title: A Tanács (EU) 2021/2122 ajánlása (2021. november 26.) az európai kutatási és innovációs paktumról

text:
               2021.12.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 431/1

      A TANÁCS (EU) 2021/2122 AJÁNLÁSA
      (2021. november 26.)
      az európai kutatási és innovációs paktumról
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére, összefüggésben a 182. cikke (5) bekezdésével,
      tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2020. szeptember 30-án elfogadta az „Új EKT a kutatás és az innováció szolgálatában” című közleményt, amelyben új jövőképet vázolt fel az Európai Kutatási Térségre (EKT) vonatkozóan, és bejelentette, hogy egy európai kutatási és innovációs (K+I) paktumra kíván javaslatot tenni.

                  (2)

                  Az új Európai Kutatási Térségről szóló, 2020. december 1-jén elfogadott tanácsi következtetésekben a Tanács felszólította a tagállamokat és a Bizottságot, hogy az Európai Kutatási Térségre vonatkozó új, ambiciózus célok megvalósítása érdekében 2021-ben dolgozzák ki az EKT szakpolitikai programját és a többszintű irányítási modelljét.

                  (3)

                  Az elmúlt két évtizedben az EKT megvalósítása hozzájárult néhány jelentős eredményhez olyan területeken, mint a kutatási infrastruktúrák, a nyílt tudomány, a transznacionális és nemzetközi együttműködés, a nemek közötti egyensúly a K+I terén, a közös programozás, a kutatói életpályák és a kutatók mobilitása, továbbá strukturális reformokat is elősegített. A közelmúltban azonban az uniós szintű K+I beruházásokkal kapcsolatos előrelépés üteme általánosságban lelassult, és az említett tendencia megfordítása érdekében további lépésekre van szükség.

                  (4)

                  A globális kihívások kezelése és Európa versenyképességének támogatása érdekében az EKT-n keresztül megvalósuló nemzetközi együttműködésnek figyelembe kell vennie az Unió külkapcsolataira vonatkozó prioritásokat, multilateralizmuson és kiegyensúlyozott, kölcsönös nyitottságon kell alapulnia, továbbá elő kell mozdítania az alapvető értékeken és közös keretfeltételeken alapuló egyenlő versenyfeltételeket és viszonosságot.

                  (5)

                  A jövőálló EKT megvalósítása érdekében meg kell erősíteni az uniós, a nemzeti és a regionális szakpolitikák közötti koordinációt, és el kell mélyíteni a közöttük lévő koherenciát. Az „Új EKT a kutatás és az innováció szolgálatában” című közleményben ezért a Bizottság a tagállamok mobilizálását szorgalmazza kulcsfontosságú közös elvek és értékek mentén, valamint a prioritást jelentő közös tevékenységi területek meghatározására szólít fel. Ez különösen fontos egy olyan időszakban, amikor megnövelt és célzottabb nemzeti és regionális finanszírozásra és reformokra van szükség az Egyesült Nemzetek Szervezetének (ENSZ) fenntartható fejlődési céljainak eléréséhez nyújtott hozzájárulás, valamint a zöld és a digitális átállás felgyorsításához, továbbá a Párizsi Megállapodás céljainak az európai zöld megállapodás célkitűzéseivel összhangban történő teljesítéséhez.

                  (6)

                  Az Unióban zajló K+I szilárd alapjainak megerősítéséhez közös elvekre és értékekre van szükség, kiemelve az értékeket (etika és feddhetetlenség; a tudományos kutatás szabadsága; a nemek közötti egyenlőség és esélyegyenlőség), jobb munkakörülményeket teremtve (a kutatók, a tudás és a technológia szabad áramlása az Unión belül; a kiválóságra való törekvés; értékteremtés és a K+I hatása), valamint fokozva az együttműködést (koordináció, koherencia, elkötelezettség; globális dimenzió; inkluzivitás; társadalmi felelősség).

                  (7)

                  A közös prioritási területek alapján egyértelműen ki kell derülnie az érdekelt felek számára, hogy melyek azok a területek és tevékenységek, amelyeket az Unió és tagállamai közös prioritásaiknak tekintenek, és amelyekkel kapcsolatban elkötelezik magukat a mellett, hogy közösen dolgoznak a változó geometria megvalósításán, stabil keretet teremtve a politikai döntéshozók, a közfinanszírozást biztosítók, a magánbefektetők és a végrehajtó szereplők számára.

                  (8)

                  Az új Európai Kutatási Térségről szóló következtetéseiben a Tanács megerősítette azt a célt, hogy az uniós GDP 3 %-ának megfelelő összeget kell beruházni a kutatásba és a fejlesztésbe (K+F). A beruházások és a reformok prioritásként történő kezelése érdekében a tagállamok aktualizálhatják a nemzeti céljukat, hogy az tükrözze az új uniós prioritásokat és az adott tagállamban fennálló körülményeket.

                  (9)

                  Annak érdekében, hogy nemzeti stratégiájuk ténylegesen hozzájáruljon a 3 %-os cél eléréséhez, a tagállamoknak célszerű mérlegelniük további részcélok használatát, megfelelő egyensúlyt teremtve aközött, hogy az EKT-menetrend kellőképpen ambiciózus, ugyanakkor megvalósítható és realisztikus legyen, többek között a tagállamok számára nemzeti szinten.

                  (10)

                  Az EKT megerősítéséhez szorosabb együttműködésre van szükség a tagállamok és a Bizottság között. Ez megvalósítható azáltal, hogy a Bizottság az egymástól való tanulást, valamint a fokozott két- és többoldalú párbeszédet szolgáló egyszerűsített monitoring- és koordinációs rendszert hoz létre és tart fenn.

                  (11)

                  Fokozni kell az uniós és a nemzeti – köztük a regionális – beruházások és reformok koordinációját a nemzeti K+I rendszerek megerősítése és uniós szintű hatásuk növelése érdekében: bár a nemzeti K+I politikák a nemzeti rendszereket a nemzeti célkitűzéseknek megfelelően fejlesztik, az EKT célkitűzéseihez és más közös uniós prioritásokhoz is hozzájárulnak a közös érdekű stratégiai területeken,

            AJÁNLJA, HOGY:
      I.   A kutatás és az innováció értékei és elvei az Unióban

                  (1)

                  A tagállamoknak az Unión belüli kutatásra és innovációra vonatkozó közös értékeket és elveket az érdekelt felekkel szorosan együttműködve kell alkalmazniuk K+I-rendszereikben. Ezeket az értékeket és elveket a tagállamoknak és az Uniónak a harmadik országokkal való kapcsolataik során is elő kell mozdítaniuk az egyenlő versenyfeltételek és a közös keretfeltételek megteremtése érdekében.

         Az értékek megőrzése

                  a)

                  a K+I etikája és integritása: A kutatóknak, a kutatási eljárásoknak és a teljes K+I rendszernek szigorú etikai és feddhetetlenségi szabályoknak és gyakorlatoknak kell megfelelniük, amelyek a felelősségteljes és megbízható, indokolatlan beavatkozástól mentes kutatás alapját képezik, továbbá a kiválóság elérésének előfeltételei, és megalapozzák a kutatók azzal kapcsolatos felelősségét, hogy védekezzenek az elfogultsággal és a módszertan terén alkalmazott könnyebb megoldásokkal szemben, továbbá a tudományos ismeretek terjesztésére és pedagógiájára irányuló erőfeszítések fokozása révén fellépjenek az áltudományok és a félretájékoztatás terjedése ellen;

                  b)

                  a tudományos kutatás szabadsága: Az EKT szerves részét képező kutatási kultúra részeként, valamint annak elengedhetetlen feltételeként, hogy a kutatók szabadon, nyílt és biztonságos módon határozhassák meg kutatási kérdéseiket, elméleteiket és módszereiket, valamint tudást, adatokat és egyéb eredményeket hozzanak létre, osszanak meg és terjesszenek;

                  c)

                  a mindenkire kiterjedő nemek közötti egyenlőség és esélyegyenlőség: A nemek közötti egyensúly érvényesítése a kutatócsoportokban minden szinten, a vezetést és a döntéshozatalt is beleértve, a nemi alapú erőszak és a zaklatás elleni küzdelem, valamint fellépés a nemi elfogultsággal szemben, a nemi dimenzió integrálása a K+I tartalmába, valamint a tágabb értelemben vett sokszínűség figyelembevétele, beleértve többek között a nem, a faji vagy etnikai háttér, a vallás vagy meggyőződés, a fogyatékosság, a kor és a szexuális irányultság szerinti, valamint a társadalmi sokszínűséget, továbbá küzdelem a megkülönböztetés minden formája ellen;

         Jobb munkavégzés

                  d)

                  szabad mozgás: Elő kell segíteni a kutatók és a támogató személyzet, a tudományos ismeretek és a technológia szabad mozgását, a tehetségek bevonzása és a tehetségek esetleges elvándorlásának megakadályozása érdekében. Ez magában foglalja a tudományos ismeretek, adatok és eszközök lehető legkorábbi, különösen a nyílt tudományos gyakorlatok révén történő megosztását, a vonzó és érdemeken alapuló életpályákat, a kutatók és a támogató személyzet készségeinek elismerését a teljes életpályájuk során, a kutatói mobilitás keretfeltételeinek javítását, a kutatók Unión belüli mozgásához való hozzájárulást, a tudományos élet és az ipar (és más ágazatok) közötti csereprogramok ösztönzését, az innováció terjesztését, valamint a kutatási infrastruktúrákhoz, technológiai infrastruktúrákhoz és ezek szolgáltatásaihoz való nyílt hozzáférés támogatását;

                  e)

                  törekvés a kiválóságra: A lehető legmagasabb színvonalú kutatások programozása, elvégzése és támogatása melletti elkötelezettség, amelynek célja a kiválóság elérése és jutalmazása, amely a tudományos, technológiai, gazdasági, politikai és társadalmi hatás létrehozásának előfeltétele, és mindezek által az általános európai tudásbázis bővítése. Ennek megfelelően a K+I-t célzó állami támogatásnak a kiváló minőségű kezdeményezések kiválasztására és finanszírozására kell irányulnia – a minőség azt jelenti, hogy a kutatás világszínvonalú, ellenőrizhető és megismételhető eredményeket hoz, és átlátható kutatási eljárások és módszertanok, valamint a korábbi eredmények szisztematikus újrafelhasználását lehetővé tevő kutatásirányítás révén valósul meg. A – kutatásra, a kutatókra, a kutatócsoportokra és az intézményekre vonatkozó – kutatásértékelési rendszernek meg kell felelnie ennek az elvnek, és ennek megfelelően jutalmaznia kell a minőséget; az állami támogatásnak tükröznie kell, hogy az alapkutatás elengedhetetlen a K+I-ökoszisztémák kiválóságának, vonzerejének és versenyelőnyének biztosításához, továbbá megfelelő egyensúlyt kell teremtenie a „tudásvágy által vezérelt” és a „küldetésorientált” kutatás között;

                  f)

                  Értékteremtés, valamint társadalmi és gazdasági hatás: Növelni kell a K+I hatását azáltal, hogy a tudás-előállítás terén Európa által betöltött vezető szerepet átalakítjuk a társadalomról szerzett tudás felhasználásával, például olyan termékek, szolgáltatások, folyamatok és megoldások révén, amelyek támogatják a polgárok jóllétét egy fenntartható bolygón, a gazdasági jólétet, a nyílt innovációt, a tényeken alapuló szakpolitikai döntéshozatalt és a stratégiai autonómiát, miközben a nyitott gazdaságot is megőrizzük; ez magában foglalja többek között a különböző szakpolitikák közötti együttműködést, a multidiszciplináris és ágazatközi együttműködés szereplői közötti szorosabb kapcsolat ösztönzését és jutalmazását, az emberekbe való befektetést, a kutatási és technológiai infrastruktúrák rendelkezésre állását, az ipar és más szereplők közötti interakciókat, valamint a kutatók által javasolt alapkutatás és az általa az áttörést hozó fejlemények létrejöttében és egy szélesebb körű tudásbázis kialakításában betöltött szerepnek az előmozdítását;

         Közös munka

                  g)

                  koordináció, koherencia és elkötelezettség: Aminek keretében a tagállamok érvényesítik az európai dimenziót a nemzeti és a regionális K+I-politikákban, és biztosítják az EKT prioritásainak sikeres végrehajtásában való fokozottabb nemzeti szerepvállalást és az iránta való nagyobb nemzeti elkötelezettséget. A tagállamok az Unió támogatásával összehangolják K+I-politikáikat és -programjaikat a közös érdekű területeken, többek között annak biztosítása révén, hogy ezek kiegészítsék az uniós kutatási és innovációs keretprogramokat és más uniós programokat és alapokat, illetve hogy ösztönözzék az ezekkel való szinergiákat – elősegítve ezáltal az EKT-n belüli transznacionális együttműködést –, továbbá a K+I beruházásokat és reformokat az EKT megvalósítása, valamint a zöld és a digitális átállás felgyorsítása céljának megvalósítása felé irányítják;

                  h)

                  globális dimenzió: A tagállamok kölcsönösen előnyös és viszonosságon alapuló együttműködést és közös tevékenységeket folytatnak harmadik országokban és régiókban működő partnerekkel a K+I területén, az Unió stratégiai érdekei, értékei, valamint az ezen ajánlásban, az ENSZ fenntartható fejlődési céljaiban és más vonatkozó nemzetközi okmányokban meghatározott elvek alapján;

                  i)

                  inkluzivitás: A tagállamoknak törekedniük kell az EKT teljes potenciáljának kiaknázására annak érdekében, hogy globális szinten versenyképesek legyenek; ennek megfelelően a kevésbé jól teljesítő tagállamoknak és régióknak tanácsot és támogatást kell nyújtani annak érdekében, hogy fokozni tudják a K+I-rendszereik teljesítményének és méretének növelésére, valamint mind a humán, mind az infrastrukturális kapacitásaik fejlesztésére irányuló erőfeszítéseiket, többek között a nemzeti és regionális finanszírozásuk és az uniós finanszírozás közötti szinergiák kiaknázása révén. Uniós szinten támogatni kell azokat az erőfeszítéseket, amelyek a kiválóságban rejlő potenciál tagállamokban történő kiaknázására, valamint a kevésbé jól teljesítő régiókból származó, a K+I területén működő végrehajtó szereplők és a kiváló európai hálózatok Unió-szerte történő összekapcsolására irányulnak;

                  j)

                  Társadalmi felelősség: Az arra való törekvést jelenti, hogy reagáljunk a társadalom szükségleteire, kibővítsük a kollektív kapacitásokat és nagyobb társadalmi és környezeti hatást érjünk el, valamint hogy növeljük a tudományba és az innovációba vetett bizalmat és az ezek iránti elköteleződést azáltal, hogy bevonjuk az érdekelt feleket, a helyi közösségeket és a polgárokat a K+I-politikák tervezésébe és végrehajtásába, hogy fokozzuk a tudománnyal kapcsolatos tájékoztatási tevékenységeket, valamint biztosítjuk, hogy e szakpolitikák testre szabhatóak és rugalmasak legyenek, és képesek legyenek alkalmazkodni a váratlan kihívásokhoz.

            II.   A közös tevékenységek prioritást jelentő területei az Unióban

                  (2)

                  A tagállamoknak célszerű önkéntes alapon elfogadni az EKT támogatására irányuló közös tevékenységek alábbi prioritási területeit, amelyek alapján kidolgozásra kerülnek az EKT szakpolitikai menetrendjébe tartozó, az EKT keretében végzett tevékenységek. Biztosítani kell, hogy ezek a tevékenységek szorosan igazodjanak az Unión belüli K+I-re vonatkozó, az ezen ajánlásban meghatározott értékekhez és elvekhez, és megfelelően támogassák ezen értékeket és elveket:

         A tudás valóban működő belső piacának elmélyítése

                  a)

                  nyílt tudomány: A valóban nyílt tudományos kultúra támogatása és jutalmazása Unió-szerte, beleértve a tudományos publikációkhoz és a kutatási adatokhoz való nyílt hozzáférés általános érvényesítését (azaz a szükséges zártság melletti lehető legnagyobb mértékű nyitottság elvét követve), valamint a nyílt tudomány elveinek és gyakorlatainak terjesztését és alkalmazását, figyelembe véve a diszciplináris és kulturális különbségeket, köztük a többnyelvűséget, támogatva a nyílt tudományos készségek fejlesztését, valamint továbbfejlesztve és integrálva az alapul szolgáló digitális infrastruktúrát és szolgáltatásokat;

                  b)

                  kutatási infrastruktúrák: A meglévő és az újonnan létrejövő európai és nemzeti kutatási infrastruktúrákhoz – többek között az e-infrastruktúrákhoz – való nyílt hozzáférésnek, valamint ezek jobb kiaknázásának és összekapcsolásának a továbbfejlesztése a tudomány minden területén; a tudás- és innovációs ökoszisztémákban betöltött integrációs szerepüknek, valamint a következőkre irányuló potenciáljuknak jobb kiaknázása: a globális kihívásokra nyíló megoldások nyújtása, partnerségek kialakítása, az erőforrások összevonása és kapcsolódás az európai nyílt tudományosadat-felhőhöz; hatásuk növelése érdekében a technológiai infrastruktúrákkal és az iparral való kapcsolataik és együttműködésük javítása; új, európai szintű infrastrukturális kapacitások létrehozásának előmozdítása. Ezzel létrejön a tudományos kiválóság alapja, továbbá segíteni lehet az európai tudományt a globális együttműködésben és versengésben, hozzá lehet járulni a kutatási és innovációs szakadék áthidalásához, valamint ösztönözni lehet az EKT inkluzivitását; ehhez többek között finanszírozási források szélesebb skáláját kell igénybe venni a világszínvonalú kutatási infrastruktúrák számára, és fel kell tárni a transznacionális és virtuális hozzáférés finanszírozásának új módjait;

                  c)

                  a nemek közötti egyenlőség, a mindenkire kiterjedő esélyegyenlőség és az inkluzivitás: A méltányos, nyitott, inkluzív és a nemek közötti egyenlőséget biztosító életpályák garantálása a kutatásban a K+I-t finanszírozó, illetve végrehajtó szervezetekben történő rendszerszintű intézményi és strukturális változás megkönnyítése érdekében; küzdelem a nemi alapú erőszak és a szexuális zaklatás ellen; az egyenlőtlenségek megszüntetése nemtől, faji vagy etnikai származástól, vallástól vagy meggyőződéstől, fogyatékosságtól, életkortól vagy szexuális irányultságtól függetlenül; a K+I területére vonatkozó, a nemek közötti egyenlőséggel kapcsolatos nemzeti szakpolitikák és tervek figyelemmel kísérése és értékelése;

                  d)

                  a kutatói életpálya és mobilitás, valamint a kutatásértékelési és a jutalmazási rendszer: Ennek keretében nagyobb figyelemnek kell irányulnia a kutatói életpályára általánosságban is, de főként a kutatói életpályák kezdetén és közepén, beleértve azokat a konkrét akadályokat, amelyekkel a nők ebben a szakaszban szembesülnek, az életpályát vonzóbbá kell tenni, és a kutatók számára biztosítani kell az ahhoz szükséges képzést és készségeket, hogy megfeleljenek a kutatói szereppel szembeni változó igényeknek szerte az Unióban, beleértve a vezetői és az oktatói szerepet is; ez a Marie Skłodowska-Curie-cselekvésekhez hasonló alapvető programokra építve. Ez biztosítja a velük való összhangot, stabil, vonzó, inkluzív, támogató és átlátható munka- és foglalkoztatási feltételek megteremtésével, valamint egyértelmű, sokszínűbb karrierlehetőségek biztosításával és a megalapozott pályaválasztáshoz nyújtott iránymutatással érhető el; kezelni kell a kutatók nem kiegyensúlyozott mozgását az Unión belül, valamint az ágazatok és a közigazgatás szereplői között, ugyanakkor meg kell akadályozni a tehetségek elvándorlását és növelni kell a pálya vonzerejét a világ bármely részéről érkező tehetségek számára. A kutatásra, a kutatókra, a kutatócsoportokra és az intézményekre vonatkozó jelenlegi kutatásértékelési rendszereket tovább kell fejleszteni a minőség, a hatás, a nyílt tudományos gyakorlatok, a vezető szerep és a társadalom iránti elkötelezettség, valamint az iparral és a tevékenység szerinti egyéb ágazatokkal való együttműködés, többek között a tényeken alapuló szakpolitikai döntéshozatalt segítő független tudományos tanácsadás jutalmazása érdekében; a kutatási eredmények és tevékenységek széles körét – többek között a felsőoktatási szintű oktatást is – figyelembe kell venni, és sokféle életpályát lehetővé kell tenni. A jutalmazási rendszereknek kellő figyelmet kell fordítaniuk az átláthatóság, a nyitottság és az érdemek biztosítására, valamint az elfogultság, a megkülönböztetés és a tisztességtelen bánásmód elkerülésére. Ezt hatékonnyá kell tenni, és a megfelelő mutatóknak, valamint a kutatói életpályák megfigyelőközpontjának alkalmazásával rendszeresen nyomon kell követni;

                  e)

                  a tudás hasznosítása: Fokozni kell a K+I szereplők közötti együttműködést és összekapcsolódásokat, emellett jobban össze kell hangolni a szakpolitikákat és programokat uniós, nemzeti és regionális szinten, különösen a tudás hasznosítására, a kutatási eredmények gyakorlati felhasználására és az azokhoz való hozzáférésre, a továbbképzésre és a szellemi vagyonnal való gazdálkodásra vonatkozó, K+I-barát kereteken keresztül, a szabályozási és a szakpolitikai támogatást is beleértve;

                  f)

                  tudományos vezető szerep: Növelni kell az alulról építkező alapkutatásra, valamint az alkalmazott kutatásra vonatkozó kapacitásokat és finanszírozást. Ez segít majd az Uniónak abban, hogy tudásalapú társadalomként és a tudomány globális motorjaként vezető szerepre tegyen szert, ami előfeltétele a hatékony innovációs politikának és az Unió arra való képességének, hogy megértse a jövő kihívásait – így például az éghajlatváltozást és az egészségügyi válságokat –, továbbá felkészüljön és reagáljon azokra;

                  g)

                  globális szerepvállalás: Koherens globális szerepvállalási stratégiát és közös eszközöket kell kidolgozni, amelyek előmozdítják a K+I közös európai értékeit és elveit a nemzetközi együttműködés tekintetében, és kiaknázzák az uniós kutatás vonzerejét; biztosítani kell az Unió tudományos és innovációs stratégiai autonómiáját, megőrizve a nyitott gazdaságot; elő kell mozdítani az alapvető értékeken alapuló egyenlő versenyfeltételeket és viszonosságot; erősíteni kell a K+I partnerségeket, továbbá meg kell erősíteni, ki kell bővíteni és el kell mélyíteni a harmadik országokkal és a regionális szervezetekkel való együttműködést.

         A zöld és a digitális átállás, továbbá a társadalomra hatást gyakorló egyéb kihívások együttes kezelése, valamint a társadalom EKT-ben való részvételének növelése

                  h)

                  az EKT keretében végzett, kihívásokon alapuló tevékenységek: Össze kell fogni a tagállamokat és a Bizottságot, beleértve azok régióit és helyi szervezeteit, valamint a harmadik országokat, a K+I területén érdekelt feleket és az ipart, emellett szoros koordináció, közös tervezés, együttműködés, adatmegosztás és közös finanszírozás révén ötvözni kell az erősségeket a K+I-alapú megoldások előmozdítása és a jövőbeli kockázatok csökkentése érdekében olyan ágazati szakpolitikák kidolgozása céljából, amelyek támogatják Európa zöld és digitális átállással kapcsolatos rezilienciáját és fenntarthatósági céljait; az EKT keretében végzett ilyen tevékenységeknek:

                              —

                              olyan uniós kutatási keretprogramokra és eszközökre kell épülniük, mint például a K+I-küldetések, az európai partnerségek – beleértve az Európai Innovációs és Technológiai Intézet tudományos és innovációs társulásait –, a közös programozási kezdeményezések, valamint az uniós kutatási keretprogramokon kívüli egyéb olyan tevékenységekre, mint például a K+I-re vonatkozó többoldalú szövetségek,

                              —

                              kezelniük kell az olyan új, tartós kihívásokat, mint például az éghajlatváltozás, a biológiai sokféleség csökkenése és a biológiai sokféleség megőrzése, az energetikai és digitális átállás, a migráció, a műanyagok okozta szennyezés, a rák, az életkorral összefüggő és a ritka betegségek vagy a népegészségügyi veszélyek, ideértve az új (vagy újra megjelent) fertőző betegségeket,

                              —

                              a tudományágak teljes spektrumának hozzájárulására kell épülniük, lehetővé téve a kihívások átfogó kezelését,

                              —

                              az olyan meglévő koordinációs kezdeményezések tapasztalataira kell támaszkodniuk, mint a stratégiai energiatechnológiai terv, a nemzeti energia- és klímatervek és az „EKT a koronavírus ellen” kezdeményezés példája.

                  i)

                  szinergiák az oktatással és az európai készségfejlesztési programmal: A K+I, valamint a felsőoktatás az innováció, valamint a tudás-előállítás, -terjesztés és -felhasználás kulcsfontosságú mozgatórugói. A tevékenységeknek a következőkre kell irányulniuk:

                              —

                              az EKT és az európai felsőoktatási térség közötti szinergiák fejlesztése, támogatása és kiaknázása, különösen felsőoktatási intézmények és kutatási infrastruktúrák, többek között e-infrastruktúrák révén, kölcsönösen megerősítve a nyílt tudománnyal és a nyitott oktatással kapcsolatos szakpolitikákat, valamint az EIT tudományos és innovációs társulásait,

                              —

                              az érintett érdekelt felekkel együtt iránymutatás és segítség nyújtása a felsőoktatási rendszer magasabb szintű együttműködésre, befogadásra, kiválóságra és digitalizációra való átállásához, többek között az „Európai Egyetemek” kezdeményezés továbbfejlesztésének uniós és nemzeti szintű, összehangolt módon történő támogatása révén, amely kezdeményezés katalizátorszerepet tölt be az Unió modern, befogadó és jövőorientált felsőoktatási intézményei számára,

                              —

                              olyan kezdeményezések kidolgozása és végrehajtása, amelyek célja, hogy a kutatókat a munkaerőpiac által megkövetelt valamennyi készséggel felvértezzék, és célzott képzések révén továbbképezzék és átképezzék a kutatókat;

                  j)

                  Szinergiák az ágazati szakpolitikákkal és az iparpolitikával az innovációs ökoszisztémák fellendítése érdekében: A K+I, valamint az agilis ipar kulcsfontosságú a versenyképesség fellendítéséhez és a stratégiai autonómia megvalósításához, mégpedig a nyitott gazdaság megőrzésével. A tevékenységeknek:

                              —

                              fejleszteniük és támogatniuk kell, valamint ki kell aknázniuk az EKT, az ágazatközi szakpolitikák és az aktualizált iparstratégia (1) közötti szinergiákat,

                              —

                              elő kell mozdítaniuk a K+I-politikák és -programok koordinálását az áttörést hozó és fokozatos innovációk kifejlesztésének elsősorban a következők révén Unió-szerte történő támogatása érdekében: kutatási és technológiai infrastruktúrák, felsőoktatási intézmények, az Európai Innovációs Tanács, a Horizont Európához kapcsolódó partnerségek – az EIT tudományos és innovációs társulásait is ideértve –, ipari szövetségek, közös európai érdeket szolgáló fontos projektek, közös klaszterkezdeményezések, tematikus intelligens szakosodási platformok és közös ipartechnológiai ütemtervek (az alapkutatástól a bevezetésig) a kulcsfontosságú stratégiai területeken, különös tekintettel azokra, amelyek a megújult európai iparpolitika tekintetében azonosított ipari ökoszisztémákra vonatkoznak,

                              —

                              a tevékenységeket a tagállamokkal, az iparral (beleértve a kis- és középvállalkozásokat is) és a kutatás és innováció egyéb érdekelt feleivel közösen kell kidolgozni, és

                              —

                              meg kell jelölniük konkrét kiemelt területeket (vagy kiemelt értékláncokat) a köz- és magánberuházások összehangolásának elősegítése érdekében;

                  k)

                  aktív polgári és társadalmi szerepvállalás a K+I minden dimenziójában: A polgárok véleményei és észrevételei által biztosított hozzájárulás és az azok felhasználására, továbbá a polgárok részvételének előmozdítására vonatkozó kapacitás tudatosítani fogja a K+I által az emberek mindennapi életébe hozott előnyöket és hatásokat, nagyobb változatosságot fog biztosítani a kutatási és innovációs politika megtervezésére és végrehajtására vonatkozó megközelítésekben, és növelni fogja a K+I jelentőségét a társadalom számára azáltal, hogy előmozdítja az új megoldások elfogadását és megfizethetőségét;

         A kutatási és innovációs kiválósághoz való hozzáférés Unió-szerte történő bővítése, valamint az innovációs ökoszisztémák közötti összeköttetések Unió-szerte történő fokozása

                  l)

                  Több beruházás és reform az alacsonyabb K+I teljesítménnyel rendelkező országokban és régiókban: ez azt jelenti, hogy hatékonyan mobilizálni kell a K+I beruházások uniós és nemzeti finanszírozását, a szükséges K+I reformok elindításához nyújtott támogatással és segítségnyújtással együtt;

                  m)

                  Szinergiák az uniós, nemzeti és regionális finanszírozási programok között: az uniós finanszírozási programok, valamint a K+I területére vonatkozó nemzeti és regionális finanszírozási programok közötti szinergiákat az ezen ajánlásban meghatározott értékeknek és elveknek kell vezérelniük, és azokat a megvalósításukra vonatkozó, jól meghatározott iránymutatások alapján ösztönözni és javítani, továbbá a gyakorlatban is alkalmazni kell, különös tekintettel a Horizont Európa, a kohéziós politika és a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz közötti szinergiákra;

                  n)

                  Fokozott együttműködési kapcsolatok a K+I terén alacsonyabb szinten teljesítő országokból és legkülső régiókból származó, kutatást végző szervezetekkel, és e szervezetek kiválóságon alapuló integrálása az európai tudományos hálózatokba és innovációs ökoszisztémákba, a képzett munkaerő kiegyensúlyozottabb cirkulációja az EKT-n belül, a kiválósághoz való hozzáférés fokozásához szükséges megfelelő készségek és képzések;

         Az összehangolt kutatási és innovációs beruházások és reformok előmozdítása

                  o)

                  támogatás a hosszú távú K+I beruházások és szakpolitikai reformok prioritásként történő kezeléséhez és biztosításához: Valamennyi kormányzati szinten (uniós, nemzeti és regionális), jobb ágazatközi koordinációval és részvétellel, beleértve a szabályozói tesztkörnyezeteket és a kísérleti rendelkezéseket; kialakításuknak, végrehajtásuknak és értékelésüknek együtt kell járnia a szinergiák és a hatás maximalizálása érdekében;

                  p)

                  a K+I beruházások koordinációja: A koordinált beruházások és reformok azonosításának és megvalósításának annak érdekében történő támogatása révén, hogy erősítsék az EKT dimenzióját az Unió valamennyi kormányzati szintjén, és maximalizálják a hatásukat az Unió tudományos és innovációs rendszereinek javára; valamint a rendszerek átjárhatóságának a közös programozásból és az európai kutatási infrastruktúrákból szerzett tapasztalatokat figyelembe véve történő javítása révén.

            III.   A beruházások és reformok előtérbe helyezése

                  (3)

                  A tagállamoknak előtérbe kell helyezniük azokat a beruházásokat és reformokat, amelyek megfelelnek az EKT prioritásainak, és biztosítják a szükséges feltételeket és támogatást az erőteljesebb uniós, nemzeti és regionális szintű K+I-magánberuházáshoz azáltal, hogy reális, de ambiciózus nemzeti szintű önkéntes célokat határoznak meg a K+F beruházásokra és eredményekre vonatkozóan, figyelembe véve ugyanakkor a sajátos nemzeti körülményeket:

                              a)

                              Az állami K+F kiadások, valamint a K+I területére irányuló magánberuházások eredményességük és hatékonyságuk maximalizálása, valamint gazdasági és társadalmi hatásuk biztosítása érdekében megfelelő szakpolitikai és szabályozási keretet igényelnek; ezzel szemben a K+I-politikai keret megreformálásához vagy az átalakítást célzó menetrend végrehajtásához megfelelő erőforrások (pl. finanszírozás, emberi erőforrások, készségek, kutatói álláshelyek) mozgósítására van szükség a változás ösztönzése, valamint a K+I rendszer teljesítményének és kimenetének javítása érdekében;

                              b)

                              A K+F beruházási célok nemcsak a K+F kiadások növekedésének általános ütemét fokozzák, hanem a minőségre jobban összpontosító célkitűzéseket is tükröznek a tudományos, technológiai, társadalmi vagy ipari irányok tekintetében; ez különösen igaz az EKT prioritásait támogató állami K+F kiadásokra, beleértve a nemzeti és a regionális K+I-rendszerek reformját, a fenntartható és versenyképes gazdaságot és a kettős átállást.

                  (4)

                  A tagállamoknak hozzá kell járulniuk azon uniós szintű cél megvalósításához, hogy az Unió GDP-jének 3 %-át K+F beruházásokra fordítsák, mégpedig azáltal, hogy önkéntes alapon nemzeti célértéket határoznak meg a K+F-re fordított összes kiadásukat illetően;

                  (5)

                  A tagállamoknak a kutatás-fejlesztés területére fordított összes kiadásra vonatkozó nemzeti céljuk elérésére irányuló stratégiát célszerű nemzeti részcélok önkéntes meghatározásával kiigazítaniuk, például a következőket illetően:

                              a)

                              a K+F-re irányuló tervezett közkiadások értéke, a GDP százalékában kifejezve;

                              b)

                              a közös programokra és kezdeményezésekre, kutatási infrastruktúrákra és európai partnerségekre lekötött nemzeti K+F közkiadások százalékos aránya;

                              c)

                              a K+F kiadások teljes összegének várható növelése a K+F kiadásoknak a GDP százalékában kifejezett uniós átlagától elmaradó tagállamok esetében;

                  (6)

                  A tagállamok nyugtázzák a Bizottság arra irányuló javaslatait, hogy tűzzenek ki egy új, az uniós GDP 1,25 %-ának megfelelő állami erőfeszítési célt, amelyet a tagállamoknak 2030-ig uniós szinten összehangolt módon kellene elérniük, továbbá hogy határozzanak meg két új, a tagállamok által önkéntesen vállalható célt arra vonatkozóan, hogy 2030-ra a nemzeti K+F célú közfinanszírozás 5 %-át közös programokra és európai partnerségekre fordítják, valamint hogy az uniós K+F intenzitás átlagától elmaradó tagállamokban 50 %-kal növelik a K+F célú beruházásokat.

            IV.   Szakpolitikai koordináció és nyomon követés

                  (7)

                  A Bizottságnak és a tagállamoknak megerősített koordinációs mechanizmust kell megvalósítaniuk, amely biztosítja az EKT prioritásai felé történő előrehaladást. Ennek magában kell foglalnia uniós szintű koordinációt és támogatást – a stratégiai tervezés és kialakítás szakaszaitól a végrehajtási és nyomonkövetési szakaszokig –, egyszerűbb és kevésbé megterhelő szakpolitikai eszközök és folyamatok segítségével:

                              —

                              az EKT-nek a Tanács által jóváhagyott szakpolitikai menetrendje, amely meghatározza azokat az EKT keretébe tartozó tevékenységeket, amelyeket közösen, önkéntes, koordinált és rugalmas módon, a tagállamokra nehezedő adminisztratív terhek növelése nélkül kell végrehajtani, támogatva az ezen ajánlásban meghatározott K+I elveket és EKT-prioritásokat, valamint kezelve az uniós és nemzeti K+I-közösségek és a társadalom egésze előtt álló kihívásokat. Az EKT szakpolitikai menetrendjének egyértelműnek és megvalósíthatónak kell lennie és valódi uniós hozzáadott értéket kell biztosítania, és meg kell határoznia és le kell írnia az egyes tevékenységeket, azok végrehajtását szem előtt tartva (uniós és/vagy nemzeti szinten),

                              —

                              az egyes tagállamok által önkéntes alapon alkalmazott, például stratégia, nemzeti EKT-cselekvési terv vagy -ütemterv formáját öltő, az adott tagállam helyzetéhez igazított nemzeti eljárás vagy szakpolitikai eszköz, a nemzeti vagy regionális szinten az EKT szakpolitikai menetrendjének végrehajtásához és a közös tevékenységek prioritást jelentő területeihez hozzájáruló, folyamatban lévő vagy tervezett intézkedések meghatározása céljából,

                              —

                              felhasználóbarát EKT-szakpolitikai online platform, amely a következőkre vonatkozó tájékoztatásra szolgál: i. az EKT szakpolitikai menetrendjének uniós és nemzeti szintű végrehajtása, valamint ii. az ezen ajánlásban meghatározott elveket és az EKT kiemelt területeit támogató egyéb releváns beruházások, reformok és tevékenységek. Az EKT-szakpolitikai online platformnak a meglévő erőforrásokon és eszközökön kell alapulnia, és csökkentenie kell a tagállamok és a Bizottság adminisztratív terheit;

                  (8)

                  A tagállamoknak és a Bizottságnak megerősített nyomonkövetési mechanizmust kell végrehajtaniuk annak érdekében, hogy megfelelő alapot biztosítsanak az EKT-n belüli, tényeken alapuló szakpolitikai döntéshozatalhoz, valamint hogy bizonyítékokat és elemzéseket szolgáltassanak az európai szemeszter keretében. E mechanizmusnak a következőket kell magában foglalnia:

                              —

                              EKT-eredménytábla, amely nyomon követi az EKT célkitűzéseinek megvalósítása terén uniós szinten elért eredményeket, illetve egy, az EKT célkitűzéseinek megvalósítása terén nemzeti szinten elért eredményeket nyomon követő részletesebb jelzőrendszer. Az eredménytábla és a jelzőrendszer a nyomon követést a tagállamok eltérő körülményeit figyelembe vevő és az EKT prioritásaihoz kapcsolódó megfelelő bemeneti, eredmény- és hatásmutatók és kvalitatív elemzések kombinációja segítségével végzi. Az EKT-eredménytáblát rendszeresen frissíteni kell. Az EKT-eredménytáblának értékelnie kell az EKT prioritásainak átfogó konszolidációját és a végrehajtásuk terén elért kollektív előrehaladást, és csak uniós szintű összesített adatokat szabad megjelenítenie,

                              —

                              Rendszeres két- és többoldalú szakpolitikai párbeszéd a tagállamok és a Bizottság között az EKT szakpolitikai menetrendje végrehajtásának aktív értékelése és irányítása érdekében, különösen a bevált gyakorlatok megosztása és az egymástól való tanulás révén; ilyen párbeszédre az EKT-fórumon is sor kerül majd, az Európai Kutatási Térséggel és Innovációval Foglalkozó Bizottság keretében folytatott egyéb szakpolitikai párbeszédek ellenére. A Bizottság további támogatást fog nyújtani a Horizont szakpolitika-támogató eszközön és a technikai támogatási eszközön keresztül.

                  (9)

                  A tagállamoknak és a Bizottságnak az EKT-szakpolitikai online platformon keresztül információt kell cserélniük azokról a folyamatban lévő és tervezett szakpolitikáikról és programjaikról, amelyek hozzájárulnak az EKT szakpolitikai menetrendjének végrehajtásához, tágabb értelemben pedig az ezen ajánlásban meghatározott elvekhez és prioritásokhoz.

                  (10)

                  A Bizottságnak 18 havonta át kell tekintenie az EKT szakpolitikai menetrendjének végrehajtását, és az EKT hatályos szakpolitikai menetrendjének irányítása, valamint a menetrend Tanács által megvitatandó és jóváhagyandó felülvizsgálatainak és naprakésszé tételeinek elkészítése céljából jelentést kell közzétennie a végrehajtás aktuális állásáról, hogy a Tanács megvizsgálhassa azt. A Bizottságnak valamennyi tagállam számára évente jelentést kell készítenie a tagállamok és a Bizottság közötti rendszeres szakpolitikai párbeszéd támogatása terén elért eredményeiről.

            V.   Felülvizsgálat

                  (11)

                  A Tanácsnak a közös tevékenységeknek a (2) ajánlásban meghatározott, prioritást jelentő területeit ezen ajánlás elfogadását követően legkésőbb hatévente újra kell értékelni.

         Kelt Brüsszelben, 2021. november 26-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            S. KUSTEC

         (1)  A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: A 2020. évi új iparstratégia frissítése: Erősebb egységes piac kiépítése Európa fellendülése érdekében.


title: A Tanács ajánlása (2021. november 29.) a magas színvonalú és inkluzív alap- és középfokú oktatást előmozdító vegyes tanulási megközelítésekről 2021/C 504/03

text:
               2021.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 504/21

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2021. november 29.)
      a magas színvonalú és inkluzív alap- és középfokú oktatást előmozdító vegyes tanulási megközelítésekről
      (2021/C 504/03)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 165. és 166. cikkére,
      tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
      MIVEL:

                  (1)

                  A Covid19-világjárvány a világon és az Unióban is mindenhol hatással van az oktatási és képzési rendszerekre, és azokra soha nem látott nyomást gyakorol. A társadalmi korlátozások jelentős változásokat hoztak az oktatás és a tanulás, valamint az oktatási és képzési közösségeken belüli kommunikáció és együttműködés terén (1). Hatással vannak a tanulókra, a családjukra, a tanárokra, az oktatókra és az intézményvezetőkre, valamint az oktatást segítő közösségi szakemberekre, például a szociális munkásokra, a pszichológusokra és az egyéb szaktanácsadókra, továbbá az egészségügyi szakemberekre és a kultúraoktatókra. A tagállamok gyorsan mozgósítani tudták a távtanulási megoldásokat és az azokhoz való támogatást, és ennek során számos esetben digitális technológiákat használtak. Az új oktatási és képzési lehetőségekkel kapcsolatban hasznos tanulságokat sikerült levonni, többek között azt, hogy a tanárok digitális kompetenciái és készségei jelentősen gyarapodtak, az iskolák és a tágabb közösség közötti kapcsolatok pedig szorosabbra fűződtek. Számos tagállam azonban rendszerszintű gyengeségeket tapasztalt, mivel széles körben hiányzott a felkészültség és az erőforrások az eltérő tanítási és tanulási megközelítésre való átálláshoz, ez pedig rávilágított a meglévő egyenlőtlenségekre, hiányosságokra és szükségletekre, és tovább mélyítette azokat (2). Az oktatási és képzési rendszereknek megoldást kell találniuk a fentiekre, és emellett reziliensebbé kell válniuk annak érdekében, hogy a jövőben jobban meg tudjanak birkózni a változó körülményekkel és alkalmazkodni tudjanak azokhoz.

                  (2)

                  A Tanács az oktatás és a képzés területén a Covid19-válság elleni fellépésről szóló következtetéseiben felkéri a tagállamokat, hogy „térjenek vissza a személyes tanulási és tanítási tevékenységekhez”, továbbá arra, hogy „miközben lehetőséget biztosítanak a táv-, digitális és vegyes tanulásra, fordítsanak még nagyobb figyelmet az esélyegyenlőség biztosítására”. A Tanács „A digitális oktatásról az európai tudásalapú társadalmakban” című következtetéseiben (3) emellett felkéri a Bizottságot, hogy „a tagállamokkal szoros együttműködésben és a tényekre támaszkodva” kövesse nyomon a fent hivatkozott következtetéseket „azzal a céllal, hogy uniós szinten közös értelmezés alakuljon ki a hatékony, inkluzív és az aktív részvételt elősegítő távtanulási folyamatokhoz szükséges megközelítések tekintetében”.

                  (3)

                  A 2021 és 2027 közötti időszakra szóló digitális oktatási cselekvési terv felvázolja az Európai Bizottságnak a magas színvonalú, inkluzív és hozzáférhető európai digitális oktatásra vonatkozó jövőképét. Határozottabb európai szintű együttműködésre szólít fel annak érdekében, hogy tanuljunk a Covid19-világjárványból, és hogy az oktatási és képzési rendszerek megfeleljenek a digitális kor kihívásainak. Kiemeli, hogy a technológiában nagy lehetőségek rejlenek a hozzáférhetőbb, rugalmasabb, személyre szabottabb és fokozottan tanulóközpontú tanulás előmozdítására. A cselekvési terv arra törekszik, hogy kezelje az oktatás és képzés terén fennálló egyenlőtlenségeket azokban az esetekben, amikor hiányoznak a digitális készségek és kompetenciák, a megfelelő eszközökhöz való hozzáférés és a megbízható online konnektivitás. Hangsúlyozza, hogy meg kell erősíteni az oktatási és képzési rendszerek digitális kapacitását.

                  (4)

                  A kompetenciafejlesztés előmozdítása az egyik célja az európai oktatási térségnek, amelynek lehetőségében állna „(a)z oktatás és a kultúra lehetőségeinek maradéktalan kiaknázása […], hiszen ezek a lehetőségek a munkahelyteremtés, a társadalmi méltányosság és az aktív polgári szerepvállalás mozgatórugói, és egyúttal a maga sokféleségében megmutatkozó európai identitás megtapasztalásának eszközei” (4). Az oktatás és képzés terén az európai oktatási térség létrehozása érdekében és azon túlmutatóan folytatott európai együttműködés stratégiai keretrendszeréről (2021–2030) szóló állásfoglalásában (5) a Tanács az oktatás és képzés terén folytatott európai együttműködés elsődleges céljaként határozta meg a tagállami oktatási és képzési rendszerek továbbfejlesztésének támogatását, amelyeknek célja biztosítani egyrészt valamennyi polgár egyéni, társadalmi és szakmai kiteljesedését a demokratikus értékek, az egyenlőség, a társadalmi kohézió, az aktív polgári szerepvállalás és a kultúrák közötti párbeszéd előmozdítása mellett, másrészt pedig a fenntartható gazdasági jólétet, a zöld és digitális átállást és a foglalkoztathatóságot.

                  (5)

                  A szociális jogok európai pillérének (6) első alapelve értelmében mindenkinek joga van a minőségi és befogadó oktatáshoz, képzéshez és egész életen át tartó tanuláshoz annak érdekében, hogy olyan készségeket tartson, illetve szerezzen meg, amelyek lehetővé teszik számára, hogy teljes mértékben részt vehessen a társadalomban és sikeresen alkalmazkodjon a munkaerőpiaci változásokhoz. A pillér 11. alapelve szerint pedig a hátrányos helyzetű gyermekeknek joguk van az esélyegyenlőséget javító külön intézkedésekhez. Ezen alapelvek eredményes megvalósítása nagyban függ a tagállamok eltökéltségétől és intézkedéseitől. Az uniós szintű intézkedések kiegészíthetik a nemzeti intézkedéseket, és a Bizottság a szociális jogok európai pillérének megvalósítására vonatkozó cselekvési tervben (7) ismertette, hogy mivel járul hozzá a szóban forgó alapelvek megvalósításához.

                  (6)

                  Az európai készségfejlesztési program (8) olyan intézkedéseket határoz meg, amelyek segítik az egyéneket és a vállalkozásokat készségeik gyarapításában és fejlesztésében, valamint alkalmazásában, a Covid19-világjárvány tanulságai alapján erősítve a fenntartható versenyképességet és a válságokkal szembeni rezilienciát; a program továbbá javasolja a természettudományok, a technológia, a műszaki tudományok és a matematika (STEM) oktatásának előmozdítását a kutatási és innovációs intézkedések keretében.

                  (7)

                  Az európai gyermekgarancia létrehozásáról szóló ajánlásában (9) a Tanács felkéri a tagállamokat, hogy a rászoruló (azaz a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitett) gyermekek részére garantálják a tényleges és ingyenes hozzáférést az oktatáshoz és az iskolai tevékenységekhez. Az EU gyermekjogi stratégiája (10) inkluzív, minőségi oktatás kiépítésére szólít fel.

                  (8)

                  Egy gyorsan változó és nagymértékben összekapcsolt világban mindenkinek számos kompetenciára van szüksége, és ezeket egész életén át fejlesztenie kell. Az egész életen át tartó tanuláshoz szükséges kulcskompetenciák európai referenciakeretében (11) meghatározott kulcskompetenciák célja az, hogy megteremtsék az alapot az egyenlőbb és demokratikusabb társadalmak kialakításához. A kulcskompetenciák segíthetnek az inkluzív és fenntartható növekedésre, a társadalmi kohézióra és a demokratikus kultúra továbbfejlesztésére irányuló igény kielégítésében.

                  (9)

                  Az egész életen át tartó tanuláshoz szükséges kulcskompetenciákról szóló tanácsi ajánlás (12) értelmében a kompetenciafejlesztést elő kell segíteni az alábbiak révén: a különböző tanulási módszerek és környezetek előmozdítása, ideértve a digitális technológiák megfelelő alkalmazását is; támogatás nyújtása az oktatásban dolgozó szakembereknek és az oktatási folyamatot támogató más érdekelt feleknek, többek között a családoknak; a különböző formákban elsajátított kulcskompetenciák értékelésének és validálásának támogatása és további fejlesztése; továbbá az oktatáson belüli, illetve az oktatási, képzési és tanulási formák közötti együttműködés – valamennyi szinten és különböző területeken történő – megerősítése.

                  (10)

                  A fenntartható versenyképességet, a társadalmi méltányosságot és a rezilienciát célzó szakképzésről szóló ajánlásában (13) a Tanács korszerűsített uniós szakpolitikai jövőképet javasol a szakképzésre vonatkozóan, beleértve annak digitalizálását és a vegyes tanulás alkalmazását is. A szakképzésnek a helyreállítás és a digitális és zöld gazdaságra való méltányos átállás támogatásában betöltött szerepéről szóló osnabrücki nyilatkozat (14) szerint a digitális tanulás fontos, kiegészítő szerepet játszhat ebben.

                  (11)

                  A jövő európai tanárairól és oktatóiról szóló következtetéseiben (15) a Tanács megállapítja, hogy a tanárok, az oktatók és a nevelési-oktatási intézményvezetők az oktatás és képzés nélkülözhetetlen hajtóerejét jelentik, akiket be kell vonni az oktatási és képzési szakpolitikák kidolgozásába, gyakorlati alkalmazásuk tekintetében pedig önállóságot kell biztosítani számukra, ugyanakkor szükségük van arra is, hogy az alapképzésük, a bevezető képzésük és a folyamatos szakmai továbbképzésük átfogó megközelítésen alapuljon.

                  (12)

                  A világjárvány tovább súlyosbította a gyermekek és fiatalok fizikai, mentális és érzelmi jóllétével kapcsolatos, régóta fennálló aggodalmakat. Minden gyermeknek és fiatalnak meg kell adni a szükséges támogatást ahhoz, hogy egészséges és aktív életmódot folytathasson (16), ösztönözni kell az egész életen át tartó pozitív szokások kialakítását, és lehetőséget kell biztosítani nekik arra, hogy olyan különféle sporttevékenységekben és egyéb testmozgásban vegyenek részt, amelyek javítják a motoros készségeket, és fokozzák a mentális és érzelmi jóllétet. Emellett a gyermekeknek és a fiataloknak támogatásra van szükségük a tanulás során a mentális és érzelmi jóllétük biztosításához, többek között a tanulási feladatok nehéz körülmények között történő végzése során, valamint a biztonságos és felelősségteljes online magatartás megértésével kapcsolatban (17). Támogatásra van szükségük azoknak a tanulóknak is, akiknek hosszabb időszakokra kell nélkülözniük a családjuk, a társak vagy az iskolai személyzet támogatását. A tanulási veszteségek és a jóllétre gyakorolt hatások kezelése érdekében emellett fontos meghatározni a javításra és korrekcióra szoruló területeket.

                  (13)

                  A jelenléti tanulás értékének teljes körű elismerése mellett a különböző módokon és különféle környezetekben – többek között iskolai helyszínen, otthon, szabadban, kulturális helyszínen, munkahelyen és digitális környezetben – folytatott tanulás motiváló lehet a gyermekek és a fiatalok számára, és előmozdíthatja a széles körű kompetenciafejlesztésüket. Ez pedig segíthet abban, hogy megértsék – és motivációt merítsenek abból –, hogy a formális oktatás és képzés milyen jelentőséggel bír a társadalmi életük szempontjából, és hogy nagyobb mértékben vállaljanak aktív szerepet a helyi és globális – például a fenntarthatósággal, a környezetvédelemmel és az éghajlatváltozással kapcsolatos – kihívások terén.

                  (14)

                  Az oktatás alapvető emberi jog és a gyermekek joga. Az oktatáshoz való hozzáférést biztosítani kell, függetlenül attól, hogy az oktatás milyen környezetben zajlik – iskolai helyszínen, egyéb fizikai környezetben, távoktatás keretében vagy ezek kombinációjával –, és függetlenül a tanulók különféle személyes és társadalmi körülményeitől. A világjárványon túlmenően, valamint az iskolai helyszínen zajló jelenléti tanulás értékének teljes körű elismerése mellett, a vegyes tanulási megközelítések lehetőséget kínálnak az oktatás és képzés minőségének, relevanciájának és inkluzivitásának javítására, például azáltal, hogy jobb tanulási kínálatot biztosítanak a vidéki és távoli területeken, többek között a legkülső régiókban és a szigetközösségekben, valamint azon egyéb tanulók számára, akik (átmenetileg) nem járnak teljes időben iskolába, azaz: a nomád közösségek tagjai vagy utazó munkavállalók gyermekei; a fiatal gondozók; az egészségügyi problémákkal küzdő, vagy kórházakban, illetve gondozási intézményekben élő tanulók; az élsportolói edzést folytatók; valamint a szakképzésben tanulók vagy a fizetett munkát végzők. Az összes környezetnek és eszköznek egyenlően hozzáférhetőnek kell lennie a kisebbségi csoportok, a fogyatékossággal élő, illetve a társadalmi-gazdasági szempontból hátrányos helyzetű gyermekek és fiatalok számára, használatuk pedig nem vezethet hátrányos megkülönböztetéshez vagy szegregációhoz.

                  (15)

                  A vegyes tanulási megközelítések elismerik, hogy az iskola a személyes és társadalmi interakciók közös tereként értéket jelent, és a világ megértésének egyik módjaként jelentősége van a tanulásban. E tekintetben az iskolai architektúra és az iskolai térszervezés egyaránt fontos szerepet játszik.

                  (16)

                  A vegyes tanulási megközelítések az általuk felölelhető tanulási feladatok és eszközök sokfélesége miatt elősegíthetik a széles körű kompetenciafejlesztést. A digitális technológia alkalmazása – többek között az eszközök online összekapcsolásával – megkönnyítheti a tanulók más tanulókkal, tanulási programokkal és egyéb információforrásokkal való interakcióját, és támogathatja a jelenléti tanulást és a különböző környezetekben történő tanulást. A digitális és az adatműveltségi kompetenciák elsajátítása a vegyes tanulási megközelítések alkalmazásával megkönnyíthető. A tudományos felszerelések, a nyitott oktatási segédanyagok, a kézműves eszközök, a reáliák (a mindennapi használati tárgyak), a publikált szövegek, valamint az íróeszközök és a vizuális művészeti eszközök segíthetik a kreativitást és az önkifejezést, egyénileg és egymással együttműködve is.

                  (17)

                  A vegyes tanulási megközelítések tekintetében az előfeltételek megteremtése érdekében koherens, rendszerszintű megközelítésre van szükség. Ez magában foglalja a különböző szakterületeken tevékenykedő gyakorló szakemberek bevonását és a közösséggel való együttműködés előmozdítását, ami közös felelősségvállalást ösztönöz a gyermekek és a fiatalok fejlődésével kapcsolatban. A vegyes tanulási megközelítéseket támogató, rendszerszintű intézkedések hatékonysága emellett a következőkön is alapul: az ökoszisztéma különböző elemei, a helyi, regionális és nemzeti oktatási és képzési hatóságok közötti kapcsolatok meghatározása és támogatása; az oktatási segédanyagok ágazata (technológia, kiadványok és a tantervi oktatáshoz szükséges egyéb felszerelések biztosítása); a kutatási, oktatási és képzési intézmények; a közösségek; a civil társadalmi szervezetek és kezdeményezések; valamint a családok és maguk a tanulók, függetlenül attól, hogy milyen igényekkel és képességszinttel rendelkeznek.

                  (18)

                  A vegyes tanulási megközelítések széles körben bevett gyakorlatnak számítanak a szakmai alapképzésben (18); a világjárvány miatti korlátozások azonban kihívásokat állítottak az intézmények és a szervezetek elé a munkaalapú tanulás biztosítására, valamint az oktatókkal és a mentorokkal való kommunikáció fenntartására való lehetőségek tekintetében, és a tanulószerződéses gyakorlati képzések nyújtását is befolyásolták. A gyakorlati tapasztalatszerzés lehetőségeinek beszűkülése rávilágított arra az egyébként is ismert tényre, hogy a szakképzésben ki kell aknázni a digitális technológiában – többek között a digitális eszközökben és tanulási platformokban, az e-Portfoliókban, valamint a szimulációk terén a kiterjesztett valóságban és a virtuális valóságban – rejlő lehetőségeket. Azt is hangsúlyosabbá tette, hogy meg kell érteni és koordinálni kell azokat a módokat, ahogyan a digitális technológiákat a különböző környezetekben (pl. iskolában vagy szakmai gyakorlaton) tanulási célra használják annak érdekében, hogy fel lehessen készíteni a tanulókat az életre és a jövőbeli munkapiacra.

                  (19)

                  Az ifjúsági munka, az önkéntes munka, valamint a kulturális tevékenységekben, többek között a szabadidősportban való részvétel során szerzett tapasztalatok egyértelműen bizonyítják a nem formális tanulás fontosságát és relevanciáját. A nem formális tanulás fontos szerepet játszik azon létfontosságú interperszonális, kommunikációs, kognitív és személyes készségek – többek között a kreativitás – fejlesztésének támogatásában, amelyek megkönnyítik a fiatalok számára a felnőttkorba, valamint az aktív polgári szerepvállalás és a munka világába való átlépést (19). Az új tanulási módok azonosításához javítani kell a formális és a nem formális tanulási környezetek közötti együttműködést (20).

                  (20)

               Ez az ajánlás teljes mértékben tiszteletben tartja a szubszidiaritás és az arányosság elvét. Elismeri, hogy az oktatási és képzési intézmények autonómiája tagállamonként nagyon eltérő. Egyes tagállamokban az oktatási és képzési intézmények, a tanárképző intézmények, valamint a tanárok és oktatók nagy fokú autonómiával rendelkeznek. Az ajánlást a nemzeti körülmények figyelembevételével kell végrehajtani.
            Figyelembe véve a „vegyes tanulás” alábbi fogalommeghatározását:
      Ezen ajánlás alkalmazásában a formális oktatásban és képzésben megvalósuló vegyes tanulás különféle megközelítéseket foglal magában, és az értendő alatta, hogy egy iskola (az általános és középfokú oktatásban, beleértve a szakképzést is), tanár, illetve oktató vagy tanuló több megközelítést alkalmaz a tanulási folyamattal kapcsolatban:

                  —

                  az iskolai helyszínt és az iskolán kívüli egyéb fizikai környezeteket ötvözve (akár tanár/oktató jelenlétével, akár térben és/vagy időben elválasztva távtanulás esetén),

                  —

                  különféle, akár digitális (beleértve az online tanulást), akár nem digitális tanulási eszközöket ötvözve.

            A tanárok, oktatók és az iskolák pedagógiai szakmai megítélésük alapján választják ki ezeket a megközelítéseket és segítik elő alkalmazásukat olyan érdekfeszítő és hatékony tanulási feladatok részeként, amelyek széles körű kompetenciafejlesztést támogatnak, a tanulók életkorának, képességeinek és körülményeinek, valamint a kívánt tanulási eredményeknek megfelelően.

         Egyéb fizikai környezet lehet például egyrészt az otthon; kórházak (beteg vagy sérülést szenvedett gyermekek esetében); másrészt pedig a kulturális intézmények és a közgyűjtemények; gazdaságok, vállalatok és más munkahelyek; természeti és szabadtéri területek; sportlétesítmények és az ifjúsági terek.
      A távtanulás olyan tanulást jelent, amelynek során a tanár/az oktató és a tanuló térben és/vagy időben el vannak választva egymástól, figyelembe véve a nemzeti körülményeket.
      Az online tanulás olyan tanulást jelent, amelynek során a digitális technológiát különböző eszközök összekapcsolására használják a tanuló, valamint a tanárok, oktatók, illetve az egyéb oktatási személyzet, vagy a többi tanuló közötti interakció megkönnyítésére, célja pedig a tananyag vagy egyéb információk rendelkezésre bocsátása a tanulási programok céljainak teljesítése érdekében.

         Digitális tanulási eszközök lehetnek például: a közös tantermi munkát szolgáló okostáblák és projektorok; mobil eszközök, táblagépek és laptopok a feladatok megtervezésére, áttekintésére és megosztására szolgáló alkalmazásokkal; televízió és rádió a programok követéséhez; valamint a kiterjesztett valóságot és a virtuális valóságot támogató eszközök és alkalmazások az interaktivitás fokozásához. A digitális tanulási eszközök nem feltétlenül kapcsolódnak az internethez,
      A KÖVETKEZŐKET AJÁNLJA A TAGÁLLAMOKNAK

                  1.

                  a Covid19-válság kapcsán levont tanulságok alapján támogassák az oktatási és képzési rendszerek helyreállítását és felkészültségét azáltal, hogy kezelik a világjárványnak a tanulókra, tanárokra, oktatókra és az egyéb oktatási személyzetre gyakorolt következményeit, valamint dolgozzanak ki hosszabb távú stratégiai megközelítéseket a vegyes tanulásra vonatkozóan, és építsenek a világjárvány során bevezetett vagy tesztelt sikeres innovációkra a bevált gyakorlatok megosztása és terjesztése érdekében, az ezen ajánlásban meghatározott elvekkel összhangban (21). Ezek az innovációk nem helyettesítik az iskolai környezetet és a jelenléti tanulást, hanem kiegészítik azokat;

                  2.

                  a tanulók támogatása érdekében vegyék fontolóra a következő intézkedéseket:

         A válságra adott közvetlen válaszként

                  a)

                  további tanulási lehetőségek és célzott támogatás biztosítása a tanulók számára a részleges iskolabezárások és a jelenléti oktatásra vonatkozó korlátozások miatti tanulási veszteség orvosolása érdekében, különösen a tanulási zavarral küzdő, a sajátos nevelési igényű, a hátrányos helyzetű csoportokból származó vagy az oktatásban és a képzésben tapasztalt fennakadások által egyéb módon érintett tanulók esetében. Ez magában foglalhatja például a személyre szabott támogatás fokozását és a személyes mentorálást, a mentori rendszereket (beleértve a társak általi mentorálást), a befogadó tanulói közösségeket, további tanári erőforrások kirendelését az osztályhoz (pl. közös tanítás), a tanácsadási támogatás fokozását, további tanulási idő biztosítását a tanévben és/vagy a tanítási szünetben, valamint a további tanulási környezetekhez – például a közkönyvtárakhoz és a közösségi terekhez – és az iskola utáni, pedagógiai támogatást nyújtó szolgáltatásokhoz való hozzáférést;

                  b)

                  a tanulók és családjaik fizikai és mentális jóllétének előtérbe helyezése. Ez többek között a következőket foglalhatná magában: a pszichológiai támogatás megerősítése és a mentális egészségre vonatkozó iránymutatások kidolgozása; a tanulók jóllétét biztosító és a bántalmazásellenes politikák beépítése az iskolai célkitűzésekbe; ellenőrzési és minőségbiztosítási folyamatok (a rendszeres minőségbiztosítási vagy iskolafelügyeleti munka részeként vagy az iskolai helyzetnek a világjárvány összefüggésében végzett konkrét értékelései során); személyzet kijelölése külön erre a célra vagy a mentális egészséggel és támogatással foglalkozó képzett szakemberek és az ilyen szolgáltatások igénybevételének megkönnyítése;

                  c)

                  a digitális készségek és kompetenciák fejlesztésének előmozdítása az összes tanuló és családjaik körében, figyelembe véve a digitális szakadékot és a nemek közötti digitális szakadékot, és ugyanakkor kezelve valamennyi sztereotípiát és az elfogultság valamennyi formáját, beleértve a nemi sztereotípiákat és a nemi elfogultságot is, valamint az oktatási és képzési rendszerek digitális kapacitásának fejlesztése a rendelkezésre álló eszközökbe és a konnektivitásba való, iskolai és közösségi szintű beruházások ösztönzésével, továbbá a digitális készségek és kompetenciák fejlesztési lehetőségeinek biztosításával, beleértve a technológia kommunikációs célú, valamit az önálló és a kollaboratív tanulásra és a későbbi tanulás javítása érdekében az önértékelésre történő alkalmazását is. A nemzeti, valamint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz szerinti tervekben előirányzott beruházások és reformok végrehajtása biztosítja, hogy minden tanuló hozzáférhessen a szükséges eszközökhöz és tanulási lehetőségekhez;

         A helyreállításnak, valamint az oktatás és képzés területén a hosszabb távú felkészültségnek a támogatása érdekében:

                  d)

                  annak feltárása, hogy miként lehetne az alap- és középfokú oktatásban – beleértve a szakképzést is – olyan vegyes tanulási megközelítéseket kialakítani, amelyek valamennyi tanuló javát szolgálják, és amelyek tartós pozitív hatást gyakorolnak a tanulók életkorához, képességeihez, sajátos igényeihez és tanulási célkitűzéseihez igazított oktatásra és tanulásra, teljeskörűen elismerve ugyanakkor az iskolai helyszín és a jelenléti tanulás értékét. Ez magában foglalhatná a különféle tanulási eszközök fejlesztésének és beépítésének megerősítését a kutatási és megnyilvánulási lehetőségek biztosítása érdekében, beleértve a természettudományos műveltség, a digitális jártasság és a médiatudatosság fejlesztését; az olyan tanulás támogatását, amely a tanulási tapasztalatot különféle környezetek ötvözése révén gazdagítja; megfelelő egyensúly kialakítását egyrészről a tanár és a diák által irányított tanulás, másrészről pedig a kollaboratív és a független tanulás között; a tanulási módszerek feltérképezését az új lehetőségek vonzóvá tétele és mind a tanulók, mind a tanárok számára jobb tanulási megoldások kínálása érdekében;

                  e)

                  a vegyes tanulási megközelítések alkalmazása olyan eszközként, amely a tanulók jóllétének, önállóságának és személyre szabott tanulásának támogatására (figyelembe véve a tanulók életkorát, képességeit és egyedi tanulási igényeit), valamint „személyes, szociális és a tanulás elsajátítására vonatkozó kompetenciájuk” fejlesztésére szolgál (ez utóbbi „az egész életen át tartó tanuláshoz szükséges nyolc kulcskompetencia” (22) egyike, amelyet a LifeComp európai keretrendszerre (23) vonatkozó bizottsági kezdeményezés keretében fejlesztettek tovább);

                  3.

                  a tanárok és oktatók támogatása érdekében vegyék fontolóra a következő intézkedéseket:

         A válságra adott közvetlen válaszként:

                  a)

                  a tanárok önértékelésének támogatása a digitális technológiák használata terén, valamint továbbképzési tanfolyamok és a szakmai tanulás egyéb formáinak biztosítása a tanárok és oktatók számára, segítve őket abban, hogy a tanítás során igénybe vegyék a digitális programokat és eszközöket, és beépítsék azokat a tanításba (24). A tanárok és oktatók tapasztalatai és visszajelzései alapján online és helyszíni pedagógiai modulok és segédanyagok kifejlesztése és terjesztése a tanárok és oktatók ahhoz való hozzásegítése érdekében, hogy tanítási módszereiket és gyakorlataikat a vegyes tanulási megközelítésekhez igazítsák (25), valamint együttműködés a tanárokkal és oktatókkal az új eszközök és anyagok használata terén, többek között a tekintetben is, hogy miként lehet biztonságosan és etikusan viselkedni a digitális környezetekben, illetve hogyan lehet a diákokat ebben támogatni;

                  b)

                  a stressz enyhítése és a kiégés megelőzése érdekében nagyobb hangsúly helyezése a tanárok és oktatók, a nevelési-oktatási intézményvezetők és az egyéb oktatási személyzet jóllétére és szakmai életminőségére. Ez magában foglalhatja a képzett mentális egészségügyi és támogató szakemberekhez és szolgáltatásokhoz való hozzáférés megkönnyítését; a pedagógusok egymás közötti, a stressz enyhítését célzó kölcsönös támogatása kialakításának és/vagy megszervezésének az előmozdítását, valamint a rezilienciával/mentális jólléttel kapcsolatos képzési lehetőségek javításának biztosítását a tanári alapképzésben és a szakmai továbbképzési programokban.

         A helyreállításnak, valamint a tanárok és oktatók hosszabb távú felkészültségének a támogatása érdekében:

                  c)

                  vegyes tanulási megközelítések beépítése a tanári alapképzésbe (26) és a szakmai továbbképzési (27) programokba annak érdekében, hogy segítsék az oktatási személyzetet egyrészt abban, hogy a tanulástervezést megfelelően hozzáigazítsák szakmai környezetükhöz, másrészt pedig abban, hogy a különböző beltéri és szabadtéri környezetekben, valamint eszközökkel és feladatokkal folytatott tanulást kompetensen tudják megkönnyíteni;

                  d)

                  hozzáférés biztosítása a szakértői központokhoz, valamint olyan megfelelő segédanyagokhoz, amelyek iránymutatást adnak a vegyes tanulási megközelítésekhez és hatékonyabbá teszik azokat. Az oktatási és képzési személyzet támogatása a vegyes tanulási megközelítések saját területükön való kidolgozása során az oktatási személyzet csereprogramjai és a társaktól való tanulás révén, erős iskolai csapatok létrehozása kollaboratív tanulás, hálózatok, együttműködési projektek és gyakorlatközösségek segítségével;

                  e)

                  iránymutatás kidolgozása a – többek között online – értékelésre és záróvizsgákra alkalmazott olyan új megközelítésekhez, amelyek formatív és szummatív értékelésre alkalmas, az oktatás és képzés különböző szintjeinek és tanulási környezeteinek megfelelő eszközöket foglalnak magukban;

                  f)

                  az oktatási személyzet ösztönzése a feltáró projektekben és a kutatásban való részvételre, ideértve a feladatok más tanulási környezetben való felhasználásának, valamint a digitális technológiának a tanítási és a tanulási folyamatok támogatására való használatának a tesztelését;

                  4.

                  az iskolák támogatása érdekében vegyék fontolóra a következő intézkedéseket:

         A válságra adott közvetlen válaszként:

                  a)

                  a vegyes tanulási megközelítésekre vonatkozó eszközök és segédanyagok biztosítása, valamint iránymutatás nyújtása az iskoláknak azzal kapcsolatban, hogy miként lehet ezeket hatékonyan felhasználni (28);

                  b)

                  lehetőség szerint további személyzet igénybevétele vagy felvétele annak érdekében, hogy több idő álljon rendelkezésre egyéni támogatásra az iskolában és az iskola utáni tevékenységek keretében;

                  c)

                  hatékony partnerségek támogatása az infrastruktúrák és erőforrások tekintetében a különböző oktatási vagy képzésszolgáltatók között, ideértve a helyi és regionális hatóságokat, az üzleti vállalkozásokat, a szakmai szervezeteket, a művészetek, a kulturális örökség, a sport és a természet területét, a felsőoktatási intézményeket és a kutatóintézeteket, a civil társadalmat, az oktatási segédanyagok (ezen belül a technológia, a kiadványok és a tantervi oktatáshoz szükséges egyéb eszközök) ágazatát és az oktatási kutatást;

                  d)

                  az iskolák támogatása befogadási stratégiáik és gyakorlataik nyomon követése és az ezekre vonatkozó önértékelés során a vegyes tanulási megközelítések összefüggésében, valamint a hiányosságok orvoslásához szükséges intézkedések meghozatala során, többek között uniós eszközök felhasználásával (29);

                  e)

                  a tanulási környezetek, eszközök és feladatok megértésének javítása a szülők, a törvényes gyámok és a családok körében rendszeres kommunikáció és iránymutatások révén, anélkül, hogy mindez további terheket róna rájuk.

         A hosszabb távú helyreállítás támogatása és a szervezeti változásra való képesség javítása

                  f)

                  beruházás az online tanulás alapját képező nagy sebességű internetkapcsolatba az iskolai helyszíneken és a távtanulási környezetekben, amihez a műszaki infrastruktúra karbantartására és korszerűsítésére vonatkozó tervek készítése is társul;

                  g)

                  lehetőség szerint, valamint a nemzeti és regionális jogszabályokkal és körülményekkel összhangban megfelelő mértékű autonómia biztosítása az iskolai szintű döntéshozatalban (az iskolatanácsok, igazgatók, vezetők döntései tekintetében) az innováció, a reagálóképesség és a helyi és regionális igényekhez való alkalmazkodás elősegítése érdekében;

                  h)

                  a szervezeti változások kezelésében és a folyamatos fejlődésben kulcsszerepet vállaló nevelési-oktatási intézményvezetők támogatása célzott szakmai fejlesztéssel és a szerepükre vonatkozó iránymutatással. Az iskolák és a kapcsolódó oktatási vagy képzésszolgáltatók támogatása abban, hogy stratégiai tervezési és iskolai minőségjavítási folyamataik keretében mérlegeljék a vegyes tanulási megközelítéseket, amelyek magukban foglalhatják az önértékelési eszközök használatát is;

                  i)

                  az iskolai helyszíneken és az egyéb fizikai környezetekben zajló tanulásban, valamint a távtanulásban részt vevő érdekelt felek, köztük a családok közötti párbeszéd és hálózatépítés támogatása annak érdekében, hogy különböző forrásokból visszajelzések és ötletek érkezzenek a jövőbeli fejlesztéshez. Ennek keretében párbeszédet kell folytatni, iránymutatást kell adni és stratégiákat kell kidolgozni a gyermekek és fiatalok biztonságának védelme, adataik titkosságának és védelmének szavatolása, valamint a digitális világbeli biztonságuk és magánéletük védelme érdekében;

                  j)

                  lehetőség szerint az iskola belső és/vagy külső felülvizsgálati és minőségbiztosítási mechanizmusai egy részének a tanulási környezetek és eszközök ötvözésére történő igénybevétele, az iskolától eltérő szolgáltatók értékelésének/az ilyen szolgáltatók általi értékelésnek a bevonása mellett;

                  5.

                  aknázzák ki maradéktalanul az uniós forrásokat – különösen az Erasmus+-t, a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt, az Európai Szociális Alap Pluszt, az Európai Regionális Fejlesztési Alapot (ERFA), a Digitális Európa programot, a Horizont Európát és a technikai támogatási eszközt – és szakértelmet az infrastruktúrába, az eszközökbe és a pedagógiába történő beruházásokhoz a jövő kihívásaira készen álló iskolák rezilienciájának és felkészültségének növelése érdekében;

                  6.

                  eszközöljenek beruházásokat a szakpolitikai kihívásoknak és e kezdeményezések oktatási ökoszisztémára gyakorolt hatásának a kutatásába, nyomon követésébe és értékelésébe annak érdekében, hogy építeni lehessen a levont tanulságokra és fel lehessen használni azokat a későbbi szakpolitikai reformok során, többek között egyrészt a tanulók tapasztalataira, másrészt a bevált gyakorlatok és a jobb tanulási programokat szolgáló mesterségesintelligencia-megoldások kidolgozása céljából gyűjtött adatokra építve, amennyiben ezek az adatok elérhetők;

                  7.

                  hozzanak intézkedéseket ezen ajánlás végrehajtására és annak nyomon követésére, a nemzeti és regionális oktatási és képzési rendszerekkel összhangban. Az európai gyermekgarancia végrehajtására vonatkozó nemzeti cselekvési tervekben adott esetben vegyék figyelembe a vegyes tanulási megközelítéseket támogató intézkedéseket;

            FELKÉRI A BIZOTTSÁGOT, HOGY A SZUBSZIDIARITÁS ÉS A NEMZETI KÖRÜLMÉNYEK KELLŐ FIGYELEMBEVÉTELÉVEL:

                  1.

                  az intézkedések meghatározásától és konkrét kidolgozásától függően, támogassa az ajánlás végrehajtását a tagállamok és valamennyi érdekelt fél közötti egymástól való tanulás és tapasztalatcsere elősegítése révén, melynek keretéül az alábbiak szolgálnak:

                              i.

                              az oktatás és képzés terén az európai oktatási térség létrehozása érdekében és azon túlmutatóan folytatott európai együttműködés stratégiai keretrendszere (2021–2030) (30);

                              ii.

                              az új Európai Digitális Oktatási Platform és a tagállamokkal folytatott új strukturált párbeszéd, amelyet a 2021 és 2027 közötti időszakra szóló digitális oktatási cselekvési terv keretében hoznak létre a digitális oktatással kapcsolatos ágazatközi együttműködés támogatása érdekében;

                              iii.

                              uniós online oktatási és képzési platformok és közösségek, többek között a School Education Gateway, az eTwinning és „Az inkluzív oktatás előmozdítása és a korai iskolaelhagyás elleni küzdelem” elnevezésű, iskoláknak szóló európai eszköztár;

                  2.

                  a tagállamokkal együttműködésben támogassa az olyan, önkéntes felhasználásra szánt segédanyagok kifejlesztését, mint például:

                              i.

                              tényeken alapuló útmutató anyagok a vegyes tanulási megközelítések keretében alkalmazott tanulástervezésről és iskolai szervezési gyakorlatról, többek között az esetleges digitális eszközökről, a tanulás értékelésének és érvényesítésének módszereiről, valamint az adatvédelemről, a magánélet védelméről és az online biztonságról;

                              ii.

                              színvonalas digitális oktatási tartalmak létrehozása és megosztása, továbbá az európai digitális oktatási tartalmak keretében rejlő lehetőségek feltárása, amely keret kidolgozását a Bizottság jelenleg végzi;

                  3.

                  támogassa a tanárok, az oktatók és az egyéb oktatási személyzet szakmai fejlődési és tanulási lehetőségeit az alábbiak révén:

                              i.

                              a School Education Gateway platformon elérhető, a vegyes tanulási megközelítésekkel foglalkozó virtuális szabadegyetemi kurzusok népszerűsítése tanárok, oktatók, nevelési-oktatási intézményvezetők és a tanárképzésben oktatók körében, valamint annak elősegítése, hogy az iskolákban dolgozó oktatási személyzet széles körben vegye igénybe ezeket a képzéseket;

                              ii.

                              az Erasmus+ munkatársainak csereprogramjaiból, projektjeiből és hálózataiból származó bevált gyakorlatok megosztása, többek között az eTwinning online közösségen, a jövőbeli Erasmus+ tanárképző akadémiákon és a szakképzési kiválósági központokon keresztül;

                              iii.

                              a tanárokat célzó új, online SELFIE eszköz népszerűsítése, amely segíti a tanárokat digitális kompetenciáik értékelésében és a további fejlődés megtervezésében. Ez az új eszköz az iskolák egészének digitális tervezésére szolgáló SELFIE eszközre épül, amely segíthet a hatékony vegyes tanulási megközelítések előmozdításában, többek között a szakképzésben is;

                  4.

                  működjön együtt valamennyi érdekelt féllel, köztük a szoftver- és hardverszolgáltatókkal a digitális infrastruktúra és eszközök fejlesztése, valamint az oktatás és képzés terén történő használatuk kapcsán, továbbá ezzel összefüggésben helyezzen hangsúlyt a titoktartás és az adatvédelem jelentőségére;

                  5.

                  támogassa azokat a kezdeményezéseket, amelyek célja a mindenkinek szánt, inkluzív, méltányos és minőségi oktatási lehetőségek, valamint az egész életen át tartó tanulással kapcsolatos lehetőségek továbbfejlesztése és előmozdítása, különös tekintettel az olyan tanulók befogadására, akiknek eltérő körülményei kihatással vannak bizonyos tanulási környezetekhez és eszközökhöz való hozzáférésükre, illetve akiknek célzott segítségre van szükségük a tanulási folyamat során;

                  6.

                  továbbra is támogassa a tagállamokat az oktatási és képzési rendszerek minőségének és inkluzivitásának javítását célzó reformok végrehajtásában, és támogassa digitális felkészültségüket a 2021 és 2027 közötti időszakra szóló digitális oktatási cselekvési terv célkitűzéseivel összhangban;

                  7.

                  az európai oktatási térségről és a 2021 és 2027 közötti időszakra szóló digitális oktatási cselekvési tervről szóló rendszeres eredményjelentésekben foglalkozzon a vegyes tanulási megközelítéseknek az alap- és középfokú oktatásban – beleértve a szakképzést is – való kidolgozásával.

         Kelt Brüsszelben, 2021. november 29-én

               a Tanács részéről

               az elnök

            S. KUSTEC

         (1)  A Tanács következtetései az oktatás és a képzés területén a Covid19-válság elleni fellépésről (HL C 212. I, 2020.6.26., 9. o.).

         (2)  Lásd az SWD(2021) 219 final bizottsági szolgálati munkadokumentumot, 1. rész, 6. o. (2. lábjegyzet).

         (3)  HL C 415., 2020.12.1., 22. o.

         (4)  COM(2017) 673 final.

         (5)  HL C 66., 2021.2.26., 1. o.

         (6)  HL C 428., 2017.12.13., 10. o.

         (7)  COM(2021) 102 final.

         (8)  COM(2020) 274 final.

         (9)  HL L 223., 2021.6.22., 14. o.

         (10)  COM(2021) 142 final.

         (11)  HL C 189., 2018.6.4., 7. o.

         (12)  HL C 189., 2018.6.4., 1. o.

         (13)  HL C 417., 2020.12.2., 1. o.

         (14)  2020. november 30-án hagyták jóvá.

         (15)  HL C 193., 2020.6.9., 11. o.

         (16)  Uniós szinten például az Európai Bizottság kétéves kampányként elindítja az „egészséges életmód mindenkinek” elnevezésű kezdeményezést, amelynek célja, hogy a sportot és az aktív életmódot összekösse az egészségpolitikával, az élelmezéspolitikával és egyéb szakpolitikákkal.

         (17)  Lásd a JRC által készített, „A Covid19 várható hatása az oktatásra: Gondolatok a rendelkezésre álló szakirodalom és a legújabb nemzetközi adatok alapján” című jelentést (The likely impact of COVID-19 on education: Reflections based on the existing literature and recent international datasets – Di Pietro, G., Biagi, F., Dinis Mota Da Costa, P., Karpinski, Z. és Mazza, J., 2020).

         (18)  A szakmai alapképzésre általában felső középfokú és posztszekunder képzés keretében kerül sor, mielőtt a diákok belépnének a munka világába. Vagy iskolai környezetben (főként tantermi oktatás keretében) vagy munkaalapú környezetben, például képzési központokban és vállalatoknál zajlik, a nemzeti oktatási és képzési rendszerektől és gazdasági struktúráktól függően.

         (19)  A Tanács következtetései a fiataloknak a felnőttkorba, valamint az aktív polgári szerepvállalás és a munka világába való sikeres átlépését elősegítő alapvető életkészségek fiatalok körében való fejlesztésének támogatásában az ifjúsági munka által betöltött szerepről (HL C 189., 2017.6.15., 30. o.).

         (20)  A Tanács következtetései az alulról szerveződő sportnak a transzverzális készségek – elsősorban a fiatalok körében történő – fejlesztésében betöltött szerepének a maximalizálásáról (HL C 172., 2015.5.27., 8. o.).

         (21)  Az SWD (2021) 219 final bizottsági szolgálati munkadokumentumban bemutatott, a vegyes tanulásra vonatkozó keret alapul szolgálhat az országok helyzetéhez igazított egyedi intézkedésekhez.

         (22)  A Tanács ajánlása (2018. május 22.) az egész életen át tartó tanuláshoz szükséges kulcskompetenciákról (HL C 189., 2018.6.4., 1. o.).

         (23)  A LifeComp három, egymással összefüggő kompetenciaterületet foglal magában: „személyes”, „szociális”, valamint „a tanulás elsajátítása”. Ezen kompetenciaterületek mindegyike három kompetenciát foglal magában: önszabályozás, rugalmasság, jóllét (személyes terület), empátia, kommunikáció, együttműködés (szociális terület), fejlődésre fókuszáló gondolkodásmód, kritikai gondolkodás és a tanulás irányítása (a tanulás elsajátításának területe). A LifeComp kompetenciák az élet minden területére kiterjednek, és a formális, az informális és a nem formális oktatás keretében egész életen át megszerezhetők. https://ec.europa.eu/jrc/en/lifecomp

         (24)  Az Európai Bizottság 2021. október 5-én elindította a SELFIE eszköz tanárokat célzó új változatát, amely segítséget nyújthat az oktatóknak digitális kompetenciáik fejlesztésének megtervezéséhez.

         (25)  A School Education Gateway platformon már most is megtalálható néhány tanároknak és oktatóknak szóló, vegyes tanulással kapcsolatos segédanyag.

         (26)  Formális tanulmányokkal töltött időszak, melynek célja elismert tanári képesítés szerzése és a tanárként való munkavállalás. Ilyen képzést jellemzően az egyetemek tanárképző karai vagy független tanárképző intézmények kínálnak (vö. az SWD (2021) 219 final szolgálati munkadokumentum szószedetével).

         (27)  A szakemberek által a pályafutásuk bármely szakaszában folytatott, a szakmai fejlődésüket célzó tanulás (vö. az SWD (2021) 219 final szolgálati munkadokumentum szószedetével).

         (28)  A SELFIE eszköz segítheti az iskolákat abban, hogy felmérjék aktuális helyzetüket és szükségleteiket, és értékelést kapjanak ezekről. Az eszköz moduláris, és azt az egyes iskolák saját körülményeiknek megfelelően kiigazíthatják.

         (29)  „Az inkluzív oktatás előmozdítása és a korai iskolaelhagyás elleni küzdelem” elnevezésű, iskoláknak szóló európai eszköztár számtalan segédanyagot és gyakorlati példát, valamint önértékelési eszközt kínál az iskolák számára.

         (30)  HL C 66., 2021.2.26., 1. o.