               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.5.13.
            COM(2015) 262 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Olaszország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Olaszország 2015. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Olaszország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Olaszország 2015. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot. Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Olaszország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Olaszország 2014. évi aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2014. november 28-án a 473/2013/EU rendeletnek
                  5
                megfelelően kiadta Olaszország 2015-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét
                  6
               .

               (4)A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  7
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  8
               , amelyben Olaszországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához, a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)A Bizottság 2015. február 26-án közzétette az Olaszországra vonatkozó 2015. évi országjelentését
                  9
               . Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Olaszország által elért eredményeket. Az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Olaszországban túlzott makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek határozott szakpolitikai intézkedéseket és egyedi nyomon követést tesznek szükségessé. Különösen fontos a tartósan alacsony munkatermelékenység és a gyenge versenyképesség alapvető okainak megszüntetése és az államadósság csökkenő pályára állítása. Különösen nagy szükség van olyan intézkedésekre, amelyek csökkentik az olasz gazdaságra, és – méretéből adódóan – a szélesebb gazdasági és monetáris unióra gyakorolt káros hatások kockázatát.

               (7)2015. április 28-án Olaszország benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és 2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)Olaszország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és a 2013–2015 közötti időszakban az átmeneti adósságszabály hatálya alatt van. A Bizottság 2015. február 27-én az EUMSZ 126. cikkének (3) bekezdése alapján jelentést adott ki, mivel azzal számolt, hogy 2014–2015-ben Olaszország nem fog kellő mértékben közelíteni az adósságszabálynak való megfeleléshez. Az elemzés megállapítása szerint az adósságkritériumnak való megfelelés az adott időpontban teljesítettnek volt tekinthető.

               (9)Az olasz alkotmánybíróság 2015. április 30-án, vagyis a tavaszi gazdasági előrejelzés határnapja után alkotmányellenesnek ítélte a magas nyugdíjak indexálásának 2012–2013. évi ideiglenes felfüggesztését. Az ítélet pontos költségvetési hatása attól függ, hogy az olasz kormány annak miként tesz eleget, ami még tisztázásra szorul. Ezen új információ fényében a későbbiekben indokolttá válhat az EUMSZ 126. cikkének (3) bekezdése szerinti jelentés kibocsátása. Az új elemet figyelmen kívül hagyva, illetve annak tisztázására várva a februári jelentés megállapításait jelenleg is nagyjából érvényesnek lehet tekinteni.

               (10)2015. évi stabilitási programjában Olaszország – az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára pozitív hatást gyakorló jelentős strukturális reformok figyelembevétele céljából – 2016 tekintetében átmeneti, GDP-arányosan 0,4 százalékpontos eltérést kért a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától. Az említett reformok részletei Olaszország 2015. évi nemzeti reformprogramjában találhatók. A program szerint az államháztartás fenntarthatóságát a következő területeket érintő reformok javítják: i. közigazgatás és egyszerűsítés; ii. termék- és szolgáltatási piacok; iii. munkaerőpiac; iv. polgári igazságszolgáltatás; v. oktatás; vi. az adórendszer átalakítása; és vii. a kiadások felülvizsgálata mint finanszírozási intézkedés. A hatóságok a reformok reál-GDP-re gyakorolt hatását 2020-ig 1,8 százalékpontra becsülik, ami hihetőnek tűnik. A reformok teljes körű, időbeli végrehajtása pozitív hatást fog gyakorolni az államháztartás fenntarthatóságára. Ennek feltétele, hogy az olasz kormány 2015-ben meghozza a szükséges intézkedéseket az említett alkotmánybírósági ítélet tartós hatásának megfelelő ellensúlyozására, vagyis annak biztosítására, hogy: i. Olaszország a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágában maradjon; ii. megfelelő biztonsági puffer álljon rendelkezésre a Szerződés szerinti referenciaérték betartásához; és iii. a stabilitási program négy éves időtávjában teljesüljön a középtávú költségvetési cél. A jelenlegi értékelés alapján Olaszország megfelel a 2016-ra kért átmeneti eltérés feltételeinek, amennyiben megfelelően végrehajtja a megállapodás szerinti reformokat, amit az európai szemeszter során fognak ellenőrizni.

               (11)A 2015. évi stabilitási program az államháztartási hiány fokozatos javítását tervezi, 2015-ben a GDP 2,6%-ára, majd 2018-ig a GDP 1,8%-ára. 2015. évi stabilitási programjában a kormány a középtávú költségvetési cél – vagyis a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési pozíció – 2017-ig történő elérésére törekszik. Az újraszámított strukturális egyenleg
                  10
                azonban 2018-ban éri el a középtávú költségvetési célt. A középtávú költségvetési cél 2017-ig történő elérése a strukturálisreform-záradék alkalmazását és a 2015. évi stabilitási programban foglalt kötelezettségvállalásokat figyelembe véve hihetőnek tűnik.

               (12)Az államadósság-ráta az előrejelzés szerint 2015-ben a GDP 132,5 %-ának megfelelő értéken tetőzik, majd ezt követően 2019-re fokozatosan a GDP 120,0 %-ára csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A kormánynak még meg kell határoznia azokat a további kiadáscsökkentéseket, amelyek révén elkerülhető lesz a héa 2016. évi, jogszabályban előírt emelése.

               (13)Olaszországnak 2015-ben a GDP 0,25 %-ának megfelelő mértékben javítania kell strukturális egyenlegét. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján 2015-ben a középtávú költségvetési célhoz szükséges, a GDP 0,3 %-ának megfelelő mértékű előre jelzett strukturális kiigazítás megfelel Olaszország Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ága szerinti kötelezettségeinek. A strukturálisreform-záradék alapján engedélyezett eltérést figyelembe véve Olaszországnak 2016-ban legalább a GDP 0,1 %-ának megfelelő mértékben javítania kell strukturális egyenlegét. A Bizottság előrejelzése azonban változatlan politikát feltételezve a GDP 0,2 %-ának megfelelő mértékű romlást mutat, ami némi eltérés kockázatát vetíti előre, ezért további intézkedésekre lesz szükség. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Olaszország nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (14)Az olasz hatóságok által előterjesztett ambiciózus privatizációs program végrehajtása – annak ellenére, hogy várhatóan hozzájárulna az Olaszország számára kulcsfontosságú adósságcsökkentéshez – 2014-ben némileg késést szenvedett; emiatt a privatizációs bevételek 2014-ben a GDP 0,2 %-ának feleltek meg, elmaradva a 0,7 %-os éves céltól.

               (15)Olaszország tavaly jelentős lépéseket tett a munka adóterhének enyhítésére, amely azonban még mindig magas. Az adókiadások – különösen a kedvezményes héakulcsok – száma és hatóköre továbbra is túlzottan magas. Ami az ingatlanadót illeti, a kataszteri reform csak lassan halad előre, noha az elavult kataszteri értékek aktualizálása különösen fontos lenne. Emellett nem került sor sem a környezetvédelmi adók felülvizsgálatára, sem a környezet szempontjából káros támogatások megszüntetésére. Olaszország a környezetvédelmi adókkal foglalkozó bizottságot hozott létre. E különböző területeket az adóreformról szóló kerettörvény fogja egybe, amelynek végrehajtását azonban akadályozza bizonyos törvényerejű rendeletek hiánya. A területen elért némi eredmény ellenére az olasz adórendszer hatékonyságát a tartósan alacsony adómorál és a költséges adóbeszedés, illetve az adócsalás magas szintje rontja (ennek nagyságát a kormány éves szinten 91 milliárd EUR-ra, vagyis a GDP 5,6 %-ára becsüli). A kormány által az adóbevallások pontosságának biztosítása céljából hozott intézkedéseket teljes körűen alkalmazni kell.

               (16)Valamennyi kormányzati szinten csak korlátozott előrelépés történt a közkiadások hatékonyságának és színvonalának tartós javítása felé. A jogszabályban előírt – regionális és helyi szinten is érvényes – költségvetési megtakarítások elmaradnak a 2014. évi nemzeti reformprogramban tervezettől. A kiadások felülvizsgálata még nem szerves része a költségvetési folyamatnak, ami rontja e tevékenység átfogó, hosszú távú hatékonyságát. Az uniós források kezelését továbbra is súlyos hiányosságok sújtják, különösen a déli régiókban. A nemzeti kikötői és logisztikai stratégiai terv előkészület alatt áll, de a kikötők és hátországi összeköttetéseik igazgatásának korszerűsítése céljából csak részleges lépések történtek.

               (17)Olaszország közigazgatását még mindig jelentős hatékonysághiány jellemzi, ami rontja az üzleti környezetet és a reformok eredményességét. Az intézményi keretnek és a közigazgatás általános színvonalának javítására folynak és folytatódnak az erőfeszítések. 2015 végére várható az alkotmány ambiciózus reformja, amelynek célja különösen a különböző kormányzati szintek közötti hatáskörmegosztás tisztázása. A közigazgatási alkalmazottak cserélődésével, mobilitásával és javadalmazásával foglalkozó átfogó reform függőben van. Noha az átláthatóság növelése és a nemzeti korrupcióellenes hatóság felhatalmazása érdekében számos lépés történt, az elévülési idő felülvizsgálatára nem került sor, pedig ezt más nemzetközi szervezetek is az olaszországi korrupcióellenes küzdelem alapkövének tekintik. Az elmúlt években fontos lépéseket tettek mind az igazságszolgáltatási kínálat javítására – a bíróságok területi illetékességének felülvizsgálatával és szakosított bíróságok létrehozásával –, mind az igazságszolgáltatás iránti kereslet csökkentésére, az alternatív vitarendezés népszerűsítésével. Az eljárások hossza továbbra is jelentős probléma, a vonatkozó reformok még nem hoztak eredményeket.

               (18)Az olasz bankszektor nemteljesítő hiteleinek aránya 2008 vége óta erőteljesen megemelkedett, főként a bankok társasági kitettségei miatt. Az értékvesztett eszközök szanálási rátája túl alacsony, elidegenítésük korlátozott mértékű. Ennek oka részben a problémás magánadósság olaszországi piacának fejletlenségében keresendő. A legnagyobb szövetkezeti bankok (banche popolari) vállalatirányítási problémáit a közelmúltban jogalkotással szabályozták, az alapítványok és a kisebb szövetkezeti bankok (banche di credito cooperativo) szerepét azonban nem kötelező, önszabályozó jellegű megállapodások útján kezelik. Az olasz bankszektor további szerkezetátalakítása és konszolidációja garanciát ad a pénzügyi közvetítés eredményességének javítására és a gazdaság élénkítésére.

               (19)2014. decemberében elfogadták a munkaerőpiac széles körű reformjáról szóló kerettörvényt („Jobs Act”), amely fenntartja a korábbi reformok irányultságát. Módosításokat vezet be különösen a munkahelyvédelmi jogszabályok, az álláskeresési járadék rendszere, az aktív és a passzív munkaerő-piaci intézkedések szabályozása és végrehajtása, valamint a családi élet és a munka összeegyeztetése kapcsán. E jogszabály hatékony végrehajtása a szükséges végrehajtási rendeletek elfogadásán múlik. Ezek a bérkiegészítési rendszerek alkalmazásával, a szerződéses megállapodások felülvizsgálatával, a munka és a magánélet egyensúlyával és az aktív munkaerő-piaci intézkedések erősítésével foglalkoznak. A vállalati béralku lehetősége a vállalatoknak csupán töredékét érinti, pedig ez segíthetné a bérek termelékenységhez igazítását és a cégeken belül az innovatív megoldások bevezetésére ösztönözne. 2014. januárjában megállapodás született a szakszervezetek feldolgozóipari reprezentativitásának mérésére szolgáló eljárásokról, ami – hatálybalépése után – elősegítheti a vállalati béralku elterjedését. A nők munkaerő-piaci részvétele ugyan nő, de továbbra is a legalacsonyabbak között van az EU-ban. Emellett az ifjúsági munkanélküliség 2014 harmadik negyedévében csaknem elérte a 43%-ot, a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő 15–24 éves fiatalok aránya pedig a legmagasabb az EU-ban. Ennek okai részben az oktatási rendszerben keresendők, amelyet még mindig az uniós átlag alatti iskolai eredmények és meglehetősen magas lemorzsolódási ráták jellemeznek. Az előző három év során a felsőoktatás első vagy második szakaszában végzős 15–34 éveseknek csupán 54,6 %-a állt munkaviszonyban, szemben a 78,6 %-ot kitevő uniós átlaggal. Olaszország egyike azon országoknak, amelyekben az EU egészét tekintve a legnagyobb mértékben nőtt a szegénység és a társadalmi kirekesztettség, különösen a gyerekek tekintetében. A szociális ellátó rendszer továbbra is töredezett, és nem alkalmas a probléma hatásos kezelésére, ami jelentős többletköltségeket okoz.

               (20)A termék- és szolgáltatási piacok megfelelő működését továbbra is számos versenyellenes előírás akadályozza. Még a parlament előtt van az a jogszabály, amely néhány ágazatban, így a biztosítás, a távközlés és az üzemanyag-kereskedelem területén lebont bizonyos korlátokat. Más fontos ágazatokban, például a helyi közszolgáltatások, a repülőterek és kikötők, a jogi szolgáltatások, a bankok, a gyógyszertárak és az egészségügyi szolgáltatások területén jelentősek maradtak a korlátok. A központosított közbeszerzés szélesebb körű használata ellenére súlyos hiányosságok hátráltatják a közbeszerzés működését. A láthatóan rossz hatékonysággal végzett helyi közszolgáltatások továbbra is mentesülnek a versenytől, ami az államháztartásra is hátrányos hatású. Nyílt eljárást csak a közbeszerzések kis hányadában alkalmaznak, a szerződések többségét pályázat nélkül kötik.

               (21)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Olaszország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Olaszországnak címzett ajánlások nyomon követése terén hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Olaszország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat.

               (22)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Olaszország stabilitási programját, és arról alkotott véleményét
                  11
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (23)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Olaszország nemzeti reformprogramját és stabilitási programját. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi,

               (24)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat adott ki azon tagállamok számára, amelyek pénzneme az euró. Olaszországnak az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

               AJÁNLJA, hogy Olaszország 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.A középtávú költségvetési cél elérése érdekében – a jelentős strukturális reformok végrehajtása érdekében engedélyezett eltérést figyelembe véve – 2015-ben hajtson végre a GDP 0,25 %-ának, 2016-ban pedig a GDP 0,1 %-ának megfelelő mértékű költségvetési kiigazítást, a szükséges strukturális intézkedések 2015-ben és 2016-ban történő végrehajtásával. Gyorsan és alaposan hajtsa végre a privatizációs programot, és a rendkívüli bevételeket továbbra is használja fel az államadóssági ráta megfelelő ütemű csökkenő pályára állításához. 2015 szeptemberéig hajtsa végre az adóreformról szóló kerettörvényt, különösen az adókiadások és a kataszteri adatok felülvizsgálatát és az adómorál-javító intézkedéseket.

               2.Fogadja el a nemzeti kikötői és logisztikai stratégiai tervet, különösen a célból, hogy az összeköttetések javításával népszerűsítse az intermodális szállítást. Az uniós források kezelésének érezhető javítása érdekében biztosítsa a területi kohéziós hivatal teljes működőképességét.

               3.Fogadja el és hajtsa végre az intézményi keretek javítására és a közigazgatás korszerűsítésére irányuló törvényjavaslatokat. 2015 közepéig vizsgálja felül az elévülési idő szabályozását. Biztosítsa, hogy a polgári igazságszolgáltatás hatékonyságának javítását célzó reformok elősegítsék az eljárások lerövidítését.

               4.2015 végéig hozzon kötelező erejű intézkedéseket a bankok vállalatirányításában még tapasztalható hiányosságok felszámolására, különös figyelemmel az alapítványok szerepére, és lépjen fel a nemteljesítő hitelek széles körű csökkentésének felgyorsítása érdekében.

               5.Fogadja el a bérkiegészítési rendszerek alkalmazásáról, a szerződéses megállapodások felülvizsgálatáról, a munka és a magánélet egyensúlyáról és az aktív munkaerő-piaci intézkedések erősítéséről szóló törvényerejű rendeleteket. A szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatnak megfelelően dolgozza ki a vállalati béralku hatékony keretét. Az ifjúsági munkanélküliség leküzdésére irányuló erőfeszítés részeként fogadja el és hajtsa végre a tervezett iskolai reformot, és bővítse a szakmai jellegű felsőoktatást.

               6.Az igazgatási és a szabályozásból eredő terhek enyhítése érdekében hajtsa végre a 2015–2017-es egyszerűsítési menetrendet. A versenyjog alá tartozó összes ágazatban fogadjon el versenyfokozó intézkedéseket, és tegyen határozott lépéseket a fennmaradó korlátok lebontására. Biztosítsa a pályázat nélküli szerződéskötés feltételeit nem teljesítő, helyi közszolgáltatásra irányuló közbeszerzési szerződések legkésőbb 2015-ig történő helyesbítését.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2015) 262.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  HL L 140., 2013.5.27., 11. o.

                     (6)
                  C(2014) 8806 final.

                     (7)
                  COM(2014) 902 final.

                     (8)
                  COM(2014) 904 final.

                     (9)
                  SWD(2015) 31 final.

                     (10)
                  A Bizottság által a stabilitási programban szereplő információk alapján, közös módszertan szerint újraszámított strukturális egyenleg.

                     (11)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.5.13.
            COM(2015) 265 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Luxemburg 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Luxemburg 2015. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Luxemburg 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Luxemburg 2015. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot. Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Luxemburg 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Luxemburg 2014-re vonatkozó aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2014. november 28-án a 473/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek
                  4
                megfelelően kiadta Luxemburg 2015-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét
                  5
               .

               (4)A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  6
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  7
               , amelyben Luxemburgot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához, a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Luxemburgra vonatkozó 2015. évi országjelentését
                  8
               . Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Luxemburg által elért eredményeket.

               (7)Luxemburg 2015. április 30-án benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és 2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)Luxemburg jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A 2015. évi stabilitási program szerint a kormány a GDP 0,6 %-ának megfelelő mértékű 2014-es államháztartási többletet 2015-re a GDP 0,1 %-ának megfelelő mértékűre tervezi levinni. Ezt követően a terv szerint a többlet ismét nő, 2018-ra eléri a GDP 0,9 %-át. A kormány szándéka szerint a programidőszak alatt végig betartja a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális többletként meghatározott középtávú költségvetési célt. A stabilitási program szerint a kormány a GDP-arányos államadósság mértékét jóval a Szerződésben a GDP 60 %-ában megállapított referenciaérték alatt tervezi tartani. Az államadósság-ráta a várakozások szerint a programidőszakban 24 % körül marad, 2016-ban valamivel 24 % fölött tetőzik, majd 2019-re a GDP 24 %-a alá csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2015 tekintetében optimista, az azt követő időszakra vonatkozóan megalapozott. 2016-tól azonban kockázatok övezik a költségvetési intézkedések végrehajtását. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése szerint a strukturális egyenleg 2015-ben és 2016-ban a középtávú költségvetési célnál marad. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint Luxemburg várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. A középtávú költségvetési keret elfogadásával és a költségvetési tanács felállításával Luxemburg költségvetési keretrendszere jelentős mértékben megerősödött. Mindazonáltal jelentős problémák várnak megoldásra az évközi költségvetési adatok rendszeres nyilvánosságra hozatala tekintetében, ami a költségvetési fejlemények valós idejű nyomon követésének lényeges eleme.

               (9)A fogyasztási adókból származó bevételeknek az elektronikus kereskedelemhez kapcsolódó szabályozás módosításából eredő várt visszaesése rávilágít arra, hogy a fiskális bevételek legalább egy része instabil. Kiszámíthatóságuk javítása érdekében szükség van az adóalap további szélesítésére és az adózás összehangolására, mindenekelőtt a jelenleg alacsony ingatlanadó felülvizsgálata és alternatív bevételi források, többek között a környezetvédelmi adók nagyobb mértékű alkalmazása révén. Megkezdődött a 2017-ben bevezetendő átfogó adóreformot előkészítő munka.

               (10)Az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát veszélyezteti a nyugdíjkiadásoknak a rendszer közelmúltban lezajlott reformja ellenére bekövetkezett növekedése és a tartós ápolás-gondozás kiadásainak folyamatos emelkedése. A tartós ápolási-gondozási biztosítási alap az előrejelzések szerint 2015-ben deficites lesz
                  9
                és tartalékai várhatóan fokozatosan csökkennek, aminek következtében 2017-ben már nem érik el a kiadások 10 %-ában meghatározott, jogszabályban előírt minimumot. A 2015. évi költségvetésben elfogadtak néhány, lehetséges megtakarítást jelentő intézkedést
                  10
               . Azonban nem foglalták még jogszabályba a tartós ápolási-gondozási biztosítás tervezett reformját, amelynek célja megfelelő szintű szolgáltatás nyújtása a tartós ápolásra szorulóknak, valamint a szükséges mértékű finanszírozás biztosítása. A nyugdíjrendszer 2012-es reformja nem volt kellően ambiciózus, mivel csak részben szüntette meg a kötelező és a tényleges nyugdíjbavonulási életkor közötti jelentős különbséget. Továbbra is fennállnak az előrehozott nyugdíj különböző lehetőségei. Más uniós országokkal összehasonlítva az idősebb munkavállalók munkaerő-piaci részvétele változatlanul alacsony. Előkészítették a nyugdíjreformhoz kapcsolódó jogszabálytervezeteket és a munka törvénykönyvének (az idősek foglalkoztatására vonatkozó megállapodáshoz kapcsolódó) módosítását. Ez számos olyan intézkedést tartalmaz, amelyek célja az idősebb munkavállalók foglalkoztatásának biztosítása.

               (11)A luxemburgi gazdaságra jellemző, hogy a gazdasági ágazatok munkatermelékenysége jelentős eltéréseket mutat, a pénzügyi ágazat termelékenysége duplája más ágazatokénak. Ez azt jelenti, hogy az ágazati reálbérek ágazati munkatermelékenységnek megfelelő nagyobb eltérései hozzájárulhatnának a munkaerőnek a feltörekvő versenyképes ágazatokba vagy a romló költség-versenyképességű területekre történő átcsoportosításához. Továbbra is vannak akadályai a hosszú távon szükséges ágazati bérkiigazításoknak.

               (12)Az általában jól teljesítő munkaerőpiac és a felsőfokú végzettséggel rendelkezők magas aránya ellenére a foglalkoztatási ráta viszonylag alacsony az idősebb munkavállalók, a nők és az alacsony képzettségű fiatalok körében. A hatékony aktivizálási intézkedéseket intézményi akadályok gátolják. Az állami foglalkoztatási szolgálaton belül fontos reform kerül végrehajtásra annak érdekében, hogy az álláskeresők egyénre szabott tanácsadásban részesüljenek, de ez még nem zárult le. Nem fogadták el a szakoktatási és -képzési rendszer reformtervét és – különösen a hátrányos társadalmi-gazdasági háttérrel rendelkezők körében – a tanulmányi eredmények javítását célzó középiskolai reformot. Az anyasági ellátásokra és az iskoláztatási támogatásokra vonatkozóan bejelentett intézkedések és a szülői szabadság tervezett reformja várhatóan hozzájárul a nők munkaerő-piaci részvételének erősítéséhez. A közös adózás rendszere és a szociális ellátási rendszer kialakítása visszatartja a második keresőket a munkavállalástól. A felsőfokú végzettséggel rendelkezők nagy aránya ellenére az oktatási eredmények továbbra sem kielégítőek, és nincs előrelépés a migráns hátterű emberek és az alacsony képzettségű fiatalok helyzetének javítása terén. Változatlanul fennállnak az intézményi tényezőkhöz és a szociális ellátási rendszer kialakításához köthető, a munkaerő-piaci kínálattal kapcsolatos kihívások, amelyek a munkaerőpiac problémáinak forrásai.

               (13)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Luxemburg gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Luxemburgnak címzett ajánlások nyomán hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Luxemburg fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat.

               (14)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Luxemburg stabilitási programját, és azt a véleményt
                  11
                fogalmazta meg, hogy Luxemburg megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (15)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euró. Luxemburgnak biztosítania kell ezen ajánlások teljes körű és időben történő végrehajtását is,

               AJÁNLJA, hogy Luxemburg 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Szélesítse az adóalapot, különösen a fogyasztási adók, a rendszeres ingatlanadók és a környezetvédelmi adózás terén.

               2.Az előrehozott nyugdíjba vonulás korlátozásával és a kötelező nyugdíjkorhatárnak a várható élettartamhoz kötésével szüntesse meg a törvényben előírt nyugdíjkorhatár és a tényleges nyugdíjbavonulási életkor közötti eltérést.

               3.A szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatok alapján reformálja meg a bérmegállapítás rendszerét annak biztosításához, hogy a bérek – különösen ágazati szinten – a termelékenységnek megfelelően alakulnak.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2015) 265.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  HL L 140., 2013.5.27., 11. o.

                     (5)
                  HL C(2014) 8808 final.

                     (6)
                  COM(2014) 902.

                     (7)
                  COM(2014) 904.

                     (8)
                  SWD(2015) 35 final/2.

                     (9)
                  CNS, Budget de l’Assurance Dépendance, exercice 2015 („A tartós ápolás-gondozás rendszerének 2015. évi költségvetése”), elérhető a következő weboldalon:

                     http://cns.lu/files/publications/Budget_AD_2015.pdf

                  .

                     (10)
                  A 2015. évi költségvetés 255. és 256. számú intézkedése, lásd:

                     http://www.budget.public.lu/

                  .

                     (11)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.5.13.
            COM(2015) 267 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Málta 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Málta 2015. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Málta 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Málta 2015. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot. Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Málta 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Málta 2014. évi aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2014. november 28-án a 473/2013/EU rendeletnek
                  4
                megfelelően kiadta Málta 2015-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét
                  5
               .

               (4)A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  6
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  7
               , amelyben Máltát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához, a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Máltára vonatkozó 2015. évi országjelentését
                  8
               . Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Málta által elért eredményeket.

               (7)Málta 2015. április 17-én benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját, 2015. április 30-án pedig 2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)Málta jelenleg [– a túlzotthiány-eljárás 2015. júniusi megszüntetését követően –] a Stabilitási és Növekedési Paktum [prevenciós] ágához tartozik. A 2015. évi stabilitási programja szerint a kormány úgy tervezi, hogy az államháztartási hiány 2015-ben fokozatosan a GDP 1,6 %-ára, majd 2018-ra a GDP 0,2 %-áig süllyed. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése szerint megállapítható, hogy a túlzott hiányt 2014-ben kiigazították. A stabilitási program értelmében a kormány a tervei szerint 2019-re – a programidőszakot követő évben – valósítja meg a középtávú költségvetési célt, azaz a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetést. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság fokozatos csökkenést követően 2018-ra 61,2 %-ot tesz majd ki. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Úgy tűnik, fennáll a kockázata annak, hogy 2015-ben és 2016-ban is jelentkezik bizonyos mértékű eltérés a középtávú költségvetési cél eléréséhez szükséges, a GDP 0,6 %-ának megfelelő mértékű kiigazítástól. 2015-ben a strukturális egyenleg javulása várhatóan a GDP 0,1 %-ának megfelelő mértékben marad el a követelménytől. A 2016-ra előre jelzett kiigazítás ugyan összhangban van a követelménnyel, azonban fennáll annak a kockázata, hogy 2015-öt és 2016-ot együttesen nézve lesz bizonyos mértékű eltérés. 2016-tól kezdődően a kitűzött hiánycélok elérését támogató intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva. Következésképp 2015-ben és 2016-ban további intézkedésekre lesz szükség. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint Málta várhatóan nagyrészt megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (9)Málta államháztartásának hosszú távú fenntarthatósága tekintetében kockázat áll fenn, különös tekintettel az elöregedéssel összefüggő kiadások várható növekedésére. A nyugdíjrendszerben a kötelező nyugdíjkorhatár jogszabályban rögzített emelését igen lassan vezetik be, és nincs kifejezett kapcsolat a kötelező nyugdíjkorhatár és a várható élettartam között. Málta munkaerő-piaci intézkedések és a harmadik pillérhez tartozó nyugdíjak révén fellépett a nyugdíjrendszerét érintő kihívásokkal szemben, valamint nemzeti reformprogramjában további szakpolitikai bejelentéseket tett, ugyanakkor a rendszer fenntarthatóságának és megfelelőségének lényeges javítását célzó intézkedések bejelentése és végrehajtása még várat magára. Megkezdődött a nemzeti egészségügyi rendszerekre vonatkozó 2014-es stratégia végrehajtása, amely az egészségügyi rendszer lehető leghatékonyabbá tételét és annak pénzügyi fenntarthatóságát kívánja egyidejűleg megvalósítani. Ezt a folyamatot nyomon kell követni.

               (10)Málta intézkedéseket tett annak érdekében, hogy lakosait segítse a munka és a családi élet egyensúlyának megteremtésében, különösen pénzügyi ösztönzőkkel, az ingyenes gyermekgondozási intézmények folyamatos biztosításával, valamint a rugalmas munkafeltételek bevezetésével. Mindazonáltal sok idősebb nőt visszatarthat a munkaerőpiacon való munkakereséstől a nem intézményi formájú tartós ápolás-gondozás iránti fokozott igény, valamint a megfelelő készségek hiánya. 2014 júniusában tették közzé a nemzeti írástudási stratégiát és a korai iskolaelhagyás kezelésére kidolgozott stratégiát. Továbbra is folyik a munka az oktatási eredményeknek a piaci igényekkel való összehangolása érdekében, bár kézzelfogható eredményeket még nem tudnak felmutatni.

               (11)Erőfeszítéseket tettek a kockázati tőkealapok felhasználását szolgáló keret biztosítása és a tőkepiaci hozzáférés elősegítése érdekében, különösen az induló vállalkozásokat támogató Malta Enterprise program felülvizsgálata és a magvetőtőke-beruházásokra vonatkozó bejelentett program révén. Egy fejlesztési bank létrehozásán is dolgoznak. Ezt a folyamatot nyomon kell követni.

               (12)Az adócsalás elleni küzdelem és az adózási morál javítása céljából az adóbehajtási rendszer egyszerűsítésére tett máltai lépések jó irányt jelentenek. Bár már folyamatban van a munka, konkrét intézkedésekre van szükség az elektronikus fizetési módok elterjedésének felgyorsítása érdekében.

               (13)A közbeszerzési eljárások hosszát jelentősen csökkentette a kötelező elektronikus közbeszerzés bevezetése és az érintett kormányhivatalok megerősítése. A bejelentett intézkedések végrehajtása, különösen a személyzet bővítése és a nyomonkövetési rendszer bevezetése még tovább csökkenti majd az ilyen eljárások időtartamát. A szállítási költségek jelentős szerepet játszanak Málta gazdaságában. Nemrég elindították a közlekedési reformot, ám a kormány még nem terjesztette elő átfogó közlekedési stratégiáját.

               (14)A nemzeti reformprogram az országjelentésben meghatározottakon túlmutató lépéseket határoz meg az igazságügyi rendszer reformja érdekében. Ennek eredményeként Málta némi előrehaladást tett az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának fokozására vonatkozó 2014. évi országspecifikus ajánlás megvalósítása tekintetében. Emellett egy törvénytervezet véglegesítése is folyamatban van. Ennek elfogadásával és végrehajtásával várhatóan tovább javul az igazságszolgáltatási rendszer hatékonysága, mindenekelőtt a bírósági eljárások digitalizálásának és az alternatív vitarendezési mechanizmusok előmozdításának köszönhetően.

               (15)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Málta gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Máltának címzett ajánlások nyomán hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Málta fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat.

               (16)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Málta stabilitási programját, és arról alkotott véleményét
                  9
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (17)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat adott ki azon tagállamok számára, amelyek pénzneme az euró. Máltának az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

               AJÁNLJA, hogy Málta 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.A túlzott hiány kiigazítását követően a középtávú költségvetési cél elérése érdekében 2015-ben és 2016-ban hajtson végre a GDP 0,6 %-ának megfelelő mértékű költségvetési kiigazítást.

               2.A tanárok folyamatos szakmai továbbképzésének ösztönzésével lépjen fel az alapvető készségek javítása és a korai iskolaelhagyás további csökkentése érdekében.

               3.Gyorsítsa fel a kötelező nyugdíjkorhatár megemelését, és kapcsolja azt a várható élettartamhoz.

               4.Javítsa a kis- és mikrovállalkozások finanszírozáshoz jutását, különösen nem banki eszközök segítségével.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2015) 267.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  HL L 140., 2013.5.27., 11. o.

                     (5)
                  C(2014) 8809 final.

                     (6)
                  COM(2014) 902.

                     (7)
                  COM(2014) 904.

                     (8)
                  SWD(2015) 37 final.

                     (9)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.5.13.
            COM(2015) 266 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Magyarország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Magyarország 2015. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Magyarország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Magyarország 2015. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot. Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Magyarország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Magyarország 2014. évi aktualizált konvergenciaprogramját.

               (4)A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  5
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  6
               , amelyben Magyarországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához, a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Magyarországra vonatkozó 2015. évi országjelentését
                  7
               . Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Magyarország által elért eredményeket. Az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Magyarországon makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek határozott szakpolitikai intézkedéseket és nyomon követést tesznek szükségessé. Mindenekelőtt a nettó nemzetközi pozícióból fakadó kockázatokra (a külső egyensúly helyreállítása terén elért eredmények ellenére az egyenleg továbbra is mélyen negatív), az államadósság magas szintjére, a szabályozásból eredően a pénzügyi ágazatot sújtó jelentős teherre, továbbá a nemteljesítő hiteleknek a hitelállomány-leépítést megnehezítő magas arányára kell külön figyelmet fordítani.

               (7)Magyarország 2015. április 30-án benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és 2015. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)Magyarország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és a 2013–2015 közötti időszakban az átmeneti adósságszabály hatálya alatt van. A kormány a 2015. évi konvergenciaprogram szerint az államháztartási hiány fokozatos csökkentését tervezi, 2015-ben a GDP 2,4 %-ára, 2018-ra pedig elérve a GDP 1,6 %-ának megfelelő értéket; továbbá a kormány tervei szerint – a GDP 1,7 %-ának megfelelő mértékű strukturális hiányként megjelölt – középtávú költségvetési célt 2017-re sikerül elérni. A konvergenciaprogram szerint a kormány a GDP-arányos államadósság fokozatos csökkenésével számol, tervei szerint a mutató 2015-re eléri 74,9 %-os, 2018-ra pedig a 68,9 %-os szintet. A fenti költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2016-ig nagyrészt megalapozottnak, azt követően optimistának tekinthető. A 2016-tól kezdődő időszakra vonatkozó államháztartási hiánycélokat alátámasztó konkrét intézkedések nincsenek kellő részletességgel kidolgozva, különösen a 2016 utáni időszak tekintetében. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg és a nettó kiadásnövekedés egyaránt annak a kockázatnak a fennállására mutat, hogy 2015-ben és 2016-ban jelentős eltérés lesz a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától. Emiatt 2015-ben és 2016-ban további intézkedésekre lesz szükség. Az előrejelzés szerint ugyanakkor Magyarország 2015-ben eleget fog tenni az átmeneti adósságszabálynak, továbbá az átmeneti időszak lejártát követően, azaz 2016-ban meg fog felelni az adósságcsökkentési referenciaértéknek. A konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Magyarország nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. A korábban már jogszabályba foglalt középtávú költségvetési keret következetes alkalmazása és a Költségvetési Tanács elemzési funkciójának megerősítése révén javulna az ország költségvetési irányítási rendszere.

               (9)Az elmúlt 12 hónapban fennmaradtak a bankszektort érintő legfőbb kihívások: a tőkefelhalmozás lehetőségeinek javítása útján helyreállítani a piaci alapú hitelezést, illetve javítani a portfóliótisztítás hatékonyságát. A banki hitelezés 2013 közepe óta jórészt támogatott hitelprogramokon alapul, ideértve a kkv-knak nyújtott hitelek mintegy 40 %-át. A jelentős adóteher és a szabályozásból eredő terhek, továbbá a problémás hitelek magas aránya nem biztosítja a bankok számára a szükséges ösztönzőket ahhoz, hogy fokozzák rendes, nem támogatott hitelezési tevékenységüket. A devizaalapú jelzáloghitelek közelmúltbeli forintosításából fakadóan Magyarország külső kitettsége és az ebből adódó pénzügyi stabilitási kockázatok jelentősen csökkentek. Ugyanakkor a nemteljesítő hitelek magas aránya továbbra is főként a háztartások devizában fennálló adósságának tudható be. A devizahitelesek terheinek csökkentésére eddig elfogadott mentőcsomagok – a lakossági ágazatban létrehozott Nemzeti Eszközkezelő létrehozásától eltekintve – elsősorban nem a nehéz helyzetben lévő hitelfelvevőkre irányultak, és ezek a csomagok vélhetően nem fogják megoldani a nemteljesítő hitelek problémáját. A hatékony portfóliótisztítást hátráltatja többek között a kényszerértékesítések hiánya, valamint a bírósági vagy bíróságon kívül folyó adósságrendezési eljárások rossz hatékonysága. Az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bankkal közelmúltban kötött megállapodásban a kormány számos kötelezettséget vállalt a pénzügyi ágazatban jelentkező kihívások kezelésére, így többek között a banki különadó fokozatos csökkentésére és az előzetes konzultáció elvének betartására. Ezen intézkedések következetes végrehajtása révén biztosítható lenne a megfelelő és kiszámítható pénzügy-politikai keretekhez való visszatérés. Az elmúlt év folyamán Magyarország több lépésben bővítette közvetlen tulajdonosi jelenlétét a bankszektorban. A bankszektorra irányuló, a közvetlen tulajdon növelésén keresztül megvalósított állami beavatkozás komoly költségvetési kockázatokat vonhat maga után, még akkor is, ha a tulajdonszerzés csak átmeneti.

               (10)Az adózás területén nemrég végrehajtott változtatások (új adók bevezetése és meglévő adók növelése) révén a gazdaságpolitika visszatért a vállalatokat terhelő ágazati különadók növelésének korábbi gyakorlatához. Ezen változtatások a kiszámíthatatlanságuk, illetve a szelektivitásuk miatt a beruházások torzulását eredményezik a különböző ágazatokban. A bevezetett számos új intézkedés ellenére az alacsony jövedelmű munkavállalók egyes csoportjainak adóterhe uniós szinten változatlanul a legmagasabbak között van, és különösen hátrányosan érintettek az egyedülálló személyek. Úgy tűnik, hogy az adóterheknek más bevételi forrásokra történő áthelyezésével az adóterhek a növekedést kevésbé visszafogó módon is eloszthatók lennének. Az elmúlt évben bevezetett különböző intézkedések segítik az adócsalás elleni küzdelem rendszereinek szigorítását. A kiskereskedelmi üzletek pénztárgépeinek online rendszerbe történő bekapcsolására irányuló program sikeres lezárását követően immáron azt tervezik, hogy a programot 2015-ben kiterjesztik egyes piaci szolgáltatásokra is. Csökkentették az értékhatárt, amely fölött tételes áfabevallást kell benyújtani. 2015-ben elektronikus közúti áruforgalom-ellenőrző rendszert vezettek be, amelynek elsődleges célja a körhintaszerű áfacsalások visszaszorítása volt. Ugyanakkor az adóbeszedés terén továbbra is számos lehetőség kínálkozik az igazgatás hatékonyságának javítására és az adószabályoknak való megfeleléssel járó költségek csökkentésére, különösen a kis- és középvállalkozások tekintetében.

               (11)A magyar munkaerő-piaci helyzet összességében javult 2014-ben: a gazdasági fellendülésnek köszönhetően a magánszektorban bővült a foglalkoztatás. Továbbra is jelentős kihívások mutatkoznak a közmunkaprogram terén, amelyet 2011 óta számottevően kibővítettek. A program rossz hatékonyságú és eredménytelen aktív munkaerő-piaci intézkedésnek tűnik, és fennáll a kockázata annak, hogy torzítja a munkaerőpiac megfelelő működését. A programra fordított források más módon történő felhasználása vélhetően hasznosabb lenne a magyar gazdaság számára. Az elmúlt négy év alatt a program költségvetési terhei megnégyszereződtek, elérik a GDP 0,8 %-át, és várható, hogy 2018-ig a mostani szint kétszeresére emelkednek. Mindez forrásokat von el a képzés és a nyílt munkaerőpiacon való részvételt elősegítő szolgáltatások létfontosságú fejlesztéseitől. Fennáll a kockázata, hogy egy ilyen nagyságrendű közmunkaprogram jelentős „bezáródási hatást” generál, és az alacsony képzettségű munkavállalók esetében tartósan a szociális ellátások helyébe lép. A programot nem koordinálják megfelelően más aktív munkaerő-piaci intézkedésekkel, továbbá a program nem segíti elő kellő mértékben a résztvevők nyílt munkaerő-piaci reintegrációját. A közmunkaprogramból való sikeres kilépések aránya 2014 első felében mindössze 13,8 % volt, ami arra utal, hogy a közmunka nem segíti elő kellő mértékben a résztvevők munkaerő-piaci visszailleszkedését. Jóllehet a program a tartósan munkanélküli és alacsony képzettségű munkavállalókra irányul, a 2013-as adatok szerint a résztvevők 47 %-a közép- vagy felsőfokú végzettséggel rendelkezett. Az álláskeresési járadék jogosultsági időszakát (három hónap) nem növelték meg, és így az nincs összhangban az álláskeresők elhelyezkedéséhez szükséges átlagos idő (több mint egy év) hosszával. Számos programot hajtottak végre a romák munkaerő-piaci integrációjának javítása érdekében, és egy monitoringrendszert is felállítottak. Továbbra is szükség lenne azonban racionalizált, koordinált és a szegénység érdemi csökkentésére alkalmas szakpolitikai intézkedésekre. Noha a szegénységi mutatók szerény mértékben javuló tendenciákról árulkodnak, továbbra is azt jelzik, hogy aggasztóan nagy arányú a szegénység, különösen a romák és a gyerekek tekintetében. A szociális segélyek rendszerét illetően hiányosságok mutatkoznak mind a megfelelőség, mind a támogatottak köre tekintetében.

               (12)A szolgáltatási ágazatok terén az elmúlt években bevezetett piacralépési akadályokat nem szüntették meg, sőt, 2014-ben további akadályokat emeltek, ez pedig hátráltatja a gazdasági erőforrások hatékony allokációját, fokozza a befektetők bizonytalanságát és korlátozza a versenyt. Az új akadályok közé tartozik például az az előírás, amelynek értelmében minden kiskereskedelmi egységet központilag kell engedélyezni. A közigazgatást, a döntéshozatalt és a közbeszerzéseket érintő korrupció és az átláthatóság hiánya változatlanul aggodalomra ad okot. A közbeszerzési piacot jellemző alacsony intenzitású verseny és a szerződések közvetlen odaítélésének kiterjedt alkalmazása 2014-ben is fennmaradt. 2014-ben átszervezték a közbeszerzések igazgatási rendszerét, ennek eredményeit szoros figyelemmel kell kísérni. Magyarország 2014 novemberében az új közbeszerzési irányelvek átültetésére, továbbá a verseny és az átláthatóság előmozdítására irányuló cselekvési tervet terjesztett elő. A korrupcióellenes jogi keret javítására irányulóan szintén számos intézkedést meghirdettek.

               (13)Jóllehet végrehajtottak bizonyos intézkedéseket a roma gyerekek oktatásának támogatására irányulóan, a befogadó többségi oktatást előmozdító szisztematikus megközelítés kidolgozása még várat magára. Változatlanul magas azon roma gyerekek aránya, akik olyan iskolákba vagy osztályokba járnak, amelyekben a tanulók többsége roma, továbbá a roma diákok iskolázottsága elmarad az országos átlagtól. A tanárok nem kapnak megfelelő képzést ahhoz, hogy kellő támogatást tudjanak nyújtani a hátrányos helyzetű csoportokhoz tartozóknak. További erőfeszítésekre van szükség az oktatás különböző formái és szakaszai közötti, illetve az oktatásból a munka világába való átmenet javítása érdekében. A középfokú oktatás államilag finanszírozott helyeinek elosztását érintően tervezett változtatások, valamint a felsőoktatásba való bejutás fokozódó követelményei adott esetben tovább szűkíthetik az oktatás különböző formái közötti átmenet lehetőségeit, különösen a hátrányos helyzetű csoportok számára. A magyar felsőoktatásban a lemorzsolódók aránya 47 %-os, ez pedig a legmagasabb érték az Európai Unióban. A felsőoktatásra vonatkozó nemzeti stratégia elfogadását 2014 decemberében jelentette be a kormány. A stratégia részeként a felsőfokú végzettséggel rendelkezők arányára vonatkozó célt 34 %-ra növelték. A közelmúltban hozott intézkedésekkel összességében nem sikerült növelni a hátrányos helyzetű csoportok részvételét a felsőoktatásban, és nem sikerült kezelni a lemorzsolódás problémáját sem. A jelenlegi finanszírozási rendszer nem biztosítja a méltányos hozzáférést.

               (14)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Magyarország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Magyarországnak címzett ajánlások nyomon követése terén hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Magyarország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat.

               (15)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Magyarország konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét
                  8
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (16)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Magyarország nemzeti reformprogramját és konvergenciaprogramját. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Magyarország 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.A középtávú költségvetési cél elérése érdekében 2015-ben hajtson végre a GDP 0,5 %-ának, 2016-ban a GDP 0,6 %-ának megfelelő mértékű költségvetési kiigazítást.

               2.Tegyen intézkedéseket a reálgazdaság rendes hitelezésének helyreállítása érdekében, és szüntesse meg a piaci alapú portfóliótisztítás akadályait, továbbá csökkentse jelentősen a bankszektorban megnövelt állami tulajdonból fakadó függő kötelezettségekkel összefüggő kockázatokat.

               3.Mérsékelje a torzító hatású ágazati különadókat; szüntesse meg a piacra lépés indokolatlan akadályait a szolgáltatási ágazatban, ideértve a kiskereskedelmi ágazatot is; csökkentse az alacsony jövedelmű munkavállalókat terhelő adóéket, és ennek érdekében például terelje át az adóterheket a növekedésre nézve kevésbé torzító területekre; folytassa az adócsalás elleni küzdelmet; csökkentse a megfelelési költségeket és javítsa az adóbeszedés hatékonyságát. Erősítse meg a közbeszerzési rendszer versenyt ösztönző és az átláthatóságot előmozdító struktúráit, és fejlessze tovább a korrupció elleni küzdelem keretét.

               4.Csoportosítsa át a közmunkaprogramra szánt költségvetési forrásokat az elsődleges munkaerőpiacra történő integrációt előmozdító aktív munkaerő-piaci intézkedésekre, továbbá javítsa a szociális segélyek és a munkanélküli-ellátások megfelelőségét és vizsgálja felül a támogatottak körét.

               5.Növelje a hátrányos helyzetű csoportok, és különösen a romák részvételét a befogadó többségi oktatásban, valamint célirányos tanárképzésen keresztül javítsa az ezen csoportok részére nyújtott támogatás színvonalát; erősítse meg az oktatás különböző szakaszai közötti, illetve a munka világába való átmenetet elősegítő intézkedéseket, valamint fejlessze az alapvető kompetenciák tanítását.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2015) 266.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  COM(2014) 902.

                     (6)
                  COM(2014) 904 final.

                     (7)
                  SWD(2015) 36 final.

                     (8)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.22.
            COM(2017) 525 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Finnország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Finnország 2017. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Finnország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Finnország 2017. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  5
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  6
               , amelyben Finnországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott. Az ajánlást az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta, majd a Tanács március 21-én elfogadta
                  7
               .

               (2)Olyan országként, amelynek pénzneme az euró, valamint a gazdasági és monetáris unión belüli gazdaságok közötti szoros kölcsönös kapcsolatra való tekintettel Finnországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezetre vonatkozó ajánlást, amelyet az alábbi 1. és 2. ajánlás is tükröz.

               (3)2017. február 22-én közzétették a Finnországra vonatkozó 2017. évi országjelentést
                  8
               , amely értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Finnországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Finnország által elért eredményeket. Emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, amelynek eredményeit 2017. február 22-én szintén közzétették
                  9
               . Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Finnországban nem áll fenn makrogazdasági egyensúlyhiány.

               (4)Finnország 2017. április 28-án benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) 2014–2020 közötti időszakra szóló tagállami programozása során. Az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó jogszabálynak
                  10
                megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól az esb-alapokból finanszírozott releváns programjainak felülvizsgálatát és módosítását, amennyiben ez szükséges a vonatkozó országspecifikus ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. A Bizottság részletes iránymutatást adott e szabályok alkalmazásáról
                  11
               .

               (6)Finnország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és az adósságszabály hatálya alatt van. 2017. évi stabilitási programjában a kormány azzal számol, hogy az államháztartási hiány a 2016. évi GDP-arányos –1,9 %-ról 2017-ben –2,3 %-ra romlik, majd fokozatos javulást követően az államháztartási hiány 2020-ig –0,2 %-ra csökken. A tervek szerint 2019-től kezdődően sikerül megvalósítani a középtávú költségvetési célt, vagyis a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiányt. Ugyanakkor az újraszámított
                  12
                strukturális egyenleg alapján a középtávú költségvetési cél csak 2020-tól válik elérhetővé. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság 2017-ben várhatóan 64,7 %-on fog tetőzni, majd 2020-ban 62,7 %-ra mérséklődik. A költségvetési előrejelzés alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv – különösen 2018 és 2019 tekintetében – optimistának tűnik. A forgatókönyv azon a várakozáson alapul, hogy a foglalkoztatás 2018–2019-ben évente közel 2 %-kal fog bővülni, ami lényegesen több, mint az elmúlt 10 évre jellemző éves átlagos növekedés (+0,2 %).

               (7)2017. május 22-én a Bizottság az EUMSZ 126. cikkének (3) bekezdése szerinti jelentést fogadott el, mivel Finnország államadóssága meghaladta a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket. Az összes releváns tényező vizsgálata nyomán a jelentés megállapította, hogy az adósságkritériumnak való megfelelés teljesítettnek tekinthető.

               (8)A 2017. évi stabilitási program jelzi, hogy a menekültek rendkívüli beáramlása jelentős költségvetési hatással bír, és megfelelő bizonyítékokkal támasztja alá a költségvetési többletkiadások mértékét és természetét. A stabilitási program szerint a költségek 2016-ban a GDP 0,34 %-ának feleltek meg. A Bizottság szerint 2016-ban a figyelembe vehető többletkiadások a GDP 0,17 %-át tették ki. E többletkiadások figyelembevételét az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében és 6. cikkének (3) bekezdésében meghatározott rendelkezések lehetővé teszik, tekintettel arra, hogy a menekültbeáramlás a finn államháztartásra jelentős hatást gyakorló kivételes esemény, és a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való ideiglenes eltérés engedélyezése nem veszélyezteti a fenntarthatóságot. E kiadások figyelembevétele érdekében tehát csökkentették a középtávú költségvetési cél eléréséhez előírt 2016. évi kiigazítást. A 2017. évi stabilitási program szerint a rendkívüli menekültbeáramlással kapcsolatban felmerült költségek 2017-ben várhatóan a GDP 0,15 %-ának megfelelő mértékben csökkenni fognak. A Bizottság a figyelembe vehető összegekre is kiterjedő, 2017-re vonatkozó végső értékelést a hatóságok által benyújtott tényadatok alapján 2018 tavaszán végzi majd el.

               (9)2017. évi költségvetésiterv-javaslatában
                  13
                Finnország kérte, hogy az Ecofin Tanács által 2016 februárjában jóváhagyott, a Stabilitási és Növekedési Paktum által biztosított rugalmasságról szóló közös álláspontnak megfelelően igénybe vehesse a prevenciós ág keretében biztosított rugalmasságot, tekintettel az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát kedvezően befolyásoló, nagy horderejű strukturális reformok tervezett végrehajtására (a kért rugalmasság a GDP 0,5 %-ának felel meg), továbbá az EU által az európai strukturális és beruházási alapok keretében társfinanszírozott projektekre fordított nemzeti kiadásokra (a kért rugalmasság a GDP 0,1 %-ának felel meg).

               (10)A strukturális reformokra való tekintettel kért rugalmasság a munkaerőpiaci reformokra, mindenekelőtt a versenyképességi paktumra és a nyugdíjreformra vonatkozik. A paktum értelmében a munkavállalók több mint 90 %-ára vonatkozóan 12 hónapra befagyasztják a béreket, valamint állandó jelleggel – kompenzáció nélkül – 24 órával megnövelik a munkavégzés éves időtartamát. További tartós intézkedés, hogy a társadalombiztosítási járulék nagyobb hányada hárul majd a munkavállalókra. A bérbefagyasztás és a munkavállalók megnövekedett költségterheinek ellensúlyozására a kormány 2017-től kezdődő hatállyal tartósan csökkentette a munkajövedelemre kivetett adót. A nyugdíjreform keretében a kötelező nyugdíjkorhatár legalacsonyabb lehetséges szintjét 2027-re 63-ról 65 évre emelik; ezt követően pedig a nyugdíjkorhatárt a várható élettartamhoz kapcsolják. Mindkét reform 2017-ben lépett életbe. A 2017. évi költségvetésiterv-javaslat szerint a versenyképességi paktum eredményeként javuló költség-versenyképesség magasabb foglalkoztatáshoz és a reál-GDP mintegy 1,5–2 %-os növekedéséhez vezethet. Az intézkedés jellegéből következően övezi némi bizonytalanság a foglalkoztatásra és a GDP-re vonatkozó becsléseket, de azok lényegében megalapozottnak tűnnek. Következésképpen ezek a reformok pozitív hatást fognak gyakorolni az államháztartás fenntarthatóságára. Emellett a Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján a 2017. évi kibocsátási résre vonatkozóan elvégzett részletes elemzés eredményei azt jelzik, hogy Finnország 2017-ben teljesíti a minimális referenciaértéket. A hiányra vonatkozóan a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték tiszteletben tartásának további biztosítékát jelenti a finn kormány nyilvános kötelezettségvállalása arra, hogy 2017 folyamán szükség esetén további intézkedéseket tesz a költségvetési szabályoknak való megfelelés biztosítása, így többek között a Szerződésben rögzített 3 %-os referenciaérték betartása érdekében
                  14
               . Ennek alapján a jelenlegi értékelés szerint Finnország megfelel a 2017-re vonatkozóan kért, GDP-arányosan 0,5 %-os átmeneti eltérés feltételeinek, amennyiben megfelelően végrehajtja a megállapodás szerinti reformokat, amit az európai szemeszter során fognak ellenőrizni.

               (11)Ami a további beruházásokra vonatkozó rugalmasság iránti kérést illeti, a 2017. évi stabilitási programban szereplő információk alapján megalapozottnak tűnik, hogy Finnországnak a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való 2017. évi eltérése ténylegesen a beruházások növelését szolgálja. Következésképpen, és figyelembe véve a minimális referenciaértékre vonatkozó fent említett tényezőket is, továbbá azt, hogy a becsült kibocsátási rés részletes elemzése megerősíti, hogy Finnország gazdasági nehézségekkel küzd, a jelenlegi értékelés alapján Finnország 2017-ben teljesíti a GDP-arányosan 0,1 %-nak megfelelő – az EU által társfinanszírozott projektekre fordított nemzeti beruházási kiadások figyelembevétele céljából biztosított – átmeneti eltérés feltételeit. A Bizottság utólagos értékelést fog végezni, amely során ellenőrzi a társfinanszírozott beruházási projektekre fordított tagállami kiadások és a kapcsolódó engedmények tényleges összegét.

               (12)A 2016. július 12-i tanácsi ajánlás szerint Finnországnak 2017-ben legalább a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves költségvetési kiigazítást kell végrehajtania a középtávú költségvetési cél elérése érdekében. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése azt jelzi, hogy – a minimális referenciaérték (vagyis a GDP 1,1 %-ának megfelelő mértékű strukturális hiány) további betartásának biztosítása mellett – a strukturális reformokra és a beruházásokra vonatkozó rendelkezés keretében 2017-ben a GDP 0,6 %-ának megfelelő mértékű további átmeneti eltérésre van mozgástér. Ebből következően megengedhető a strukturális egyenleg 2017. évi GDP-arányosan 0,5 %-os romlása. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése szerint Finnország meg fog felelni a prevenciós ág követelményeinek. Az átfogó értékelés következtetése a menekültek rendkívüli mértékű beáramlásából eredő költségvetési hatás 2017. évi csökkenésére vonatkozó jelenlegi aktualizált becslés figyelembevételével sem változna. 2018-ig Finnország várhatóan teljesíti középtávú költségvetési célját, figyelembe véve azokat az engedményeket, amelyeket a kivételes eseményekkel összefüggésben 2016-ra, továbbá a strukturális reformok és a beruházások tekintetében 2017-re biztosítottak
                  15
               . A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése szerint ez a kiigazítás a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  16
                legfeljebb 1,6 %-os nominális növekedésének felel meg, ami a GDP 0,1 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazítást jelent. Változatlan politikát feltételezve Finnország 2018-ban meg fog felelni a prevenciós ág követelményeinek. Az átfogó értékelés következtetése a menekültek rendkívüli mértékű beáramlásából eredő költségvetési hatás 2017. évi csökkenésére vonatkozó jelenlegi aktualizált becslés figyelembevételével sem változna. Finnország ugyanakkor az előrejelzések szerint 2017-ben és 2018-ban az adósságcsökkentési referenciaértéknek nem fog megfelelni. A Tanács összességében úgy véli, hogy Finnországnak a megfelelés érdekében készen kell állnia további intézkedések végrehajtására.

               (13)A népesség elöregedése és a munkavállalók számának csökkenése miatt a nyugdíjra, az egészségügyre és a tartós ápolás-gondozásra fordított kiadások a GDP arányában a 2013-as 23 %-ról 2030-ra várhatóan 27 %-ra fognak emelkedni. 2017 januárjában nyugdíjreform lépett életbe, amelynek keretében a kötelező nyugdíjkorhatár legalacsonyabb szintjét 2027-re 63-ról 65 évre emelik és a kötelező nyugdíjkorhatárt a várható élettartam változásaihoz igazítják. A jelenleg az önkormányzatok hatáskörébe tartozó szociális és egészségügyi szolgáltatások költsége a GDP 10 %-át teszi ki. Az előrejelzések szerint a rendszer reformja nélkül ez a kiadás a következő években nominális értelemben évi 2,4 %-kal fog nőni, és a GDP-hez viszonyított részaránya is emelkedni fog. A reformok fő célkitűzései között szerepel, hogy a költségek jobb ellenőrzésével hosszú távon csökkenjen az államháztartás terén meglévő fenntarthatósági rés. Ez a szolgáltatások integrációja, a szolgáltatásnyújtók nagyobb méretű egységekbe szervezése és a digitalizálás révén valósul majd meg. A szociális és egészségügyi szolgáltatások reformjára vonatkozó jogalkotási javaslatok első csomagját 2017 márciusában terjesztették a parlament elé. Ezek a törvények olyan jogi keretről rendelkeznek, amelynek értelmében 2019-től 18 új igazgatási egység veszi át az önkormányzatoktól a szociális és egészségügyi szolgáltatásokra vonatkozó feladatköröket. A reform leginkább vitatott részeire – mindenekelőtt a páciensek szabad szolgáltatóválasztására – vonatkozó javaslatokat még véglegesíteni kell ahhoz, hogy a reform a terveknek megfelelően 2019-től végrehajtható legyen.

               (14)Az utóbbi évekre mérsékelt béremelkedés volt jellemző. 2014 és 2016 között a kialkudott béreknek az előző év azonos időszakához viszonyított átlagos növekedési üteme 0,7 % volt. A munkatermelékenység csekély növekedése miatt a költség-versenyképesség csak fokozatosan javult. A szociális partnerek 2016-ban aláírták a versenyképességi paktumot, amely Finnország versenyképességének 2017 folyamán történő fokozatos javítására irányul. A paktum értelmében a munkavállalók több mint 90 %-ára vonatkozóan 12 hónapra befagyasztják a béreket, valamint állandó jelleggel – további kompenzáció nélkül – 24 órával megnövelik a munkavégzés éves időtartamát. További tartós intézkedés, hogy a társadalombiztosítási járulék nagyobb hányada hárul majd a munkavállalókra. A tervek szerint ezek az intézkedések a következő években hozzájárulnak az export és a foglalkoztatás bővüléséhez. A bértárgyalások 2017 második felében esedékes fordulója alapvető lesz e tervezett pozitív hatások biztosításához, mivel a paktum nem tudta teljes mértékben megszüntetni a versenytársakkal való összehasonlításban fennálló költség-versenyképességi eltéréseket.

               (15)2016-ban fokozatosan javulni kezdett a munkaerőpiaci helyzet, de továbbra is vannak kihívások. 2008 és 2015 között a feldolgozóiparban 21 %-kal csökkent a foglalkoztatás. Más ágazatokban – így az építőipari és ingatlanszektorban, valamint az egészségügyi szolgáltatások terén – a munkaerőhiány jelei mutatkoznak. Ez rávilágít a célirányos, aktív munkaerőpiaci politikák szükségességére és arra, hogy a foglalkoztatási mobilitás lehetővé tétele érdekében folytatni kell az egész életen át tartó tanulásba és a szakképzésbe való befektetést. A betöltetlen álláshelyeknek a foglalkoztatáshoz viszonyított aránya 2016-ban majdnem olyan magas volt, mint 2007-ben, a munkanélküliségi ráta pedig két százalékponttal haladta meg az említett év adatát. Ez adódhat a munkaerő-kereslet és -kínálat eltéréseiből, egyes betöltetlen pozíciók csekély vonzerejéből, illetőleg a munkavállalás korlátozott ösztönzőiből. További intézkedésekre van szükség az inaktív népesség – különösen a 25–39 éves korosztály, a tartósan munkanélküliek és a migránsok – jobb munkaerőpiaci részvételének biztosításához. Ahhoz, hogy a migráns hátterű személyek jobb esélyeket kapjanak a társadalomban és a munkaerőpiacon, az oktatásukra is további forrásokat kell fordítani.

               (16)Ami az aktivizálást illeti, a különböző típusú juttatásokat biztosító komplex ellátórendszer következtében jelentős inaktivitás, adócsapda, valamint a juttatások visszaállításával kapcsolatos bürokratikus problémák jelentkezhetnek. Alapvető fontosságú ezeknek a csapdáknak a megszüntetése. Az állásajánlatok elfogadásának jobb ösztönzése érdekében szigorították a munkanélküliek esetében az állásajánlat elfogadására, illetőleg az aktivizálási programban való részvételre vonatkozó kötelezettségeket. Emellett csökkentették a jövedelemalapú álláskeresési járadékok időtartamát. Pozitív ösztönzők bevezetésére került sor, így például az álláskeresők aktivizálása érdekében a munkanélküliségi alapellátások felhasználhatók mobilitási és bértámogatásként. A munkavállalás megerősített ösztönzőit kiegészíthetné a munkavállalás vagy a vállalkozásindítás meglévő bürokratikus akadályainak megszüntetése.

               (17)A nem költségalapú versenyképesség visszafogja az exportteljesítményt és csökkentheti Finnország vonzerejét a külföldi befektetők körében. Folyamatban van a strukturális változás, de üteme a közelmúltban lelassult. A szolgáltatási szektor – például a kiskereskedelem és a közlekedés – verseny előtti megnyitásával történt előrelépés, és javaslatokat terjesztettek elő más belföldi szolgáltatási ágazatok versenyének fokozása érdekében. Bár nemzetközi összehasonlításban Finnország a vállalkozási és befektetési környezet szempontjából a vezető országok közé tartozik, a nem rezidensek gazdaság méretéhez viszonyított meglévő belföldi befektetésállománya Finnországban az uniós átlag alatt van.

               (18)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Finnország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Finnországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak és a nyomonkövetési intézkedéseknek Finnország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (19)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  17
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Finnország 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Folytasson a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel összhangban levő költségvetési politikát, hogy 2018-ban elérje középtávú költségvetési célját, figyelembe véve a kivételes eseményekhez, a strukturális reformok és beruházások végrehajtásához kapcsolódóan kapott engedményeket, amelyek tekintetében átmeneti eltérés biztosítására került sor. Biztosítsa a szociális és egészségügyi szolgáltatások költséghatékonyságának javítását célzó közigazgatási reform időben történő elfogadását és végrehajtását.

               2.A szociális partnerek szerepét teljes mértékben tiszteletben tartva mozdítsa elő, hogy a bérek fokozottabban igazodjanak a termelékenységhez. A foglalkoztatási és társadalmi kihívások kezelése érdekében hozzon célirányos, aktív munkaerőpiaci intézkedéseket, és gondoskodjon a munkavállalást és a vállalkozói szellemet elősegítő pozitív ösztönzőkről.

               3.Folytassa a szabályozási keret fejlesztését és az adminisztratív terhek csökkentését a szolgáltatási szektor versenyének fokozása és a beruházások előmozdítása érdekében.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2017) xxx.

                     (4)
                  P8_TA(2017)0038, P8_TA(2017)0039 és P8_TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  2017/C92/01.

                     (8)
                  SWD(2017) 91 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (11)

                        COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

                     (13)
                  A pénzügyminisztérium 36c/2016. számú közleménye.

                     (14)
                  VM/712/04.00.05.01/2016.

                     (15)
                  Finnország 2018-ban eltérhet középtávú költségvetési céljától, mivel az átmeneti eltérések hároméves időtartamra továbbvihetők.

                     (16)
                  A nettó államháztartási kiadások nem tartalmazzák a kamatkiadásokat, az uniós programokra fordított azon kiadásokat, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, sem pedig az álláskeresési ellátásokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásait. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás egy négyéves időszakra van szétterítve, a diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (17)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.