Fontos jogi nyilatkozat

|

52005SC0148

Ajánlás a Tanács Véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikke (3) bekezdése értelmében Finnország aktualizált, 2004-2008-re szóló stabilitási programjáról  /* SEC/2005/0148 végleges */

	Brüsszel, 2.2.2005SEC(2005) 148 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikke (3) bekezdése értelmében Finnország aktualizált, 2004-2008-re szóló stabilitási programjáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSA költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1] előírja, hogy a részt vevő tagállamoknak, vagyis a közös valutát bevezető tagállamoknak a stabilitási programokat 1999. március 1-jéig kell benyújtaniuk a Tanácsnak és a Bizottságnak. E rendelet 5. cikke értelmében a Tanács a Bizottságtól és a Szerződés 114. cikke alapján létrehozott bizottságtól (Gazdasági és Pénzügyi Bizottságtól) kapott értékelés alapján megvizsgált minden stabilitási programot. A Tanács a Bizottságtól kapott ajánlás alapján, és Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően a vizsgálat után véleményezte a programot. A rendelet értelmében a tagállamoknak az aktualizált stabilitási programokat évente kell benyújtaniuk, melyet a Tanács hasonló eljárások szerint ellenőrizhet.Finnország első, az 1998-2002 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programját 1998. szeptember 7-én nyújtotta be, melyet a Tanács 1998. október 12-án értékelt. A stabilitási program aktualizálását azt követően minden évben benyújtották. Finnország legutóbbi stabilitási programját 2004. december 2-án nyújtotta be. A Bizottság szolgálatai a 2004. őszi gazdasági előrejelzésük eredményeinek, a magatartási kódexnek[2], a potenciális kibocsátás és a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenlegek értékelésének közös módszertana, a 2003-2005 közötti időszakra szóló átfogó gazdaságpolitikai iránymutatás ajánlásai, valamint a költségvetés-politika koordinációjának megerősítéséről szóló Tanácsnak és Európai Parlamentnek címzett 2002. november 27-i bizottsági közleményében[3] kifejtett elvek figyelembe vételével technikailag értékelték az aktualizált stabilitási programot. Az értékelés következtetései:-  A finn kormány 2004. december 2-án hagyta jóvá az aktualizált stabilitási programot, és a korábbi aktualizálásokhoz hasonlóan tájékoztatás céljából benyújtotta a parlamentnek. Az aktualizált stabilitási program a 2004-2008 közötti időszakra vonatkozik. A program nagymértékben megfelel a magatartási kódexnek, habár a feltételezett kiinduló változók némelyike hiányzik.-  A programban bemutatott makrogazdasági helyzet szerint a gazdaság az erős hazai keresletnek köszönhetően 2004-ben több mint 3 %-kal növekedett, 2005-ben viszont a növekedési ütem 2,8 %-ra csökken. A 2,5 %-os előre jelzett átlagnövekedés a program teljes időszakára inkább óvatosnak tűnik. A rövid távú előrejelzés a Bizottság szolgálatai által készített 2004. őszi gazdasági előrejelzés alatt marad, valamint a programban megadott potenciális kibocsátásra alapozott középtávú előrejelzés is a bizottsági szolgálatok által becsült potenciális növekedés alatt marad.-  A kormány fő költségvetés-politikai célkitűzése a kiegyensúlyozott államháztartás helyi és központi kormányzati szinten való fenntartása. A szociális biztonsági alapok rendszeresen többlettel rendelkeznek, így az államháztartási egyenleg a GDP 2 %-ával megegyező éves többletet mutat fel. Ezzel a politikával a központi kormányzati költségvetés egyenlege nemzeti szinten helyrehozható a kormányzati időszak végére (2007). E cél elérésének támogatásaként a kormány 2003 májusában a kiadásokra vonatkozóan éves felső határt hagyott jóvá a 2004-2007 közötti időszakra. E felső határok alapján a teljes központi állami kiadások reálértéken évente átlagban mintegy 1 %-kal növekedhetnek az időszak során. Mivel a kiadások növelését nagyrészt áthelyezték 2004-re, a felső határok kevés mozgásteret engednek a kormányzati időszak hátralévő időszakára. Az előző aktualizáláshoz képest gyakorlatilag változatlanok a 2004-2007 közötti időszak államháztartási többletére vonatkozó előrejelzések.-  Habár a finn közszektor továbbra is többletet képes felmutatni, a költségvetési eredmények az előre jelzettnél rosszabbul alakulhatnak, mivel az aktualizálásban ismertetett költségvetési alaptrendek csak részben foglalják magukban az 1,7 milliárd euró összegű (a GDP 1,2 %-a) adócsökkentéseket, amelyek a 2,5 évig tartó, 2004. november végén megkötött átfogó bérmegállapodást egészítik ki. Mivel 2005-2007-re nem jelentettek be kiadáscsökkentő terveket, a központi kormányzati hiány 2005-2007 között magasabb lenne a programban megadottnál, hacsak nem vezetnek be bevételteremtési intézkedéseket, ami révén csökkenne az államháztartás többlete is. A kormány becslése szerint a bérmegállapodás és az adócsökkentések miatt az államháztartási többlet 0,3 százalékponttal (2007-ben) a GDP 1,9 %-ára esik vissza. A kormány azonban azzal számol, hogy a csomag a potenciális növekedés javítása és a munkahelyteremtés révén erősíti a gazdasági dinamizmust, és ezáltal növeli a bevételteremtési kapacitást. Tekintettel e kockázatértékelésre a programok költségvetési irányultsága elégséges ahhoz, hogy a 2004-2008 közötti időszakban a Stabilitási és Növekedési Paktum középtávú célkitűzése (egyensúlyhoz közeli pozíció) fenntarthatóak legyen. Elég széles biztonsági sávot nyújt a GDP-hiány 3 %-os küszöbének megsértésével szemben normál makrogazdasági ingadozás esetén a 2004-2008 közötti időszakra.-  A bruttó államadósság-hányad előreláthatólag jóval a GDP 60 %-a alatt marad, és a programidőszak folyamán csökkenni fog. A jelenlegi programban az adóssághányad csökkenésével számolnak, ami a becsülések szerint a GDP 44,6%-áról (2004-ben) 2008-ra kb. 41 %-ra esik vissza. Az előző programaktualizáláshoz képest a jelenlegi program az adósság GDP-hez viszonyított arányát illetően 2005-től kifejezetten alacsony aránnyal számol, ami a magasabb nominális GDP-növekedésre, a központi kormányzati hitelfelvétel alacsonyabb szintjére, alacsonyabb kamatfizetésre és magasabb adóbevételekre vezethető vissza. Az előző program azt jelezte előre, hogy az adósság GDP-hez viszonyított aránya gyakorlatilag változatlan marad (a GDP 45 %-a alatt) 2004-2007 között, míg a jelenlegi programban majdnem 3 százalékpontos csökkenést jósolnak.-  A program áttekinti a kormány strukturális reformprogramját, ami a 2005-ben hatályba lépő nyugdíjreform révén a közszektor fenntarthatóságának javítására összpontosít. A korábbi intézkedéseket követő reform az előrejelzések szerint 3 évvel kitolja a nyugdíjba vonulási életkort, ami ezáltal 62-63 évre emelkedik. A reform további intézkedéseket vázol fel a tartósan magas strukturális munkanélküliség csökkentésére. A 2004. november végén elfogadott kollektív bérszerződés, amit kiegészít az adócsökkentés, az elvárások szerint növeli a gazdasági dinamizmust és elősegíti a munkahelyteremtést. A kormány meghozott és tervezett intézkedései ténylegesen javíthatják a potenciális növekedést, és tovább erősíthetik az államháztartás fenntarthatóságát.-  Finnország kedvező helyzetben van az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára nézve az elöregedő népesség és az ahhoz kötődő előre jelzett jelentős költségvetési kiadások ellenére. A programban felvázolt stratégia átfogó jellegű és további adósság-konszolidációból, valamint strukturális reformokból áll, pl. a nyugdíjreformot illető további lépésekből, és a nyugdíjba vonulási életkor megemelését célzó intézkedésekből. A végrehajtott és tervezett strukturális reformok az államháztartásra kedvező hatással lennének.-  Összességében elmondható, hogy az aktualizálásban kifejtett gazdaságpolitikák messzemenően összhangban állnak az átfogó, az adott országra jellemző gazdaságpolitikai iránymutatásokkal az államháztartás területén. Az első évben (2004-ben) különösen jónak bizonyultak a 2003-ban bevezetett többéves, kiadásokra vonatkozó felső határok, hiszen a végleges költségvetési kiadások nem érték el a felső határt, és a becslések szerint a 2005. évi költségvetési kiadások is ennek megfelelően alakulnak. A kiadásra vonatkozó keret politikailag kötelező erejű, így a továbbiakban is be kell tartani.A Bizottság ezen értékelés alapján fogadta el a mellékelt, Finnország aktualizált stabilitási programjáról szóló ajánlást (tanácsi véleményre), melyet továbbít a Tanácsnak.AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikke (3) bekezdése értelmében Finnország aktualizált, 2004-2008-re szóló stabilitási programjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[4] és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére, tekintettel a Bizottság ajánlására,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Szociális Bizottsággal folytatott konzultációt követően,A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT HOZTA:1.  A Tanács [2005. február 17-én] megvizsgálta Finnország 2004-2008-ra szóló aktualizált stabilitási programját. A program nagymértékben megfelel az átdolgozott „stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmi és formai magatartási kódexe” adatokra vonatkozó követelményeinek. A feltételezett kiinduló változók némelyike hiányzik. Ennek megfelelően felkérik Finnországot, hogy teljes megfelelést biztosítson az adatokra vonatkozó követelményekkel.2.  A program alapjául szolgáló makrogazdasági helyzetnek megfelelően a reál GDP-növekedés a 3,2%-ról (2004-ben) átlagosan 2,4 %-ra csökken a programidőszak során. A jelenleg rendelkezésre álló információ ismeretében a helyzet óvatosnak tűnő növekedési feltételezéseket tükröz. A program inflációra vonatkozó előrejelzései valószerűnek tűnnek, és összhangban állnak a bizottsági szolgálatok becsléseivel.3.  A GDP 2 %-ának megfelelő éves költségvetési többlettel a költségvetési pozíció a program révén a teljes időszakban biztos maradhat. A többlet alapvetően a szociális biztonsági alapokból ered. A központi állami költségvetés jelenleg kiegyensúlyozott, a 2005-2007 közötti időszakban azonban jelentkezhet kis mértékű hiány. A célkitűzések között szerepel, hogy a központi állami költségvetés 2007-re újra kiegyensúlyozott legyen. E cél eléréséhez a kormány a kiadásokra vonatkozóan éves felső határokat hagyott jóvá a 2004-2007 közötti időszakra. Az előző aktualizáláshoz képest az államháztartási többletet illető, 2004-2007-re szóló előrejelzések gyakorlatilag változatlanok.4.  Habár a finn közszektor továbbra is többletet képes felmutatni, a költségvetési eredmény az előre jelzettnél rosszabbul alakulhat, mivel az aktualizálásban ismertetett költségvetési alaptrendek csak részben foglalják magukban az 1,7 milliárd euró összegű (a GDP 1,2 %-a) adócsökkentéseket, amelyek a 2,5 évig tartó, 2004. november végén megkötött átfogó bérmegállapodást egészítik ki. Mivel 2005-2007-re nem jelentettek be kiadáscsökkentő terveket, a központi kormányzati hiány 2005-2007 között magasabb lenne a programban megadottnál, hacsak nem vezetnek be bevételteremtési intézkedéseket, ami révén csökkenne az államháztartási többlet is. A kormány becslése szerint a bérmegállapodás és az adócsökkentések révén az államháztartási többlet 0,3 százalékponttal (2007-ben) a GDP 1,9 %-ára esik vissza. A kormány azonban azzal számol, hogy a csomag a potenciális növekedés javítása és a munkahelyteremtés révén erősíti a gazdasági dinamizmust, és ezáltal növeli a bevételteremtési kapacitást.5.  Tekintettel e kockázatértékelésre a programok költségvetési irányultsága elégséges ahhoz, hogy a 2004-2008 közötti időszakban a Stabilitási és Növekedési Paktum középtávú célkitűzése (egyensúlyhoz közeli pozíció) fenntartható legyen. Elegendő biztonsági fedezetet nyújt a GDP-hiány 3 %-os küszöbének megsértésével szemben is normál makrogazdasági ingadozás esetén a 2004-2008 közötti időszakra.6.  Az adóssághányad a becslések szerint 2004-ben a GDP 44,6%-a volt, ami jóval a Szerződésben előirányzott referenciaérték (a GDP 60 %-a) alatt van. A program szerint az adóssághányad 3,5 százalékponttal csökken a programidőszak során.7.  Úgy tűnik, hogy Finnország kedvező helyzetben van az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára nézve, az elöregedő népességhez kötődő, előre jelzett jelentős költségvetési kiadások ellenére. A programban felvázolt stratégia átfogó jellegű, és további adósság-konszolidációból, valamint strukturális reformokból áll, pl. a nyugdíjreformot illető további lépésekből, és a nyugdíjba vonulási életkor megemelését célzó intézkedésekből. A végrehajtott és tervezett strukturális reformok az államháztartásra kedvező hatással lennének.8.  Az aktualizálásban kifejtett gazdaságpolitikák messzemenően összhangban állnak az átfogó, az adott országra jellemző gazdaságpolitikai iránymutatásokkal az államháztartás területén. Különösen jónak bizonyultak az első évben (2004-ben) a 2003-ban bevezetett, többéves kiadásokra vonatkozó felső határok, hiszen a végleges költségvetési kiadás nem érte el a felső határt, és a becslések szerint a 2005. évi költségvetési kiadások is ennek megfelelően alakulnak. A kiadásra vonatkozó keret politikailag kötelező erejű, így a továbbiakban is be kell tartani.Táblázat: Központi makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reál GDP (változás %-ban) | Stabilitási program (SP), 2004. december | 3.2 | 2.8 | 2.4 | 2.2 | 2.0 |COM, 2004. október | 3.0 | 3.1 | 2.7 | Nincs adat (n.a.) | n.a. |SP, 2003. november | 2.7 | 2.5 | 2.4 | 2.4 | n.a. |HICP-infláció (%) | SP, 2004. december | 0.2 | 1.4 | 1.8 | 1.8 | 1.8 |COM, 2004. október | 0.2 | 1.5 | 1.7 | n.a. | n.a. |SP, 2003. november | 0.7 | 1.3 | 1.8 | 1.8 | n.a. |Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | SP Dec 2004 | 2.0 | 1.8 | 2.1 | 2.2 | 2.0 |COM, 2004. október | 2.3 | 2.1 | 2.2 | n.a. | n.a. |SP, 2003. november | 1.7 | 2.1 | 2.1 | 2.2 | n.a. |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | SP, 2004. december2 | 3.7 | 3.4 | 3.8 | 3.9 | 3.7 |COM, 2004. október | 4.1 | 3.9 | 3.8 | n.a. | n.a. |SP, 2003. november | 3.7 | 4.0 | 4.1 | 4.3 | n.a. |Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (a GDP %-ában) | SP, 2004. december1 | 2.1 | 1.7 | 2.0 | 2.1 | 1.9 |COM, 2004. október | 2.8 | 2.3 | 2.3 | n.a. | n.a. |SP, 2003. november1 | 2.4 | 2.4 | 2.3 | 2.2 | n.a. |Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | SP, 2004. december | 44.6 | 43.4 | 42.5 | 41.7 | 41.1 |COM, 2004. október | 44.8 | 43.4 | 42.2 | n.a. | n.a. |SP, 2003. november | 44.7 | 44.9 | 45.0 | 44.6 | n.a. |Megjegyzés: 1A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. 2A finn hatóságok az elsődleges egyenleget a nettó kamat nélkül adják meg a szokásos bruttó kamat helyett. A Bizottság szolgálatai a programban megadott adatok alapján újraszámolták a számokat. Forrás: Stabilitási program (SP); a Bizottság szolgálatai által készített 2004. őszi gazdasági előrejelzések (COM); a Bizottság szolgálatai által készített számítások. | [1] HL L 209., 1997.8.2. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottság felülvizsgált véleménye a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmáról és formájáról, melyet az ECOFIN-Tanács 2001.7.10-én látott el záradékkal.[3] COM(2002) 668, 2002.11.27.[4] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: A Tanács (EU) 2016/210 ajánlása (2016. február 12.) az Európai Fejlesztési Alap (nyolcadik EFA) 2014. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében a Bizottságnak adandó mentesítésről

text:
               16.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 39/59

         A TANÁCS (EU) 2016/210 AJÁNLÁSA
   (2016. február 12.)
   az Európai Fejlesztési Alap (nyolcadik EFA) 2014. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében a Bizottságnak adandó mentesítésről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel az 1995. november 4-én Mauritiuson aláírt megállapodással (1) módosított, 1989. december 15-én Loméban aláírt negyedik AKCS-EGK-egyezményre (2),
   tekintettel a negyedik AKCS-EGK-egyezmény második pénzügyi jegyzőkönyve szerinti közösségi támogatás finanszírozásáról és kezeléséről szóló, a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői közötti belső megállapodásra (3) (a továbbiakban: a belső megállapodás), amely létrehozta többek között a nyolcadik Európai Fejlesztési Alapot (nyolcadik EFA), és különösen annak 33. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel a negyedik AKCS-EGK-egyezmény szerinti fejlesztésfinanszírozási együttműködésre alkalmazandó, 1998. június 16-i pénzügyi szabályzatra (4) és különösen annak 66–74. cikkére,
   megvizsgálva a nyolcadik EFA műveleteire vonatkozó, 2014. december 31-i bevételi és kiadási kimutatást és mérleget, valamint a Számvevőszéknek a 2014-es pénzügyi évről szóló éves jelentését a 8., 9., 10. és 11. Európai Fejlesztési Alap (EFA) által támogatott tevékenységekről, a Bizottságnak az említett éves jelentésben (5) található válaszaival együtt,
   mivel:

               (1)

               A belső megállapodás 33. cikkének (3) bekezdése szerint a nyolcadik EFA pénzgazdálkodása tekintetében az Európai Parlamentnek kell megadnia a Tanács ajánlása alapján a Bizottságnak a mentesítést.

               (2)

               A 2014. pénzügyi év során a Bizottság a nyolcadik EFA műveleteit összességében kielégítően hajtotta végre,

         AJÁNLJA, hogy az Európai Parlament mentesítse a Bizottságot a nyolcadik EFA 2014. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében.

      Kelt Brüsszelben, 2016. február 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  HL L 156., 1998.5.29., 3. o.

      (2)  HL L 229., 1991.8.17., 3. o.

      (3)  HL L 156., 1998.5.29., 108. o.

      (4)  HL L 191., 1998.7.7., 53. o.

      (5)  HL C 373., 2015.11.10., 289. o.


title: A Tanács ajánlása (2017. július 11.) Hollandia 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Hollandia 2017. évi stabilitási programját

text:
               9.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/79

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2017. július 11.)
   Hollandia 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Hollandia 2017. évi stabilitási programját
   (2017/C 261/18)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács a 2017. március 9–10-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Hollandiát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács a 2017. március 9–10-i ülésén jóváhagyott. A Tanács 2017. március 21-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)

               mivel Hollandia pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Hollandiának gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1–2. ajánlás tükröz.

               (3)

               A Hollandiára vonatkozó 2017. évi országjelentést 2017. február 22-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Hollandiának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Hollandia által elért eredményeket. Emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, amelynek eredményeit szintén 2017. február 22-én tették közzé. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Hollandiában makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Az euroövezeti tagállamok közül Hollandiában a legnagyobb a GDP-arányos folyófizetésimérleg-többlet hároméves átlaga. A többlet az optimálistól elmaradó forráselosztásra, valamint a növekedés és jólét fokozásának kiaknázatlan lehetőségeire utal. A háztartások rendelkezésre álló jövedelmét korlátozza a magas kötelező befizetések terhe. A magánadósság magas, különös tekintettel a háztartások jelzálogtartozásának állományára. A háztartások hosszú lejáratú adóssággal terhelt mérlege megnöveli a pénzügyi sokkhatásokkal szembeni sebezhetőséget. Különösen nagy szükség van olyan intézkedések meghozatalára, amelyek csökkentik annak kockázatát, hogy negatív hatások érik a holland gazdaságot, illetve az ország méretéből és határokon átnyúló jelentőségéből adódóan a gazdasági és monetáris uniót.

               (4)

               Hollandia 2017. április 26-án benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)

               A 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodásának és releváns programjainak felülvizsgálatát és az azok módosítására vonatkozó javaslattételt. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

               (6)

               Hollandia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik. A 2017. évi stabilitási program szerint a kormány a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékű 2017-es államháztartási többletet 2020-ra a GDP 1,3 %-ának megfelelő mértékűre tervezi növelni. A középtávú költségvetési cél – a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány – a programidőszak egésze során biztonsággal teljesül. A 2017. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság mértéke 2017-ben előreláthatóan 58,5 %-ra esik vissza, és így a Szerződésben a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték alatt marad. A kormány az államadósság-ráta további csökkenését tervezi, hogy az 2020-ra a GDP 49,3 %-ának megfelelő mértékűre mérséklődjön. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg a GDP 0,2 %-ának megfelelő 2017. évi többletről 2018-ban várhatóan a GDP 0,4 %-át kitevő mértékre emelkedik, vagyis meghaladja a középtávú költségvetési célt. Az államadósság az előrejelzés szerint stabil csökkenő pályán marad, biztosítva az adósságszabály előírásait meghaladó mértékű adósságcsökkenést. Összességében a Tanács véleménye szerint Hollandia 2017-ben és 2018-ban várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Ugyanakkor – tekintettel a tartós külső egyensúlyhiányra is – a középtávú cél betartása mellett lehetőség van a potenciális növekedés és a belső kereslet további támogatására egyrészt a költségvetési és strukturális politika, és azokon belül többek között a kutatási és fejlesztési beruházások révén, másrészt a magasabb reálbér-növekedés feltételeinek megteremtésével.

               (7)

               A foglalkoztatás terén a közelmúltban tapasztalt növekedés nagymértékben annak tulajdonítható, hogy nőtt a határozott idejű szerződéssel foglalkoztatottak, valamint az önfoglalkoztatók száma. A határozott idejű szerződések nagy és növekvő arányának, valamint az alkalmazottak nélküli önfoglalkoztatás gyors bővülésének hátterében az állhat, hogy nagy különbségek vannak az alkalmazandó munkaügyi és munkavédelmi szabályok terén, valamint az adózás és a társadalombiztosítás jogi szabályozása is eltéréseket mutat. Jóllehet hoztak néhány intézkedést, egyes ilyen tényezők pénzügyi szempontból továbbra is az önfoglalkoztatóként való munkavégzésre ösztönzik az alkalmazottakat, illetve a határozott idejű szerződéssel való foglalkoztatásuknak kedveznek. Ez különösen torzító hatást gyakorolhat a munkaerőpiac peremén, és hozzájárulhatott az aggregált reálbér-növekedés megfigyelt mérséklődéséhez. Az önfoglalkoztató vállalkozók körében gyakoribb, hogy nem rendelkeznek megfelelő rokkantsági, munkanélküliségi és öregségi biztosítással. Ez hosszú távon hatással lehet a szociális biztonsági rendszer fenntarthatóságára. A színlelt önfoglalkoztatás kezelésére irányuló intézkedések végrehajtását 2018-ig felfüggesztették. A migráns háttérrel rendelkező személyek foglalkoztatási helyzete továbbra is fontos kihívást jelent. Az Unión kívül született migránsok foglalkoztatási rátája 20 százalékponttal alacsonyabb a Hollandiában született lakosokénál, és ezt csak kis részben magyarázza az életkorbeli és az iskolai teljesítménybeli különbség.

               (8)

               A háztartások megtakarítási rátájának az utóbbi évekbeli emelkedése részben a nyugdíjrendszer második pillérében elért nagyobb megtakarításnak köszönhető (kötelező kiegészítő magánnyugdíjrendszerek), amelyhez hozzájárult a szabályozási környezet. Az indexálásra és a pénzügyi pufferekre vonatkozóan elfogadott szabályokon (pénzügyi értékelési keret) túlmutató, generáción belüli és generációk közötti megfelelő költség- és kockázatelosztás hozzájárulna ahhoz, hogy a háztartások pénzügyi eszközeiket a növekedést fokozottan ösztönző módon használják fel. A kormány bejelentette, hogy alapjaiban meg kívánja reformálni a második nyugdíjpillért, hogy bővüljön a jogosultak köre, és a rendszer átláthatóbbá, rugalmasabbá és biztosításmatematikai szempontból méltányosabbá váljon.

               (9)

               Az évtizedek során kialakult merev rendszer és a torzító ösztönzők formálják az ingatlanfinanszírozási és ágazati megtakarítási mintákat. A háztartások az ingatlantulajdont további bruttó jelzálogtartozások felhalmozására használták fel, és ez a tendencia nagymértékben tükrözi a régóta fennálló adóügyi ösztönzőket, például a jelzáloghitel-kamatok adóból való teljes levonhatóságát. A gazdasági fellendülés erősödése ellenére 2012 óta nem hoztak további intézkedéseket ennek a kezelésére.

               (10)

               A válság alatt erősen visszaestek a beruházások, és a korábbi szint azóta csak részben állt helyre. A beruházások egész gazdaságra jellemző csökkenése erős ciklikus jelleget mutat, amit a lakáspiaci visszaesés és a költségvetési konszolidációra irányuló döntések váltottak ki. A beruházások előtt álló akadályok ugyan nem tűnnek jelentősnek, az építési engedélyek megszerzésének eljárásai viszonylag hosszadalmasak. A megújuló energia területén eszközölt beruházások alacsony szintje a jelek szerint a múltbeli piaci dinamikához, a piaci bizonytalansághoz és szabályozási tényezőkhöz kapcsolódik. A K+F-re irányuló állami és magánkiadások szintje alacsonynak mondható a legjobban teljesítő tagállamokkal összehasonlításban az iskolai végzettség, a tudományos eredmények és a gazdasági fejlődés szintje tükrében. Az erre a területre fordított állami kiadások 2014 óta stagnálnak, és a K+F-re irányuló magánkiadások is alacsonyak maradtak. Nem történt előrehaladás az ehhez kapcsolódó 2016. évi tanácsi ajánlás terén.

               (11)

               A 2017. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a holland gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2017. évi stabilitási programot és a 2017. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Hollandiának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Hollandia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (12)

               Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi stabilitási programot, és azt a véleményt (5) fogalmazta meg, hogy Hollandia várhatóan megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (13)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi nemzeti reformprogramot és a 2017. évi stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait a Hollandiának címzett alábbi 1. és 2. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Hollandia 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A középtávú költségvetési cél betartása mellett, a költségvetési és a strukturális politika révén támogassa a potenciális növekedést és a belső keresletet, beleértve a kutatási és fejlesztési beruházásokat is. Hozzon intézkedéseket a lakáspiac fennmaradó torzulásainak és a háztartások túlzott eladósodásának csökkentésére, különösen annak révén, hogy csökkenti a jelzáloghitel-kamatok adóból való leírhatóságát.

               2.

               Szüntesse meg a munkavállalók határozatlan idejű szerződés keretében való foglalkoztatása előtt továbbra is fennálló akadályokat. Kezelje az alkalmazottakkal nem rendelkező önfoglalkoztatók számának erőteljes növekedését, ezen belül – a vállalkozói létet nem veszélyeztető módon – csökkentse az önfoglalkoztatásnak kedvező adózási torzulásokat, valamint segítse elő az önfoglalkoztatók megfizethető szociális védelemhez való hozzáférését. A már elindított átfogó előkészítő folyamat alapján tegye a nyugdíjrendszer második pillérét átláthatóbbá, a különböző generációk számára méltányosabbá és a sokkhatásokkal szemben ellenállóbbá. Teremtsen a magasabb reálbér-növekedést előmozdító feltételeket, tiszteletben tartva a szociális partnerek szerepét.

      Kelt Brüsszelben, 2017. július 11-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         T. TÕNISTE

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  HL C 92., 2017.3.24., 1. o.

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (5)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.