title: Ajánlás: a Tanács határozata a Romániának nyújtandó kölcsönös segítségről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

52009PC0199(01)

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 21.4.2009COM(2009) 199 véglegesAjánlás:A TANÁCS HATÁROZATAa Romániának nyújtandó kölcsönös segítségrőlJavaslat:A TANÁCS HATÁROZATAa Romániának nyújtandó középtávú európai uniós pénzügyi támogatásrólAjánlás:A TANÁCS HATÁROZATAa Romániának nyújtandó kölcsönös segítségrőlvalamintJavaslat:A TANÁCS HATÁROZATAa Romániának nyújtandó középtávú európai uniós pénzügyi támogatásrólINDOKOLÁSBEVEZETÉSRománia az elmúlt években igen magas ütemű gazdasági növekedést, 2002 óta átlagosan évi 6,5%-ot tapasztalt, ami 2008-ban a 7,1%-ot is elérte. A növekedés fő hajtóereje a belföldi fogyasztási és beruházási kereslet volt, amelyet a pénzügyi közvetítés külsőleg finanszírozott fellendülése és az igen erős bérnövekedés gerjesztett. A nagy arányú külső hitelfelvétel eredményeként gyorsan nőtt, és 2008 végére a GDP 53%-át is elérte a külső adósság, a devizahitelek széles körű elterjedése pedig fokozta a háztartások és a vállalkozások hirtelen árfolyam-ingadozásokkal szembeni pénzügyi sebezhetőségét. A belföldi keresleti nyomást tovább fokozta a prociklikus fiskális politika: a költségvetés GDP-arányos finanszírozási hiánya a 2005-ös 1,2%-ról 2008-ban 5,4%-ra nőtt, annak ellenére, hogy a Tanács több egymást követő véleménye és a Bizottság 2008. júniusi szakpolitikai tanácsa is költségvetési konszolidációra és a költségvetési irányítás javítására szólított fel.A globális gazdasági visszaeséssel és a hazai gazdaságok sebezhetősége miatti fokozott kockázatkerüléssel összefüggésben jóval kevesebb tőke áramlott Romániába. Az árfolyamra nehezedő nyomás egyre fokozódott, ami 2007 augusztusa óta a valuta összesen 30%-os leértékelődéséhez vezetett. 2008 negyedik negyedében a belföldi kereslet több mint 4%-kal (év/év) zsugorodott, ami főként az első három negyedévben még kétszámjegyű növekedést felmutató magánfogyasztás visszaesésével magyarázható. Emellett az EU-csatlakozás óta lelassult a strukturális reformok üteme, ami rossz hatással volt a külső versenyképességre és a termelékenység alakulására. A kormány fokozódó nehézségekkel szembesül az állampapírpiacon is, mivel az átlagos hozamok az egy évvel ezelőttihez képest 300 bázisponttal emelkedtek és gyakorlatilag csak rövid lejáratú papírokra van kereslet.Ilyen körülmények között a román hatóságok 2009. március 6-án fizetésimérleg-támogatást kértek az Európai Közösségtől[1], és hasonló kéréssel fordultak az IMF-hez és a Világbankhoz is. Noha jelenleg még nem alakult ki akut válsághelyzet, úgy ítélik meg, hogy már most indokolt külső pénzügyi segítséggel növelni Románia devizatartalékát, mivel az alapul vett forgatókönyv szerint a következő két év során jelentősen megnehezedik mind az állami, mind a magánszektor külső finanszírozása. A program révén a Románia külső fizetőképességébe vetett bizalom is erősödhetne.A Bizottság a Tanács elnökségével közösen március 9-én bejelentette, hogy az EU az IMF-fel közösen kész részt venni egy összehangolt finanszírozási csomag nyújtásában Románia fizetési mérlegének stabilizálása érdekében. Hangsúlyozták azonban, hogy a pénzügyi támogatás feltétele, hogy a román hatóságok egyértelműen elkötelezzék magukat egy kísérő szakpolitikai program végrehajtása mellett.A román hatóságok a Bizottsággal és az IMF-fel folytatott tárgyalások alapján szándéknyilatkozatot küldenek a Bizottságnak és az IMF-nek, amelyben kiemelik a gazdasági kiigazítási program fő elemeit. A Tanács csak akkor dönt a pénzügyi támogatásról, ha megkapja a nyilatkozatot. A kiigazítási program elsődleges célja, hogy tompítsa a magántőke-beáramlás erős visszaesésének hatásait, ugyanakkor végrehajtsa a külső és költségvetési egyensúlytalanságok megszüntetésére és a pénzügyi szektor erősítésére szolgáló szakpolitikai intézkedéseket. A programot látva a kilenc legnagyobb Romániában bejegyzett külföldi tulajdonú bank anyavállalatai közös kötelezettséget vállaltak arra, hogy nem vonják ki tőkéjüket Romániából, és szükség esetén további tőkét is rendelkezésre bocsátanak.MAKROGAZDASÁGI MUTATÓK ÉS KILÁTÁSOKA GDP növekedése több évi erőteljes – 2002 óta átlagosan 6,5%-ot (év/év) kitevő – fejlődés után 2008 negyedik negyedében 2,9%-ra (év/év) csökkent. A csökkenés fő oka a magánfogyasztás csaknem 4%-os (év/év) zsugorodása, amivel párhuzamosan gyakorlatilag leállt a banki hitelezés. A negyedik negyedévben a bruttó állóeszköz-felhalmozás az első negyedév több mint 30%-ához képest valamivel 3% alá süllyedt (év/év). Kínálati oldalon a lassulást az okozta, hogy az ipar a 2008 első negyedében elért 5,5%-os növekedés helyett körülbelül 8%-kal zsugorodott. Emellett az építőipar és a szolgáltatási ágazat is erősen visszaesett.A belföldi kereslet negyedik negyedévi erős visszaesése az import lassulásához vezetett, sőt az év/év-es növekedési ráták az év vége felé negatívba fordultak (–18% év/év), 2009 januárjában pedig még tovább csökkentek (–28% év/év, RON-ban számolva). Az exportteljesítmény is jelentősen gyengült, 2008 decemberében –8%, 2009 januárjában pedig –13% volt (év/év). A folyó fizetési mérleg hiánya 2008-ban összességében valamelyest csökkent, de még mindig igen magas, a GDP 12,3%-át kitevő szinten maradt, szemben a 2007-es 13,5%-kal. Ami a finanszírozást illeti, a közvetlen külföldi tőkebefektetések 2008-ban a folyó fizetési mérleg hiányának mintegy 54%-át fedezték. A hiány többi részét főként külföldi hitelekből finanszírozták (amelyek leginkább a magánszektorból származtak), így a külső eladósodottság aránya 2008 végére a GDP mintegy 53%-ára nőtt.-  A gazdasági fellendülés alatt a nagyarányú migrációnak betudható munkaerőhiány és a képzetlen munkaerő viszonylag magas részaránya ár-bér spirál kialakulásához vezetett, mivel a bérnövekedés nem állt arányban a termelékenység alacsony növekedésével. A bérnövekedés 2008 első két negyedében igen erős maradt (a nominálbérek (év/év) mintegy 25%-kal növekedtek), de azóta mérséklődött, és 2009 januárjában 13%-ot ért el (év/év). A nyersanyag- és élelmiszerárak esése ellenére a fogyasztóiár-infláció a 2008. decemberi 6,3%-ról 2009 februárjában 6,9%-ra emelkedett, mivel ugyanezen időszakban a nominális effektív árfolyam 8%-kal csökkent.A gazdaság 2008 negyedik negyedében bekövetkezett erőteljes lassulása és a globális gazdasági kilátások valószínűsíthető további romlása miatt a GDP növekedése 2009-ben várhatóan negatívba fordul (–4%), mivel a fogyasztás és a beruházások zsugorodását csak részben ellensúlyozza a külső hiány korrekciója.ÁLLAMHÁZTARTÁSA 2005 és 2008 közötti keresletbővülés alatt Románia prociklikus fiskális politikát folytatott, így az államháztartás GDP-arányos hiánya – a Tanács Románia konvergenciaprogramjáról alkotott 2008. februári véleményének ismételt ajánlásai, valamint a Bizottság 2008. júniusi szakpolitikai tanácsa ellenére, és a GDP átlagosan 6,5%-os növekedése mellett – a 2005-ös 1,2%-ról 2008-ban 5,4%-ra nőtt. Ez jelentős mértékben a költségvetési tervezés és végrehajtás általános hiányosságaira vezethető vissza. A váratlan többletbevételeket általában évközi pótköltségvetések alapján költötték el, és nem hagytak mozgásteret nehezebb időkre. A közigazgatás hiányosságai többször is a beruházási tervek alulteljesítéséhez vezettek; a beruházásokra szánt források egy részét később folyó kiadásokra, például az állami alkalmazottak béreire és szociális juttatásokra fordították. Az állami szektorban bekövetkező bérnövekedés a magánszektorbeli bérnövekedés hajtóerejévé vált, a bérek szintje azonban magasabb volt az állami szektorban. 2005 és 2008 között az állami szektor nominális bérkiadásai megduplázódtak. Végül, a nagyobb kiadási tételeket rendszerint az év utolsó heteire halasztják, ami jelentősen csökkenti a költségvetés hitelességét és kiszámíthatóságát. A Bizottság 2008. júniusi bizottsági szakpolitikai tanácsának ajánlásai ellenére a kötelező középtávú költségvetési keret bevezetése tekintetében nem történt előrehaladás.Az új kormány által benyújtott, és a parlament által február végén elfogadott 2009. évi költségvetés több intézkedést határoz meg abból a célból, hogy a 2008-ban a GDP 5,4%-át kitevő hiányt 2009-ben – 2,5%-os reál-GDP-növekedést feltételezve – a GDP 2%-ára csökkentsék. Az intézkedések részeként az állami szektorban létszámstopot vezetnek be és megvonnak számos bónuszjuttatást, csökkentik az árukra és szolgáltatásokra fordított kiadásokat, korlátozzák az állami szektor bérnövekedését, valamint a bérek helyett az inflációhoz kötik a nyugdíjakat. A kormány másrészről az állami beruházásokra fordított kiadások lényeges növelését tervezi. Ugyanakkor már az elfogadás időpontjában is egyértelmű volt, hogy a hiánycél nem tartható, hiszen az alapul szolgáló makrogazdasági forgatókönyv és a bevételi előrejelzés túlzottan optimista. Sőt, a kiadási politika átfogó reformja nélkül a kiadási intézkedések végrehajtása is veszélybe kerülhet.PÉNZÜGYI PIACOKRománia pénzügyi rendszerét a bankszektor uralja, amely az elmúlt néhány évben nagyon gyorsan fejlődött. A román bankszektor teljes nettó eszközértéke 2008 végén mintegy 315 milliárd RON-t tett ki (ez a GDP 62%-a). A bankok főként külföldi tulajdonúak. 2008 decemberében a többségben külföldi tőkéjű hitelintézetek (ideértve a külföldi bankok fióktelepeit is) a Romániában működő összes hitelintézet nettó eszközértékének mintegy 88%-át ellenőrizték. Romániában leginkább osztrák, görög, francia és olasz tulajdonú bankok vannak jelen.Az elmúlt néhány évben a román bankszektor a hitelállomány gyors bővítésére törekedett, így hiteleik és betéteik egymáshoz viszonyított aránya 2008-ban 122%-ra nőtt. Noha a hitelállomány igen alacsony szintről kezdett növekedni, a devizahitelek elterjedése a román bankszektort erősen függővé tette a külföldi finanszírozástól (2009-ben a belföldi magánszektor hitelállományának mintegy 59%-a volt devizahitel). 2008 második felében a hitelezési aktivitás drámaian csökkent: a hitelállomány éves bővülése a 2008. júniusi több mint 60%-ról 2008 decemberére 36,5%-ra esett.Bár a bankszektor jelenleg a látszat szerint még szilárd alapokon áll és jó a tőkehelyzete (a tőkemegfelelési mutató 2008 végén 12,3%-on állt), Románia pénzügyi stabilitása veszélybe kerülhet. A makrogazdasági kilátások romlásával várható, hogy a következő hónapokban gyors növekedésnek indul a bedőlő hitelek aránya. Ezenkívül, mivel a román magánszektor erősen függ a devizahitelektől, a román lej további leértékelődése súlyos terhet jelentene a háztartásoknak és a vállalkozásoknak.FIZETÉSI MÉRLEG ÉS KÜLSő FINANSZÍROZÁSI IGÉNYRománia elmúlt évekbeli gazdasági fellendülését nagy külső egyensúlyhiány és a külső kötelezettségek nem fenntartható felhalmozódása jellemezte. A folyó fizetési mérleg GDP-arányos hiánya a 2004-es 5,8%-ról, 2007-ben 13,5%-ra emelkedett, és 2008-ban is 12% felett maradt. Ennek eredményeként a bruttó külső adósság 2008 végén elérte a GDP 55%-át.A román pénzügyi piacok 2008. október eleje óta folyamatos nyomás alatt vannak. A hitelezési tevékenység visszafogása, a román gazdaság gyenge fundamentumai, és Románia alacsony hitelminősítése súlyos teherként nehezedik a deviza-, bankközi-, tőke- és kötvénypiacokra. A külső finanszírozási igény várhatóan továbbra is fontos szerepet fog játszani, mivel 2009 és 2011 között a közvetlen külföldi tőkebefektetések és más pénzügyi vagy tőkeáramok nem lesznek képesek finanszírozni a folyó fizetési mérleg csökkenő, de tartós hiányát, amihez az is társul, hogy sok rövid és hosszú lejáratú devizahitel esetében a hitelek továbbgörgetésére van szükség.A fentiek fényében a Bizottság azon a véleményen van, hogy a román fizetési mérleg egyensúlyát komoly veszély fenyegeti. A Bizottság ezért azt ajánlja, hogy a Tanács hozzon határozatot kölcsönös segítség nyújtásáról. A teljes finanszírozási igény a 2011 első negyedéig tartó időszakban 20 milliárd EUR-ra becsülhető. Ez az összeg figyelembe veszi a folyó fizetési mérleg várható folyamatos hiányát, az esedékessé váló kölcsönök nem teljes körű megújítását, bizonyos mértékű tőkekiáramlást és prudenciális szintű devizatartalékok felhalmozását. A feltevések szerint a külföldi bankok romániai hiteleinek megújítási rátája a kölcsönös segítség odaítélése után 100% lesz, összhangban a főbb külföldi bankok azon kötelezettségvállalásával, miszerint nem vonják ki tőkéjüket Romániából (amint azt 2009. március 26-i közös nyilatkozatukban is megerősítették); az anyavállalattal szembeni vállalati adósságoknak és a román bankok külföldi adósságainak a megújítási rátája 2009-ben a feltevések szerint 50% lesz. 2010-ben és 2011-ben a feltevések szerint minden esedékessé váló külföldi kötelezettséget 100%-ban megújítanak, köszönhetően a pénzügyi piacok várható stabilizálódásának és a román exportpiacok kezdődő élénkülésének. A megfelelően magas (a még nem esedékes rövid lejáratú külső adósság több mint 100%-át fedező) devizatartalékra vonatkozó céltól eltekintve az egyéb tőkekiáramlások, mint például a viszonzatlan átutalások, a kereskedelmi hitelek csökkenése és a portfólióbefektetések kivonása tekintetében óvatos feltevésekkel éltek annak érdekében, hogy a számítások további mozgásteret engedélyezzenek. A GDP növekedésére vonatkozó alapul szolgáló feltevés 2009-ben –4%, 2010-ben pedig mintegy 0%. A folyó fizetési mérleg hiányát 2009-ben a GDP 7,5%-ára, 2010-ben pedig a GDP 6,5%-ára becsülik.A NEMZETKÖZI SEGÍTSÉG RÉSZEKÉNT NYÚJTOTT EURÓPAI UNIÓS TÁMOGATÁS A FIZETÉSI MÉRLEGET SEGÍTő MECHANIZMUS ÚTJÁNA román fizetési mérleget sújtó komoly nehézségek fényében, és azzal a feltétellel, hogy a román hatóságok határozottan elkötelezik magukat egy nagyszabású fiskális, pénzügyi és strukturális kiigazítási program végrehajtása mellett, a Bizottság a Gazdasági és Szociális Bizottsággal 2009. március 17-én folytatott konzultációt követően azt ajánlja, hogy a Tanács a Szerződés 119. cikke értelmében határozzon a kölcsönös segítségnyújtásról.Ezen kívül a Bizottság a Gazdasági és Szociális Bizottsággal folytatott konzultációt követően azt javasolja, hogy a Romániának nyújtandó kölcsönös segítségről szóló, fent említett tanácsi határozatnak a Bizottság ajánlása alapján történő elfogadása után a Tanács fogadjon el határozatot a tagállamok számára rendelkezésre álló (a 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendeletben szabályozott) európai uniós mechanizmus útján a fizetési mérleg fenntarthatóságának érdekében Romániának nyújtandó, legfeljebb 5 milliárd EUR összegű középtávú pénzügyi támogatásról.Az adott körülmények, azaz a csökkenő tőkebeáramlás, a magas fiskális és külső egyensúlytalanság miatt célszerűnek tűnik, hogy Románia a tagállamok számára rendelkezésre álló, fizetési mérleget segítő mechanizmus útján (a 332/2002/EK rendelet alapján) középtávú pénzügyi támogatásban részesüljön. A közvetlen cél, hogy lehetővé tegyék a külső hiány rendezett kiigazítását, így enyhítve a valutaárfolyamra nehezedő túlzott nyomást, amely egyébként komoly fizetési nehézségeket okozhatna a vállalkozásoknak és a háztartásoknak, ami viszont tovább fokozná a recessziót és a bankszektor nehézségeit.A teljes finanszírozási igény 2011 első negyedéig 20 milliárd EUR-ra becsülhető. A Romániának szánt európai uniós segítséghez egy készenléti megállapodás keretében nyújtott IMF-támogatás társul, amelynek összege 11,4 milliárd SDR (mintegy 12,95 milliárd EUR, Románia IMF-kvótájának 1085%-a). Ezt 2 milliárd EUR összegű multilaterális támogatás egészíti ki, a következő formában: szokásos hitelezésén kívül a Világbank 1 milliárd EUR, az EBB és az EBRD pedig még 1 milliárd EUR hitelt nyújt.2009. március 26-án a kilenc legnagyobb Romániában bejegyzett külföldi tulajdonú bank anyavállalatai közös kötelezettséget vállaltak arra, hogy a programidőszak alatt nem vonják ki tőkéjüket Romániából, és abban is megállapodtak, hogy a piaci zavarok és a gazdasági visszaesés időszakában támogatni fogják romániai leányvállalataikat jelenlegi jó pénzügyi helyzetük megőrzésében. Ezt a kötelezettségvállalást a legfontosabb bankok egyedi megerősítő levélben is megismétlik a Román Nemzeti Bank számára, amely a székhely szerinti felügyeleti hatóságokkal közösen nyomon fogja követni a vállalások teljesítését. A pénzügyi segítséggel a román hatóságok egyértelmű elkötelezettségét támogatják egy átfogó gazdasági program végrehajtása érdekében. A programot a román hatóságokkal együtt dolgozták ki.A Bizottság a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal együttműködve, ellenőrző látogatások és a román hatóságoktól kért rendszeres jelentések útján, rendszeres időközönként megvizsgálja, hogy teljesülnek-e a támogatáshoz csatolt gazdaságpolitikai feltételek. A program végrehajtása során a Bizottság további szakpolitikai tanácsokat, egyes területeken pedig technikai segítséget is nyújt Romániának. A program fő elemei a következők:a) Költségvetési konszolidációA kormány a 2009 februárjában elfogadott költségvetésben szereplő, a GDP 3%-ának megfelelő intézkedéseken felül kötelezettséget vállal további, a GDP 1,1%-ának megfelelő költségvetési kiigazítás végrehajtására. A GDP 2009-ben 4%-os zsugorodására utaló felülvizsgált előrejelzés és a további költségvetési intézkedések alapján a hatóságok a GDP 5,1%-át kitevő államháztartási hiánycélt határoztak meg, ami a 2008-as eredményhez képest jelentős strukturális kiigazítást jelentene. A 2009. évi költségvetés aktualizált gazdasági kilátásokon és a további intézkedéseken alapuló módosítását 2009 második negyedében fogadja el a parlament.A költségvetési konszolidáció a kiadási oldalra összpontosít. Az elsődleges államháztartási kiadásokat a 2009. évi költségvetéshez képest a GDP 0,85%-ával csökkentik. Ennek elérése a következők révén történik: i. az állami szektor bérkiadásainak (a 2008-as szinthez képest mintegy 4–4,5%-kal való) csökkentése a 2009-re tervezett (összesen 5%-os) béremelés elhalasztásával vagy ennek megfelelő mértékű létszámleépítéssel és az állami foglalkoztatás leépítésével, például úgy, hogy csak minden 7. távozó munkavállaló pótolható; ii. az árukra és szolgáltatásokra fordított kiadások és az állami vállalatoknak nyújtott szubvenciók további csökkentése; iii. a gépjármű- és irodaberuházások visszafogása, valamint az európai uniós támogatású beruházási projektek teljesíthető ütemtervének biztosítása. Mindazonáltal az állami beruházások volumene 2009-ben várhatóan lényegesen növekedni fog 2008-hoz képest (2009-ben GDP-arányosan 6,5% lesz a 2008-as 5,75% helyett). A bevételi oldalon a bizonyos (főként a cégautókra és az újraértékelt eszközök értékcsökkenésére vonatkozó) adólevonási lehetőségek és adókedvezmények megszüntetésére irányuló intézkedések várhatóan a GDP 0,25%-ának megfelelő további növekedést eredményeznek. A kormány elkötelezte magát a kiadási oldalra összpontosító költségvetési konszolidáció mellett, a hiányt 2010-ben a GDP 4,1%-ára, 2011-ben pedig a GDP 3%-a alá kívánja csökkenteni.A program végrehajtása során a Bizottság a hiány fenntartható korrekciójának biztosítása érdekében folyamatosan tanácsokat és útmutatást nyújt Romániának.b) A költségvetési irányítás reformjaAz alacsonyabb költségvetési hiány fenntartható megvalósítása érdekében intézkedéseket fognak hozni a költségvetési stratégia és folyamat javítására. Ennek kulcsfontosságú eleme lesz a költségvetési felelősségről szóló törvény, amely többek között a többéves költségvetés-tervezést javító eljárások bevezetésére tartalmazna előírásokat, korlátozná az adott évben végrehajtható költségvetési módosítások számát, továbbá költségvetési szabályokat állapítana meg a költségvetés végrehajtásának javítása és a Stabilitási és Növekedési Paktum előírásainak teljes körű betartása céljából. A költségvetés független és szakértői ellenőrzésére a törvény egy költségvetési tanácsot is létrehozna.A kiszámíthatóság és az átláthatóság javítása érdekében átalakítják az állami javadalmazási rendszert, ideértve a fizetési fokozatok egységesítését és egyszerűsítését, valamint a bónuszjuttatások rendszerének reformját is. Ennek célja az állami javadalmazási rendszer következő főbb problémáinak megoldása: a bónuszjuttatások a teljes javadalmazás túl nagy hányadát teszik ki, a fizetési fokozatok nem egységesek, és a javadalmazási rendszer különböző részeiben túl sok szabályozás vonatkozik a bérekre.Az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítására a nyugdíjrendszer alapvető elemeit is korszerűsíteni kell. A változások közé tartozik például a nyugdíjak inflációhoz kötése és a diszkrecionális nyugdíjemelések lehetőségének korlátozása, valamint – a várható élettartam alakulására tekintettel – a nyugdíjkorhatár fokozatos, jelenlegi terveket meghaladó mértékű emelése (különösen a nők esetében). Emellett a járulékfizetés alól felmentett állami alkalmazottakat fokozatosan be kell vonni a járulékfizetésbe. A program folytatni kívánja a második pillér bevezetését, a járulékok terv szerinti rendszeres emelése mellett.c) Monetáris és pénzügyiszektor-politikaA monetáris politika továbbra is az árstabilitásra és a Román Nemzeti Bank által kitűzött jelenlegi inflációs cél (2009 végén 3,5% ±1%) elérésére kell összpontosítania. Ami a pénzügyi szektort illeti, a Román Nemzeti Bank különböző forgatókönyvek alapján az EU értékelési iránymutatásainak megfelelő stresszteszteket fog végezni az egyes bankok mérlegein és hitelezési portfólióin, hogy felmérje, a saját tőke milyen mértékű emelése válhat szükségessé ahhoz, hogy a szolvenciamutatók a programidőszak során 10% felett maradjanak. A stressztesztek befejezése után, a leányvállalatok megfelelő támogatására tett (és 2009. március 26-i közös nyilatkozatukban megerősített) kötelezettségvállalással összhangban az anyabankoknak 2009. szeptember végéig megfelelő forrásokat kell biztosítaniuk a stressztesztek által feltárt esetleges hiányosságok fedezetére.A program az esetleges banki csődhelyzetek kellő időben történő és hatásos kezelése érdekében a hitelintézeti és felszámolási törvények módosítását is tervezi. A módosítások fő célja, hogy erősítse a felügyelet alá helyezett bankok vagyonfelügyelőinek hatáskörét. A bankok helyzetének rendezése mellett a többi intézkedés a Román Nemzeti Bank azon hatáskörének erősítését célozza, amely alapján felkérheti egy adott bank jelentős részvényeseit a részvénytőke emelésére és a bank pénzügyi támogatására, illetve felfüggesztheti vagy korlátozhatja a nyereségek kifizetését. A vonatkozó európai uniós jogszabályokkal összhangban a pénzügyi felügyeletet is megerősítik. Ezzel összefüggésben részletesebb jelentési kötelezettségeket írnak elő a likviditás tekintetében, illetve egy megfelelő időpontban 8-ról 10 százalékra indokolt emelni a tőkemegfelelési mutató törvényben előírt legalacsonyabb szintjét. Emellett a kifizetések egyszerűsítése és felgyorsítása érdekében módosítani fogják a betétbiztosítások aktiválására szolgáló eljárást. A módosított jogszabály értelmében a betétbiztosítást a Román Nemzeti Bank határozatától számított 21 napon belül aktiválják. Végül, a szükséges likviditás biztosítása céljából a Román Nemzeti Bank vállalta, hogy kiszélesíti a biztosítékként elfogadható eszközök körét.d) Strukturális reformokA gazdasági program strukturális reformintézkedéseket is tartalmaz azokon a szakpolitikai területeken, amelyek a Tanács által a lisszaboni stratégia keretében kibocsátott országspecifikus ajánlásokban szerepelnek. A reformok közé tartozik a közigazgatás hatékonyságának és eredményességének javítását célzó politika, az állami kiadások színvonalának emelése, az európai uniós források ésszerű és nagyobb mértékű felhasználása, az üzleti környezet javítása és a feketemunka visszaszorítása. A strukturális alapok révén – amelyek egy részét technikai segítségnyújtásra különítették el – a Bizottság a helyi kapacitásfejlesztéshez is hozzájárul.A program visszatükröződik a tanácsi határozatra irányuló bizottsági ajánlás gazdaságpolitikai feltételeiben. Az európai uniós hitel részleteinek folyósításához kapcsolódó részletes gazdaságpolitikai feltételeket a román hatóságokkal megkötendő egyetértési megállapodásban fogják rögzíteni. A program a román konvergenciaprogram következő változatában is visszatükröződik majd.A javasolt határozat a hatálybalépését követő három év után hatályát vesztené. A jelenlegi piaci viszonyok között szükséges rugalmasság biztosítása érdekében a hitelt finanszírozó hitelfelvételi művelet során célszerű megengedni a kamatlábcsere-ügyletek alkalmazását. Az európai uniós költségvetés védelme érdekében az adott csereügylet résztvevő feleinek a legmagasabb hitelminősítéssel kell rendelkezniük.A tagállamok fizetési mérlegéhez középtávú pénzügyi támogatási mechanizmus létrehozásáról szóló 332/2002/EK rendelet módosításáról szóló tanácsi rendeletre irányuló, 2009. április 8-i bizottsági javaslat rendelkezéseivel összhangban a Bizottság, az Európai Csalás Elleni Hivatalt és az Európai Számvevőszéket is ideértve, saját tisztviselőivel vagy megfelelő felhatalmazással rendelkező képviselőivel elvégeztetheti azokat a technikai vagy pénzügyi ellenőrzéseket vagy könyvvizsgálatokat, amelyeket a támogatás kezelésével összefüggésben szükségesnek ítél. Gondoskodnak arról, hogy az EK fizetésimérleg-támogatásának kezelésével kapcsolatos, az EK pénzügyi érdekeit sértő feltételezett vagy tényleges csalást, korrupciót vagy bármely más jogellenes tevékenységet kivizsgálják és megfelelően kezeljék. Az ilyen esetekről és a nemzeti illetékes hatóság kapcsolódó intézkedéseiről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. Az egyetértési megállapodás és a hitelmegállapodás már magában fogja foglalni a 332/2002/EK rendelet módosításáról szóló tanácsi rendeletre irányuló bizottsági javaslat új, technikai jellegű rendelkezéseit.A program gazdaságpolitikai feltételein kívül a Bizottság együttműködési és ellenőrzési mechanizmus keretében az igazságügyi reform és a korrupció elleni küzdelem terén elért előrehaladást is nyomon fogja követni. Az említett mechanizmus időtartama nem függ a támogatási program időtartamától. A 2009. februári időközi jelentés szerint fontos, hogy a román hatóságok megfordítsák az elmúlt hónapokban tapasztalt kedvezőtlen folyamatokat, és ismét nagy lendülettel lássanak hozzá az igazságügyi reform végrehajtásához és a korrupció elleni küzdelemhez. Ehhez jogszabályokat kell elfogadni a jogrendszer korszerűsítésével kapcsolatban, és bizonyítani kell – többek között a magas szinten elkövetett korrupciós ügyek gyors kezelésével –, hogy a jogrendszer alkalmas a jogszabályok független és hatékony végrehajtására.A szakpolitikai feltételeken kívül a Bizottság a csatlakozás előtti és utáni európai uniós források szabályos felhasználását is nyomon fogja követni, többek között megfelelőségi értékelések és rendszeres felülvizsgálatok útján.Ajánlás:A TANÁCS HATÁROZATAa Romániának nyújtandó kölcsönös segítségrőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 119. cikkére,tekintettel a Bizottságnak a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultáció után tett ajánlására,mivel:1.  A román pénzügyi és tőkepiacok nemrég egyre fokozódó nyomás alá kerültek, aminek hátterében a globális gazdasági visszaesés és a román gazdaság állapotára vonatkozó – a jelentős fizetésimérleg- és a gyorsan növekvő költségvetési hiány miatt felmerülő – aggodalom áll. Az árfolyamra nehezedő nyomás is fokozódott, ami tekintélyes kockázatot jelent a tágabb értelemben vett bankszektor stabilitására.2.  A kormány és a Román Nemzeti Bank válaszként átfogó stratégiát dolgozott ki a makrogazdasági politika megszilárdítására és a pénzpiaci nyomás enyhítésére, és e stratégiát szándéknyilatkozatban is körvonalazta, amelyet a Bizottság […]-án/-én kapott kézhez. A gazdasági program sarkalatos pontja, hogy a 2008-ban 5,4%-ot elérő GDP-arányos költségvetési hiányt 2009-ben a GDP 5,1%-ára, 2011-re pedig a GDP 3%-a alá csökkentse. Az alacsonyabb költségvetési hiány fenntartható megvalósítása érdekében intézkedéseket fognak hozni a költségvetési stratégia és folyamat javítására. A gazdasági program és különösen a költségvetési célszámok a költségvetésben és a konvergenciaprogramban is megjelennek majd.3.  A Tanács – főként a román konvergenciaprogram aktualizált változatának és a nemzeti reformprogram végrehajtásának éves felülvizsgálata, valamint a konvergenciajelentés és az éves értékelő jelentés összefüggésében elért előrehaladás rendszeres felülvizsgálata keretében – rendszeresen megvizsgálja a Romániában végrehajtott gazdaságpolitikát.4.  A külső finanszírozási igény várhatóan továbbra is fontos szerepet fog játszani, mivel 2009 és 2011 között a közvetlen külföldi tőkebefektetések és más pénzügyi vagy tőkeáramok nem lesznek képesek finanszírozni a folyó fizetési mérleg csökkenő, de tartós hiányát, amihez az is társul, hogy sok rövid és hosszú lejáratú devizahitel esetében a hitelek továbbgörgetésére van szükség. A teljes külső finanszírozási igény a 2011 első negyedéig tartó időszakban körülbelül 20 milliárd EUR-ra becsülhető. A feltevések szerint a külföldi bankok romániai hiteleinek megújítási rátája a kölcsönös segítség odaítélése után 100% lesz, összhangban a főbb külföldi bankok azon kötelezettségvállalásával, miszerint nem vonják ki tőkéjüket Romániából (amint azt 2009. március 26-i közös nyilatkozatukban is megerősítették); az anyavállalattal szembeni vállalati adósságoknak és a román bankok külföldi adósságainak a megújítási rátája 2009-ben a feltevések szerint 50% lesz. 2010-ben és 2011-ben a feltevések szerint minden esedékessé váló külföldi kötelezettséget 100%-ban megújítanak, köszönhetően a pénzügyi piacok várható stabilizálódásának és a román exportpiacok kezdődő élénkülésének. A megfelelően magas (a még nem esedékes rövid lejáratú külső adósság több mint 100%-át fedező) devizatartalékra vonatkozó céltól eltekintve az egyéb tőkekiáramlások, mint például a viszonzatlan átutalások, a kereskedelmi hitelek csökkenése és a portfólióbefektetések kivonása tekintetében óvatos feltevésekkel éltek annak érdekében, hogy a számítások további mozgásteret tegyenek lehetővé.5.  A román hatóságok a fizetési mérleg rendbetétele és a nemzetközi devizatartalék prudens szintre való helyreállítása érdekében jelentős pénzügyi támogatást kértek az Európai Uniótól és más nemzetközi pénzügyi intézményektől.6.  A román fizetési mérleg egyensúlyát fenyegető komoly veszély miatt indokolt a Közösség sürgős kölcsönös segítségnyújtása,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkA Közösség kölcsönös segítséget nyújt Romániának.2. cikkEnnek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.Kelt Brüsszelben,a Tanács részérőlaz elnökJavaslat:A TANÁCS HATÁROZATAa Romániának nyújtandó középtávú közösségi pénzügyi támogatásrólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a tagállamok fizetési mérlegéhez középtávú pénzügyi támogatási mechanizmus létrehozásáról szóló, 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 3. cikke (2) bekezdésére,tekintettel a Bizottságnak a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultáció után tett javaslatára,mivel:7.  A […] határozattal a Tanács Romániának nyújtandó kölcsönös segítségről határozott.8.  A folyó fizetési mérleg várt javulása ellenére a Bizottság, az IMF és a román kormány 2009 márciusában Románia külső finanszírozási igényét a 2011 első negyedéig tartó időszakban 20 milliárd euróra becsülte, tekintve, hogy a pénzügyi piacok újabb fejleményei miatt a tőkemérleg és a pénzügyi mérleg egyenlege lényegesen romolhat.9.  Célszerű, hogy a Közösség 5 milliárd eurós támogatást nyújtson Romániának a tagállamok számára rendelkezésre álló, fizetési mérleget segítő mechanizmus útján, amelyet a 332/2002/EK tanácsi rendelet hozott létre. A támogatást a Nemzetközi Valutaalap 11,40 milliárd SDR (mintegy 12,95 milliárd EUR) összegű hitelével összefüggésben nyújtják a várhatóan 2009. május 6-án jóváhagyásra kerülő készenléti megállapodás keretében. A Világbank is vállalta, hogy 1 milliárd EUR összegű hitelt nyújt Romániának, az EBB és az EBRD pedig összesen további 1 milliárd EUR hitel nyújtására vállalkozott.10.  A közösségi támogatást a Bizottságnak kell kezelnie. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően a román hatóságokkal megállapodott konkrét gazdaságpolitikai feltételeket indokolt egyetértési megállapodásban rögzíteni. A részletes pénzügyi feltételeket a Bizottságnak a hitelmegállapodásban célszerű rögzítenie.11.  A Bizottságnak ellenőrző látogatások és a román hatóságoktól kért rendszeres jelentések útján rendszeres időközönként indokolt megvizsgálnia, hogy teljesülnek-e a támogatáshoz csatolt gazdaságpolitikai feltételek.12.  A program végrehajtása során a Bizottság további szakpolitikai tanácsokat, egyes területeken pedig technikai segítséget nyújt Romániának.13.  Az Európai Számvevőszék jogosult bármely pénzügyi ellenőrzést vagy könyvvizsgálatot lefolytatni, amelyet e támogatás kezelésével összefüggésben szükségesnek ítél. A Bizottság, az Európai Csalás Elleni Hivatalt is ideértve, jogosult arra, hogy saját tisztviselőivel vagy megfelelő felhatalmazással rendelkező képviselőivel elvégeztesse azokat a technikai vagy pénzügyi ellenőrzéseket vagy könyvvizsgálatokat, amelyeket a középtávú közösségi pénzügyi támogatás kezelésével összefüggésben szükségesnek ítél.14.  A program gazdaságpolitikai feltételein kívül a Bizottság együttműködési és ellenőrzési mechanizmus keretében az igazságügyi reform és a korrupció elleni küzdelem terén elért előrehaladást is nyomon fogja követni. Az említett mechanizmus időtartama nem függ a támogatási program időtartamától. A szakpolitikai feltételeken kívül a Bizottság a csatlakozás előtti és utáni európai uniós források szabályos felhasználását is nyomon fogja követni, többek között megfelelőségi értékelések és rendszeres felülvizsgálatok útján.15.  A támogatás tervezett célja, hogy alátámassza a román fizetési mérleg fenntarthatóságát és így hozzájáruljon a kormányzati gazdaságpolitika sikeres végrehajtásához,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikk16.  A Közösség középtávú hitelt bocsát Románia rendelkezésére legfeljebb 5 milliárd EUR összegben, legfeljebb hét éves átlagos futamidővel.17.  A Közösség pénzügyi támogatása a határozat hatálybalépését követő első napon kezdődő három éven belül vehető igénybe.2. cikk18.  A támogatást a Bizottság kezeli oly módon, hogy az megfeleljen Románia vállalásainak és a Tanács ajánlásainak, különösen az országspecifikus ajánlásoknak, a nemzeti reformprogram és a konvergenciaprogram végrehajtásával összefüggésben.19.  A Bizottság – a 3. cikk (5) bekezdésével összhangban – a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapodik Romániával a pénzügyi támogatáshoz csatolt különös gazdaságpolitikai feltételekről. Ezeket a feltételeket az (1) bekezdésben említett vállalásokkal és ajánlásokkal összhangban lévő egyetértési megállapodásba kell foglalni. A részletes pénzügyi feltételeket a Bizottság a hitelmegállapodásban rögzíti.20.  A Bizottság a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal együttműködve rendszeres időközönként megvizsgálja, hogy teljesülnek-e a támogatáshoz csatolt gazdaságpolitikai feltételek. E célból a román hatóságok minden szükséges információt a Bizottság rendelkezésére bocsátanak, és teljes mértékben együttműködnek a Bizottsággal. A Bizottság folyamatosan tájékoztatja a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot a felvett hitelek refinanszírozásának és a pénzügyi feltételek átalakításának lehetőségeiről.21.  Románia kész arra, hogy a makro-pénzügyi stabilitás céljából további konszolidációs intézkedéseket fogadjon el és hajtson végre, amennyiben a támogatási program során ilyen intézkedések szükségessé válnak. A román hatóságok ezeknek a további intézkedéseknek az elfogadása előtt előzetesen konzultációt folytatnak a Bizottsággal.3. cikk22.  A közösségi pénzügyi támogatást a Bizottság legfeljebb öt részletben bocsátja Románia rendelkezésére, ezek nagyságát az egyetértési megállapodásba foglalják.23.  Az első részletet a hitelmegállapodás és az egyetértési megállapodás hatálybalépésétől függően szabadítják fel.24.  Amennyiben a hitel finanszírozása megköveteli, úgy meg kell engedni, hogy a legmagasabb hitelminősítéssel rendelkező felek bevonásával kamatlábcsere-ügyletek körültekintő alkalmazására kerüljön sor.25.  A Bizottság a további részletek felszabadításáról a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményének kikérése után dönt.26.  Az egyes további részletek folyósítására akkor kerül sor, ha kielégítően végrehajtják a román kormány új, Románia konvergenciaprogramjába és a nemzeti reformprogramba is beemelendő gazdasági programját, és legfőképpen az egyetértési megállapodásba foglalt különös gazdaságpolitikai feltételeket. E feltételek közé tartozik többek között:27.  világosan megfogalmazott középtávú költségvetési program elfogadása, amelynek célja az államháztartási hiány csökkentése oly módon, hogy az 2011-re ne haladja meg a Szerződés szerinti, a GDP 3%-ának megfelelő referenciaszintet;28.  a 2009. évi költségvetés módosításának elfogadása és végrehajtása (2009 második negyedében), az ESA 95 szerinti államháztartási hiánycél a GDP legfeljebb 5,1%-a;29.  az állami szektor nominális bérkiadásainak csökkentése a 2008-as szinthez képest, a 2009-re tervezett (nominális értéken összesen 5%-os) béremelés elhalasztásával (vagy ennek megfelelő mértékű létszámleépítéssel) és az állami foglalkoztatás leépítésével, például úgy, hogy csak minden 7. távozó munkavállaló pótolható;30.  az árukra és szolgáltatásokra fordított kiadások és az állami vállalatoknak nyújtott szubvenciók további csökkentése;31.  a költségvetési irányítás javítása egy kötelező középtávú költségvetési keret elfogadása és végrehajtása révén, az adott évben végrehajtható költségvetési módosítások számának korlátozása mellett és költségvetési szabályok megállapításával, valamint a független és szakértői ellenőrzés biztosítása érdekében egy költségvetési tanács létrehozásával;32.  az állami javadalmazási rendszer korszerűsítése, ideértve a fizetési fokozatok egységesítését és egyszerűsítését, valamint a bónuszjuttatások rendszerének reformját;33.  a nyugdíjrendszer alapvető elemeinek korszerűsítése: a nyugdíjak bérek helyett inflációhoz való kötése, a nyugdíjkorhatár fokozatos, jelenlegi terveket meghaladó mértékű emelése, különösen a nők esetében, valamint a járulékfizetés alól jelenleg felmentett állami alkalmazottak fokozatos bevonása a járulékfizetésbe.34.  a hitelintézeti és felszámolási törvények módosítása az esetleges banki csődhelyzetek kellő időben történő és hatásos kezelése érdekében. A módosítások fő célja, hogy erősítse a felügyelet alá helyezett bankok vagyonfelügyelőinek hatáskörét. A bankok helyzetének rendezése mellett meg kell erősíteni a Román Nemzeti Bank azon hatáskörét, amely alapján felkérheti egy adott bank jelentős részvényeseit a részvénytőke emelésére és a bank pénzügyi támogatására, illetve felfüggesztheti vagy korlátozhatja a nyereségek kifizetését. A vonatkozó európai uniós jogszabályokkal összhangban a pénzügyi felügyeletet is megerősítik. Ezzel összefüggésben részletesebb jelentési kötelezettségeket írnak elő a likviditás tekintetében, illetve egy megfelelő időpontban 8-ról 10 százalékra indokolt emelni a tőkemegfelelési mutató törvényben előírt legalacsonyabb szintjét. Emellett a kifizetések egyszerűsítése és felgyorsítása érdekében módosítani kell a betétbiztosítások aktiválására szolgáló eljárást. A módosított jogszabály értelmében a betétbiztosítást a Román Nemzeti Bank határozatától számított 21 napon belül aktiválják. Végül, a szükséges likviditás biztosítása céljából a Román Nemzeti Bank vállalta, hogy kiszélesíti a biztosítékként elfogadható eszközök körét;35.  strukturális reformintézkedések azokon a szakpolitikai területeken, amelyek a lisszaboni stratégia keretében kibocsátott országspecifikus ajánlásokban szerepelnek. A reformok közé tartozik a közigazgatás hatékonyságának és eredményességének javítását célzó intézkedéscsomag, az állami kiadások színvonalának emelése, az európai uniós források ésszerű és nagyobb mértékű felhasználása, a vállalkozások adminisztratív, fiskális és jogi terheinek csökkentése és a feketemunka visszaszorítása, ezáltal az adóalap kiszélesítése.36.  A program feltételeinek zökkenőmentes betartása érdekében és az egyensúlytalanságok fenntartható módon történő megszüntetése céljából a Bizottság a költségvetési, pénzpiaci és strukturális reformokkal kapcsolatban folyamatosan tanácsokat és útmutatást nyújt az országnak.37.  Románia külön számlát nyit a Román Nemzeti Banknál a középtávú közösségi pénzügyi támogatás kezelésére.4. cikkEnnek a határozatnak Románia a címzettje.5. cikkEzt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.Kelt Brüsszelben,a Tanács részérőlaz elnökA KÖLTSÉGVETÉSRE GYAKOROLT HATÁSRÓL SZÓLÓ KIMUTATÁS(vö. a belső szabályzat 16. cikkével)SZAKPOLITIKAI TERÜLET: 01. CÍM – GAZDASÁGI ÉS PÉNZÜGYEKTEVÉKENYSÉG: PÉNZÜGYI MŰVELETEK ÉS ESZKÖZÖKA FELLÉPÉS MEGNEVEZÉSE: ROMÁNIÁNAK NYÚJTANDÓ EURÓPAI UNIÓS KÖZÉPTÁVÚ PÉNZÜGYI TÁMOGATÁS1. A JAVASLAT CÍME: ÉRINTETT KÖLTSÉGVETÉSI TÉTEL ÉS CÍM01 04 01 01 A fizetési mérleg támogatására felvett közösségi kölcsönökre vonatkozó európai közösségi garancia2. JOGALAP:EKSz 119. cikk és EKSz 308. cikk; a 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendelet.3. A PÉNZÜGYI ÉV ÁTFOGÓ ADATAI (EURÓBAN)Itt látható az Európai Unió által vállalt garancia szerkezete. Segítségével a Bizottság képes lehet az adósság (tőkeösszeg, kamatok és egyéb költségek) visszafizetésére, ha az adós (Románia) esetleg nem teljesítene.A költségvetési garanciát tükröző („p.m.” jelzetű) költségvetési tétel csak akkor aktiválódik, ha a garanciát ténylegesen lehívják. A költségvetési garanciát rendes körülmények között várhatóan nem hívják le.3a – TárgyévNem relevánsKötelezettségvállalási előirányzat |Eredeti előirányzat a pénzügyi évre (költségvetés) |Átcsoportosítás |További előirányzat |Összes előirányzat |Más munkaprogram által már elkülönített előirányzatok |Rendelkezésre álló egyenleg |Összeg a javasolt fellépés esetében |3b – Átvitt összegekNem relevánsKötelezettségvállalási előirányzat |Átvitt összegek |Más munkaprogram által már elkülönített előirányzatok |Rendelkezésre álló egyenleg |Összeg a javasolt fellépés esetében |3c – Következő pénzügyi évNem relevánsKötelezettségvállalási előirányzat |Eredeti előirányzat a pénzügyi évre (költségvetés) | p.m. |Átcsoportosítás |További előirányzat |Összes előirányzat |Más munkaprogram által már elkülönített előirányzatok |Rendelkezésre álló egyenleg |Összeg a javasolt fellépés esetében | p.m. |4. AZ INTÉZKEDÉS LEÍRÁSAA javasolt, Romániának nyújtandó középtávú pénzügyi támogatás 5 milliárd EUR összegű közösségi hitelből áll (ezt a Közösség a nemzetközi tőkepiacokon történő hitelfelvétellel fedezi). A támogatást egy nemzetközi finanszírozási csomaggal összefüggésben nyújtják, amelynek az IMF 11,40 milliárd SDR (mintegy 12,95 milliárd EUR) összegű – készenléti megállapodás keretében adott – hitele is részét képezi. A Világbank összesen 1 milliárd EUR, az EBB és az EBRD pedig összesen további 1 milliárd EUR hitel nyújtására vállalt kötelezettséget. A Közösség Romániának nyújtandó középtávú pénzügyi támogatásának célja, hogy alátámassza a komoly nehézségekkel fenyegetett román fizetési mérleg fenntarthatóságát és egyúttal támogassa a kormány új gazdasági programját, amely többek között a befektetői bizalom helyreállítására és a pénzügyi piacokon tapasztalt nyomás enyhítésére irányul. A jelentős nemzetközi (köztük bankközi) kapcsolatokat is figyelembe véve azonban a támogatás a kedvezményezett országon túlmutató mértékben járul hozzá a pénzügyi stabilitáshoz. A pénzügyileg támogatott új gazdasági csomag a 2009–2011 közötti időszakban gyorsított ütemű hiánycsökkentést ír elő, ami csökkentené az államháztartás finanszírozási igényét. Végül, a Bizottság által a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság bevonásával kezelt támogatás biztosíthatja, hogy az Európai Unió továbbra is közvetlenül részt vehessen a román gazdaságpolitika formálásában, és hogy az említett politikák megfeleljenek Románia európai uniós vállalásainak és a Tanács ajánlásainak, különös tekintettel a nemzeti reformprogram végrehajtására és a konvergenciaprogramra.2009. március 26-án a kilenc legnagyobb Romániában bejegyzett külföldi tulajdonú bank anyavállalatai közös kötelezettséget vállaltak arra, hogy a programidőszak alatt nem vonják ki tőkéjüket Romániából, és abban is megállapodtak, hogy a piaci zavarok és a gazdasági visszaesés időszakában támogatni fogják romániai leányvállalataikat azok jelenlegi jó pénzügyi helyzetének megőrzésében. A Közösség, az IMF, a Világbank, az EBB és az EBRD által nyújtott segítséggel együtt ez a kötelezettségvállalás rámutat arra, hogy a román hatóságoknak nyújtott támogatás széles körű egyetértésen alapul.A Közösség által a Romániának nyújtandó támogatás finanszírozása céljából tőkepiacokon vagy pénzügyi intézményektől felvett hiteleket közösségi garancia fedezi. A hitelt tőkepiacon vagy pénzügyi intézményektől veszik fel. A Romániának nyújtandó hitelek tőkeösszege 5 milliárd EUR.Az Európai Unió által vállalt garancia szerkezete lehetővé teszi, hogy Románia nemteljesítése esetén a Bizottság képes legyen az adósság visszafizetésére.Annak érdekében, hogy kötelezettségeinek eleget tudjon tenni, a Bizottság igénybe veheti készpénztartalékait az adósság átmeneti fedezésére. Ebben az esetben a Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 2000/597/EK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló, 2000. május 22-i 1150/2000/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 130., 2000.5.31., 1. o.) 12. cikke alkalmazandó.5. AZ ELFOGADOTT SZÁMÍTÁSI MÓDSZERNem releváns.6. FIZETÉSI ÜTEMTERV (EURÓBAN)Nem releváns.Megnevezés | Előirányzatok | Kifizetések |n. év | n+1. év | n+2. év | n+3. év | Későbbi pénzügyi évek |n. év |n+1. év |n. év |n+1. év |Összesen |[1] Az EU tagállamainak nyújtott nem közösségi hitelek szabályzata (Terms of Reference on non-Community loans to EU Member States ) – amelyet a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság (EFC) 2008. szeptember 29-én fogadott el – értelmében erre Gheorghe Pogea pénzügyminiszter Joaquin Almunia biztoshoz címzett levelében került sor. Stefan Nanu, az EFC tagja hasonló levelet írt Odile Renaud Bassóhoz, az EFC titkárához, és Marco Butihoz, az EFC bizottsági tagjához.[2] HL L 53., 2002.2.23., 1. o.


title: 2014/63/EU: A Bizottság ajánlása ( 2014. február 6. ) a Diabrotica virgifera virgifera Le Conte unióbeli területeken való megerősített előfordulása esetén a visszaszorítására alkalmazandó intézkedésekről

text:
               7.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 38/46

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2014. február 6.)
   a Diabrotica virgifera virgifera Le Conte unióbeli területeken való megerősített előfordulása esetén a visszaszorítására alkalmazandó intézkedésekről
   (2014/63/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A Diabrotica virgifera virgifera Le Conte (a továbbiakban: Diabrotica) nem őshonos, kukoricakártevő rovar. Az Unió kukoricatermesztő területeinek több mint felén elterjedt.

               (2)

               A 2003/766/EK bizottsági határozatnak (1) megfelelően, a Diabrotica unióbeli elterjedésének megakadályozására hozott intézkedések hatástalannak bizonyultak. Ezen túlmenően – a Bizottság által készített hatásvizsgálat szerint – sem az Unió területének a károsítótól való mentesítése, sem pedig a jelenleg a károsítótól mentes unióbeli területekre történő továbbterjedésének a megakadályozása nem megvalósítható. Ezért a Bizottság a 2014/19/EU végrehajtási irányelvvel (2) és a 2014/62/EU végrehajtási határozattal (3) úgy határozott, hogy visszavonja a Diabrotica mint karanténintézkedésekkel szabályozott károsító minősítését azáltal, hogy törli a 2000/29/EK tanácsi irányelv (4) I. mellékletéből, továbbá hatályon kívül helyezi a 2003/766/EK határozatot.

               (3)

               A 2003/766/EK határozat értelmében a vetésforgó csak a Diabrotica elszigetelt kitörésének felszámolása céljából volt kötelező. A tudományos bizonyítékok azt mutatják azonban, hogy a Diabrotica terjedésének lassítására és hatásának mérséklésére szintén a vetésforgó a leghatékonyabb eljárás. A vetésforgó – amellett, hogy a Diabrotica visszaszorításának hatékony módszere – környezeti szempontból számos más előnnyel is jár. Ide tartozik a talaj termőképességének és szerkezetének javítása vagy fenntartása, valamint a károsítók és gyomnövények ciklikus megjelenésének megakadályozása; ez lehetőséget nyújt a gazdálkodóknak arra, hogy kisebb mértékben vegyék igénybe a műtrágyákat és a növényvédő szereket. Ennek következtében a vetésforgó a víz és a levegő minőségére, valamint a biológiai sokféleségre is kedvező hatást gyakorol. Az e károsító vonatkozásában készített egyéb tanulmányok ugyanakkor arra mutattak rá, hogy a károsító további terjedésével fennáll annak a lehetősége, hogy fokozni kell a rovarirtók használatát, mivel egyes esetekben nehéz lehet a kukorica mellé gazdaságilag kellően vonzó alternatív haszonnövényt találni a vetésforgóhoz.

               (4)

               Ezért a tagállamoknak azt követően is meg kell valósítaniuk a Diabrotica hatékony és fenntartható visszaszorítását, hogy a Diabrotica már nem minősül karanténintézkedésekkel szabályozott károsítónak. A 2009/128/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) 14. cikke értelmében a tagállamok megfelelő ösztönzőket állapítanak meg annak érdekében, hogy a hivatásos felhasználókat az integrált növényvédelem termény- vagy ágazatspecifikus iránymutatásainak önkéntes végrehajtására ösztönözzék; az iránymutatásokat állami hatóságok vagy hivatásos felhasználók képviseletét ellátó szervezetek dolgozhatják ki. Az integrált növényvédelem általános elvei szerint a károsítók megjelenésének megakadályozása kulcsszerepet játszik a növényvédő szerekkel történő beavatkozás szükségességének csökkentésében. Ezen túlmenően a kémiai módszerekkel szemben előnyben kell részesíteni a fenntartható biológiai, fizikai és más nem kémiai módszereket, ha azok megfelelő növényvédelmet biztosítanak.

               (5)

               Az integrált növényvédelem fent vázolt általános elveivel összhangban a vetésforgó alkalmazását, a Diabrotica megfelelő ellenőrzését és a károsítók terjedését megakadályozó más releváns eszközöket – például olyan higiéniai intézkedéseket, mint a mezőgazdasági gépek tisztítása – fel kell venni a termény- vagy ágazatspecifikus iránymutatásokba.

               (6)

               Ezen túlmenően annak érdekében, hogy a felhasználók fokozottan betartsák az 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) 55. cikkét, amennyiben a Diabrotica visszaszorítása érdekében rovarirtó szerek használatára kerül sor, az integrált növényvédelem e kártevőre vonatkozó termény- vagy ágazatspecifikus iránymutatásainak összhangban kell lenniük az említett rendelkezésben a növényvédő szerek megfelelő felhasználása tekintetében meghatározottakkal.

               (7)

               A növényvédő szerek hivatásos felhasználói számára rendelkezésre kell állniuk a Diabrotica ellenőrzésére szolgáló információknak és eszközöknek, valamint az integrált növényvédelemre vonatkozó tanácsadó szolgáltatásoknak, ideértve a Diabrotica terjedésének megelőzésére és visszaszorítására szolgáló specifikus módszereket. Az ellenőrzés eredményei segítenek a mezőgazdasági termelőknek annak eldöntésében, hogy továbbra is szükséges-e növényvédő szerek alkalmazása, illetve hogy mikor van e szerekre szükség. A döntéshozatalhoz alapvetően fontos, hogy a Diabrotica-állomány vonatkozásában egy adott régióra nézve megbízható és tudományos alapvetésű küszöbértékek kerüljenek meghatározásra.

               (8)

               A tagállamoknak – amelyek a 2009/128/EK irányelv 5. cikkének megfelelően biztosítják, hogy a hivatalos felhasználók hozzáférjenek a specifikus témákban nyújtott képzésekhez – ezért gondoskodniuk kell arról is, hogy ezen ajánlás rendelkezései szerepeljenek a képzés programjában.

               (9)

               Elő kell segíteni a Diabrotica visszaszorítására vonatkozó fenntartható eszközökkel kapcsolatos kutatást és technológiai fejlődést a károsítóval szembeni minél költséghatékonyabb és környezetileg fenntartható intézkedések biztosítása érdekében,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               A tagállamoknak a Diabrotica virgifera virgifera Le Conte (a továbbiakban: Diabrotica) azon unióbeli területeken történő visszaszorítása tekintetében, ahol e károsító jelenléte megerősítést nyert, figyelembe kell venniük a 2009/128/EK irányelv III. mellékletében az integrált növényvédelemre vonatkozóan meghatározott általános elveket. Ezen ajánlás alkalmazásában a „visszaszorítás” a következőket jelenti: a kukoricatermesztés gazdasági fenntarthatóságának biztosítása céljából a károsító állománysűrűségének olyan szintre történő csökkentése, amely nem okoz jelentős gazdasági veszteséget.

               2.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az állami hatóságok vagy hivatásos felhasználók képviseletét ellátó szervezetek által kidolgozott integrált növényvédelmi termény- vagy ágazatspecifikus iránymutatások, amelyek a kukoricatermelőket és a növényvédő szerek hivatásos felhasználóit célozzák a Diabrotica vonatkozásában, összhangban vannak az 1107/2009/EK rendelet 55. cikkében a növényvédő szerek megfelelő felhasználása tekintetében meghatározott rendelkezésekkel.

               3.

               A kémiai módszerekkel szemben előnyben kell részesíteni a fenntartható biológiai, fizikai és más nem kémiai módszereket, ha azok megfelelő növényvédelmet biztosítanak. Ezért a hivatásos felhasználóknak a következő intézkedések révén kell elérniük a Diabrotica visszaszorítását, vagy a következő intézkedéseknek kell kísérniük az ezt célzó fellépésüket:

                           a)

                           vetésforgó;

                           b)

                           biológiai növényvédő szerek használata;

                           c)

                           a kukorica vetési időpontjának kiigazítása úgy, hogy a csírázás ne essen egybe a lárvák kikelésével;

                           d)

                           a mezőgazdasági gépek tisztítása, az árvakelésű kukoricanövények eltávolítása és más higiéniai intézkedések.

                     Figyelembe véve a Diabrotica visszaszorítása terén tapasztalt nagyfokú hatékonyságát, valamint környezeti és hosszabb távú mezőgazdasági előnyeit, az intézkedések közül a vetésforgót kell előnyben részesíteni.

               4.

               A 3. pontban részletezett intézkedések mellett gondoskodni kell a Diabrotica előfordulásának ellenőrzéséről a védintézkedések szükségességének és megfelelő időzítésének megállapítása érdekében. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a Diabrotica-állomány hatékony ellenőrzése a megfelelő módszerek és eszközök alkalmazásával valósul meg. A Diabrotica-állomány vonatkozásában megbízható és tudományos alapvetésű regionális küszöbértékeket kell meghatározni, mivel ezek a visszaszorítási intézkedések alkalmazásával kapcsolatos döntéshozatal alapvető elemeit jelentik.

               5.

               A tagállamoknak a 2009/128/EK irányelv 14. cikkének (2) bekezdése szerint biztosítaniuk kell, hogy a Diabrotica ellenőrzéséhez megfelelő információk és eszközök álljanak a hivatásos felhasználók rendelkezésére.

               6.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a 2009/128/EK irányelv 14. cikkének (2) bekezdésében előírt, az integrált növényvédelemre vonatkozó tanácsadó szolgáltatások a növényvédő szerek minden hivatásos felhasználójának konkrét tanácsot nyújtsanak a Diabrotica ellenőrzése vonatkozásában. A tagállamoknak emellett megfelelő ösztönzőket kell megállapítaniuk annak érdekében, hogy a hivatásos felhasználókat a 2. pontban említett, az integrált növényvédelem termény- vagy ágazatspecifikus iránymutatásainak végrehajtására ösztönözzék.

               7.

               A tagállamoknak emellett biztosítaniuk kell, hogy a növényvédő szerek hivatásos felhasználói hozzáférjenek a Diabrotica fenntartható visszaszorítására vonatkozó képzésekhez. Ezen ajánlás rendelkezéseit a tagállamok által a 2009/128/EK irányelv 5. cikkében foglaltak szerint biztosított képzés részévé kell tenni.

               8.

               A tagállamoknak ösztönözniük kell a Diabrotica tartós visszaszorítására irányuló kutatást és az erre szolgáló eszközök technológiai fejlesztését.

      Kelt Brüsszelben, 2014. február 6-án.

            a Bizottság részéről

         Tonio BORG

            a Bizottság tagja

      (1)  A Bizottság 2003. október 24-i 2003/766/EK határozata a Diabrotica virgifera Le Conte Közösségen belüli elterjedése elleni szükséghelyzeti intézkedésekről (HL L 275., 2003.10.25., 49. o.).

      (2)  A Bizottság 2014. február 6-i 2014/19/EU végrehajtási irányelve a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről szóló 2000/29/EK tanácsi irányelv I. mellékletének módosításáról (lásd e Hivatalos Lap 30. oldalát).

      (3)  A Bizottság 2014. február 6-i 2014/62/EU végrehajtási határozata a Diabrotica virgifera Le Conte Közösségen belüli elterjedése elleni szükséghelyzeti intézkedésekről szóló 2003/766/EK határozat hatályon kívül helyezéséről (lásd e Hivatalos Lap 45. oldalát).

      (4)  A Tanács 2000. május 8-i 2000/29/EK irányelve a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről (HL L 169., 2000.7.10., 1. o.).

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009. október 21-i 2009/128/EK irányelve a peszticidek fenntartható használatának elérését célzó közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról (HL L 309., 2009.11.24., 71. o.).

      (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009. október 21-i 1107/2009/EK rendelete a növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről (HL L 309., 2009.11.24., 1. o.).


title: A Bizottság ajánlása (2004. július 12.) a belső piacot érintő irányelveknek a nemzeti jogba történő átvételéről ( (EGT vonatkozású szöveg)) (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               16.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 98/47

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2004. július 12.)
   a belső piacot érintő irányelveknek a nemzeti jogba történő átvételéről (EGT vonatkozású szöveg)
   (EGT vonatkozású szöveg)
   (2005/309/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Amikor a tagállamok irányelveket vesznek át a nemzeti jogba, megválaszthatják ezen átvétel formáját és módját, de az elérendő eredmény és az átvétel megtörténtének határideje tekintetében az irányelvben megadott feltételek kötelezik őket.

               (2)

               Felismerve a belső piac (1) megfelelő működésének fontosságát az európai gazdaság versenyképessége szempontjából, az Európai Tanács számos csúcstalálkozón, többek között a 2001. márciusi stockholmi, a 2002. márciusi barcelonai, valamint a 2003. és 2004. márciusi brüsszeli ülésén ismételten sürgette, hogy a tagállamok tulajdonítsanak kiemelt jelentőséget a belső piacot érintő irányelvek a nemzeti jogukba történő átvételének.

               (3)

               Az Európai Parlament (2), az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (3) és a Régiók Bizottsága (4) több alkalommal aggodalmait fejezte ki a tagállamok gyenge teljesítményét illetően a belső piaci irányelvek helyes és megfelelő időben történő átvétele terén. A jobb jogalkotásról szóló 2003. december 16-i intézményközi megállapodás (5) szintén hangsúlyozta annak szükségességét, hogy a tagállamok tegyenek eleget a Szerződés 10. cikkének, és felszólította a tagállamokat annak biztosítására, hogy a közösségi jogot az előírt határidőkön belül, helyesen és haladéktalanul átveszik a nemzeti jogba.

               (4)

               A felszólítások, illetve azon tény ellenére, hogy az időszerű és helyes átvétel jogi kötelezettségük, a tagállamok rendszeresen nem veszik át a belső piaci irányelveket a saját maguk által megállapodott határidőre, a tagállamok többsége az Európai Tanács által meghatározott időközi átvételi célkitűzéseknek sem tesz eleget, és számos ilyen irányelvet a határidő lejárta után hosszú idő elteltével még mindig nem vettek át az összes tagállam nemzeti jogába.

               (5)

               A belső piaci irányelvek késedelmes vagy helytelen átvétele kárt okoz az üzleti vállalkozásoknak és az állampolgároknak, mivel gyakran jogaiktól fosztja meg őket.

               (6)

               A késedelmes és helytelen átvétel az üzleti vállalkozásokat és fogyasztókat megfosztja továbbá a helyesen működő belső piac teljes gazdasági előnyeitől, és kárt okoz az európai gazdaság mint egész versenyképességének, aláásva a Közösségnek a gazdasági növekedés létrehozására való képességét a társadalmi kohézió magas szintjének fenntartása mellett.

               (7)

               A huszonöt vagy több tagállamból álló Európai Unióban fokozódik annak a kockázata, hogy az irányelvek kései vagy helytelen átvétele a belső piac töredezettségéhez és ezáltal a gazdasági előnyök fogyatkozásához vezet.

               (8)

               A Bizottság továbbra is elsőbbségi ügynek fogja tekinteni, hogy nyomatékos jogi lépéseket tegyen a tagállamokkal szemben a késedelmes vagy helytelen átvételért, és a tagállamok átvételi eredményeinek a belső piaci eredménytáblán való rendszeres közzététele révén fokozza az egymásra gyakorolt nyomást; azonban – bár e fellépések korábban jártak némi sikerrel – az átvételbeli elmaradások továbbra is fennállnak, és ezért a Bizottság és a tagállamok részéről előremutatóbb megközelítésre van szükség.

               (9)

               Az Európai Közösség joga alkalmazásának jobb ellenőrzéséről szóló 2002. évi közleményében (6) a Bizottság jelezte, hogy az irányelvek nemzeti jogba történő átvétele terén hogyan tudja segíteni, illetve hogyan segíti a tagállamokat.

               (10)

               Az irányelvek helyes és időben történő átvételéről azonban a tagállamoknak kell gondoskodniuk.

               (11)

               A Szerződés 10. cikke megköveteli a tagállamoktól, hogy tegyenek meg minden megfelelő – általános vagy különös – intézkedést a Szerződésből eredő vagy a Közösség intézményei által megtett cselekvésekből következő kötelezettségeik teljesítésének biztosítására.

               (12)

               Az Európai Közösségek Bírósága kitart azon álláspontja mellett, hogy a tagállamok nem hivatkozhatnak a saját belső jogrendszerükben meglévő rendelkezésekre, gyakorlatokra vagy körülményekre az irányelvekben megállapított kötelezettségek és határidők betartása elmulasztásának indoklására.

               (13)

               Tekintettel az irányelvek helyes és időben történő átvétele elmulasztásának ismétlődő jellegére, szükség van arra, hogy a tagállamok újra megvizsgálják eljárásaikat és gyakorlataikat annak biztosítása érdekében, hogy ennek a jogi kötelezettségnek következetesen megfeleljenek.

               (14)

               Egyes tagállamok a többinél következetesen jobb eredményeket mutatnak az átvétel terén, ami hatékonyabb struktúrák, eljárások és gyakorlatok meglétét vagy elfogadását tükrözi; az a tény azonban, hogy a tagállamok egyike sem büszkélkedhet tökéletes eredményekkel, arra utal, hogy valamennyi tagállamnak törekednie kell a fejlődésre. A jobb jogalkotásról szóló intézményközi megállapodásnak megfelelően a tagállamoknak – saját érdekükben, illetve a Közösség érdekében – megfelelési táblázatokat kell összeállítaniuk az irányelvek és az átvételi intézkedések közötti megfelelés lehetőség szerinti szemléltetésére, és ezeket a táblázatokat nyilvánosságra kell hozniuk.

               (15)

               A Bizottság „Belső piaci stratégia 2003–2006” (7) című közleményében bejelentette, hogy egy helyes gyakorlatokat meghatározó ajánlást ad ki, amelyet a tagállamoknak a belső piaci irányelvek jobb és gyorsabb átvételének biztosítása érdekében követniük kell.

               (16)

               A tagállamok érdeklődésüket fejezték ki az egymás gyakorlataiból való tanulás lehetősége iránt, és a belső piaci tanácsadó bizottságon keresztül konzultáltak helyes átvételi gyakorlataikról, illetve különböző nemzeti alkotmányos, jogi és közigazgatási szabályaikról és gyakorlataikról, amennyiben azok az átvételt érintik.

               (17)

               Számos olyan helyes gyakorlatot azonosítottak, amelyek segítik a tagállamokat a belső piaci irányelveknek a nemzeti jogba történő helyes és időszerű átvételében.

               (18)

               Minden egyes tagállamnak magának kell megválasztania azokat az eljárásokat és gyakorlatokat, amelyek a legalkalmasabbak a belső piaci irányelvek helyes és időszerű átvételének biztosítására, tekintettel az adott tagállam kontextusában a leghatékonyabb megoldásra, mivel az egyik tagállamban hatékony eljárások és gyakorlatok nem feltétlenül ugyanolyan hatékonyak a másikban is.

               (19)

               A belső piaci irányelvek megkésett átvétele által okozott jogi bizonytalanság és zavar okán az üzleti vállalkozásokat és az állampolgárokat tájékoztatni kell, ha az irányelveket nem veszik át időben, illetve az ilyen esetekben fennálló jogaikról.

               (20)

               Amikor a nemzeti parlamentekhez végrehajtási rendelkezés tervezeteket terjesztenek elő, azokat egy nyilatkozatnak kell kísérnie azok megfeleléséről a közösségi jognak, amely tájékoztatja a parlamentet arról, hogy a tervezet egészében vagy részben veszi át az érintett irányelvet.

               (21)

               A Bizottságnak a Szerződés őreként fennálló szerepe és kötelezettségei sérelme nélkül, a Bizottságot a nemzeti végrehajtási rendelkezésekről küldött értesítéskor tájékoztatni kell arról, hogy az érintett irányelvet ilyenformán egészében vagy részben vették-e át, valamint hogy a rendelkezésekről azt feltételezik-e, hogy megfelelnek a közösségi jognak.

               (22)

               Ha a tagállamok úgy határoznak, hogy egy irányelv átvételét szélesebb körű jogalkotói gyakorlat keretébe foglalják, ez a határidő betartásának elmulasztásához vezethet; az irányelv átvételéhez szükségeseken kívüli feltételek és követelmények beemelése szintén akadályozhatja az érintett irányelvben foglalt célkitűzéseket,

         A KÖVETKEZŐKET AJÁNLJA A TAGÁLLAMOKNAK:

               1.

               A tagállamok tegyék meg azokat a szervezeti vagy egyéb lépéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a belső piaci irányelvek helyes és időszerű átvételére vonatkozó jogi kötelezettségeik állandó megsértése mögött rejlő okokkal haladéktalanul és hatékonyan foglalkozzanak.

               2.

               A tagállamok vizsgálják meg a mellékletben meghatározott legjobb gyakorlatokat, és – tekintettel nemzeti intézményi hagyományaikra – fogadják el azokat a gyakorlatokat, amelyek a belső piaci irányelvek átvételének gyorsaságát és minőségét javítják, vagy várhatóan javítani fogják.

               3.

               A tagállamok megfelelő időben tegyék közzé azon belső piaci irányelvek jegyzékét, amelyeket nem vettek át időben teljes mértékben a nemzeti jogba, és tájékoztassák az üzleti vállalkozásokat és az állampolgárokat arról, hogy az átvételük elmaradása ellenére bizonyos körülmények között az át nem vett irányelvek alapján jogokkal rendelkeznek; ezt az információt legalább egy kormányzati weboldalon hozzáférhetővé kell tenni.

               4.

               Biztosítsák, hogy a nemzeti végrehajtási rendelkezések tervezeteinek a nemzeti parlamentek elé terjesztésekor azokat egy nyilatkozat kíséri arról, hogy feltételezetten megfelelnek a közösségi jognak, valamint hogy egy bizonyos irányelv egészét vagy egy részét veszik át.

               5.

               A tagállamok a nemzeti végrehajtási rendelkezésekről szóló értesítéskor nyilatkozzanak a Bizottság felé, hogy legjobb tudásuk szerint az ilyen rendelkezések megfelelnek a közösségi jognak, tovább nyilatkozzanak arról, hogy az érintett irányelv egészét vagy egy részét vették-e át.

               6.

               A tagállamok tartózkodjanak a nemzeti végrehajtási jogszabályokba olyan feltételek vagy követelmények felvételétől, amelyek az érintett irányelv átvételéhez nem szükségesek, ha az ilyen feltételek vagy követelmények hátráltathatják az irányelv célkitűzéseinek megvalósítását.

               7.

               A tagállamok biztosítsák, hogy amikor egy irányelv átvételét szélesebb körű nemzeti jogalkotói gyakorlat keretében hajtják végre, ez nem vezet az átvétel határidejének elmulasztásához.

      Kelt Brüsszelben, 2004. július 12-én.

            a Bizottság részéről

         Frederik BOLKESTEIN

            a Bizottság tagja

      (1)  Az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás eredményeképpen a belső piac a három EFTA-tagállamot – Izlandot, Liechtensteint és Norvégiát – is magában foglalja.

      (2)  Harbour-jelentés, A5 0026/2003 (HL C 234., 2003.9.30., 55. o.); Miller-jelentés, A5 0116/2004.

      (3)  HL C 221., 2001.8.7., 25. o.; HL C 241., 2002.10.7., 180. o.; HL C 234., 2003.9.30., 55. o.

      (4)  HL C 128., 2003.5.29., 48. o.

      (5)  HL C 321., 2003.12.31., 1. o.

      (6)  COM(2002) 725 végleges, 2002.12.11.

      (7)  COM(2003) 238 végleges, 2003.5.7.
   MELLÉKLET
   A TAGÁLLAMOK OLYAN AZONOSÍTOTT GYAKORLATAI, AMELYEK ELŐSEGÍTIK A BELSŐ PIACOT ÉRINTŐ IRÁNYELVEK HELYES ÉS IDŐSZERŰ ÁTVÉTELÉT A NEMZETI JOGBA
   1.   A helyes és megfelelő időben történő átvétel állandó politikai és operatív prioritássá emelése

               1.1.

               Egy magas rangú – miniszteri vagy államtitkári pozícióban lévő – kormánytagot neveznek ki felelőssé az összes belső piaci irányelv nemzeti jogba történő átvételének ellenőrzéséért és a tagállam átvételi eredményeinek javításáért. Ez a kormánytag e feladat végrehajtásában a kormányfő látható támogatását élvezi, és a miniszterek és az igazgatás számára egyértelmű, hogy a kormány a helyes és időben történő átvételt prioritásnak tekinti.

               1.2.

               Valamennyi miniszter rendszeres (például havi) jelentést kap az összes minisztérium/kormányzati szerv átvételi eredményeiről. Az átvételi eredményeket a miniszterek ülésein rendszeresen megtárgyalják.

               1.3.

               Elegendő erőforrásokat különítenek el a helyes és időszerű átvétel biztosítására.

         2.   A belső piaci irányelvek átvétele állandó ellenőrzésének és összehangolásának biztosítása közigazgatási és politikai szinten

               2.1.

               Az átvétel egészének ellenőrzéséért egy minisztérium vagy kormányzati szerv felelős. Ez hangolja össze az átvételt az átvételért felelős minisztériumokkal és az alárendelt szövetségi, regionális és decentralizált kormányzati szervekkel, és hozzá küldik meg az átvétel tervezési ütemezését. Biztosítja, hogy az átvétel előrehaladásáról magas közigazgatási szinten rendszeresen (például havonta) tárgyaljanak a minisztériumokkal. Rendszeresen (például havonta) jelentést tesz az átvétel ellenőrzéséért felelős miniszternek vagy államtitkárnak. Ezen túlmenően a Bizottság felé a tagállam átvételi eredményei tekintetében a nemzeti koordinátor szerepét látja el.

               2.2.

               Az átvételt végző minden minisztérium és minden alárendelt szövetségi, regionális és decentralizált kormányzati szerv kinevezi a minisztériumon vagy szerven belül az átvétel ellenőrzéséért és a kapcsolattartásért felelős tisztviselőket. E tisztviselők között nemzeti hálózatot hoznak létre.

               2.3.

               Iránymutatásokat adnak ki, amelyek meghatározzák, hogy hogyan kellene végrehajtani az átvételt, továbbá az átvétellel szemben egységes megközelítést biztosítanak a közigazgatás egészében.

               2.4.

               Központi nemzeti adatbázist tartanak fenn az átvételről. Ez az adatbázis az átvételben érintett valamennyi minisztérium és alárendelt szövetségi, regionális és decentralizált kormányzati szerv számára hozzáférhető. Minden irányelvről tartalmazza a következőket: az irányelv hivatkozásai és tárgya; az átvételért felelős minisztérium vagy más kormányzati szerv, és a minisztériumon vagy kormányzati szerven belül a felelős személyek; az átvételben érintett többi minisztérium és kormányzati szerv, valamint a felelős személyek felsorolása; az átvételhez szükséges források; az átvétel határideje; az irányelv átvételéhez meghozandó intézkedések; az átvétel tervezett időrendje (az esetleges parlamenti vitákkal); az átvétel eddigi előrehaladása; az átvétel esetleges nehézségei; továbbá hogy indult-e a Szerződés megsértése miatti eljárás a késedelmes vagy helytelen átvétel okán. A tagállam átvételi eredményeit a tagállam egészére nézve és minisztériumonként bármikor meg lehet állapítani.

               2.5.

               Az átvétel határideje előtt (például először három hónappal, majd egy hónappal a határidő előtt) emlékeztetőket küldenek a felelős minisztériumnak vagy más kormányzati szervnek.

               2.6.

               Egy határidő elmulasztása esetén közigazgatási és minisztériumi szinten egyaránt haladéktalanul emlékeztetőt küldenek, és tájékoztatják a nemzeti parlamentet.

               2.7.

               A tagállamok megfelelő időben, előrelátóan kikérik a Bizottság tanácsát és segítségét az átvétellel kapcsolatos kérdésekben. A felelős tisztviselők azonosításához a Bizottság által létrehozott kapcsolattartói adatbázist használják.

         3.   Annak biztosítása, hogy az átvétel előkészületei már egy korai szakaszban megtörténnek, és a helyes és kellő időben történő átvételre irányulnak

               3.1.

               Az irányelv tárgyalásai során, és minden esetben az irányelv elfogadását megelőzően a tárgyalásokért felelős minisztérium vagy más kormányzati szerv elkészíti az átvétel tervezési menetrendjét. A tervezési menetrend minden egyes irányelv tekintetében a következőket tartalmazza: az irányelv hivatkozásai és tárgya; az átvételért felelős minisztérium vagy más kormányzati szerv, és a minisztériumon vagy kormányzati szerven belül a felelős személyek; az átvételben érintett többi minisztérium és kormányzati szerv, valamint a felelős személyek felsorolása; az átvételhez szükséges források; az átvétel határideje; a meglévő nemzeti jogszabályok és a javasolt irányelv feltételeinek összehasonlítása; az irányelv átvételéhez meghozandó intézkedések; az átvétel tervezési időrendje (az esetleges parlamenti vitákkal). Ezt a tervezési menetrendet az irányelvnek az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetése után rövid idővel (például négy héttel) megküldik az átvétel egészéért felelős minisztériumnak vagy kormányzati szervnek, az átvételi adatbázis folyamatos aktualizálásának biztosítása érdekében.

               3.2.

               A jogszabályok megfogalmazása az irányelvnek az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetése előtt vagy közvetlenül azt követően megkezdődik.

               3.3.

               Az átvételért felelős minisztérium vagy kormányzati szerv megfelelési táblázatot készít, amelyben meghatározza, hogy az irányelv egyes rendelkezéseit hogyan veszik át a nemzeti jogba. Ezt a táblázatot csatolják a nemzeti végrehajtási jogszabály tervezetekhez azoknak a parlament vagy a kormány elé küldésekor, hogy ezzel segítsék azok megvitatását, valamint a Bizottsághoz küldött, a nemzeti végrehajtási jogszabályokról szóló értesítéshez.

               3.4.

               Kerülik az irányelv átvételéhez nem szükséges kiegészítő rendelkezések hozzáadását. Ha ez mégis megtörténik, a felelős minisztérium vagy kormányzati szerv megindokolja a rendelkezés szükségességét, és megállapítja, hogy az nem fog az átvétel késéséhez vezetni.

               3.5.

               Az irányelv tárgyalásáért felelős nemzeti tisztviselők lehetőség szerint a nemzeti jogba való átvételben is részt vesznek. Ha ez nem lehetséges, szorosan együttműködnek az átvételért felelős tisztviselőkkel. Az irányelvet tárgyaló tisztviselők az irányelv tárgyalásai során minden esetben folyamatosan tájékoztatják azokat a tisztviselőket, akik az átvételt fogják végezni, így biztosítva, hogy bármely lehetséges átvételi problémát még az irányelv elfogadása előtt felhozzanak és kezeljenek.

               3.6.

               Az irányelv tárgyalása során folyamatosan tájékoztatni kell bármely olyan alárendelt szövetségi, regionális és decentralizált kormányzati szerv képviselőjét, amelynek az irányelvet át kell vennie.

               3.7.

               A nemzeti végrehajtási jogszabályokról elektronikus formában értesítik a Bizottságot.

         4.   Szoros együttműködés a belső piaci irányelvek átvételében érintett nemzeti, regionális és decentralizált parlamentekkel a helyes és időszerű átvétel biztosítása érdekében

               4.1.

               A parlamentek részére megküldik az irányelvjavaslatokat, amint azokat a Bizottság elé terjesztették, és az irányelvekről folytatott tárgyalások előrehaladásáról folyamatos felvilágosítással szolgálnak.

               4.2.

               A parlamentek rendszeres jelentéseket kapnak (például háromhavonta) az átvétel előrehaladásáról, azokról az irányelvekről, amelyek átvétele késik, valamint a késedelmes vagy helytelen átvétel okán a Bizottság által a Szerződés megsértése miatt indított eljárásról.

               4.3.

               A parlamentek részére a nemzeti jogszabálytervezettel együtt elküldik az átvétel időrendjét a határidő egyértelmű feltüntetésével, valamennyi elkészített megfelelési táblázatot, valamint a kormány arra vonatkozó nyilatkozatát, hogy a nemzeti végrehajtási intézkedés feltételezetten megfelel a közösségi jognak.

               4.4.

               A parlamentek korai figyelmeztetést kapnak (például az átvételi határidő előtt három hónappal) a kormánytól, hogy az átvétel határideje közeledik. A határidő lejártakor felszólítást kapnak.

               4.5.

               A kormány arra ösztönzi a parlamentet, hogy szánjon időt az irányelvek kellő időben történő átvételére.

         5.   Gyors, látványos és hatékony cselekvés azon irányelvek átvételére, amelyek átvétele késésben van

               5.1.

               Minden szükséges intézkedést meghoznak annak biztosítására, hogy az időben át nem vett irányelveket az átvételi határidő lejárta után a lehető leghamarabb átveszik.

               5.2.

               Amennyiben egy vagy több irányelv átvétele késik, a parlamentet arra ösztönzik, hogy a lehető leghamarabb szánjon külön időt az ilyen irányelvek átvételére, és foglalkozzon a késések esetleges eljárási okaival.

               5.3.

               A tagállamok közzéteszik azon irányelvek jegyzékét, amelyek átvétele nem történt meg időben, és felhívják az üzleti vállalkozások és az állampolgárok figyelmét arra, hogy az átvétel elmaradása ellenére bizonyos körülmények között az át nem vett irányelvek alapján jogokkal rendelkezhetnek.

               5.4.

               Az irányelvek átvételének kitartó elmulasztása esetén a tagállamok megvizsgálják, hogy milyen mértékben lehetne lerövidíteni az irányelvek átvételére szolgáló, parlament előtti jogalkotási eljárást. Kilátásba helyezik az egy olvasat utáni vagy a gyorsított eljárással történő elfogadást.

               5.5.

               Az irányelvek időben történő átvételének kitartó elmulasztása esetén, és amennyiben a tagállam alkotmánya vagy belső jogrendje ezt lehetővé teszi, mérlegelik kormányrendeletek vagy rendeletek alkalmazását az átvételre, ha ez gyorsítja az átvételt.


title: A Tanács ajánlása (2016. március 8.) az euroövezet gazdaságpolitikájáról

text:
               11.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/1

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2016. március 8.)
   az euroövezet gazdaságpolitikájáról
   (2016/C 96/01)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésével együtt értelmezett 136. cikkére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2015. évi őszi gazdasági előrejelzése szerint, az euroövezetben továbbra is mérsékelt ütemű a gazdasági fellendülés. Az euroövezet növekedésének fenntartása és erősítése folyamatos szakpolitikai erőfeszítést igényel a köz- és magánszektorbeli kiegyensúlyozott kiigazítás elősegítése, a gazdaság versenyképességének javítása és a gazdaság versenyképességének és növekedési potenciáljának közép- és hosszú távú növelése érdekében. A növekedés ütemét visszafogja a közelmúltbeli gazdasági és pénzügyi válság öröksége, többek között a folyamatban lévő külső egyensúly helyreállítása, az állam- és magánadósság magas szintjei, a magas munkanélküliség, valamint a nemzeti munkaerő- és termékpiacok tartós strukturális merevségei. A beruházások szintje továbbra is alacsony egyrészt ezen tényezők, másrészt más szűk keresztmetszetek, például a kedvezőtlen üzleti környezet, a nem hatékony közigazgatás, valamint a forráshoz jutás elé gördülő akadályok miatt.

               (2)

               A Bizottság 2016. évi éves növekedési jelentése valamennyi uniós tagállam számára megállapítja, hogy a megfogalmazott szakpolitikai prioritásokkal összhangban meg kell erősíteni az olyan ambiciózus strukturális reformok végrehajtását, amelyek fokozzák a termelékenységet és a növekedési potenciált. A strukturális reformok, ha a tagállamok közösen hajtják végre, az euroövezet egésze számára előnyöket nyújthatnak, különösen a kereskedelmi és pénzügyi csatornákon keresztül megjelenő pozitív tovagyűrűző hatások által. A munkaerőpiacok ellenálló képességének javítására irányuló reformok terén elért némi haladás ellenére az euroövezetben továbbra is jelentős eltérések mutatkoznak, különösen a tartós munkanélküliségi és az ifjúsági munkanélküliségi ráta tekintetében. Azok a tagállamok, amelyek a válságot megelőzően átfogó munkaerőpiaci és szociális védelmi reformokat hajtottak végre, a gazdasági visszaesés idején jobban tudták támogatni a foglalkoztatást és nagyobb mértékben meg tudták őrizni a méltányosságot. Az ilyen reformok rugalmas és kiszámítható szerződéses megállapodásokat, átfogó, egész életen át tartó tanulási stratégiákat, hatékony aktív munkaerőpiaci politikákat, valamint megfelelő és fenntartható szociális védelmi rendszereket foglalnak magukban. Emellett az eredményeket a munkát terhelő adóék csökkentése – különösen a kis jövedelmű munkavállalók esetében – és a méltányos adórendszer is javíthatja.

               (3)

               A reformok megfelelő kidolgozása és gyors végrehajtása elősegítheti az euroövezeten belül tapasztalható egyensúlyhiányok leküzdését és az új egyensúlyhiányok kialakulásának a megelőzését. Az eurocsoporton belüli tematikus párbeszédek – amelyekben kiemelt figyelmet kap a referenciaértékeken alapuló teljesítményértékelés, a bevált gyakorlatok és a tagállamok egymásra gyakorolt nyomása – hozzájárulhatnak a legjobb teljesítményhez való konvergencia elősegítéséhez. Az eurocsoportnak tehát még inkább erősítenie kell az azokon a területeken zajló reformokra irányuló tematikus megbeszéléseket, amelyek létfontosságúak a gazdasági és monetáris unió (GMU) működéséhez, és rendszeresen nyomon kell követnie az euroövezeti tagállamok reformjainak végrehajtását és a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás keretében történő egyensúlyhiány-kiigazítások terén tett előrelépést.

               (4)

               A költségvetési politikák alapvető közös érdeket jelentenek a GMU-ban. A közös költségvetési szabályokat tiszteletben tartó, felelős tagállami költségvetési politikák nélkülözhetetlenek az adósság fenntarthatóságának elősegítéséhez és annak lehetővé tételéhez, hogy a fiskális stabilizátorok működjenek és tompítsák az országspecifikus sokkokat. Ezen felül elengedhetetlen, hogy sikerüljön megfelelő költségvetési irányvonalat elérni az euroövezet egészének szintjén, amely egyensúlyt teremt a költségvetés hosszú távú fenntarthatósága és a rövid távú makrogazdasági stabilizáció között, és el kell kerülni a prociklikus költségvetési politikákat. A költségvetési kiigazítás szükséges mértéke attól függ, hogy az egyes tagállamoknak milyen az egyedi helyzete a Stabilitási és Növekedési Paktum szerinti követelmények szempontjából, a tagállamoknak emellett mérlegelniük kell a stabilizációs igényeket, valamint figyelembe kell venniük az euroövezetet érintő lehetséges átgyűrűző hatásokat is. Mindehhez arra van szükség, hogy a Stabilitási és Növekedési Paktum teljes mértékű tiszteletben tartása mellett megerősödjön a költségvetési politikák euroövezeten belüli koordinációja. Ezzel összefüggésben az általános makrogazdasági feltételek és a növekedés lefelé mutató kockázatai fényében az euroövezet várható 2016. évi, nagy vonalakban semleges összesített költségvetési irányvonala megfelelőnek tűnik. 2017 vonatkozásában a fokozatosan záródó kibocsátási résre vonatkozó előrejelzésre alapozva a költségvetési politikáknak el kell kerülniük a prociklikusságot, másrészt pedig csökkenteniük kell az államadósságot a költségvetési tartalékok helyreállítása érdekében. Ennek türköződnie kell a 2016 tavaszára elkészítendő aktualizált stabilitási programokban, figyelembe véve a legutóbbi gazdasági és költségvetési fejleményeket. A költségvetési stratégiák összetétele még nem segíti elő kellőképpen a növekedést. Az euroövezeti tagállamoknak szóló, 2015. július 14-én elfogadott tanácsi ajánlással (3) összhangban az euroövezeti tagállamoknak tematikus megbeszéléseket kell tartaniuk az államháztartás minőségének és fenntarthatóságának javításáról.

               (5)

               A bankuniót maradéktalanul meg kell valósítani. Először, a bankok helyreállításáról és szanálásáról szóló a 2014/59/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet (4) (további késedelem nélkül valamennyi tagállamnak teljes mértékben át kell ültetnie. Másodszor, az átmeneti időszak során, a 806/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben (5) meghatározottak szerint, kialakításra kerül az Egységes Szanálási Alap költségvetési szempontból semleges közös védőhálója, amely az átmeneti időszak végére, az Egységes Szanálási Alap forrásainak teljes egészében közös felhasználásúvá tételekor teljes mértékben működőképessé válik. Az Egységes Szanálási Alap hatálybalépését követően nem sokkal át kell tekinteni az elért eredményeket. A közös védőháló költségvetési szempontból középtávon is semleges lesz, és annak keretében valamennyi részt vevő tagállam egyenlő bánásmódban részesül majd, a védőháló ugyanakkor a bankunióban részt nem vevő tagállamok számára nem jelent majd költségeket. Amint az Egységes Szanálási Alap hatályba lép, és miután a részt vevő tagállamok megerősítették a kormányközi megállapodást és teljes egészében átültették a bankok helyreállításáról és szanálásáról szóló irányelvet, a tagállamok áttekintik az elfogadott áthidaló finanszírozási intézkedéseket, és megvizsgálják a közös védőhálóval kapcsolatos további teendőket, valamint azt, hogy miként történjen e munka ütemezése. Mindezek célja, hogy a védőháló az átmeneti időszak végére teljes mértékben működőképessé váljon. A tagállamok 2016-ban folytatják annak vizsgálatát is, hogy milyen intézkedésekre van szükség a bankunió további elmélyítéséhez. Végezetül, a bankunió továbbfejlesztésének részeként a Bizottság 2015. november 24-én közzétette „A bankunió megvalósítása felé” című közleményét.

               (6)

               Az euroövezetben a pénzügyi piaci feltételek az alkalmazkodó monetáris politikai irányvonal fényében továbbra is általában kedvezőek. A még mindig gyenge alapvető gazdasági tényezők és a magánszektorbeli magas eladósodottság azonban továbbra is hatással vannak a banki kölcsönök iránti keresletre és ezáltal a gazdasági növekedésre. A bankok mérlegére továbbra is nyomás nehezedik a nemteljesítő hitelek nagy állománya miatt, ami hátráltatja a hitelezési tevékenységet. A fizetésképtelenségre vonatkozó eltérő és néha nem megfelelő szabályozás az Unióban hozzájárul a magánszektor adósságállománya csökkentésének késleltetéséhez, visszatartva a beruházásokat.

               (7)

               A gazdasági és monetáris unió felépítésének megerősítésében a közelmúltban elért eredmények ellenére folytatni kell a munkát a GMU kiteljesítése érdekében. Az öt elnök „Az európai gazdasági és monetáris unió megvalósítása” című 2015. június 22-i jelentése, melyet az Európai Bizottság elnöke, az Európai Tanács elnökével, az Európai Központi Bank elnökével az eurocsoport elnökével és az Európai Parlament elnökével szoros együttműködésben készített, a GMU 2025-ig történő kiteljesítéséhez kijelöli az utat. 2015. október 21-én a Bizottság, az Európai Parlamenttel, a Tanáccsal és az Európai Központi Bankkal közösen elfogadta a „Lépések a gazdasági és monetáris unió kiteljesítése felé” című közleményt, amely „Az öt elnök jelentését” követő első javaslatcsomagot tartalmazza. Az euroövezet tagállamainak közösen kell szerepet vállalniuk és kellő időben, nyílt és átlátható módon előrelépniük azon rövid és középtávú kezdeményezések végrehajtása terén, amelyek a GMU kiteljesítésére irányulnak. Az euroövezeten belüli konvergencia előmozdítása céljából az európai szemeszter euroövezeti dimenziójának megerősítésére irányuló javaslatok olyan intézkedéseket tartalmaznak, mint például az euroövezeti ajánlás korábbi közzététele azzal a céllal, hogy a folyamat elején azonosíthatók legyenek a közös kihívások és az említett ajánlás alapul szolgáljon az euroövezeti tagállamoknak szóló – az európai szemeszter során későbbiekben elfogadandó – országspecifikus ajánlások kidolgozásához. Az euroövezet tagállamainak – nyílt és átlátható módon – a GMU kiteljesítésére irányuló hosszabb távú kezdeményezéseken is munkálkodniuk kell.

         AJÁNLJA, hogy euroövezet a 2016 és 2017 közötti időszakban, az euroövezeti tagállamok – egyénileg és kollektíven – tegyenek intézkedéseket az eurocsoporton belül a következők érdekében:

               1.

               Olyan szakpolitikák megvalósítása, amelyek támogatják a fellendülést, elősegítik a konvergenciát, a makrogazdasági egyensúlyhiányok kiigazítását, valamint javítják az alkalmazkodóképességet. Ennek érdekében a tagállamoknak – különösképpen azoknak, amelyekben nagy a magánszektor adósságállománya és a külső adósság – olyan reformokat kell végrehajtaniuk, amelyek növelik a termelékenységet, támogatják a munkahelyteremtést, fokozzák a versenyképességet és javítják az üzleti környezetet. A nagy folyófizetésimérleg-többlettel rendelkező tagállamoknak prioritásként végre kell hajtaniuk olyan intézkedéseket – többek között strukturális reformokat –, amelyek segítenek megerősíteni belső keresletüket és növekedési potenciáljukat.

               2.

               Olyan reformok végrehajtása, amelyek ötvözik i. a zökkenőmentes munkaerőpiaci átmenetet elősegítő, valamint a kétszintű munkaerőpiac kialakulását elkerülő, rugalmas és megbízható munkaszerződéseket; ii. az átfogó, egész életen át tartó tanulási stratégiákat; iii. a munkanélküliek munkaerőpiacra történő újbóli belépését célzó hatékony szakpolitikákat; iv. az olyan megfelelő és fenntartható szociális védelmi rendszereket, amelyek a teljes életciklus során hatékonyan és eredményesen hozzájárulnak mind a társadalmi befogadáshoz, mind a munkaerőpiaci integrációhoz; valamint v. a nyitott és versenyképes termék- és szolgáltatási piacokat. A munkát terhelő adóék költségvetési szempontból semlegesen történő csökkentése – különösen az alacsony keresetűek esetében – a munkahelyteremtés elősegítése érdekében.

               3.

               A Stabilitási és Növekedési Paktumot teljes mértékű tiszteletben tartó költségvetési politikák folytatása. 2016-ra nézve az euroövezet nagy vonalakban semleges összesített költségvetési irányvonala megfelelő célkitűzésnek tűnik a költségvetés hosszú távú fenntarthatósága és a rövid távú makrogazdasági stabilizáció közötti egyensúly megteremtéséhez. 2017 tekintetében az államadósság csökkentése a költségvetési tartalékok helyreállítása érdekében, továbbá a prociklikusság elkerülése. Az egyes tagállamok költségvetési kiigazítása közötti differenciálás a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményei szempontjából vett egyedi helyzetüknek megfelelően, mérlegelve a stabilizációs igényeket is, valamint figyelembe véve az euroövezeti tagállamokat érintő lehetséges átgyűrűző hatásokat is. Ennek érdekében az euroövezet költségvetési irányvonalát a stabilitási programok és a költségvetésiterv-javaslatok összefüggésében felül kell vizsgálni.

               4.

               A bankok nemteljesítő hitelei fokozatos leépítésének elősegítése, valamint a vállalkozásokra és háztartásokra vonatkozó fizetésképtelenségi eljárások javítása. Azon tagállamok esetében, ahol nagy a magánszektor adósságállománya, a hitelállomány rendezett leépítésének elősegítése, többek között a magánszektor fenntarthatatlan adóssága szanálásnak megkönnyítése révén.

               5.

               A GMU kiteljesítésére irányuló lépések, melyeket – a belső piac teljes körű tiszteletben tartása mellett – az öt elnök jelentésében foglalt hosszabb távú intézkedések jogi, gazdasági és politikai vetületeinek további feltérképezésével, nyílt és átlátható módon kell megvalósítani.

      Kelt Brüsszelben, 2016. március 8-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  A Tanács ajánlása (2015. július 14.) a hivatalos pénznemként az eurót használó tagállamok gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatások végrehajtásáról (HL C 272., 2015.8.18., 98. o.).

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2014/59/EU irányelve (2014. május 15.) a hitelintézetek és befektetési vállalkozások helyreállítását és szanálását célzó keretrendszer létrehozásáról és a 82/891/EGK tanácsi irányelv, a 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/EU, 2012/30/EU és 2013/36/EU irányelv, valamint az 1093/2010/EU és a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról (HL L 173., 2014.6.12., 190. o.).

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 806/2014/EU rendelete (2014. július 15.) a hitelintézeteknek és bizonyos befektetési vállalkozásoknak az Egységes Szanálási Mechanizmus keretében történő szanálására vonatkozó egységes szabályok és egységes eljárás kialakításáról, valamint az Egységes Szanálási Alap létrehozásáról és az 1093/2010/EU rendelet módosításáról (HL L 225., 2014.7.30., 1. o.).