött első megállapodás 2006 júniusában jár le. Egy új megállapodásnak figyelembe kell vennie az ENERGY STAR program 2001 és 2005 közötti közösségi szintű végrehajtása során szerzett tapasztalatokat. Az első időszak értékelését az ENERGY STAR programnak az Európai Közösségben a 2001 és 2005 közötti időszakban történő végrehajtásáról szóló, a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez intézett bizottsági közlemény foglalja össze.A háztartási készülékek energia- és egyéb erőforrás-fogyasztásának címkézéssel és szabványos termékismertetővel történő feltüntetéséről szóló 92/75/EGK irányelv[6] a „háztartási” készülékek energiateljesítményének kötelező címkézéséhez biztosít keretet. Az ENERGY STAR programról szóló rendelet az irodai berendezésekre korlátozott önkéntes címkézési rendszert hoz létre. A háztartásokban egyre inkább elterjed az irodai berendezések használata és ennélfogva ezek is a 92/75/EGK irányelv hatálya alá tartoznak. A 92/75/EGK irányelv azonban a következő okok miatt nem a legmegfelelőbb eszköz az irodai berendezések energiafogyasztásának címkézésére:-  az irodai berendezések ágazatában a gyors ütemű innováció és a termékfejlesztési ciklusok energiamegtakarítást tesznek lehetővé, ami az energiateljesítményre vonatkozó kritériumok gyors módosításaival valósítható meg a legjobban;-  az irodai berendezések energiafogyasztásának címkézése esetében a tagállamok és a Közösség erőfeszítéseinek és a többi jelentős világkereskedelmi partner erőfeszítéseinek összehangolása minimálisra csökkenti az irodai berendezések gyártóinak, kereskedőinek, és következésképp vásárlóinak és felhasználóinak költségeit.A 2005/32/EK irányelv[7] létrehozza az energiafelhasználó termékek környezetbarát tervezésére vonatkozó követelmények megállapításának kereteit. A környezetbarát tervezés a termék tervezési szakaszára vonatkozik és a termék teljes életciklusát figyelembe veszi. Az energiahatékonyság fontos, de nem kizárólagos szempont. Bár a környezetbarát tervezési intézkedések keretében egy konkrét termék környezeti teljesítménye – különösen energiahatékonysága – esetében a minimumkövetelmények meghatározhatók, az ENERGY STAR program célja, hogy a piacot magasabb szintű energiahatékonysági teljesítményre kényszerítse, és a gyártók számára ösztönzőket biztosítson az irodai berendezések energiateljesítményének optimalizálásához. Az ENERGY STAR program és a környezetbarát tervezés végrehajtására vonatkozó esetleges intézkedések ezért a két rendszer hatálya alá tartozó termékek esetében kiegészítik egymást, az említett eszközök közötti jelentős szinergiák pedig felhasználhatók a költségek csökkentésére (például közös mérési módszerek, tanulmányok).4 . A 2001–2005 KÖZÖTTI IDőSZAKRA VONATKOZÓ ENERGY STAR PROGRAM ÉRDEKELT FELEIVEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓA jelenleg hatályos megállapodás értelmében a Bizottság felhatalmazást kapott arra, hogy az ENERGY STAR programot irányítási testületként egy tanácsadó testület – az Európai Közösség „Energy Star” Hivatala (ECESB) – segítségével hajtsa végre. A Bizottság felkérést kapott arra, hogy értékelje a megállapodás első öt éves időszak alatti működését, és az ECESB-vel és az Egyesült Államok Környezetvédelmi Ügynökségével folytatott konzultációt követően a megállapodás esetleges megújítására vonatkozóan következtetéseket vonjon le.Az ECESB és szakmai alcsoportjainak ülésein a Bizottság konzultációt folytatott a tagállamokkal, (a programhoz 2004-ben csatlakozott) EFTA-országokkal és az érdekelt felekkel, különösen az irodai berendezések gyártóival és szövetségeikkel, a piac-átalakítási szakértőkkel (a tagállamok energiaügynökségei), környezetvédelmi nem kormányzati szervezetekkel (például a WWF), valamint a fogyasztói szervezetekkel (ANEC). Ezenkívül a Bizottság 2004 áprilisában Frankfurt am Mainban szakirányú szemináriumot szervezett, ahol megvitatták az irodai berendezésekre vonatkozó ENERGY STAR program általános alapját.Az új Energy Star megállapodásnak az USA-val való megkötését valamennyi érdekelt fél támogatja, azzal a feltétellel, hogy a programot az EK-ban hatékonyabban kell végrehajtani. Különösen a műszaki előírások frissítésére vonatkozó eljárást kell egyszerűsíteni. Erre azért van szükség, hogy kezeljék az irodai berendezések esetében gyors termékfejlesztési ciklusok rendkívül innovatív jellegét, biztosítva ezáltal a program hatékonyságát és megbízhatóságát, ami jelentős mértékben függ az ENERGY STAR embléma használatára való jogosultság érdekében betartandó műszaki előírások magasra helyezett ambícióitól. Az érdekelt felek ezért úgy vélik, hogy a műszaki előírásokat elvben úgy kell megállapítani, hogy a kritériumok meghatározásakor a piacon hozzáférhető modelleknek csak mintegy 25%-a pályázhasson a címke megszerzésére.2005. december 2-i ülésükön az ECESB-ben a felek láttamozták a Bizottság alkalmazottainak azt a javaslatát, amely arra vonatkozott, hogy az ENERGY STAR program végrehajtását egy második időszakban is folytassák az EK-ban. Az ECESB jórészt támogatta a fent említett módosításokat figyelembe vevő benyújtott munkadokumentumokat.5 . A BIZOTTSÁG JAVASLATA AZ USA-VAL KÖTÖTT ENERGY STAR MEGÁLLAPODÁS MEGÚJÍTÁSÁRA VONATKOZÓANA fentiekre tekintettel a Bizottság azt javasolja, hogy a következő okok miatt az EK továbbra is vegyen részt az ENERGY STAR programban:-  Az energia hatékony felhasználása az EK fenntartható energiaellátásának egyik fő pillére. A Bizottság energiahatékonyságról szóló zöld könyve szerint a hatékony energiafelhasználásnak a következő főbb előnyei vannak: a mérsékelt energiaköltségek előnyeit élvező európai gazdaság versenyképességének biztosítása, a környezet védelme az energiafogyasztás által okozott CO2-kibocsátások csökkentésének köszönhetően, az energiaellátás biztonsága az energiakereslet mérséklésének, és ezáltal az energiaimporttól való függőség csökkentésének köszönhetően.-  Az irodai berendezések az EK villamosenergia-fogyasztásának jelentékeny részét képviselik. Intézkedések nélkül növekedhet a fogyasztás, mivel a készenléti és kikapcsolt üzemmódban keletkező veszteséget a bekapcsolt üzemmódban megnövekedett energiafogyasztás túlkompenzálhatja. Az energiahatékonyságról szóló zöld könyvben meghatározott célkitűzések elérése érdekében az irodai berendezések energiateljesítményét tovább kell optimalizálni.-  Az EK ENERGY STAR programja keretet biztosít az EK tagállamaiban az irodai berendezések energiahatékonyságának javítása érdekében nemzeti szinten tett erőfeszítések összehangolásához. Összehangolt megközelítésre van szükség az iparra és a kereskedelemre gyakorolt negatív hatás minimalizálása érdekében, mivel az össze nem hangolt követelmények kiegészítő költségeket hárítanának az irodai berendezések gyártóira, kereskedőire, és következésképp vevőire és felhasználóira.-  Mivel az irodai berendezések világszerte kereskedelmi forgalomban vannak, az energiahatékonyságuk optimalizálására vonatkozó intézkedéseket a világszintű partnerekkel és döntéshozókkal együtt kell végrehajtani. Az összehangolt megközelítés csökkenti a végrehajtási költségeket és megakadályozza a fogyasztók megtévesztését. Az ENERGY STAR program keretet biztosít az irodai berendezések energiahatékonyságának javítását célzó intézkedések összehangolásához az USA-val, Japánnal és más kulcsfontosságú piacokkal. Az amerikai EPA által működtetett, és az EK és az EGT esetében az Európai Bizottság által irányított ENERGY STAR program ennélfogva az irodai berendezések energiahatékonyságának javítását célzó címkézési intézkedések megfelelő fóruma.-  Az önkéntes ENERGY STAR program a gyártók széles körében elfogadott. Ezenkívül az USA-ban a közbeszerzés esetében fontos szerepet tölt be, mivel a közbeszerzési tevékenységeknek tiszteletben kell tartaniuk a műszaki előírásokat. Ezért az ENERGY STAR-ra vonatkozó műszaki előírásokat bizonyos idő elteltével a piacon hozzáférhető berendezések jelentős része várhatóan teljesíteni fogja. Ezáltal jelentős energiamegtakarítás érhető el, ha a kritériumok meghatározásakor a műszaki előírások magas követelményeket támasztanak (például a mellékletben található tárgyalási irányelvekben javasoltaknak megfelelően a modellek 25%-ára vonatkozzanak). A Bizottság úgy ítéli meg, hogy az EK szakértőinek hozzájárulása fontos, és elősegíti a következetes és magas követelményeket támasztó műszaki előírások kidolgozását.-  Bár a mértékét nem lehet számszerűsíteni, a Bizottság szolgálatai szerint az irodai berendezésekre vonatkozó ENERGY STAR program hozzájárult az EU-ban értékesített irodai berendezések energiahatékonyságának javításához. Másrészt az irodai berendezések energiahatékonyságának költséghatékony módon történő javítására még mindig kínálkoznak nagy lehetőségek. A gyors innovációs ütem és a termékfejlesztési ciklusok olyan rendkívül rugalmas eszközöket igényelnek, mint például az önkéntes címkézési rendszerek, amelyek gyorsabban igazodhatnak a technológia és a piac fejlődéséhez.-  A program az irodai berendezések ágazatában javítja a piac átláthatóságát, különösen az irodai berendezések energiahatékonysága tekintetében. Ez elengedhetetlen azokhoz a tevékenységekhez, amelyek a fogyasztók, a szolgáltatói ágazat, a közbeszerzési hatóságok motiválását célozzák annak érdekében, hogy vásárlási döntéseik során figyelembe vegyék az energiahatékonyságot és a villamosenergia-fogyasztás kiadásait is tartalmazó tulajdonlási költségeket. Az EPA és a Bizottság által kezelt ENERGY STAR adatbázis többek között kiindulási alapként használható a nemzeti, a regionális és a helyi hatóságoknak a különösen energiahatékony irodai berendezések előmozdítása érdekében folytatott tevékenységeihez.Ezért javasolt az Egyesült Államok kormányával második öt évre szóló új megállapodásról tárgyalni. Egy ilyen időkorlátozás kikötése valamennyi érdekelt fél számára rugalmasságot hagy az irodai berendezések energiahatékonyságának további javítása érdekében az ENERGY STAR program politikai eszközként jelentkező előnyeinek felmérésére.2. AJÁNLÁSA fentiek fényében a Bizottság azt ajánlja, hogy:1. a Tanács hatalmazza fel a Bizottságot az Amerikai Egyesült Államok és az Európai Közösség között létrejött, az irodai berendezések energiahatékonyságára vonatkozó címkézési programok összehangolásáról szóló megállapodás megtárgyalására;2. mivel a Szerződésnek megfelelően a Bizottság e tárgyalásokat az Európai Közösség nevében folytatja, a Tanács hozzon létre különbizottságot, amely e feladatában segíti;3. a Tanács az ezen ajánlás mellékletében szereplő tárgyalási irányelveket terjessze elő.MELLÉKLETTÁRGYALÁSI IRÁNYELVEK1. A Bizottság biztosítja, hogy a megállapodástervezet tartalmazza az alábbiakban felsorolt rendelkezéseket. Ezeket az előzetes rendelkezéseket az USA Környezetvédelmi Ügynökségével folytatott tényfeltáró megbeszélések során dolgozták ki, a jelenleg hatályos megállapodás[8] XII. cikkének (2) bekezdésében előírtaknak megfelelően.-  Általános elvekA felek közös energiahatékonysági előírásokat és közös emblémát használnak annak érdekében, hogy a gyártók számára egységes célokat határozzanak meg, és ezáltal maximalizálják az ilyen terméktípusok keresletét és kínálatát befolyásoló egyéni erőfeszítéseiket.A felek a közös emblémát a C. mellékletben felsorolt energiahatékonynak minősített terméktípusok azonosítása érdekében használják.A felek biztosítják, hogy a közös előírások a piacon található legfejlettebb műszaki eljárások figyelembevételével ösztönözzék a hatékonyság folyamatos javítását.A közös előírásokat úgy kell megfogalmazni, hogy az előírások meghatározásának időpontjában csak a modellek legjobb 25%-ra vonatkozzanak, és más tényezőket is figyelembe kell venniük.-  FogalommeghatározásokE megállapodás alkalmazásában:„ENERGY STAR”: az A. mellékletben megjelölt, az USA-ban bejegyzett szolgáltatási védjegy, amelynek az Egyesült Államok Környezetvédelmi Ügynöksége (EPA) a jogosultja;„közös embléma”: az A. mellékletben megjelölt az USA-ban bejegyzett tanúsító védjegy, amelynek az Egyesült Államok Környezetvédelmi Ügynöksége (EPA) a jogosultja;„ENERGY STAR védjegyek”: az „ENERGY STAR” név és a közös embléma, valamint e védjegyek bármely olyan változatai, amelyeket az itt meghatározottak szerint az irányítási testületek vagy a program résztvevői alakíthatnak ki vagy módosíthatnak, beleértve ennek a megállapodásnak az A. mellékletében szereplő jelet vagy jelölést;„ENERGY STAR” címkézési program”: az irányítási testület által igazgatott program, amely a kijelölt terméktípusokra alkalmazandó közös energiahatékonysági előírásokat, védjegyeket és iránymutatásokat használ;„a program résztvevői”: olyan gyártók, eladók vagy viszonteladók, akik az előírásoknak megfelelő, kijelölt energiahatékony termékeket értékesítenek, és akik az ENERGY STAR címkézési programban való részvétel mellett döntöttek valamelyik fél irányítási testületébe való belépés vagy azzal való megállapodás megkötése révén;„közös előírások”: az energiahatékonyságra és a teljesítményre alkalmazandó követelmények, beleértve a C. mellékletben felsorolt vizsgálati módszereket, amelyeket az irányítási testületek és a program résztvevői használnak a közös emblémával ellátott energiahatékony termékek minősítésének meghatározásához.-  Irányítási testületekMindegyik fél kijelöl a megállapodásért felelős irányítási testületet (a továbbiakban: „az irányítási testület”). Az Európai Közösség az Európai Közösségek Bizottságát (a továbbiakban: „a Bizottság”) jelöli ki irányítási testületként. Az Amerikai Egyesült Államok az EPA-t jelöli ki irányítási testületként.-  Az ENERGY STAR címkézési program igazgatásaAz egyes irányítási testületek a C. mellékletben felsorolt energiahatékony terméktípusok esetében – az e megállapodásban ismertetett feltételekre is figyelemmel – igazgatják az ENERGY STAR címkézési programot. A program igazgatása magában foglalja a program résztvevőinek önkéntes alapon történő nyilvántartásba vételét, a program résztvevői és a megfelelő termékek listájának karbantartását, továbbá az ENERGY STAR elnevezés és a közös embléma megfelelő használatára vonatkozóan a B. mellékletben ismertetett iránymutatások feltételeinek érvényesítését.Az ENERGY STAR címkézési program a C. mellékletben felsorolt közös előírásokat használja.Mindegyik irányítási testület viseli az e megállapodás szerinti valamennyi tevékenységének költségeit.-  Az ENERGY STAR címkézési programban való részvételBármely gyártó, eladó vagy viszonteladó beléphet az ENERGY STAR címkézési programba, ha valamelyik fél irányítási testületénél a program résztvevőjeként nyilvántartásba veteti magát.A program résztvevői a közös emblémát használhatják az olyan minősített termékek azonosítására, amelyeket saját létesítményeikben vagy független vizsgálati laboratóriumban vizsgáltak meg, illetve amelyek megfelelnek a C. mellékletben ismertetett közös előírásoknak, és önmagukban tanúsíthatják a termék minősítését.Ha az egyik fél irányítási testülete egy résztvevőt nyilvántartásba vesz az ENERGY STAR programban, azt a másik fél irányítási testülete elismeri.Az ENERGY STAR programban a résztvevők elismerésének megkönnyítésére – az előző bekezdéssel összhangban – az irányítási testületek a program résztvevőit, illetve a közös embléma használatára jogosult termékeket felsoroló közös listák vezetése érdekében együttműködnek.Ennek a szakasznak a második bekezdésében meghatározott öntanúsítási eljárások ellenére mindegyik fél fenntartja a jogot arra, hogy a területén (a Bizottság esetében az Európai Közösség területén) értékesítés alatt álló vagy értékesített termékeket megvizsgálja, vagy másként felülvizsgálja annak meghatározása érdekében, hogy a termékeket a C. mellékletben ismertetett közös előírásoknak megfelelően tanúsították-e. Az irányítási testületek kiterjedt kommunikációt és együttműködést folytatnak egymással annak biztosítására, hogy a közös emblémával ellátott minden termék megfeleljen a C. mellékletben ismertetett közös előírásoknak.-  A program felek közötti koordinációjaA felek a megállapodás végrehajtásának felülvizsgálatára az irányítási testületeik képviselőiből álló technikai bizottságot hoznak létre.A technikai bizottság elvben évente ülésezik, és az egyik irányítási testület kérésére konzultációt folytat az ENERGY STAR címkézési program működésének és igazgatásának felülvizsgálatára, a C. mellékletben ismertetett közös előírásokra, a termékek lefedettségére és a megállapodás célkitűzéseinek megvalósításában elért haladásra vonatkozóan.Az irányítási testületek eltérő megállapodása hiányában harmadik felek (beleértve a kormányok és az ipar képviselőit) megfigyelőként részt vehetnek a technikai bizottság ülésein.-  Az ENERGY STAR védjegyek bejegyzéseAz Egyesült Államok Környezetvédelmi Ügynöksége, az ENERGY STAR védjegyek jogosultjaként azokat az Európai Közösségben közösségi védjegyként jegyezte be. A Bizottság egyetlen országban sem kéri és nem is szerzi meg az ENERGY STAR védjegyek vagy a védjegyek bármilyen változatának bejegyzését.Az Egyesült Államok Környezetvédelmi Ügynöksége vállalja, hogy nem tekinti e védjegyek megsértésének azt, ha az A. mellékletben szereplő jelet vagy jelölést – e megállapodás feltételeivel összhangban – a Bizottság vagy a Bizottság által nyilvántartásba vett programrésztvevő használja.-  Végrehajtás és a feltételek teljesítésének hiányaAz ENERGY STAR védjegyek oltalomban részesítése érdekében a területén belül (a Bizottság esetében az Európai Közösség tagállamainak területén belül) mindegyik irányítási testület biztosítja az ENERGY STAR védjegyek megfelelő használatát. Az irányítási testületek biztosítják, hogy az ENERGY STAR védjegyeket csak az A. mellékletben található formában használják. Mindegyik irányítási testület gondoskodik arról, hogy az ENERGY STAR védjegyeket kizárólag a B. mellékletben ismertetett, az ENERGY STAR elnevezés és a közös embléma megfelelő használatáról szóló iránymutatásokban meghatározottak szerint használják.Az irányítási testületek biztosítják, hogy a program résztvevői ellen gyors és megfelelő intézkedéseket hozzanak azokban az esetekben, amikor tudomásuk van arról, hogy a program résztvevője jogsértő védjegyet használt, vagy a C. mellékletben ismertetett közös előírásoknak nem megfelelő terméket látott el az ENERGY STAR védjeggyel. Az ilyen intézkedések a következőket tartalmazzák, de nem korlátozódnak azokra:-  a program résztvevőjének írásbeli tájékoztatása arról, hogy nem tartja be az ENERGY STAR címkézési program feltételeit;-  a feltételek teljesítésére vonatkozó terv konzultációk segítségével történő kidolgozása; valamint-  ha a feltételek nem teljesíthetők, adott esetben a program résztvevőjének a nyilvántartásból való törlése.Az irányítási testületek biztosítják minden indokolt intézkedés meghozatalát annak érdekében, hogy a program résztvevői közé nem tartozó testület számára az ENERGY STAR védjegyek engedély nélkül használatát vagy jogsértő védjegy használatát megszüntessék. Az ilyen intézkedések a következőket tartalmazzák, de nem korlátozódnak azokra:-  az ENERGY STAR védjegyeket használó testület tájékoztatása az ENERGY STAR címkézési program követelményeiről és az ENERGY STAR elnevezés és a közös embléma megfelelő használatáról szóló iránymutatásokról; valamint-  a testület ösztönzése a programban való részvételre és a minősített termékek bejegyzésére.Mindegyik irányítási testület haladéktalanul értesíti a másik fél irányítási testületét az ENERGY STAR védjegyekkel kapcsolatban a tudomására jutott bármely jogsértésről, továbbá az ilyen jogsértés megszüntetése érdekében hozott intézkedésekről.-  A megállapodás, valamint annak A. és B. mellékletének módosítására, illetve új mellékletek hozzáadására vonatkozó eljárásokMindegyik irányítási testület javasolhat e megállapodáshoz és annak A. és B. mellékletéhez módosítást, továbbá a megállapodáshoz új mellékleteket is javasolhat.A javasolt módosítást írásban kell megvitatni, és a technikai bizottság következő ülésén kell megvitatni, amennyiben erről a másik irányítási testületet az ülés előtt legalább hatvan nappal tájékoztatták.E megállapodás, A. és B. mellékletének módosításai, és az új mellékletek hozzáadására vonatkozó határozatok az irányítási testületek közös megállapodásának tárgyát képezik.-  A C. melléklet módosítására vonatkozó eljárásokA C. mellékletnek a közös előírások felülvizsgálatára vagy új terméktípus hozzáadására vonatkozó módosítására törekvő irányítási testületnek (javaslattevő irányítási testület) az előző bekezdésben ismertetett eljárásokat kell követnie, és javaslatába a következőket kell belefoglalnia:-  annak kimutatása, hogy a jelentős energiamegtakarítás az előírások felülvizsgálatának vagy az új terméktípus hozzáadásának lenne az eredménye;-  szükség esetén a különböző energiafogyasztási módok esetében az energiafogyasztásra vonatkozó követelmények;-  a termék értékelése során alkalmazandó szabványosított vizsgálati jegyzőkönyvekre vonatkozó információk;-  a meglévő, szabadon hozzáférhető technológiákra vonatkozó olyan bizonyíték, amely a termék teljesítményének negatív befolyásolása nélkül költséghatékony energiamegtakarítást tenne lehetővé;-  a javasolt előírásoknak és a várható piaci részesedésnek valószínűsíthetően megfelelő termékmodellek becsült számára vonatkozó információ;-  a javasolt módosítással potenciálisan érintett ipari csoportok álláspontjaira vonatkozó információ; valamint-  az új előírások javasolt hatályba léptetésének időpontja, figyelembe véve a termékek életciklusát és gyártásuk ütemezését.A két irányítási testület által elfogadott javasolt módosítások az irányítási testületek közös megállapodásán alapuló időpontban lépnek hatályba.Amennyiben az előző bekezdésben ismertetett eljárásokkal összhangban tett javaslat kézhezvételekor a másik irányítási testület („kifogást emelő irányítási testület”) álláspontja szerint a javaslat nem felel meg a fenti bekezdésben részletezett követelményeknek, vagy másként kifogásolja a javaslatot, haladéktalanul (szokásosan a technikai bizottság ülésén) írásban értesíti a javaslattevő irányítási testületet a kifogásáról, és a kifogását alátámasztó bármely rendelkezésre álló információval együtt; például olyan információkkal, amelyek igazolják, hogy a javaslat – elfogadása esetén – valószínűleg:-  aránytalanul és tisztességtelenül piaci előnyhöz juttatna egy vállalkozást vagy ipari csoportot;-  az ENERGY STAR címkézési programban az ipar általános részvételét súlyosan veszélyeztetné;-  összeegyeztethetetlen lenne a törvényi és rendeleti rendelkezésekkel; vagy-  túl magas műszaki követelményeket támasztana.Az irányítási testületek maximálisan törekednek arra, hogy a javasolt módosítás tárgyában megállapodásra jussanak a technikai bizottságnak a javaslatot követő első ülésén. Ha az irányítási testületek a javasolt módosításra vonatkozóan nem jutnak megállapodásra a technikai bizottságnak ezen az ülésén, írásbeli megállapodásra törekednek a technikai bizottság következő ülése előtt.Amennyiben a felek a technikai bizottság következő ülése végéig nem tudnak megállapodásra jutni, a javaslattevő irányítási testület visszavonja javaslatát, és a meglévő előírások felülvizsgálatára irányuló javaslatok tekintetében a vonatkozó terméktípust az írásban megállapodott időpontig az irányítási testületek törlik a C. mellékletből. A program valamennyi résztvevőjét tájékoztatni kell erről a változásról és a változás véghezvitele érdekében követendő eljárásokról.Új előírások kidolgozásakor vagy a meglévő előírások felülvizsgálatakor az irányítási testületek maguk között és érdekelt feleikkel hatékony koordinációról és konzultációról gondoskodnak, különösen a munkadokumentumok és az ütemtervek tartalma tekintetében.-  Általános rendelkezésekE megállapodás nem terjed ki a felek által esetlegesen kidolgozott és elfogadott más környezetvédelmi címkézési programokra.A megállapodás értelmében folytatott tevékenységek az egyes felek törvényi és rendeleti szabályozásainak hatálya alá tartoznak, és a megfelelő pénzeszközök és források rendelkezésre állásától függnek.E megállapodás egyetlen rendelkezése sem sértheti egyik fél azon jogait és kötelezettségeit sem, amelyek az e megállapodás hatálybalépése előtt általuk kötött kétoldalú, regionális vagy többoldalú megállapodásból következnek.E megállapodás bármely egyéb rendelkezésének sérelme nélkül az egyik irányítási testület működtethet a C. mellékletben nem szereplő terméktípusokra vonatkozó címkézési programokat. E megállapodás bármely egyéb rendelkezésének sérelme nélkül egyik fél sem akadályoztatja a termék importját, exportját, eladását vagy elosztását olyan indokkal, hogy azon a másik fél irányítási testületének energiahatékonysági jelölése van feltüntetve.-  Hatálybalépés és időtartamEz a megállapodás azon a napon lép hatályba, amikor a szerződő felek írásban értesítették egymást arról, hogy a megállapodás hatálybalépéséhez szükséges belső eljárásoknak eleget tettek.Ez a megállapodás öt évig marad hatályban. Az időszak vége előtt legalább egy évvel a felek összeülnek, hogy megvitassák a megállapodás megújítását.-  A megállapodás felmondásaBármelyik fél a másik félnek küldött írásbeli értesítésben három hónapos felmondási idővel bármikor felmondhatja ezt a megállapodást.E megállapodás felmondása vagy megújításának elmaradása esetén az irányítási testületek a nyilvántartásukban szereplő programrésztvevőket tájékoztatják a közös program megszüntetéséről. Ezenkívül az irányítási testületek tájékoztatják a nyilvántartásukban szereplő programrésztvevőket arról, hogy az irányítási testületek két különálló egyedi program alapján folytathatják a címkézési tevékenységet. Ebben az esetben az Európai Közösség címkézési programja nem használja az ENERGY STAR védjegyeket. A Bizottság biztosítja, hogy saját maga, az Európai Közösség tagállamai és az általa nyilvántartásba vett programrésztvevők az irányítási testületek által írásban megállapodott időpontig beszüntessék az ENERGY STAR védjegyek használatát. Az e bekezdésben foglalt kötelezettségek e megállapodás felmondása után is fennmaradnak.-  A megállapodás A. mellékleteAz A. melléklet a közös emblémát határozza meg.-  A megállapodás B. mellékleteA B. melléklet a közös embléma használatára vonatkozó iránymutatásokat tartalmazza.-  A megállapodás C. mellékleteA C. melléklet a megállapodás hatálya alá tartozó berendezésekre – számítógépekre, monitorokra, képkezelő berendezésekre (nyomtatókra, fénymásolókra, lapolvasókra, többfunkciós eszközökre), faxgépekre, bérmentesítő gépekre – vonatkozó műszaki előírásokat tartalmazza a megállapodás aláírásának időpontjában rendelkezésre álló legutóbbi változatban.2. A Bizottság jelentést tesz a Tanácsnak a tárgyalások végeredményéről, valamint adott esetben bármely olyan problémáról, amely a tárgyalások során felmerülhet. [1] HL L 172., 2001.6.26., 3. o.[2] HL L 99., 2003.4.17., 47. o.[3] HL L 332., 2001.12.15., 1. o.[4] Zöld Könyv az energiahatékonyságról avagy többet kevesebbel, COM (2005) 265 végleges, 2005. június[5] „Technical and legal application possibilities of the compulsory labelling of the standby consumption of electrical household and office appliances” (A háztartási és irodai berendezések készenléti fogyasztására vonatkozó kötelező címkézés lehetőségeinek technikai és jogi alkalmazása), Fraunhofer-Institute for Systems and Innovation Research, Karlsruhe, München, Drezda, 2005. június[6] HL L 297., 1992.10.13., 16. o.[7] HL L 191., 2005.7.22., 29. o.[8] HL L 172., 2001.6.26., 43. o.


title: 2014/663/EU: A Bizottság ajánlása ( 2014. szeptember 11. ) a takarmányokban és élelmiszerekben előforduló dioxinok, furánok és PCB-k csökkentéséről szóló 2013/711/EU ajánlás mellékletének módosításáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               13.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 272/17

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2014. szeptember 11.)
   a takarmányokban és élelmiszerekben előforduló dioxinok, furánok és PCB-k csökkentéséről szóló 2013/711/EU ajánlás mellékletének módosításáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)

      (2014/663/EU)

   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A 2013/711/EK bizottsági ajánlás (1) a dioxinok és dioxinjellegű PCB-k élelmiszerekben való előfordulásának csökkentését célzó proaktív megközelítés ösztönzése érdekében a dioxinokra és dioxinjellegű PCB-kre vonatkozóan beavatkozási szinteket állapított meg.

               (2)

               Helyénvaló az étrend-kiegészítőként forgalmazott agyagban jelen lévő dioxinjellegű PCB-kre vonatkozóan megállapított beavatkozási szintet összehangolni a takarmányozásra szánt ugyanolyan agyagra vonatkozó, a 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (2) meghatározott beavatkozási szinttel, valamint az emberi fogyasztásra szánt gabonafélékben jelen lévő dioxinokra és dioxinjellegű PCB-kre vonatkozóan megállapított beavatkozási szintet a takarmányozásra szánt gabonafélék esetében alkalmazandó beavatkozási szintekkel.

               (3)

               Megállapították, hogy az olajos magvak dioxinnal és dioxinjellegű PCB-vel szennyezettek, és amíg a takarmányozásra szánt olajos magvak esetében beavatkozási határérték került meghatározásra, az emberi fogyasztásra szánt olajos magvak esetében ez nem történt meg. Ezért helyénvaló beavatkozási szinteket meghatározni az emberi fogyasztásra szánt olajos magvakban előforduló dioxinokra és dioxinjellegű PCB-kre vonatkozóan.

               (4)

               A szárított gyümölcsökre és zöldségekre (ideértve a szárított fűszernövényeket) a szárítás vonatkozásában helyénvaló konkrét koncentrációs tényezőket megállapítani az 1881/2006/EK bizottsági rendelet (3) 2. cikkében meghatározottaknak megfelelően.

               (5)

               A 2013/711/EU ajánlást ezért ennek megfelelően módosítani kell,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   A 2013/711/EU ajánlás mellékletének helyébe ezen ajánlás melléklete lép.

      Kelt Brüsszelben, 2014. szeptember 11-én.

            a Bizottság részéről

         Tonio BORG

            a Bizottság tagja

      (1)  A Bizottság 2013. december 3-i 2013/711/EU ajánlása a takarmányokban és élelmiszerekben előforduló dioxinok, furánok és PCB-k csökkentéséről (HL L 323., 2013.12.4., 37. o.)

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2002. május 7-i 2002/32/EK irányelve a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról (HL L 140., 2002.5.30., 10. o.).

      (3)  A Bizottság 2006. december 19-i 1881/2006/EK rendelete az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok felső határértékeinek meghatározásáról (HL L 364., 2006.12.20., 5. o.)

      MELLÉKLET

            „MELLÉKLET
            E melléklet alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:
            a)   Dioxinok + furánok (WHO-TEQ): a poliklórozott dibenzo-para-dioxinok (PCDD-k) és poliklórozott dibenzo-furánok (PCDF-ek) összege az Egészségügyi Világszervezet (WHO) toxicitási egyenértékében kifejezve, a WHO által megállapított toxicitási egyenérték-tényezők (WHO-TEF-ek) alkalmazásával.
            b)   Dioxinjellegű PCB-k (WHO-TEQ): a poliklórozott bifenilek (PCB-k) összege a WHO toxicitási egyenértékében kifejezve, a WHO által megállapított toxicitási egyenérték-tényezők (WHO-TEF-ek) alkalmazásával.
            c)   WHO-TEF-ek: az Egészségügyi Világszervezet (WHO) Nemzetközi Kémiai Biztonsági Programja (IPCS) keretében 2005 júniusában Genfben tartott szakértői konferencia megállapításai alapján számított, a humán kockázatok felméréséhez használt toxicitási egyenérték-tényezők (Martin van den Berg és mtsai.: The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds (Dioxinok és dioxinszerű vegyületek emberekre és emlősökre vonatkozó toxicitási egyenérték-tényezőinek az Egészségügyi Világszervezet által 2005-ben végzett újraértékelése). Toxicological Sciences 93(2), 223–241 [2006]).

                        ÉLELMISZER

                        BEAVATKOZÁSI SZINTEK DIOXINOKRA + FURÁNOKRA (WHO-TEQ) (1)

                        BEAVATKOZÁSI SZINTEK DIOXINJELLEGŰ PCB-KRE (WHO-TEQ) (1)

                        Az alábbi állatok húsa vagy a belőlük készült húskészítmények (az ehető belsőségek kivételével) (2)

                                    —

                                    szarvasmarhafélék és juh

                                    —

                                    baromfi

                                    —

                                    sertés

                              Vegyes zsírok

                        1,75 pg/g zsír (3)

                        1,25 pg/g zsír (3)

                        0,75 pg/g zsír (3)

                        1,00 pg/g zsír (3)

                        1,75 pg/g zsír (3)

                        0,75 pg/g zsír (3)

                        0,50 pg/g zsír (3)

                        0,75 pg/g zsír (3)

                        Tenyésztett hal színhúsa és ebből készült halászati termékek

                        1,50 pg/g nedves súly

                        2,50 pg/g nedves súly

                        Nyerstej (2) és tejtermékek (2), beleértve a vajzsírt is

                        1,75 pg/g zsír (3)

                        2,00 pg/g zsír (3)

                        Tyúktojás és tojástermékek (2)

                        1,75 pg/g zsír (3)

                        1,75 pg/g zsír (3)

                        Étrend-kiegészítőként használt agyag

                        0,50 pg/g nedves súly

                        0,50 pg/g nedves súly

                        Gabonafélék és olajos magvak

                        0,50 pg/g nedves súly

                        0,35 pg/g nedves súly

                        Gyümölcs, zöldség (ideértve a friss fűszernövényeket) (4)

                        0,30 pg/g nedves súly

                        0,10 pg/g nedves súly

         (1)  A koncentráció felső határértéke: a koncentráció felső határértékének kiszámítása azon feltételezés alapján történik, hogy a meghatározási határt mennyiségileg el nem érő kongénerek értéke a meghatározási határértékkel egyenlő.

         (2)  Az állati eredetű élelmiszerek különleges higiéniai szabályainak megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben meghatározottak szerint e kategóriában felsorolt élelmiszerek (HL L 139., 2004.4.30., 55. o.).

         (3)  A beavatkozási szintek nem alkalmazandók 2 %-nál kevesebb zsírtartalmú élelmiszerre.

         (4)  A szárított gyümölcsök és szárított zöldségek (ideértve a szárított fűszernövényeket) tekintetében az 1881/2006/EK rendelet 2. cikke alkalmazandó. A szárított fűszernövények esetében a szárítás következtében figyelembe vett koncentrációs tényező értéke 7.”


				|

		52015PC0115

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA a Franciaországban fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről /* COM/2015/0115 final */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
a Franciaországban fennálló túlzott
költségvetési hiány megszüntetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (7)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       Az Európai Unió
működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 126. cikke szerint a
tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt.
(2)       A Stabilitási és Növekedési
Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez
vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén
alapul.
(3)       A Tanács 2009. április 27-én
az Európai Közösséget létrehozó szerződés (EKSZ) 104. cikke (6) bekezdése
szerinti határozatában megállapította, hogy Franciaországban túlzott hiány áll
fenn, és – összhangban az EKSZ 104. cikkének (7) bekezdésével és a túlzott
hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és
pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet[1] 3. cikkével –
ajánlásokat adott ki a túlzott hiány legkésőbb 2012-ig történő
megszüntetéséről[2].
(4)       A Tanács 2009. december 2-án
az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdésének megfelelő határozatában
megállapította, hogy bár a francia hatóságok eredményes intézkedéseket tettek,
a 2009. április 27-i ajánlás elfogadását követően az államháztartásra
jelentős negatív hatást gyakorló, előre nem látható kedvezőtlen
gazdasági események következtek be. Ennek következtében a Tanács azt ajánlotta,
hogy Franciaország legkésőbb 2013-ra szüntesse meg túlzott költségvetési
hiányát.
(5)       A Tanács 2013. június 21-én
az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdésének megfelelő határozatában
megállapította, hogy bár a francia hatóságok eredményes intézkedéseket tettek,
a 2009. december 2-i tanácsi ajánlás elfogadását követően az
államháztartásra jelentős negatív hatást gyakorló, előre nem látható
kedvezőtlen gazdasági események következtek be. Ennek következtében a
Tanács azt ajánlotta, hogy Franciaország legkésőbb 2015-re szüntesse meg
túlzott költségvetési hiányát. Annak érdekében, hogy az államháztartási hiány
hitelesen és tartósan a GDP 3 %-a alá csökkenjen, Franciaországnak azt
ajánlották, hogy a) érjen el 2013-ban a GDP 3,9 %-át, 2014-ben a GDP
3,6 %-át és 2015-ben a GDP 2,8 %-át kitevő államháztartási
hiányt, ami összhangban van a strukturális egyenleg 2013-ban a GDP
1,3 %-át, 2014-ben és 2015-ben a GDP 0,8 %-át kitevő éves
javulásával, a Bizottság szolgálatainak 2013. évi tavaszi, hosszabb távú
előrejelzése alapján; b) teljes mértékben hajtsa végre a 2013-ra már
elfogadott (a GDP 1,5 %-ának megfelelő) intézkedéseket, valamint
határozza meg, fogadja el és a leghamarabb hajtsa végre a 2014-re és 2015-re
szükséges konszolidációs intézkedéseket a strukturális egyenleg ajánlott
javítása érdekében, és a jelenlegi terveknek megfelelően alaposan
vizsgálja felül valamennyi államháztartási alszektor kiadási kategóriáit,
ideértve a társadalombiztosítást és a helyi önkormányzatokat is; c) a
többletbevételeket a hiány csökkentésére használja fel. Továbbá azt az ajánlást
kapta, hogy a költségvetési konszolidációs intézkedéseknek növekedésbarát módon
biztosítaniuk kell az államháztartás strukturális egyenlegének tartós
javulását. A Tanács ajánlásában 2013. október 1-jében állapította meg a
határidőt Franciaország számára az eredményes intézkedések meghozatalára,
valamint arra, hogy az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (4a)
bekezdésével összhangban részletes jelentést tegyen a célok elérése érdekében
kidolgozott konszolidációs stratégiáról.
(6)       2013. november 15-én a
Bizottság megállapította, hogy Franciaország a Bizottság szolgálatainak 2013.
évi őszi előrejelzése alapján és a Tanács 2013. június 21-i
ajánlásával összhangban eredményes intézkedéseket tett annak érdekében, hogy a
költségvetési hiányt a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték alá
szorítsa, így a túlzotthiány-eljárás keretében nincs szükség további
intézkedésre.
(7)       Franciaország a 473/2013/EU
rendelet 9. cikkének (1) bekezdésével és 17. cikkének (2) bekezdésével
összhangban 2013. október 1-jén gazdasági partnerségi programot nyújtott be a
Bizottságnak és a Tanácsnak. A Tanács december 10-én elfogadott véleményében megállapította,
hogy a Franciaország gazdasági partnerségi programjában foglalt
fiskális-strukturális reformintézkedések részben megfelelően támogatják a
túlzott hiány eredményes és tartós csökkentését.
(8)       A Bizottság 2014. március
5-én a túlzott hiány időben történő kiigazításának biztosítása
érdekében Franciaország által hozandó intézkedésekről szóló ajánlást adott
ki. Ajánlásában a Bizottság úgy vélte, hogy a 2013. június 21-i tanácsi
ajánlásnak való teljes körű megfelelés érdekében Franciaországnak további
erőfeszítéseket kell tennie. Franciaország a 2014. május 7-én benyújtott
stabilitási programjában számos kiegészítő intézkedést sorol fel 2014-re.
Figyelembe véve továbbá azt, hogy a 2013-ban végrehajtott költségvetési
kiigazítás mértéke meghaladta a bizottsági ajánlás elfogadásakor várt mértéket,
a stabilitási program a Bizottság ajánlásával nagyjából összhangban
lévőnek volt tekinthető.
(9)       A Bizottság 2015. január
13-án nyilvánosságra hozta „A Stabilitási és Növekedési Paktum hatályos
szabályai által biztosított rugalmasság legjobb kihasználása” című
közleményét (COM(2015) 12). A közlemény egyértelműsíti, hogy a túlzott
hiány megszüntetésére vonatkozó határidőre vagy e határidő
meghosszabbításának időtartamára vonatkozó ajánlás megfogalmazásakor a
Bizottság figyelembe veszi a részletes és igazolható információkat tartalmazó
és az elfogadás, illetve végrehajtás hiteles ütemezését meghatározó, célzott
strukturálisreform-terv meglétét. A Bizottság szorosan nyomon követi majd a
reformok végrehajtását. A végrehajtás elmulasztása esetén a Bizottság ezt
súlyosbító tényezőnek tekinti a túlzotthiány-eljárás keretében adott
ajánlásra válaszul hozott eredményes intézkedések értékelésekor és a túlzott
hiány megszüntetésére vonatkozó új határidő megállapításakor. Az eredményes
intézkedés hiánya az eljárás felgyorsításához és az európai strukturális és
beruházási alapok lehetséges felfüggesztéséhez vezet. Az euróövezeti tagállamok
esetében ez azt jelenti, hogy a Bizottság bírság kiszabására tesz javaslatot a
Tanácsnak.
(10)     Az 1467/97/EK rendelet
3. cikkének (5) bekezdése értelmében a Tanács a Bizottság ajánlása
alapján az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdésének megfelelő
felülvizsgált ajánlás elfogadásáról határozhat, amennyiben sor került
eredményes intézkedések meghozatalára, továbbá, ha az említett ajánlás
elfogadását követően a költségvetésre jelentős negatív hatást
gyakorló, előre nem látható gazdasági események következtek be. A
költségvetésre jelentős negatív hatást gyakorló, előre nem látható
kedvezőtlen gazdasági eseményeket a tanácsi ajánlás alapjául szolgáló
gazdasági előrejelzéssel összevetve kell megvizsgálni.
(11)     Az EUMSZ 126. cikke (7)
bekezdésének és az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének megfelelően a
Tanácsnak a túlzott hiány meghatározott időszakon belül történő
megszüntetésére irányuló ajánlásokat kell tennie az érintett tagállam részére.
Az ajánlás az érintett tagállam számára legfeljebb hathónapos határidőt
állapíthat meg a túlzott hiány megszüntetésére irányuló eredményes intézkedések
meghozatalára, és ez a határidő három hónapra csökkenthető. Továbbá a
túlzott hiány megszüntetéséről szóló ajánlásban a Tanácsnak olyan éves
költségvetési célok elérését kell előírnia, amelyek az ajánlást
alátámasztó előrejelzések alapján összhangban vannak a strukturális egyenlegben,
azaz az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélküli, ciklikusan kiigazított
egyenlegben elért, viszonyítási alapként a GDP legalább 0,5 %-ának
megfelelő minimális éves egyenlegjavulással.
(12)     A 2013. május 29-i bizottsági
szolgálati munkadokumentumban a Bizottság szolgálatai azt jelezték előre,
hogy a francia gazdaság 2013-ban 0,1 %-kal szűkül, majd 2014-ben,
illetve 2015-ben 0,6 %-kal, illetve 1,1 %-kal bővül. Emellett a
Bizottság 2013. tavaszi előrejelzése, amely alátámasztotta a 2013. május
29-i szolgálati munkadokumentumban szereplő forgatókönyvet, azzal számolt,
hogy a harmonizált fogyasztói árindex (HICP) 2013-ban 1,2 %-kal, 2014-ben
pedig 1,7 %-kal emelkedik. Ezek a növekedési és inflációs
előrejelzések szolgáltak alapul a Tanács 2013. június 21-i, az EUMSZ 126.
cikkének (7) bekezdése szerinti ajánlásához. 2013-ban a GDP-növekedés valamivel
nagyobb lett a Bizottság által vártnál, mivel a GDP 0,3 %-kal nőtt.
Másrészről a HICP csak 1,0 %-kal emelkedett.
(13)     A Bizottság 2015. téli
előrejelzése szerint a GDP 0,4 %-kal növekedett 2014-ben, ami 0,2
százalékponttal kevesebb a túlzotthiány-eljárás keretében kiadott ajánlást
alátámasztó alapforgatókönyvben előrevetítettnél. A GDP-növekedéshez a
becslések szerint főként a készletek, valamint az állami és a
magánfogyasztás növekedése járult hozzá, miközben a beruházások és a nettó
export valószínűleg csökkent. Összehasonlításképpen az ajánlás
elfogadásának időpontjában a javuló vállalkozói bizalom nyomán a
beruházások növekedését várták 2014-re, és a külső keresletet sokkal
erősebbnek becsülték. Időközben a zuhanó energiaárak és a gyenge
aktivitás ellensúlyozta a héa 2014. januárban bevezetett átszervezésének az
árakra gyakorolt hatását. Következésképpen a HICP-infláció 2014-ben várhatóan
0,6 %-ra lassul. Így a 2013. és 2014. évi infláció lényegesen
alacsonyabbnak bizonyult a 2013 tavaszán előrejelzettnél. A GDP 2015-ben
várhatóan 1,0 %-kal emelkedik, míg a HICP valószínűleg stagnál
(0,0 %-os infláció).
(14)     2013-ban az államháztartási
hiány a GDP 4,1 %-át tette ki, vagyis meghaladta a 2013. június 21-i
ajánlásban a GDP 3,9 %-ában meghatározott célt. Különösen az állami
bevételeket befolyásolta negatívan az adóbevételek vártnál kisebb rugalmassága,
a Bizottság szerint 27 milliárd EUR-t (a GDP 1,3 %-át) kitevő
diszkrecionális intézkedések ellenére. A strukturális egyenleg változásában
kifejezett költségvetési kiigazítás a GDP 1,0 %-ának felelt meg. A
potenciális növekedés módosítását és a bevételkiesést figyelembe véve
(GDP-arányosan 0,2 százalékpont) a strukturális egyenleg változása 2013-ban a
GDP 1,2 %-a volt. Ez – noha csak kismértékben – elmarad a Tanács által
2013. június 21-én ajánlott, a GDP 1,3 %-át kitevő javulástól. A
bevételi oldalon elfogadott diszkrecionális intézkedések és a teljes kiadásoknak
a 2013. június 21-i tanácsi ajánlásban foglalt forgatókönyvhöz képest
bekövetkezett alakulása alapján a költségvetési erőfeszítés az alulról
felfelé haladó értékelés szerint a GDP –0,1 %-a, és ez szintén épphogy
elmarad a tanácsi ajánlásban meghatározott költségvetési célok eléréséhez
szükségesnek ítélt további intézkedéseknek a GDP 0,0 %-át kitevő
mértékétől.
(15)     A Bizottság 2015. téli
előrejelzése szerint az államháztartási hiány az állami kiadások
növekedésének megfékezésére irányuló erőfeszítések ellenére tovább
nőtt 2014-ben. A megtakarításokat a közszféra béreinek további
befagyasztásától, a nyugdíjreform hatásától és az alacsonyabb helyi szintű
kiadásoktól várják. Ezeket azonban várhatóan ellensúlyozza a versenyképességi
és foglalkoztatási adókedvezmény (crédit d’impôt pour la compétitivité et
l’emploi — CICE) felfutása, amely az ESA 2010 szabályai szerint állami
kiadásként kerül elszámolásra és amelynek becsült költsége 2014-ben
11 milliárd EUR (a GDP 0,4 %-a). Bevételi oldalon a héakulcsok
január 1-jén bevezetett átalakítása és a nagyméretű vállalatok által
fizetett rendkívüli társasági jövedelemadó megkétszerezése pozitívan hatott az
adóbevételekre. Ugyanakkor a vártnál alacsonyabb reál-GDP-növekedés és
infláció, valamint az adóbevételek GDP-hez viszonyítva még mindig alacsony
rugalmassága hatással volt a fiskális bevételekre.
(16)     A strukturális hiány a
Bizottság 2015. téli előrejelzésének becslése alapján a 2013-ban a GDP
3,3 %-át kitevő értékről 2014-ben 2,9 %-ra csökken.
Figyelembe véve a tanácsi ajánlás kibocsátásának időpontjában tett
előrejelzéshez képest a potenciális kibocsátásnövekedés lefelé
történő módosításához (a GDP +0,0 százalékpontja) és a többletbevételekhez
(a GDP +0,2 százalékpontja) kapcsolódó korrekciót, az éves költségvetési erőfeszítés
2014-ben eléri a GDP 0,6 %-át. Az ESA 2010-re való átállásnak a
fizetendő adójóváírások költségére gyakorolt negatív hatását figyelembe
véve, mely fejlemény a kormányzat ellenőrzésén kívülinek tekinthető,
a fentről lefelé történő értékelés szerint a költségvetési
erőfeszítés a GDP 0,7 %-át teszi ki, azaz kissé elmarad a GDP
0,8 %-át kitevő ajánlott erőfeszítéstől. A 2013. június
21-i tanácsi ajánlás alapjául szolgáló gazdasági forgatókönyvhöz képest a
végrehajtott bevételoldali kiegészítő intézkedések, az ESA 2010 kapcsán
történt kiadásoldali fejleményekkel együtt a GDP 1,1 %-át teszik ki, ami
összhangban van a Tanács által 2013. június 21-én szükségesnek ítélt mértékkel
(a GDP 1 %-a felett). A 2013–2014 közötti kumulált erőfeszítés tehát
a GDP 1,9 %-át teszi ki a strukturált egyenleg korrigált változása
alapján, és ez elmarad a Tanács által ajánlott, a GDP 2,1 %-át kitevő
mértéktől. Az alulról felfelé történő értékelés alapján a kumulált
erőfeszítés – a Tanács által szükségesnek ítélt szinttel összhangban –
valamivel 1,0 % feletti.
(17)     A költségvetési
erőfeszítés fentről lefelé és alulról felfelé való értékelése közötti
különbség főként az infláció 2013 júniusa óta történt lefelé módosításából
ered. Mindenekelőtt 2014 vonatkozásában a GDP-deflátor növekedési
előrejelzése 0,9 százalékponttal lefelé módosult a Tanács 2013. június
21-i ajánlása és a Bizottság 2015. téli előrejelzése között. Az infláció
lefelé módosulása erős hatással van az adóbevételekre.
Összehasonlításképpen: a Franciaországban gyakran a nominális értelemben
elfogadott szabályozások által irányított állami kiadásokra kevésbé van
hatással az infláció éven belüli módosítása. Az államháztartás egyenlegének
ebből eredő romlásával nem korrigálják a strukturális egyenleget, amelynek
számításában csak a mennyiségi kibocsátási rést veszik figyelembe. A
költségvetési erőfeszítés fentről lefelé való értékelése tehát
érzékeny az infláció módosulására. Az alulról felfelé való értékelés mutatója
tekintetében a 2014-ben elfogadott diszkrecionális intézkedések eredményére
csak kismértékben hatott a vártnál alacsonyabb infláció. Amennyiben a kormány
ellenőrzése alatt álló bizonyos állami kiadási elemek igazodnak az
alacsony inflációhoz, az alulról felfelé való értékelés mutatóját akár pozitív hatás
is érhette volna. Mindazonáltal főként a 2014-ben számos állami kiadásra
alkalmazott befagyasztás miatt az infláció lefelé módosításának az alulról
felfelé való értékelésre gyakorolt általános hatása valószínűleg
korlátozott volt.
(18)     Összességében a fentiek
fényében a rendelkezésre álló bizonyíték nem teszi lehetővé olyan
következtetés levonását, hogy nem történt eredményes intézkedés.
(19)     A GDP-arányos államadósság,
mely 2009-ben 78,8 % volt, azóta gyorsan növekedett, és 2013-ban elérte a
92,2 %-ot. A Bizottság 2015. téli előrejelzése szerint az adósságráta
az előrejelzési időszakban tovább növekszik, 2014-ben 95,3 %-ra,
2015-ben 97,1 %-ra, 2016-ban pedig 98,2%-ra, ami a továbbra is viszonylag magas
államháztartási hiányokra és a visszafogott nominális GDP-növekedésre
vezethető vissza. Az SFA-tételek az előrejelzés időszakában
várhatóan negatívan járulnak hozzá az adósság alakulásához.
(20)     A Bizottság 2015. téli
előrejelzése alapján az államháztartási hiány 2015-ben várhatóan eléri a
GDP 4,1%-át, ami jelentős mértékben meghaladja a 2013. június 21-i tanácsi
ajánlásban a GDP 2,8 %-ában meghatározott célt és a GDP 3 %-ának
megfelelő referenciaértéket. A költségvetési pozíciónak – a 2013. június
21-i tanácsi ajánlásban szereplőhöz képest – gyengébb gazdasági helyzetre
visszavezethető figyelemreméltó romlása arra utal, hogy Franciaország
esetében indokolt az EUMSZ 126. cikkének (7) bekezdése szerint felülvizsgált
ajánlást tenni a túlzott hiány megszüntetésére vonatkozó új határidő
megállapítására, összhangban a Stabilitási és Növekedési Paktum szabályaival.
(21)     2014. november 21-én a francia
hatóságok levelet küldtek a Bizottságnak, amelyben Franciaország
kötelezettséget vállalt a Tanács által 2014. július 8-án kibocsátott 2014. évi
országspecifikus ajánlásokat végrehajtó számos strukturális reform
megvalósítására. 2014. december 12-én a kormány közzétette reformtervét,
amelyben 2017-ig körvonalazza a reform kiemelt területeit. Ezt a reformtervet a
nemzeti reformprogramról szóló, 2015. február 18-án nyilvánosságra hozott
közleményben megerősítették. A hatóságok benyújtották továbbá a 2012 óta
megkezdett fő strukturális reformok várt makrogazdasági hatásainak
számszerűsítését. Az ismertetett fő reformok tartalmazzák többek
között a munkaerőköltségek csökkentését a CICE révén, valamint a
munkáltató által fizetett társadalombiztosítási járulékok további csökkentését
a pacte de responsabilité et de solidarité (felelősségi és
szolidaritási paktum) révén. A tervek szerint ezek az intézkedések
hozzájárulnak a növekedés élénkítéséhez és az államháztartás
fenntarthatóságának javításához, ezért fontos, hogy azokat ne vonják vissza.
Ahhoz azonban, hogy a munkaerőköltségek csökkentésének hatása teljes
mértékben érvényesüljön, kiegészítő munkaerő-piaci reformokra van szükség
a bérek rugalmatlanságának enyhítéséhez. A kormány által ismertetett további
reformok kiterjednek többek között a 2014. évi nyugdíjreformra, a helyi
hatóságok reformját célzó intézkedésekre, az üzleti környezet javítására és a
verseny fokozására a szolgáltatások terén. A növekedésre és a gazdasági
tevékenységre vonatkozó törvénytervezet foglalkozik a jogi szakmákkal
összefüggő versenyjogi aggályok kezelésével, megnyitja a buszközlekedési
ágazatot, csökkenti a kiskereskedelmi ágazatba való belépés korlátait és
enyhíti a vasárnapi munkavégzésre vonatkozó szabályokat. Előirányozza
továbbá az egyéni elbocsátásokkal kapcsolatos jogvitákkal összefüggő
eljárás reformját. Összességében a 2013 óta kezdeményezett strukturális
reformok várhatóan hozzájárulnak a gazdasági növekedéshez és az államháztartás
hosszú távú fenntarthatóságához. A hatóságok azzal számolnak, hogy ezek a
reformok 2020-ra a GDP 3,3 százalékpontos növekedését eredményezik, ami azonban
túlzott becslésnek tűnik.
(22)     A francia hatóságok strukturális
reformokra vonatkozó információi és kötelezettségvállalásai „A Stabilitási és
Növekedési Paktum hatályos szabályai által biztosított rugalmasság legjobb
kihasználása” című, 2015. január 13-i bizottsági közleményben (COM(2015)
12) ismertetett követelmények fényében jó irányba mutatnak ahhoz, hogy
Franciaország ki tudja használni a túlzott hiány megszüntetésére kitűzött
határidő több mint egy évvel történő meghosszabbításának
előnyeit. A „2015. évi európai szemeszter: A növekedési kihívások
elemzése, a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzése és kiigazítása, és
az 1176/2011/EU rendelet szerinti részletes vizsgálatok eredményei” című
közleményében azonban a Bizottság rámutatott arra, hogy a makrogazdasági
egyensúlyhiányra tekintettel adott korábbi ajánlásokra válaszul Franciaország
nem tett elegendő intézkedést, és megállapította, hogy Franciaországban
túlzott egyensúlyhiány áll fenn, amely határozott szakpolitikai intézkedést és
egyedi nyomon követést tesz szükségessé. A Bizottság májusban – a nemzeti reformprogram
és az addig tett más kötelezettségvállalások várható eredményének
figyelembevételével – mérlegeli, hogy javasolja-e a Tanácsnak az 1176/2011/EU
rendelet 7. cikkének (2) bekezdése szerinti ajánlás elfogadását a túlzott
egyensúlyhiány fennállásának megállapításáról, mely ajánlásban javasolja, hogy
Franciaország tegyen – korrekciós intézkedési tervben rögzítendő –
korrekciós intézkedéseket. A strukturális reformok nem csupán a túlzott
egyensúlyhiányok kezeléséhez és a potenciális növekedés erősítéséhez
elengedhetetlenek, hanem az államháztartás fenntarthatóságának biztosításához
is.
(23)     Az 1467/97/EK tanácsi rendelet
szerinti szabálynak megfelelően a határidő egy további évvel való
meghosszabbítása Franciaország számára a jelenlegi rossz gazdasági környezetben
túl szigorú előírás lenne, mivel a Tanács által 2013. június 21-én
2013–2015-re ajánlott éves átlagos erőfeszítésen túl a strukturális
egyenlegnek a GDP 1 %-át meghaladó mértékű éves átlagos javulását
tenné szükségessé 2015-ben és 2016-ban. A Bizottság 2015. téli
előrejelzése alapján az ilyen mértékű kiigazításnak mind 2015-ben,
mind 2016-ban rendkívül negatív hatása lenne a növekedésre. Ezért a
Franciaország által bejelentett strukturálisreform-terveket és a később
benyújtandó nemzeti reformprogramot figyelembe véve, a fent említett 2015.
január 13-i közleménnyel összhangban megfelelőnek tűnik a
Franciaország számára a túlzott hiány megszüntetésére kitűzött
határidő két évvel való meghosszabbítása. A francia hatóságoknak biztosítaniuk
kell, hogy az elfogadott és a tervezett reformok egyaránt teljes körűen
végrehajtásra – és szükség esetén kibővítésre – kerüljenek. A fent
említett 2015. január 13-i közleménynek megfelelően, amennyiben
Franciaország nem hajtja végre ambiciózus reformtervét, a Bizottság ezt
súlyosbító tényezőnek tekinti az erre az ajánlásra válaszul hozott
eredményes intézkedések értékelésekor.
(24)     Franciaország esetében a
határidő további két évvel történő meghosszabbítása az
államháztartási hiányra vonatkozó következő célokat jelentené: 2015-ben a
GDP 4,0 %-a, 2016-ban 3,4 %-a, és 2017-ben 2,8 %-a. A
strukturális költségvetési egyenleg mögöttes éves javulása pedig 2015-ben a GDP
0,5 %-a, 2016-ban 0,8 %-a, 2017-ben pedig 0,9 %-a lenne. Így
2015-ben a kiigazítás 0,2 százalékponttal magasabb lenne a strukturális
egyenleg GDP-arányosan 0,3 %-os várt javulásánál, amely a Bizottság 2015.
téli előrejelzésén alapul. A 2015-re és 2016-ra megállapított – a
Bizottság 2015. téli előrejelzésén alapuló – alapforgatókönyvben a bevételi
oldalon figyelembe vett intézkedések a becslések szerint a GDP 0,1 %-át,
illetőleg –0,1 %-át teszik ki. 2017 tekintetében a hosszabb távú
előrejelzésben szereplő diszkrecionális intézkedések a GDP
–0,2 %-ának felelnek meg. Ez magában foglalja a contribution sociale de
solidarité des sociétés (a vállalatokat terhelő szolidaritási
szociális hozzájárulás) bejelentett megszüntetését, valamint a társasági
jövedelemadó törvényben előírt mértékének fokozatos csökkentését.
(25)     A költségvetési célok
megvalósítása érdekében döntő fontosságú, hogy a hatóságok teljes
mértékben hajtsák végre a 2015-re már bejelentett intézkedéseket, továbbá
pontosítsák, fogadják el és minél hamarabb valósítsák meg a 2015-re, 2016-ra és
2017-re vonatkozó költségvetési célok eléréséhez szükséges további
intézkedéseket. 2016 és 2017 tekintetében még részletezni kell azoknak az
intézkedéseknek a többségét, amelyek a Franciaország által az állami kiadások
várható mértékének 2017-ig 50 milliárd EUR-val való visszafogására tett
kötelezettségvállalást támasztják alá. Összefoglalva, a helyzetet szorosan
figyelemmel kell kísérni, és a hatóságoknak készen kell állniuk arra, hogy
túlköltekezések vagy a diszkrecionális bevételi intézkedésekből származó,
a vártnál alacsonyabb bevétel esetén kiigazító intézkedéseket tegyenek,
ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
(1)
Franciaországnak legkésőbb 2017-ig meg kell
szüntetnie a jelenlegi túlzott hiányt.
(2)
Franciaországnak 2015-ben a GDP 4,0 %-át,
2016-ban a GDP 3,4 %-át és 2017-ben a GDP 2,8 %-át kitevő
államháztartási hiányt kell elérnie, ami összhangban van a strukturális
egyenlegnek 2015-ben a GDP 0,5 %-át, 2016-ban a GDP 0,8 %-át és
2017-ben a GDP 0,9 %-át kitevő javulásával. Ez a Bizottság 2015.
téli, hosszabb távú előrejelzése alapján 2015-ben a GDP 0,2 %-ának,
2016-ban a GDP 1,2 %-ának, 2017-ben pedig 1,3 %-ának megfelelő
további intézkedést tenne szükségessé.
(3)
Franciaországnak teljes mértékben végre kell
hajtania a 2015-re már elfogadott intézkedéseket, és 2015. április végéig
biztosítania kell a (2) bekezdésben előírt további költségvetési
erőfeszítéseket. Ehhez a GDP 0,2 %-ának megfelelő további
strukturális diszkrecionális intézkedések pontos meghatározására, elfogadására
és végrehajtására van szükség, hogy 2015-ben megszűnjön a strukturális
egyenlegnek a GDP 0,5 %-át kitevő ajánlott javulásától való eltérés.
(4)
Franciaországnak fokoznia kell erőfeszítéseit,
hogy az államháztartás valamennyi alszektorára vonatkozóan – ideértve a
társadalombiztosítást és a helyi önkormányzatokat is – megállapítsa a
megtakarítási lehetőségeket, és a többletbevételeket a hiány csökkentésére
használja fel. A költségvetési konszolidációs intézkedéseknek biztosítaniuk
kell az államháztartás strukturális egyenlegének tartós javulását és nem
lehetnek hátrányos hatással a francia gazdaság versenyképességének javulására.
(5)
A Tanács 2015. június 10-ében állapítja meg a
határidőt Franciaország számára az eredményes intézkedések meghozatalára,
valamint arra, hogy az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (4a)
bekezdésével összhangban részletes jelentést tegyen a célok elérése érdekében
kidolgozott konszolidációs stratégiáról. Franciaországnak részletesen be kell
számolnia a következőkről: i. a GDP 0,2 %-át kitevő további
strukturális diszkrecionális intézkedések, amelyeket a strukturális egyenlegben
2015-re ajánlott javulás elérése céljából fogadtak el; valamint ii. a 2016-os
és 2017-es célok eléréséhez szükséges, ismertetett fő költségvetési
intézkedések. Az új kiigazítási pálya tükrözése érdekében szükség van a „Loi de
Programmation des Finances Publiques” frissítésére. A francia hatóságoknak a
határidő lejárta előtt be kell nyújtaniuk a 2016-os és 2017-es
kiigazítást alátámasztó fő intézkedések előzetes független
értékelését.
(6)
Franciaországnak a 473/2013/EU tanácsi rendelet 10.
cikkében előírtak szerint jelentést kell tennie a Bizottságnak, valamint a
Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak a 877/2013/EU felhatalmazáson alapuló
bizottsági rendeletben előírtaknak megfelelően. A jelentést
először 2015. december 10-ig kell benyújtani, majd ezt követően hathavonta.
A december 10-én benyújtandó jelentésnek ismertetnie kell a Bizottság által a
2016. évi költségvetésiterv-javaslatról alkotott véleményre válaszul
aktualizált költségvetés-tervezetet. A június 10-ig benyújtandó jelentésnek
frissítenie és pontosítania kell az azokra a konkrét költségvetési
intézkedésekre vonatkozó részletes információkat, amelyeket terveznek vagy már
meghoztak a strukturális egyenlegben a következő évre ajánlott javulás
eléréséhez és a túlzott hiány időben, a kitűzött határidőig történő
és tartós kiigazításának biztosításához.
Franciaország jelentést tesz a 2015. február
18-án nyilvánosságra hozott közleményben előterjesztett és a nemzeti
reformprogramban ezt követően kiegészítendő reformtervről,
amelyet a növekedési kilátások javítása és az államháztartás hosszú távú
fenntarthatóságához való hozzájárulás érdekében szigorúan végre kell hajtani.
Fontos lesz a költségvetési konszolidációt
átfogó és ambiciózus strukturális reformok végrehajtásával alátámasztani,
összhangban az európai szemeszter keretében Franciaországnak címzett tanácsi
ajánlásokkal, különösen a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló
eljáráshoz kapcsolódó ajánlásokkal.
Ennek az ajánlásnak a Francia Köztársaság
címzettje.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
[2]               A Franciaországgal szembeni túlzotthiány-eljárással
kapcsolatos valamennyi dokumentum megtalálható a következő honlapon: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/france_en.htm.


title: A Tanács ajánlása ( 2012. július 10. ) az Egyesült Királyság 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és az Egyesült Királyság 2012–2017-es időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi vélemény adásáról

text:
               24.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 219/91

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2012. július 10.)
   az Egyesült Királyság 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és az Egyesült Királyság 2012–2017-es időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi vélemény adásáról
   2012/C 219/27
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikkének (2) bekezdésére és 148. cikkének (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikkének (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikkének (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3), melyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A Tanács 2011. július 12-én ajánlást (4) fogadott el az Egyesült Királyság 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményt adott az Egyesült Királyságnak a 2011–2014-es időszakra vonatkozó, aktualizált stabilitási programjáról.

               (4)

               A Bizottság 2011. november 23-án elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció második európai szemeszterét. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2012. február 14-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben az Egyesült Királyságot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra kerül sor.

               (5)

               A Tanács 2011. december 1-jén következtetéseket fogadott el, amelyekben felhívta a szociális védelemmel foglalkozó bizottságot, hogy a Foglalkoztatási Bizottsággal és más bizottságokkal együttműködésben nyújtsa be a Tanácsnak az Európa 2020 szakpolitikai ciklus keretében javasolt intézkedésekkel kapcsolatos észrevételeit. Az említett észrevételek a Foglalkoztatási Bizottság véleményének részét képezik.

               (6)

               Az Európai Parlament az 1466/97/EK rendelettel összhangban megfelelően részt vett az európai szemeszterben, és 2012. február 15-én elfogadta a 2012. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló állásfoglalást és a 2012. évi éves növekedési jelentéshez való hozzájárulásról szóló állásfoglalást.

               (7)

               Az Európai Tanács 2012. március 2-án jóváhagyta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (8)

               Az Egyesült Királyság 2012. április 30-án benyújtotta a 2011–2012-től 2016–2017-ig tartó időszakra vonatkozó konvergenciaprogramját és a 2012-re vonatkozó nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes felülvizsgálatban értékelte, hogy érinti-e az Egyesült Királyságot a makrogazdasági egyensúlyhiány. A Bizottság a részletes felülvizsgálatában megállapította, hogy az Egyesült Királyságban belső egyensúlyhiány áll fenn, de az nem túlzott.

               (9)

               Az egyes Nagy Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára vonatkozó rendelkezésekről szóló (15.) jegyzőkönyv 4. pontja értelmében az Európai Unió működéséről szóló szerződés 126. cikkének (1) bekezdésében előírt, a túlzott államháztartási hiány elkerülésére vonatkozó kötelezettség nem vonatkozik az Egyesült Királyságra egészen addig, amíg nem vezeti be az eurót. Az említett jegyzőkönyv 5. pontja kimondja, hogy az Egyesült Királyság törekszik a túlzott költségvetési hiány elkerülésére. A Tanács 2008. július 8-án az Európai Közösséget létrehozó szerződés 104. cikkének (6) bekezdésével összhangban megállapította, hogy az Egyesült Királyságban túlzott hiány áll fenn.

               (10)

               A konvergenciaprogramnak az 1466/97/EK rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a programban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A konvergenciaprogramban felvázolt költségvetési stratégia célja az, hogy a nettó adósságra és a ciklikusan kiigazított folyó mérlegre vonatkozó kormányzati költségvetési célkitűzések elérése érdekében végrehajtsa a szükséges költségvetési konszolidációt. A konvergenciaprogram nem tartalmaz a Stabilitási és Növekedési Paktumban előirányzott középtávú költségvetési célkitűzést. A program előrejelzései szerint az Egyesült Királyság a túlzott hiány korrekciójára a Tanács által a 2009. december 2-i ajánlásában megállapított határidő betartásával várhatóan egy évet késik. A Tanács által meghatározott, 2014–2015. évi határidőre az államháztartási hiány a GDP 4,4 %-ára becsülhető, ami az (újraszámított) strukturális egyenleg (5) alapján azt jelenti, hogy a 2010–2011-től 2014–2015-ig tartó időszakban az átlagos költségvetési konszolidáció a GDP 1,25 %-át teszi ki, így alatta marad a túlzotthiány-eljárás keretében kiadott tanácsi ajánlásban meghatározott 1¾ %-os költségvetési kiigazításnak. Jóllehet a kormány nem tért el a költségvetési konszolidációs stratégiájától, amely kezdetben elégségesnek bizonyult a túlzotthiány-eljárás célkitűzéseinek való megfeleléshez, a költségvetési teljesítményre és kilátásokra hatással volt a gazdasági növekedési kilátások romlása. A bevételi intézkedéseket többnyire a költségvetési konszolidáció korrekciós pályájának elejére ütemezték. A 2010–2011 és 2014–2015 közötti időszakra tervezett teljes éves költségvetési konszolidáció mintegy 40 %-a 2011–2012 végére teljesül, ideértve a kiadáscsökkentés 30 %-át és a nettó adóemelés kétharmadát. Az adórendszer hatékonyságának a héakulcsok szerkezetének felülvizsgálatából eredő növekedése nyomán megjelenő potenciális többletbevételi hatást továbbra sem sikerül teljes mértékben kiaknázni.
               A konvergenciaprogram szerint az államháztartási hiány 2011–2012-ben várhatóan a GDP 8,3 %-át, 2012–2013-ban a GDP 5,9 %-át, 2013–2014-ben a GDP 6,0 %-át, 2014–2015-ben a GDP 4,4 %-át, 2015–2016-ban a GDP 2,9 %-át és 2016–2017-ben a GDP 1,2 %-át teszi ki. Ezek az előrejelzések valamivel alacsonyabb értéket mutatnak a Bizottság szolgálatainak 2012. évi tavaszi előrejelzésében szereplőknél, azaz 2012–2013-ra a GDP 6,1 %-ában (amely egy tervezett, egyszeri nyugdíjalap-átutalás nélkül 7,9 % lenne), 2013–2014-re pedig a GDP 6,5 %-ában becsült hiánynál. A különbségek az alacsonyabb növekedési előrejelzésből és az Egyesült Királyság adatain az Eurostat által végrehajtott módosításokból fakadnak. A növekedésösztönző kiadásoknak biztosított elsőbbség érdekében a 2011. évi őszi nyilatkozatban néhány kiigazításra került sor a kormány költségvetési terveiben, az állami beruházások terén 2014–2015-ig azonban továbbra is erőteljes visszaesés várható. A 2013–2014-es időszakra 94,7 %-ra jelzett államadósság várhatóan a 2014–2015-ös időszakban éri el tetőpontját.

               (11)

               A válságot megelőzően az ingatlanpiac túlfűtötté vált: a jövedelmekhez viszonyítva történelmi magasságokban jártak az ingatlanárak, ahogy egyre nőtt az ingatlanok kereslete és kínálata közötti különbség, ami a jelzáloghitelek magas szintjének felhalmozódásához vezetett. A Bizottság részletes felülvizsgálata szerint a háztartások magas adósságállománya belső egyensúlyhiányt eredményezett az Egyesült Királyság gazdaságában. A változó kamatlábú jelzáloghitelek magas aránya miatt a háztartások pénzügyeire veszélyforrást jelentenek a kamatlábemelések, ami a pénzügyi szektoron keresztül destabilizáló módon visszahathat a gazdaság egészére. A háztartások eladósodottságában tartós és jelentős visszaesés csak akkor valószínűsíthető, ha az ingatlanárak a rendelkezésre álló jövedelemhez viszonyítva csökkennek; a nominális ingatlanárak gyors csökkenése azonban veszélyt jelentene számos háztartásra nézve, hiszen ezzel tőkehelyzetük negatívba fordulna. A lakásépítés a korlátozó településtervezési rendszer és a konjunkturális helyzet gyengesége miatt továbbra is a valaha regisztrált legalacsonyabb szinten áll, a szélesebb ingatlanpiac pedig ugyancsak mérsékelt aktivitást mutat. 2011 novemberében a kormány közzétette az Angliára vonatkozó, a lakásépítést ösztönző lakástámogatási stratégiáját, de továbbra is bizonytalan, hogy milyen nettó hatást gyakorol az új rendszer az ingatlanpiac alakulására. Ezenfelül a lakástámogatási stratégia nem tesz említést az ingatlanadó kérdéséről, amelynek esetében az Egyesült Királyság a regresszív, ismétlődő adó (council tax) és a progresszív tranzakciós adó (Stamp Duty Land Tax – SDLT) kombinációját alkalmazza, ami szerepet játszhat a költségvetési bevételek és a pénzügyi stabilitás konjunkturális alakulásában. A 2012. évi költségvetésben szerepel a progresszív tranzakciós adó mértékének kiigazítása, de összességében csak kisebb változásokat vezettek be ezen a területen.

               (12)

               Az Egyesült Királyságnak egyre nagyobb kihívásokkal kell szembenéznie a munkanélküliség és a munkaerő-piaci részvétel terén. Az Egyesült Királyságban a munkanélküliség aránya jelenleg 8,4 %. Az ifjúsági munkanélküliség sokkal magasabb arányú, 22,2 %-ot tesz ki, és a munkanélküliek több mint 38 %-a 25 év alatti. Ezen túlmenően a (16 és 24 év közötti) fiatalok 17,7 %-a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatal. A magánszektorbeli foglalkoztatás szerény növekedést mutat, ám ez nem elegendő ahhoz, hogy kiegyenlítse az állami szférában történő foglalkoztatás visszaesését és a munkaerő-állomány növekedését. Az Egyesült Királyságban túlkínálat van alacsonyan képzett munkaerőből, akik iránt csökken a kereslet, ellenben hiány mutatkozik magas szakképzettséggel és műszaki szakképzettséggel rendelkező munkavállalókból, akik elsősorban azokban a feldolgozóipari és a kiviteli ágazatokban keresettek, amelyekben az Egyesült Királyság teljesítménye viszonylag gyengének mondható. A szakképzési politika az alapvető képességekre és a 2. szintű képesítésekre összpontosít, miközben a gazdaság egyre inkább a felsőbb szintű szakképzési minősítéseket igényli. Az Egyesült Királyságban továbbra is jellemző, hogy a felnőttek viszonylag nagy száma rendkívül gyengén teljesít az írni-olvasni és számolni tudás terén, és nem rendelkezik olyan alapokkal, hogy profitálhatna a szakképzés nyújtotta lehetőségekből. A korai iskolaelhagyás mértéke 2005 óta 3,3 százalékponttal emelkedett és 14,9 %-os arányával az uniós átlag felett áll; az alacsony jövedelmű családoknak nyújtott további támogatás elengedhetetlen ahhoz, hogy megakadályozható legyen a fiatalok korai iskolaelhagyása.

               (13)

               A kormány jóléti reformprogramot dolgozott ki annak érdekében, hogy minél több embert sikerüljön bevezetni a munka világába, miközben támogatja a legkiszolgáltatottabb személyeket. A juttatási rendszer egyszerűsítését célzó Universal Credit elnevezésű program végrehajtása még nem zajlott le, de számottevő annak a veszélye, hogy az új szakpolitikák foglalkoztatásra és bevételekre gyakorolt pozitív hatását felülmúlja a juttatásokra rendelkezésre álló összegek csökkentése, így a szegénység – elsősorban a gyermekekkel rendelkező családok esetében – még tovább fokozódik. Független becslések szerint 2020–2021-ben a gyermekeket érintő mélyszegénység 2001–2002 óta a legmagasabb szintet fogja elérni, és a kormány nem fogja teljesíteni a gyermekszegénységről szóló törvényben lefektetett, a gyermekszegénység visszaszorítására irányuló célkitűzéseket. A gyermekgondozási lehetőségekhez való hiányos hozzáférés, különösen az alacsony jövedelműek körében még mindig jelentős problémákat okoz; e nehézség leküzdésére a kormány még nem dolgozott ki megfelelő terveket. A gyermekgondozáshoz nyújtott támogatás csökkentése is a probléma súlyosbodásához vezethet.

               (14)

               A finanszírozási feltételek továbbra is szigorúak, különösen a kis- és középvállalkozások (kkv-k) esetében, és a vállalati szektornak nyújtott nettó hitelek 2011-ben negatívak voltak. A felmérésekből származó adatok szerint a kkv-k jelentős száma függ hitelektől, ugyanakkor a keresleti oldalon is vannak potenciális kihívások. Ezen túlmenően a nem banki hitellehetőségekhez továbbra is főként a nagyobb vállalatok férhetnek hozzá, és korlátozott a bankok egymás közötti versenye. A hatóságok által a helyzet javítása érdekében tett lépések ellenére az alternatív adósságpiacokkal foglalkozó Breedon-munkacsoport becslései szerint a következő öt évben – elsősorban a kkv-k esetében – tartós finanszírozási hiány fog fennállni.

               (15)

               Az Egyesült Királyság előtt álló feladatok egyike az energetikai és közlekedési infrastruktúra javítása. Ez kapcsolódik a hosszú távú növekedés és versenyképesség megalapozásához, valamint azon problémák kezeléséhez, amelyek miatt az Egyesült Királyság a feldolgozóipari ágazatokban nem tudja felvenni a versenyt a többi országgal. Az Egyesült Királyságnak jelentős beruházásokra van szüksége villamosenergia-termelői kapacitásának javítása érdekében, tekintve, hogy a meglévő erőművi kapacitás nagy részét fel kell váltania, mivel az említett létesítmények a következő évtizedben bezárnak, valamint eleget kell tennie a megújuló energiára vonatkozó kötelezettségeinek és a szigorúbb szén-dioxid-kibocsátási normáknak is. Az Egyesült Királyság közlekedési ágazatában hiányosságok tapasztalhatók a hálózati kapacitások és a minőség terén, ami visszahathat az ország gazdasági egyensúlyának beruházások és kivitel révén történő helyreállítására irányuló kormányzati célkitűzésre. A kormányzati költségvetési konszolidációs stratégia részeként a nettó állami beruházások mértéke 2014–2015-re drasztikusan vissza fog esni, ami súlyosbíthatja a közlekedési infrastruktúrára nehezedő nyomást, hacsak nem biztosítható alternatív finanszírozási forrás.

               (16)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte az Egyesült Királyság gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte konvergenciaprogramját és nemzeti reformprogramját, valamint részletes felülvizsgálatot készített. Figyelembe vette nemcsak a programoknak az Egyesült Királyság fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. A Bizottságnak az európai szemeszter keretében megfogalmazott ajánlásait az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi.

               (17)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a konvergenciaprogramot, és véleményét (6) különösen az 1. ajánlás tükrözi.

               (18)

               A Bizottságnak az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes felülvizsgálata eredményeinek és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a konvergenciaprogramot. Az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlását különösen a 2., 3. és 6. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy az Egyesült Királyság a 2012–2013-as időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Teljes mértékben hajtsa végre a 2012–2013-as pénzügyi évre vonatkozó költségvetési stratégiát, kellően meghatározott intézkedésekkel alátámasztva, annak érdekében, hogy megvalósuljon a túlzott hiány időben és fenntartható módon történő korrekciója és a túlzotthiány-eljárás keretében kiadott tanácsi ajánlásokban meghatározott strukturális kiigazítás, valamint csökkenő pályára álljon a jelenleg magas államadósság-ráta. A 2013–2014-es pénzügyi évre és az azt követő évekre vonatkozó költségvetési stratégia megerősítésétől függően biztosítson elsőbbséget a növekedésösztönző kiadásoknak, hogy elkerülhető legyen annak kockázata, hogy a növekedés középtávú kilátásainak további gyengülése negatív hatást gyakorol az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára.

               2.

               Átfogó lakástámogatási reformprogram végrehajtásával kezelje a magas és változó ingatlanárak, valamint a háztartások magas adósságállományának destabilizáló hatását a lakáskínálat növelése, a megfizethetőség problémájának megkönnyítése és a lakhatás állami támogatása iránti igények csökkentése érdekében. Hajtson végre további reformokat a lakáspiac területén – a jelzáloghitel-piacot és a bérlemények piacát is beleértve –, valamint a pénzügyi szabályozás és az ingatlanadózás területén az ingatlanárak túlzott ingadozásának és a lakáspiaci torzulásoknak a megelőzése érdekében.

               3.

               Folytassa a fiatalok foglalkoztathatóságának javítását, elsősorban azokét, akik sem a foglalkoztatásban, sem az oktatásban, sem a képzésben nem vesznek részt, többek között a Youth Contract elnevezésű kezdeményezés felhasználásával. Biztosítsa, hogy egyre több fiatalkorú használja ki a szakmai gyakorlati programokat, és e programok kellő mértékben összpontosítsanak a felsőfokú és magasabb szintű készségekre, valamint vonjanak be több kis- és középvállalkozást. Hozzon intézkedéseket annak érdekében, hogy csökkenjen az olyan, 18 és 24 év közötti fiatalok jelenlegi nagy száma, akik nagyon gyenge alapkészségekkel rendelkeznek.

               4.

               Hozzon intézkedéseket az aktív kereső nélküli háztartásokból érkező személyek munkaerőpiacra történő integrálásának megkönnyítésére. Biztosítsa, hogy a tervezett jóléti reformok révén ne növekedjék a gyermekszegénység mértéke. Hajtsa végre teljes mértékben a gyermekgondozási szolgáltatásokhoz való hozzáférés elősegítésére irányuló intézkedéseket.

               5.

               Javítsa a továbbiakban is a banki és nem banki finanszírozásnak a magánszektor, különösen pedig a kkv-k általi hozzáférhetőségét. Támogassa a bankszektoron belüli versenyt, elsősorban a piacralépési korlátok csökkentésére, az átláthatóság fokozására és a banki szolgáltatásokkal foglalkozó független bizottság által javasolt bankok közötti váltásra irányuló intézkedések révén, továbbá tárja fel a kockázati tőkéhez és a nem banki hitelezés egyéb formáihoz való hozzáférés javításának módjait.

               6.

               Hajtsa végre az Egyesült Királyság hálózati infrastruktúrája kapacitásának és minőségének javítására irányuló hosszú távú stratégiát, többek között a közlekedési és energetikai hálózatokban jelentkező feszültségek enyhítését célzó intézkedésekkel, ösztönözve a hatékonyabb és megalapozottabb tervezési és döntéshozatali folyamatokat, valamint kihasználva a megfelelő állami, illetve magánfinanszírozási intézkedéseket.

      Kelt Brüsszelben, 2012. július 10-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         V. SHIARLY

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  2012-re érvényben tartja a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2012. április 26-i 2012/238/EU tanácsi határozat (HL L 119., 2012.5.4., 47. o.).

      (4)  HL C 217., 2011.7.23., 12. o.

      (5)  A Bizottság szolgálatai által a programban megadott információk alapján a közösen elfogadott módszertan alkalmazásával újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.