title: A Bizottság (EU) 2021/946 ajánlása (2021. június 3.) az európai digitális személyazonossági keretre irányuló összehangolt megközelítés közös uniós eszköztáráról

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 210/51

      A BIZOTTSÁG (EU) 2021/946 AJÁNLÁSA
      (2021. június 3.)
      az európai digitális személyazonossági keretre irányuló összehangolt megközelítés közös uniós eszköztáráról
      AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
      mivel:

                  (1)

                  A Covid19-világjárvány mindössze egy év alatt gyökeresen megváltoztatta társadalmainkban és gazdaságainkban a digitalizáció szerepét és jelentőségét, és felgyorsította annak ütemét. A szolgáltatásnyújtás egyre fokozódó digitalizációja nyomán drasztikusan megnőtt a felhasználók és a vállalkozások igénye az online azonosítás és hitelesítés, valamint a személyazonossággal, attribútumokkal vagy képesítésekkel kapcsolatos információk biztonságos és magas szintű adatvédelem mellett megvalósuló digitális cseréje iránt.

                  (2)

                  A 910/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (eIDAS-rendelet) célja, hogy a közszolgáltatásokhoz való hozzáférés érdekében lehetővé tegye a kormányzati elektronikus azonosítás határokon átnyúló elismerését, valamint hogy létrehozza a tagállamokban egyaránt elismert bizalmi szolgáltatások uniós piacát, amelyek a megfelelő hagyományos papíralapú eljárásokkal azonos jogállást élveznek.

                  (3)

                  2020. október 1–2-i következtetéseiben az Európai Tanács felkérte a Bizottságot, hogy terjesszen elő javaslatot a biztonságos, nyilvános elektronikus azonosítás – ezen belül az interoperábilis digitális aláírások – egész EU-ra kiterjedő keretének kidolgozására, amelyben a felhasználók ellenőrzést gyakorolhatnak online személyazonosságuk és adataik felett, valamint hozzáférhetnek a köz-, a magán- és a határokon átnyúló digitális szolgáltatásokhoz.

                  (4)

                  A „Digitális iránytű 2030-ig: a digitális évtized megvalósításának európai módja” című bizottsági közlemény (2) azt a célt tűzi ki, hogy 2030-ra széles körben elterjedjen a megbízható, felhasználók által ellenőrzött személyazonosság használata, amely minden felhasználó számára lehetővé teszi, hogy ellenőrizhesse saját online interakcióit és jelenlétét, és mind az Unió, mind a polgárai élvezhessék az ebből fakadó előnyöket.

                  (5)

                  A Bizottság javaslatot fogadott el az eIDAS-rendelet módosítására (3). Ebben egy európai digitális személyazonossági keret létrehozását szorgalmazza, amelyben minden felhasználónak egy olyan, általa meghatározott személyes digitális irattárca állna rendelkezésére, amely biztonságos és egyszerű hozzáférést tesz lehetővé különböző köz- és magánszolgáltatásokhoz az adott felhasználó teljeskörű ellenőrzése mellett. A javaslat emellett új, minősített bizalmi szolgáltatás létrehozására irányul, amellyel a személyazonossággal kapcsolatos adatokat – például lakcímek, életkor, nem, családi állapot, a család összetétele, állampolgárság, iskolai végzettségek, szakmai képesítések és címek, jogosítványok, egyéb engedélyek és fizetési adatok – érintő attribútumok igazolására szolgál; így az érintett adatok határokon átnyúlóan teljes biztonságban, az adatvédelemi előírások betartásával és határokon átnyúló joghatással felkínálhatók, megoszthatók és kicserélhetők.

                  (6)

                  A digitalizálás felgyorsulásának következtében a tagállamok nemzeti elektronikus azonosítási rendszereket – többek között digitális irattárcákat és nemzeti bizalmi keretrendszereket – vezettek be, illetve fejlesztenek ki az attribútumok és a hitelesítő adatok integrálására. Emellett a magánszektor is további megoldások kidolgozásán, illetve bevezetésén munkálkodik.

                  (7)

                  Ha eltérő nemzeti megoldások kidolgozására kerül sor, az a piac széttagoltságához vezet, és megfosztja a polgárokat és a vállalkozásokat azoktól az előnyöktől, amelyeket az egységes piac nyújtana, mégpedig attól, hogy az egész Unióban biztonságos, kényelmes és egységes azonosítási rendszereket használhatnak a köz- és magánszolgáltatásokhoz való hozzáféréshez.

                  (8)

                  Az európai vállalkozások versenyképességének támogatása érdekében lehetővé kell tenni az online szolgáltatók számára, hogy a kibocsátó tagállamtól függetlenül az egész Unióban elismert digitális személyazonosító megoldásokra támaszkodjanak, vagyis élvezhessék a bizalomra, a biztonságra és az interoperabilitásra irányuló harmonizált európai megközelítés előnyeit. Lehetővé kell tenni, hogy a felhasználók és a szolgáltatók egyaránt élhessenek azokkal az előnyökkel, amelyeket az attribútumok elektronikus igazolásaihoz rendelt, az Unió egész területén azonos jogi érvényesség biztosít.

                  (9)

                  Az eltérő szabványok nyomán kialakuló széttagoltság és akadályok megelőzése érdekében, valamint azért, hogy egy összehangolt eljárással el lehessen hárítani a jövőbeli európai digitális személyazonossági keret végrehajtását fenyegető veszélyeket, a Bizottság, a tagállamok és a magánszektor közötti szoros és strukturált együttműködés kialakítására van szükség.

                  (10)

                  E célkitűzés mihamarabbi elérése érdekében a tagállamoknak fokozniuk kell az együttműködést, és meg kell határozniuk azt az eszköztárat, amelyre az európai digitális személyazonossági kereten belül szükség lesz. Az eszköztárnak műszaki architektúrát és referenciakeretet, közös szabványokat és műszaki hivatkozásokat, valamint bevált módszereket és iránymutatásokat is magában kell foglalnia – mindez az európai digitális személyazonossági keret végrehajtásának alapját fogja képezni. Az elektronikus személyazonosságra irányuló harmonizált megközelítésnek meg kell felelnie mind a vállalkozások, mind a polgárok, köztük a fogyatékossággal élő személyek elvárásainak; ennek érdekében a jogalkotási folyamattal párhuzamosan haladéktalanul meg kell kezdeni az együttműködést, a jogalkotási folyamatot teljes mértékben tiszteletben tartva és az eredményét figyelembe véve.

                  (11)

                  Ez az ajánlás az eszköztár kidolgozása érdekében strukturált együttműködési folyamatot vezet be a tagállamok, a Bizottság és adott esetben a magánszektor szereplői között.

                  (12)

                  Az eszköztár a tervek szerint négy horizontális dimenzióra fog kiterjedni, nevezetesen a személyazonossági attribútumok rendelkezésre bocsátására és cseréjére, az európai digitális irattárcák funkcionalitására és biztonságára, az európai digitális irattárcák igénybevételére, ideértve a személyazonosságok megfeleltetését is, valamint az irányításra. Az eszköztár teljesíteni fogja az európai digitális személyazonossági keretre irányuló javaslatban meghatározott követelményeket. A jogalkotási folyamat eredményével összhangban szükség szerint aktualizálni kell.

                  (13)

                  A bevált módszerek cseréjéhez és az iránymutatások kidolgozásához szükség van a tagállamok közötti együttműködésre azokon a területeken, ahol a harmonizáció ugyan nem kötelező, de a különféle módszerek összehangolása segítené a tagállamokat az európai digitális személyazonossági keret végrehajtásában.

                  (14)

                  Az ajánlás végrehajtása során a fő tárgyalópartner az eIDAS szakértői csoport lesz.

                  (15)

                  Az attribútumkatalógusokat és az attribútumok igazolására szolgáló rendszereket más területeken már létrehozták, például az egységes digitális kapuról szóló rendelet egyszeri adatszolgáltatásra szolgáló technikai rendszere vagy további európai szintű adatcsere-kezdeményezések esetében. Az interoperabilitás biztosítása és az európai interoperabilitási keret elveinek figyelembevétele érdekében mérlegelni kell, hogy érdemes-e a fentiekkel kapcsolatos munkával megőrizni az összhangot és felhasználni a már elvégzett munkát.

                  (16)

                  A meglévő nemzetközi és európai szabványokat és műszaki előírásokat adott esetben használni kell, és az európai digitális irattárca keretrendszerével és az azzal összefüggő elemekkel kapcsolatban pedig kísérleti referenciaprogramokat és teszteléseket kell végrehajtani a gyakorlati alkalmazás, az elterjesztés és az interoperabilitás előmozdítása érdekében,

            ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
      1.   Célok és fogalommeghatározások

                  (1)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok a Bizottsággal és adott esetben más érintett köz- és magánszférabeli felekkel szoros együttműködésben eszköztárat dolgozzanak ki az európai digitális személyazonossági keret végrehajtására. A tagállamoknak különösen azért ajánlott szorosan együttműködniük, hogy a Bizottság javaslata alapján az eszköztár részeként azonosítsák a következő elemeket:

                              a)

                              az európai digitális személyazonossági keret működését meghatározó műszaki architektúra és referenciakeret az eIDAS-rendelettel összhangban, figyelembe véve az európai digitális személyazonossági keretre irányuló bizottsági javaslatot;

                              b)

                              közös szabványok és műszaki előírások a 3. pont (2) bekezdése alapján;

                              c)

                              közös iránymutatások és bevált módszerek azokon a területeken, ahol a gyakorlat összehangolása elősegíti az európai digitális személyazonossági keret zökkenőmentes működését ezen ajánlás 3. pontjának (3) bekezdése alapján.

                  (2)

                  Ezen ajánlás alkalmazásában az európai digitális személyazonossági keretre vonatkozó bizottsági javaslat fogalommeghatározásai érvényesek.

            2.   Az eszköztár kidolgozásának folyamata

                  (1)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok az eIDAS szakértői csoporton keresztül hajtsák végre ezt az ajánlást. E szakértői csoport általános eljárási szabályai alkalmazandók.

                  (2)

                  A szabványosítási testületek, az érintett magán- és közszférabeli érdekelt felek és külső szakértők véleményét kikérik, és adott esetben bevonják őket a folyamatba.

                  (3)

                  Az ajánlás végrehajtásának ütemterve a következő:

                              a)

                              2021. szeptemberig: megállapodás a folyamatról és a munkavégzési eljárásokról, a tagállamoktól származó adatok begyűjtésének megkezdése, valamint a műszaki architektúra megvitatása;

                              b)

                              2021. decemberig: megállapodás a műszaki architektúra vázáról;

                              c)

                              2022. júniusig: a konkrét műszaki architektúrák, szabványok és hivatkozások, iránymutatások és bevált módszerek meghatározása az alábbiak tekintetében:

                                          1.

                                          személyazonossági attribútumok rendelkezésre bocsátása és cseréje;

                                          2.

                                          az európai digitális irattárcák funkcionalitása és biztonsága;

                                          3.

                                          az európai digitális irattárcák igénybevétele, ideértve a személyazonosságok megfeleltetését;

                                          4.

                                          irányítás;

                              d)

                              2022. szeptember 30-ig: a tagállamok a Bizottsággal szoros együttműködésben megállapodást kötnek az európai digitális személyazonossági keret végrehajtását szolgáló eszköztárról, amely magában foglalja az átfogó műszaki architektúrát és referenciakeretet, a közös szabványokat és műszaki hivatkozásokat, az iránymutatásokat és a bevált módszereket;

                              e)

                              2022. október 30-ig: a Bizottság közzéteszi az eszköztárat.

                  (4)

                  Függetlenül a 4. ponttól („Felülvizsgálat”) ajánlott, hogy a tagállamok és más érintett felek a közzétételt követően tesztelések és kísérleti referenciaprogramok formájában hajtsák végre az eszköztárat.

            3.   Uniós szintű együttműködés az európai digitális személyazonossági keret végrehajtását támogató eszköztár kidolgozása érdekében

         Az eszköztár tartalma

                  (1)

                  Az európai digitális személyazonossági keret végrehajtásának megkönnyítése érdekében ajánlott, hogy a tagállamok együttműködjenek egy olyan eszköztár kialakítása érdekében, amely magában foglalja az átfogó műszaki architektúrát és a referenciakeretet, a közös szabványokat és műszaki hivatkozásokat, valamint az iránymutatásokat és a bevált módszerek leírását. Az eszköztárnak le kell fednie az összes olyan szempontot, amelyet az európai digitális személyazonossági keretre irányuló bizottsági javaslat az európai digitális irattárcák funkcionalitásával és az attribútumok igazolására szolgáló minősített bizalmi szolgáltatással kapcsolatban említ. Tartalmának az európai digitális személyazonossági keret megvitatásával és elfogadásának folyamatával párhuzamosan kell fejlődnie, és tükröznie kell annak eredményét.

         Közös szabványok és műszaki hivatkozások

                  (2)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok közös szabványokat és műszaki hivatkozásokat határozzanak meg, különösen az alábbi területeken: az európai digitális irattárca felhasználói funkciói, köztük a minősített elektronikus aláírások használata, az interfészek és protokollok, a megbízhatósági szint, a szolgáltatást igénybe vevő felek értesítése és hitelesítési adataik ellenőrzése, az attribútumok elektronikus igazolása, mechanizmusok az attribútumok és a kapcsolódó személyazonosítási adatok elektronikus igazolásai érvényességének ellenőrzésére, tanúsítás, az európai digitális irattárcák jegyzékének közzététele, tájékoztatás a biztonsági szabályok megsértéséről, az attribútumok elektronikus igazolásait rendelkezésre bocsátó minősített bizalmi szolgáltatók általi személyazonosság- és attribútum-ellenőrzés, a személyazonosságok megfeleltetése, a hiteles forrásokból származó attribútumok – például lakcímek, életkor, nem, családi állapot, a család összetétele, állampolgárság, iskolai végzettségek, szakmai képesítések és címek, jogosítványok, egyéb engedélyek és fizetési adatok – minimumlistája, attribútumkatalógus és az attribútumok igazolására szolgáló rendszerek, az attribútumok minősített elektronikus igazolásainak ellenőrzési eljárásai, együttműködés és irányítás.

         Iránymutatások, bevált módszerek és együttműködés

                  (3)

                  Ajánlott, hogy a tagállamok különösen a következő területeken iránymutatásokat dolgozzanak ki, és azonosítsák a bevált módszereket: üzleti modellek és díjszabási struktúra, az attribútumok ellenőrzése hiteles források alapján, többek között az erre kijelölt közvetítőkön keresztül.

            4.   Felülvizsgálat

      Ajánlott, hogy a tagállamok együttműködjenek annak érdekében, hogy az európai digitális személyazonossági keretre irányuló jogalkotási javaslat elfogadását követően aktualizálják az ezen ajánlásból eredő teendőiket, figyelemmel a jogszabály végleges szövegére.

         Kelt Brüsszelben, 2021. június 3-án.

               a Bizottság részéről

            Thierry BRETON

               a Bizottság tagja

         (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 910/2014/EU rendelete (2014. július 23.) a belső piacon történő elektronikus tranzakciókhoz kapcsolódó elektronikus azonosításról és bizalmi szolgáltatásokról, valamint az 1999/93/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 257., 2014.8.28., 73. o.).

         (2)  COM(2021) 118 final.

         (3)  COM(2021) 281 final.


title: A Tanács (EU) 2021/992 ajánlása (2021. június 18.) az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 ajánlás módosításáról

text:
                  2021.6.21.

                  HU

                  Az Európai Unió Hivatalos Lapja

                  L 221/12

         A TANÁCS (EU) 2021/992 AJÁNLÁSA
         (2021. június 18.)
         az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 ajánlás módosításáról
         AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
         tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 77. cikke (2) bekezdése b) és e) pontjára, valamint 292. cikke első és második mondatára,
         mivel:

                     1.

                     A Tanács 2020. június 30-án elfogadta az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló ajánlást (1) (a továbbiakban: a tanácsi ajánlás).

                     2.

                     Az említett időpont óta a Tanács elfogadta az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 tanácsi ajánlást módosító (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2020/132 (8), (EU) 2021/767 (9) és (EU) 2021/892 (10) ajánlást.

                     3.

                     A Tanács 2021. május 20-án elfogadta az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 ajánlás módosításáról szóló (EU) 2021/816 ajánlást (11), hogy naprakésszé tegye azokat a kritériumokat, amelyek alapján értékelik, hogy a harmadik országokból kiinduló, nem alapvetően szükséges utazások biztonságosak és engedélyezhetők-e.

                     4.

                     A tanácsi ajánlás értelmében a tagállamoknak 2020. július 1-jétől kezdődően fokozatosan és koordinált módon fel kell oldaniuk az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazásokra vonatkozó ideiglenes korlátozást a tanácsi ajánlás I. mellékletében felsorolt harmadik országok lakosai tekintetében. Az I. mellékletben említett harmadik országok jegyzékét a Tanácsnak kéthetente felül kell vizsgálnia, illetve adott esetben naprakésszé kell tennie a Bizottsággal és az érintett uniós ügynökségekkel és szolgálatokkal való szoros konzultációt követően, a tanácsi ajánlásban említett módszereken, kritériumokon és információkon nyugvó általános értékelés alapján.

                     5.

                     A Tanács az azóta eltelt időszakban – a Bizottsággal és az érintett uniós ügynökségekkel és szolgálatokkal szoros konzultációt folytatva – megbeszéléseket tartott a tanácsi ajánlás I. mellékletében szereplő harmadik országok jegyzékének az (EU) 2021/816 ajánlással módosított tanácsi ajánlásban meghatározott kritériumok és módszerek alkalmazásával történő felülvizsgálatáról. E tárgyalások eredményeként az I. mellékletben szereplő harmadik országok jegyzékét módosítani kell. Fel kell venni a jegyzékbe különösen Albániát, Libanont, az Észak-macedón Köztársaságot, Szerbiát és az Amerikai Egyesült Államokat, valamint – az olyan entitások és területi hatóságok kategóriájában, amelyeket legalább egy tagállam nem ismer el államként – Tajvant. Hongkong és Makaó tekintetében mostantól a kölcsönösségi követelmény alkalmazása nélkül engedélyezhetők a nem alapvetően szükséges utazások.

                     6.

                     A határellenőrzés nem csupán azoknak a tagállamoknak az érdeke, amelyek külső határainál azt elvégzik, hanem valamennyi olyan tagállamé, amely megszüntette a belső határellenőrzést. A tagállamoknak ezért biztosítaniuk kell a külső határokon megtett intézkedések koordinációját, hogy szavatolják a schengeni térség megfelelő működését. Ennek érdekében 2021. június 18-tól kezdődően a tagállamoknak folytatniuk kell az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásának koordinált feloldását az ezen ajánlással módosított tanácsi ajánlás I. mellékletében felsorolt harmadik országok, különleges közigazgatási területek, valamint egyéb entitások és területi hatóságok lakosai tekintetében.

                     7.

                     Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek az ajánlásnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. Mivel ez az ajánlás a schengeni vívmányokon alapul, Dánia az említett jegyzőkönyv 4. cikkének megfelelően az ezen ajánlásról szóló tanácsi döntést követő hat hónapos időszakon belül határoz arról, hogy azt végrehajtja-e.

                     8.

                     Ez az ajánlás a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek alkalmazásában Írország a 2002/192/EK tanácsi határozattal (12) összhangban nem vesz részt. Ennélfogva Írország nem vesz részt ennek a rendeletnek az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

                     9.

                     Izland és Norvégia tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság közötti, az utóbbiaknak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK tanácsi határozat (13) 1. cikkének A. pontjában említett területhez tartoznak.

                     10.

                     Svájc tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozatnak (14) a 2008/146/EK tanácsi határozat (15) 3. cikkével együtt értelmezett 1. cikke A. pontjában említett területhez tartoznak.

                     11.

                     Liechtenstein tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozatnak (16) a 2011/350/EU határozat (17) 3. cikkével együtt értelmezett 1. cikke A. pontjában említett területhez tartoznak,

               ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
         Az (EU) 2020/1052 ajánlással, az (EU) 2020/1144 ajánlással, az (EU) 2020/1186 ajánlással, az (EU) 2020/1551 ajánlással, az (EU) 2020/2169 ajánlással, az (EU) 2021/89 ajánlással, az (EU) 2021/132 ajánlással, az (EU) 2021/767 ajánlással, az (EU) 2021/816 ajánlással és az (EU) 2021/892 ajánlással módosított, az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 tanácsi ajánlás a következőképpen módosul:

                     1.

                     A tanácsi ajánlás 1. pontjának első bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

                                 „1.

                                 A tagállamoknak 2021. június 18-tól kezdődően fokozatosan és koordinált módon fel kell oldaniuk az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazásokra vonatkozó ideiglenes korlátozást az I. mellékletben felsorolt harmadik országok lakosai tekintetében.”

                     2.

                     Az ajánlás I. mellékletének helyébe a következő szöveg lép:

                           „I. MELLÉKLET
                           Azon harmadik országok, különleges közigazgatási területek, valamint egyéb entitások és területi hatóságok, amelyek lakosait nem érintheti az EU-ba irányuló, nem alapvetően szükséges utazásokra vonatkozó, a külső határokon alkalmazott ideiglenes korlátozás:
                           I.   ÁLLAMOK

                                       1.

                                       ALBÁNIA

                                       2.

                                       AUSZTRÁLIA

                                       3.

                                       IZRAEL

                                       4.

                                       JAPÁN

                                       5.

                                       LIBANON

                                       6.

                                       ÚJ-ZÉLAND

                                       7.

                                       ÉSZAK-MACEDÓN KÖZTÁRSASÁG

                                       8.

                                       RUANDA

                                       9.

                                       SZERBIA

                                       10.

                                       SZINGAPÚR

                                       11.

                                       DÉL-KOREA

                                       12.

                                       THAIFÖLD

                                       13.

                                       AMERIKAI EGYESÜLT ÁLLAMOK

                                       14.

                                       KÍNA (*1)

                                 II.   A KÍNAI NÉPKÖZTÁRSASÁG KÜLÖNLEGES KÖZIGAZGATÁSI TERÜLETEI

                                       Hongkong Különleges Közigazgatási Terület

                                       Makaói Különleges Közigazgatási Terület

                                 III.   OLYAN ENTITÁSOK ÉS TERÜLETI HATÓSÁGOK, AMELYEKET LEGALÁBB EGY TAGÁLLAM NEM ISMER EL ÁLLAMKÉNT

                                       Tajvan

                        (*1)  a kölcsönösségre vonatkozó megerősítés függvényében"

            Kelt Brüsszelben, 2021. június 18-án.

                  a Tanács részéről

                  az elnök

               J. LEÃO

            (1)  HL L 208I., 2020.7.1., 1. o.

            (2)  HL L 230., 2020.7.17., 26. o.

            (3)  HL L 248., 2020.7.31., 26. o.

            (4)  HL L 261., 2020.8.11., 83. o.

            (5)  HL L 354., 2020.10.26., 19. o.

            (6)  HL L 431., 2020.12.21., 75. o.

            (7)  HL L 33., 2021.1.29., 1. o.

            (8)  HL L 41., 2021.2.4., 1. o.

            (9)  HL L 165I., 2021.5.11., 66. o.

            (10)  HL L 198., 2021.6.4., 1. o.

            (11)  HL L 182., 2021.5.21., 1. o.

            (12)  A Tanács 2002/192/EK határozata (2002. február 28.) Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről (HL L 64., 2002.3.7., 20. o.).

            (13)  HL L 176., 1999.7.10., 31. o.

            (14)  HL L 53., 2008.2.27., 52. o.

            (15)  A Tanács 2008/146/EK határozata (2008. január 28.) az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő megkötéséről (HL L 53., 2008.2.27., 1. o.).

            (16)  HL L 160., 2011.6.18., 21. o.

            (17)  A Tanács 2011/350/EU határozata (2011. március 7.) az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló, különösen a belső határokon történő ellenőrzés megszüntetéséhez és a személyek mozgásához kapcsolódó társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyvnek az Európai Unió nevében történő megkötéséről (HL L 160., 2011.6.18., 19. o.).


title: A Tanács (EU) 2021/1004 ajánlása (2021. június 14.) az európai gyermekgarancia létrehozásáról

text:
               2021.6.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 223/14

      A TANÁCS (EU) 2021/1004 AJÁNLÁSA
      (2021. június 14.)
      az európai gyermekgarancia létrehozásáról
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére, összefüggésben annak 153. cikke (2) bekezdésével és 153. cikke (1) bekezdésének j) pontjával,
      tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
      mivel:

                  (1)

                  Az Európai Unióról szóló szerződés 3. cikkének (3) bekezdése értelmében az Unió küzd a társadalmi kirekesztés és megkülönböztetés ellen, és előmozdítja a nők és férfiak közötti egyenlőséget és a gyermekek jogainak védelmét.

                  (2)

                  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 9. cikke értelmében politikái és tevékenységei meghatározása és végrehajtása során az Unió figyelembe veszi a foglalkoztatás magas szintjének előmozdítására, a megfelelő szociális védelem biztosítására, a társadalmi kirekesztés elleni küzdelemre, valamint az oktatás, a képzés és az emberi egészség védelmének magas szintjére vonatkozó követelményeket.

                  (3)

                  Az EUMSZ 151. cikke értelmében az Unió és a tagállamok célkitűzései közé tartozik a foglalkoztatás, a jobb élet- és munkakörülmények, a megfelelő szociális védelem, a szociális partnerek közötti párbeszéd és a humán erőforrások fejlesztésének az előmozdítása a tartósan magas foglalkoztatás és a kirekesztés elleni küzdelem érdekében. Az EUMSZ 153. cikke (1) bekezdésének j) pontja értelmében e célkitűzések megvalósítása érdekében az Unió támogatja és kiegészíti a tagállamok tevékenységeit a társadalmi kirekesztés elleni küzdelem terén.

                  (4)

                  Az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 24. cikke elismeri, hogy a gyermekeknek joguk van a jólétükhöz szükséges védelemhez és gondoskodáshoz, és hogy a hatóságok és a magánintézmények gyermekekkel kapcsolatos tevékenységében a gyermek mindenek fölött álló érdekének kell az elsődleges szempontnak lennie. A Charta 33. cikke rögzíti, hogy a család jogi, gazdasági és szociális védelmet élvez.

                  (5)

                  Az 1996. május 3-án, Strasbourgban elfogadott felülvizsgált Európai Szociális Charta 17. cikke megerősíti azt a kötelezettségvállalást, amely szerint minden megfelelő és szükséges intézkedést meg kell tenni annak biztosítása érdekében, hogy a gyermekek megkapják azt a gondoskodást, támogatást, nevelést és képzést, amelyre szükségük van.

                  (6)

                  A gyermek jogairól szóló, 1989. november 20-án elfogadott ENSZ-egyezmény, amelyet minden uniós tagállam megerősített, a 2., 3., 6., 12., 18., 24., 27., 28. és 31. cikkben rögzíti, hogy a részes államok elismerik, hogy a gyermek mindenek felett álló érdekét kell elsősorban figyelembe venni, továbbá elismerik a gyermek jogát: a részvételhez és a fejlődéshez – beleértve a megkülönböztetés valamennyi formájával szembeni védelemhez való jogot –; az élethez; a bírói vagy közigazgatási eljárásokban való meghallgatáshoz; a lehető legjobb egészségi állapothoz; az egészségügyi ellátási szolgáltatásokhoz való hozzáféréshez; az állami segítségnyújtáshoz – a megfelelő életszínvonal biztosítása érdekében –, az oktatáshoz, a szabadidős tevékenységekhez, valamint ahhoz, hogy teljeskörűen részt vegyen a kulturális és művészeti életben.

                  (7)

                  A fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló, az Unió és az összes tagállama által megerősített ENSZ-egyezmény (1) 7. cikke értelmében az egyezmény részes államai minden szükséges intézkedést meghoznak, hogy a fogyatékossággal élő gyermekek számára más gyermekekkel azonos alapon biztosítsák valamennyi emberi jog és alapvető szabadság teljeskörű gyakorlását.

                  (8)

                  Az Unió a tagállamaival együtt teljes mértékben elkötelezett amellett, hogy élen járjon az Egyesült Nemzetek 2030-ig tartó időszakra szóló menetrendjének és az ENSZ fenntartható fejlődési céljainak megvalósításában, ideértve a szegénység felszámolását, az egészséges élet biztosítását és a jóllét elősegítését, valamint az inkluzív, méltányos és minőségi oktatás biztosítását.

                  (9)

                  2013. február 20-án a Bizottság elfogadta a „Beruházások a gyermekek érdekében: a hátrányos helyzetből való kitörés” című 2013/112/EU ajánlást (2). Az említett ajánlás integrált megközelítést mutat be a gyermekszegénység, illetve a társadalmi kirekesztettség csökkentésére és a gyermekek jóllétének javítására, amely három pilléren nyugszik: a forrásokhoz való hozzáférés, a minőségi szolgáltatásokhoz való hozzáférés, valamint a gyermekek számára jogaik gyakorlásának biztosítása.

                  (10)

                  2017 novemberében az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság kihirdette a szociális jogok európai pillérét, amely 20 alapelvet határoz meg a jól működő és tisztességes munkaerőpiacok és jóléti rendszerek támogatásához. A 11. alapelv előírja, hogy a gyermeknek joga van a jó minőségű és megfizethető kisgyermekkori neveléshez és gondozáshoz, a szegénységgel szembeni védelemhez, a hátrányos helyzetű gyermekeknek pedig joguk van ahhoz, hogy az esélyegyenlőség javítása érdekében meghatározott intézkedésekben részesüljenek.

                  (11)

                  Az Európai Parlament a 2015. november 24-i állásfoglalásában (3) felszólította a Bizottságot és a tagállamokat a gyermekgarancia bevezetésére, a hangsúlyt a szegénységben élő gyermekekre és a szolgáltatásokhoz való hozzáférésükre helyezve. Emellett az Európai Parlament a 2021. március 11-i állásfoglalásában (4) felszólította a Bizottságot, hogy az EU gyermekjogi stratégiájába építsen be a gyermekszegénység felszámolása érdekében a gyermekek jövőjébe való befektetésre irányuló konkrét intézkedéseket, beleértve egy megfelelő forrásokkal rendelkező európai gyermekgarancia létrehozását, valamint hogy 2021 első negyedévében nyújtson be javaslatot az európai gyermekgaranciára, és felhívta a tagállamokat, hogy minden lehetséges erőforrást – uniós forrásokat is – fektessenek be a gyermekszegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelembe, és alakítsák ki a gyermekgaranciára vonatkozó nemzeti cselekvési terveket.

                  (12)

                  A Foglalkoztatási, Szociálpolitikai, Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Tanács 24 minisztere által 2020 decemberében aláírt, „A szegénység és társadalmi kirekesztés leküzdése – a Covid19 családokra gyakorolt hatásának csökkentése – együttműködés a jövőbeli kilátások javítása és erős gyermekek nevelése érdekében” című együttes nyilatkozat egy európai gyermekgarancia bevezetését szorgalmazta a 2013/112/EU ajánlás és a szociális jogok európai pillérének közös elvei és integrált megközelítése alapján. A miniszterek újólag megerősítették, hogy az ingyenes egészségügyi ellátáshoz, az ingyenes oktatáshoz, a megfizethető kisgyermekkori neveléshez és gondozáshoz, a tisztességes lakhatáshoz és a megfelelő táplálkozáshoz való hozzáférés alapvető fontosságú a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitett gyermekek szempontjából.

                  (13)

                  A szociális jogok európai pillérének megvalósítására irányuló cselekvési terv (5) új lendületet ad a szegénység és társadalmi kirekesztettség elleni küzdelemnek az Unióban, különösen azáltal, hogy célul tűzi ki, hogy 2030-ra 15 millióval csökkenjen a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitett emberek száma úgy, hogy ebből legalább 5 millió gyermek lesz.

                  (14)

                  Az Unió átfogó gyermekjogi stratégiája (6) hozzájárul a gyermekek társadalmi részvételének megerősítéséhez, a gyermek mindenek felett álló érdekének elsődleges figyelembevételéhez, a kiszolgáltatott gyermekek, köztük a társadalmi-gazdasági kirekesztődés és marginalizálódás kockázatának kitett gyermekek védelméhez, a gyermekek online jogainak védelméhez, a gyermekbarát igazságszolgáltatás előmozdításához és a gyermekek elleni erőszak megelőzéséhez és leküzdéséhez. Célja továbbá a gyermekekkel vagy szüleikkel szembeni megkülönböztetés elleni küzdelem, beleértve a nemen vagy szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetést is.

                  (15)

                  Ezen ajánlás célja a társadalmi kirekesztődés megakadályozása és leküzdése annak biztosítása révén, hogy a rászoruló gyermekek hozzáférjenek a kulcsfontosságú szolgáltatásokhoz, ideértve a nemi dimenzió annak érdekében történő érvényesítését is, hogy figyelmet kapjon a lányok és a fiúk eltérő helyzete, valamint a gyermekszegénység elleni küzdelem és az esélyegyenlőség előmozdítása révén. A rászoruló gyermekek azok a 18 év alatti személyek, akik ki vannak téve a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának. Ez alatt azok a gyermekek értendők, akik a szegénység kockázatának kitett, súlyos anyagi és szociális nélkülözéssel küzdő vagy nagyon alacsony munkaintenzitású háztartásokban élnek.

                  (16)

                  A kulcsfontosságú szolgáltatásokhoz való tényleges, illetve tényleges és ingyenes hozzáférés biztosítása érdekében a tagállamoknak – a nemzeti körülményekkel és megközelítésekkel összhangban – vagy meg kell szervezniük és biztosítaniuk kell ezeket a szolgáltatásokat, vagy pedig megfelelő ellátásokat kell nyújtaniuk annak érdekében, hogy a rászoruló gyermekek szülei vagy gyámjai fedezni tudják az említett szolgáltatások költségeit vagy díjait. Különös figyelmet kell fordítani annak elkerülésére, hogy az alacsony jövedelmű családok számára bármilyen lehetséges járulékos költség meggátolja a rászoruló gyermekek teljeskörű hozzáférését a kulcsfontosságú szolgáltatásokhoz.

                  (17)

                  Az Unióban közel 18 millió gyermeket fenyeget a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázata (7), de az egyes tagállamok között jelentős különbségek állnak fenn e téren. Igen változó lehet azon kockázati tényezők köre, amelyek okán bizonyos gyermekek különösen kiszolgáltatott, illetve a szegénységnek vagy a társadalmi kirekesztődésnek különösen kitett helyzetbe kerülhetnek. Az ezen ajánlás végrehajtására vonatkozó nemzeti megközelítéseket tehát az adott tagállamban fennálló sajátos körülményekhez és szükségletekhez kell igazítani. A gyermekek társadalmi kirekesztődésének egyik fő meghatározó tényezője a jóllétük, valamint társas, kognitív és érzelmi készségeik fejlődése szempontjából kulcsfontosságú szolgáltatásokhoz való egyenlőtlen hozzáférés. A szegénységben élő vagy hátrányos helyzetű gyermekek nagyobb valószínűséggel ütköznek akadályokba a kisgyermekkori neveléshez és gondozáshoz, az inkluzív oktatáshoz, az egészségügyi ellátáshoz, az egészséges táplálkozáshoz és a megfelelő lakhatáshoz való hozzáférés terén. Hátrányos helyzetből kezdik meg életüket, aminek hosszú távú következményei lehetnek fejlődésükre és jövőbeli kilátásaikra.

                  (18)

                  A társadalmi kirekesztődés nemzedékek közötti öröklődése több nemzedéken át veszélyezteti a társadalmi kohéziót, nagyobb költségeket okoz a jóléti államainknak, és gátolja a gazdasági és társadalmi rezilienciát. A rászoruló gyermekek kulcsfontosságú szolgáltatásokhoz való egyenlő hozzáférésének javítása ezért fontos eszköz ahhoz, hogy fokozzuk a társadalmi kirekesztődés megelőzésére és leküzdésére irányuló erőfeszítéseket. Mindez hozzájárul a rászoruló gyermekek esélyegyenlőségének előmozdításához és a gyermekszegénység elleni küzdelemhez is.

                  (19)

                  A hátrányos helyzet kisgyermekkortól kezdve való kezelése költséghatékony beruházás – hosszú távon is –, mivel ez nemcsak a gyermekek befogadásához és jobb felnőttkori társadalmi-gazdasági eredményeikhez járul hozzá, hanem a gazdasághoz és a társadalomhoz is a jobb munkaerőpiaci integráció és a társadalmi életbe való szorosabb beilleszkedés, valamint az iskolából a munka világába való hatékonyabb átmenet révén, amit többek között az „Út a munka világába – Az ifjúsági garancia megerősítése” témájáról szóló, 2020. október 30-i tanácsi ajánlás (8) teljeskörű végrehajtása mozdíthat elő. A gyermekek esélyegyenlőségébe történő beruházás megteremti az alapjait a fenntartható és inkluzív növekedésnek, valamint támogatja az igazságos és reziliens társadalmakat és a társadalmi felzárkózást. Hozzájárul a negatív demográfiai fejlemények hatásainak kezeléséhez is azáltal, hogy csökkenti a szakember- és munkaerőhiányt, és biztosítja a jobb területi lefedettséget, miközben kiaknázza a zöld és digitális átállásból adódó lehetőségeket.

                  (20)

                  A minőségi és inkluzív kisgyermekkori neveléshez és gondozáshoz, valamint az oktatáshoz való egyenlő hozzáférésnek központi szerepe van a társadalmi kirekesztődés öröklődésének megszakításában és a hátrányos helyzetű gyermekek egyenlő esélyeinek biztosításában. A kisgyermekkori nevelés és gondozás korlátozott elérhetősége és magas költségei azonban akadályt gördíthetnek az alacsony jövedelmű családokból származó gyermekek elé. Az ilyen gyermekek lényegesen kisebb arányban vesznek részt ilyen nevelésben és gondozásban, ami később rosszabb oktatási eredményekhez és nagyobb arányú iskolai lemorzsolódáshoz vezet, különösen a migráns háttérrel rendelkező vagy roma gyermekek esetében. Továbbra is kihívást jelent a szegregáció és a megkülönböztetés a fogyatékossággal élő vagy sajátos nevelési igényű gyermekek többségi oktatáshoz való hozzáférése során. Az oktatási intézmény megválasztásának tükröznie kell a gyermek mindenek felett álló érdekét. Az oktatási rendszerekben növekszik a migráns hátterű gyermekek száma, ezért meg kell akadályozni a szegregált iskolarendszerek kialakulását, és át kell alakítani a tanítási módszereket, a tagállamok nemzeti jogával és az e területre vonatkozó nemzetközi okmányok szerinti kötelezettségeivel összhangban.

                  (21)

                  A tanulási folyamatnak egy jelentős része – így a társas készségek elsajátítása is – sportolás vagy szabadidős és kulturális tevékenység közben megy végbe. Bizonyított, hogy ezek a tevékenységek kedvező hatásúak, különösen a hátrányos helyzetű gyermekek számára. A gyermekek bizonyos csoportjai azonban vagy nem tudják megfizetni ezeket, vagy pedig a megfelelő infrastruktúra hiánya, a rossz megközelíthetőség vagy nyelvi problémák akadályozzák a részvételüket.

                  (22)

                  A rászoruló gyermekek általánosságban nehezebben férnek hozzá bizonyos egészségügyi szolgáltatásokhoz, például a fogorvosi ellátáshoz vagy olyan egészségügyi segédeszközökhöz, mint a fogszabályozó, a korrekciós lencse vagy a szemüveg. Ezeknek a gyermekeknek kevesebb lehetőségük és erőforrásuk van a betegségmegelőzési és egészségfejlesztési programok kihasználására is. A jövedelmi szegénység és más társadalmi meghatározó tényezők jelentős mértékben befolyásolják a gyermekek általános fejlődését és egészségét, ezen belül pedig a mentális egészségét, és a későbbi években növelik a rossz egészségi állapot kockázatát. Létfontosságú a korai beavatkozás és a megelőzés, valamint a népegészségügyi megelőzési és egészségfejlesztési programokhoz – többek között az oltásokhoz – való jobb hozzáférés és a szülők támogatása: mindez segíthet a jobb eredmények elérésében.

                  (23)

                  Az egészséges és fenntartható táplálkozáshoz való hozzáférés különösen az alacsony jövedelmű családokat állítja kihívás elé. Az egészséges élelmezést és táplálkozást elősegítő programok segíthetnek olyan problémák kezelésében, mint a szegényes étrend, a testmozgás hiánya, az elhízás, valamint az alkoholfogyasztás és a dohányzás, csökkentve ezzel az alultápláltságot és a nem megfelelő táplálkozást, ami nagyobb arányban fordul elő a hátrányos helyzetű gyermekek körében. A Covid19-világjárvány tapasztalatai rámutattak arra, hogy milyen fontos szerepe van az iskolai étkeztetésnek bizonyos gyermekek számára, akik az iskolák bezárása miatt hirtelen elestek egy megbízható élelemforrástól (9). Rendkívül fontos tehát annak garantálása, hogy a rászoruló gyermekek minden iskolanapon legalább egy egészséges étkezéshez jussanak, akár ilyen étkezések biztosításával, akár annak – a sajátos helyi körülmények és szükségletek figyelembevételével történő – elősegítésével, hogy a szülők vagy gyámok, illetve a gyermekek gondoskodni tudjanak az étkezésekről.

                  (24)

                  Az alacsony jövedelmű családokból származó, a migráns hátterű, illetve az etnikai kisebbségből származó gyermekeket nagyobb mértékben veszélyeztetik a súlyosan elégtelen lakáskörülmények, a túlzsúfoltság és az energiaszegénység, és nagyobb mértékben vannak kitéve a hajléktalanság kockázatának. A lakhatási kiadások súlyos terhet jelentenek az egykeresős háztartások számára, különösen ott, ahol a családfő nő. A társadalmi kirekesztődés kezelésében és a hajléktalanság kockázatának minimálisra csökkentésében fontos mechanizmus a megfelelő lakhatás megteremtése és annak biztosítása, hogy a gyermekek és családjaik megfelelő átmeneti elhelyezést kapjanak. A gyermekek intézményi elhelyezésének visszaszorítása céljából elő kell segíteni a közösségi vagy családalapú minőségi gondozást. Gyermeket kizárólag akkor szabad intézményi gondozásban elhelyezni, ha ez – általános helyzetét és egyéni szükségleteit figyelembe véve – a gyermek mindenek felett álló érdekét szolgálja. Az intézményi vagy nevelőszülői gondozásból kilépő gyermekeknek nyújtott támogatás döntően befolyásolja önálló életvitelüket és társadalmi integrációjukat.

                  (25)

                  A Covid19-világjárvány okozta válságnak szerteágazó hatásai lehetnek a családok és gyermekek gazdasági és szociális jóllétére, és valószínűleg aránytalan mértékben sújtják a hátrányos helyzetű gyermekeket. Az alacsony és közepes jövedelmű csoportoknál magasabb a jövedelemkiesés kockázata, ami a növekvő munkanélküliség és a kevesebb távmunka-lehetőség miatt jelentős hatást gyakorolhat a háztartások rendelkezésére álló jövedelemre. A válság várhatóan tovább súlyosbítja a meglévő egyenlőtlenségeket, és valószínűleg növekedni fog a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitett háztartások száma. Ez jelentős nyomás alá helyezi a szolgáltatások elérhetőségét is. A válság – többek között – a hátrányos helyzet különböző formáival szembesülő gyermekeket sújtja a legkeményebben. A távtanulás nehézséget okozott a megfelelő családi támogatás, készségek vagy felszerelés nélküli háztartásokban élő számos gyermek számára, ideértve a nem megfelelő digitális infrastruktúrával rendelkező távoli vagy vidéki területeken élő gyermekeket is.

                  (26)

                  A gyermekek társadalmi kirekesztődésének kezelése és a Covid19-világjárvány társadalmi-gazdasági hatásainak csökkentése integrált, személyközpontú és többdimenziós megközelítést és támogató szakpolitikai keretet igényel. A különböző szinteken működő szolgálatok közötti együttműködés és koordináció megerősítése garantálja a hatékony megelőzést, és támogatja a gyermekek társadalmi befogadását. A kulcsfontosságú szolgáltatásokhoz való hozzáférés biztosítása mellett – amit minden régióban és területen meg kell valósítani, és amelynek ki kell terjedne a szolgálatok infrastruktúrájába és a munkaerőbe történő beruházásokra is – javítani kell a kapcsolódó szakpolitikai intézkedések hatékonyságát és relevanciáját is, továbbá össze kell kapcsolni a megelőző és a helyreállító intézkedéseket, és a lehető legnagyobb mértékben ki kell használni a meglévő uniós eszközöket.

                  (27)

                  Az európai szemeszternek a szociális eredménytábla (10) által támogatott gazdaság- és foglalkoztatáspolitikai koordinációs folyamata keretében rámutattak a gyermekszegénység és a társadalmi kirekesztődés kihívására, és számos tagállamhoz intéztek ehhez kapcsolódó országspecifikus ajánlásokat. A foglalkoztatáspolitikai iránymutatások annak fontosságát hangsúlyozzák, hogy mindenki, köztük a gyermekek számára is biztosítani kell a hozzáférést bizonyos szolgáltatásokhoz, például a kisgyermekkori neveléshez és gondozáshoz, valamint az oktatáshoz és az egészségügyi ellátáshoz, és ez a hozzáférés az esélyegyenlőség biztosításának szükséges előfeltétele.

                  (28)

                  Az európai gyermekgarancia végrehajtásának támogatására és a további támogató intézkedésekre uniós források állnak rendelkezésre. Az Európai Szociális Alap Plusz keretében minden tagállam el fog különíteni egy megfelelő összeget a gyermekszegénység, illetve a társadalmi kirekesztődés kezelésére. Azokban a tagállamokban, amelyekben a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitett gyermekek aránya meghaladja az uniós átlagot, az említett összegnek az Európai Szociális Alap Pluszból a tagállamnak elkülönített nemzeti juttatás legalább 5 %-át kell kitennie. Az arányosság és a szubszidiaritás elvével összhangban az Európai Regionális Fejlesztési Alap és az InvestEU szintén támogatni fogja egyfelől az olyan támogató infrastruktúrába történő beruházásokat, mint amilyen a szociális lakhatás és a kisgyermekkori nevelési és gondozási intézmények, másfelől a felszerelések és a minőségi többségi szolgáltatásokhoz való hozzáférés terén eszközölt beruházásokat is. Az európai helyreállítási terv és a Next Generation EU eszköz részeként a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz további uniós finanszírozást kínál a jövő nemzedékekeivel, a gyermekekkel és az ifjúsággal kapcsolatos reformokhoz, beruházáshoz és politikákhoz – például az oktatás és készségfejlesztés terén –, amelyeket be kell építeni a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervekbe (11). A technikai támogatási eszköz támogathatja a tagállamokat az oktatás, a szociális szolgáltatások, az igazságszolgáltatás és az egészségügy területét érintő strukturális reformok megtervezésében és végrehajtásában, ideértve az olyan több ágazatot átfogó reformokat is, amelyek a gyermekszegénységet és a társadalmi kirekesztődést kezelik.

                  (29)

                  A tagállamok részesülhetnek a 2017 és 2023 közötti uniós iskolagyümölcs-, iskolazöldség- és iskolatejprogramból is, hogy az egészségesebb termékeket elérhetőbbé tegyék a gyermekek számára, és segítsenek nekik megismerni az egészséges és fenntartható élelmiszerek előnyeit.

                  (30)

                  Ezt az ajánlást a nemzeti, regionális és helyi körülményekhez igazított nemzeti cselekvési terveken keresztül kell végrehajtani. Ezekben a nemzeti cselekvési tervekben azonosítani kell a rászoruló gyermekeket, és azokat az akadályokat, amelyekkel az ezen ajánlás hatálya alá tartozó szolgáltatásokhoz való hozzáférés és azok igénybevétele során szembesülnek. Ennek érdekében a tagállamoknak ajánlott bevonniuk az érintett érdekelt feleket, köztük a gyermekjogok előmozdításával foglalkozó nem kormányzati szervezeteket is. Az ezen ajánlás végrehajtása terén elért haladást továbbá az európai szemeszter keretében rendszeresen – például a szociális eredménytábla részeként – figyelemmel kell kísérni, ideértve a megfelelő nyomonkövetési mutatók kidolgozását is.

                  (31)

                  Ez az ajánlás kiegészíti a 2013/112/EU bizottsági ajánlást, a szociális jogok európai pillérének megvalósítására irányuló cselekvési terv egyik megvalósítandó elemét képezi, és kiegészíti az Unió átfogó gyermekjogi stratégiáját.

                  (32)

                  Ez az ajánlás teljes mértékben tiszteletben tartja a szubszidiaritás és az arányosság elvét. Ez az ajánlás nem sérti a tagállamok nemzeti eljárásjogát és jogi hagyományait, és nem jelenti az Unió hatásköreinek kiterjesztését,

            ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
      CÉLKITŰZÉS ÉS HATÁLY

                  1.

                  Ezen ajánlás célja a társadalmi kirekesztődés megakadályozása és leküzdése a rászoruló gyermekek kulcsfontosságú szolgáltatásokhoz való hozzáférésének biztosításával, hozzájárulva ezáltal a gyermekek jogainak érvényesüléséhez a gyermekszegénység elleni küzdelem és az esélyegyenlőség előmozdítása révén.

                  2.

                  Ez az ajánlás a rászoruló gyermekekre alkalmazandó.

            FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

                  3.

                  Ezen ajánlás alkalmazásában:

                              a)

                              „rászoruló gyermekek”: azok a 18 év alatti személyek, akik ki vannak téve a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának;

                              b)

                              „migráns hátterű gyermekek”: migrációs jogállásuktól függetlenül azok a gyermekek, akik harmadik ország állampolgárai, valamint azok a gyermekek, akik egy tagállam állampolgárai, és legalább az egyik, külföldön született szülőjük révén harmadik országbeli migráns háttérrel rendelkeznek;

                              c)

                              „bizonytalan családi helyzetű gyermekek”: azok a gyermekek, akik különféle olyan kockázati tényezőknek vannak kitéve, amelyek szegénységhez vagy társadalmi kirekesztődéshez vezethetnek. Ide tartoznak: azok a gyermekek, akik egykeresős háztartásban élnek; azok a gyermekek, akik fogyatékossággal élő szülővel élnek; azok a gyermekek, akik olyan háztartásban élnek, ahol mentális egészségi problémák vagy tartós betegség esete áll fenn; azok a gyermekek, akik olyan háztartásban élnek, ahol kábítószer-használat vagy családon belüli erőszak fordul elő; azok a gyermekek, akik olyan uniós polgár gyermekei, aki egy másik tagállamba költözött, de közben maguk a gyermekek a származási tagállamukban maradtak; azok a gyermekek, akik tizenéves anya gyermekei vagy tizenéves anyák; valamint azok a gyermekek, akiknek valamelyik szülője börtönben van;

                              d)

                              „tényleges hozzáférés”: olyan helyzet, amikor a szolgáltatások azonnal rendelkezésre állnak, megfizethetők, elérhetők és jó minőségűek, azokat időben nyújtják, és a lehetséges felhasználók tudnak ezeknek a szolgáltatásoknak a létezéséről és arról, hogy jogosultak az igénybevételükre;

                              e)

                              „tényleges és ingyenes hozzáférés”: olyan helyzet, amikor a szolgáltatások azonnal rendelkezésre állnak, elérhetők és jó minőségűek, azokat időben nyújtják, és a lehetséges felhasználók tudnak ezeknek a szolgáltatásoknak a létezéséről és arról, hogy jogosultak az igénybevételükre, és e szolgáltatásokat ingyenesen nyújtják oly módon, hogy azokat megszervezik és biztosítják, vagy oly módon, hogy megfelelő ellátásokat nyújtanak e szolgáltatások költségeinek vagy díjainak fedezése érdekében, vagy pedig oly módon, hogy a pénzügyi helyzet ne képezhesse akadályát az egyenlő hozzáférésnek;

                              f)

                              „iskolai tevékenységek”: sport, valamint szabadidős és kulturális tevékenységek útján megvalósuló tanulás, amely rendes iskolaidőben vagy azon kívül folyik, illetve az iskolai közösség szervezi meg;

                              g)

                              „egészséges étkezés” vagy „egészséges táplálkozás”: olyan kiegyensúlyozott ételfogyasztás, amely biztosítja a gyermek számára a fizikai és mentális fejlődéséhez, valamint a fiziológiai szükségleteinek megfelelő testmozgáshoz szükséges tápanyagokat;

                              h)

                              „megfelelő lakhatás”: olyan lakóépület, amely megfelel az aktuális nemzeti szintű műszaki szabványoknak, megfelelő állapotban van, észszerű hőkomfortot biztosít, és megfizethető áron érhető el.

            A NEMZETI HATÁSKÖRÖKKEL, KÖRÜLMÉNYEKKEL ÉS GYAKORLATOKKAL ÖSSZHANGBAN, VALAMINT A SZUBSZIDIARITÁS ÉS AZ ARÁNYOSSÁG ELVÉNEK MARADÉKTALAN TISZTELETBEN TARTÁSÁVAL A KÖVETKEZŐKET AJÁNLJA:
      FŐ AJÁNLÁSOK

                  4.

                  A tagállamok számára ajánlott, hogy a rászoruló gyermekek részére garantálják:

                              a)

                              a tényleges és ingyenes hozzáférést a magas színvonalú kisgyermekkori neveléshez és gondozáshoz, az oktatáshoz, az egészségügyi ellátáshoz, az iskolai tevékenységekhez és minden tanítási napon legalább egy egészséges étkezéshez;

                              b)

                              a tényleges hozzáférést az egészséges táplálkozáshoz és a megfelelő lakhatáshoz.

                  5.

                  A tagállamok számára ajánlott, hogy azonosítsák a rászoruló gyermekeket, és e csoporton belül vegyék figyelembe a nemzeti integrált intézkedéseik megtervezése során a különösen az alábbi gyermekek által tapasztalt sajátos hátrányos helyzeteket:

                              a)

                              hajléktalan gyermekek, illetve a súlyosan elégtelen lakáskörülmények között élő gyermekek;

                              b)

                              fogyatékossággal élő gyermekek;

                              c)

                              mentális egészségügyi problémával küzdő gyermekek;

                              d)

                              migráns hátterű, illetve kisebbségi etnikai csoportba tartozó gyermekek, különösen a romák;

                              e)

                              alternatív (elsősorban intézményi) gondozásban részesülő gyermekek;

                              f)

                              bizonytalan családi helyzetű gyermekek.

            TÁMOGATÓ SZAKPOLITIKAI KERET

                  6.

                  A Tanács ajánlja a tagállamoknak, hogy – a gyermek mindenek felett álló érdekének elsődleges figyelembevétele mellett – a gyermekek társadalmi kirekesztődésének visszaszorítása érdekében építsenek ki egy integrált és támogató szakpolitikai keretet, a szegénység és a hátrányos helyzet több nemzedéken átívelő ciklusának megtörésére és a Covid19-világjárvány társadalmi-gazdasági hatásának csökkentésére összpontosítva. E célból ezen ajánlás végrehajtása során a tagállamoknak ajánlott:

                              a)

                              biztosítaniuk nemzeti, regionális és helyi szintű szociális, oktatási, táplálkozási és lakhatási politikájuk összhangját, és lehetőség szerint javítaniuk azok relevanciáját a gyermekek integrált módon való támogatása szempontjából;

                              b)

                              folytatniuk és szükség esetén növelniük az oktatásba és a megfelelő egészségügyi és szociális védelmi rendszerekbe történő beruházást a gyermekek és családjaik, különösen a társadalmi kirekesztődésnek kitett gyermekek és családok szükségleteinek hatékony kielégítése érdekében;

                              c)

                              megfelelő szakpolitikákról és erőforrásokról gondoskodniuk, beleértve a munkaerőpiaci integrációra irányuló intézkedéseket, a szülőket vagy gyámokat célzó támogatási intézkedéseket, valamint a családoknak és háztartásoknak nyújtott jövedelemtámogatást is, hogy a pénzügyi akadályok ne gátolják a gyermekeket a minőségi szolgáltatásokhoz való hozzáférésben;

                              d)

                              egy integrált és multidiszciplináris megközelítés alapján kezelniük a társadalmi kirekesztődés területi dimenzióját, figyelembe véve a jellegzetes városi, vidéki, távoli és hátrányos helyzetű térségek sajátos szükségleteit;

                              e)

                              megerősíteniük az együttműködést a nemzeti, regionális és helyi hatóságokkal, a szociális gazdaság szervezeteivel, a gyermekjogokat előmozdító nem kormányzati szervezetekkel, magukkal a gyermekekkel, továbbá más érdekelt felekkel, valamint jobban bevonniuk őket a szakpolitikai intézkedések és a gyermekeknek nyújtott minőségi szolgáltatások megtervezésébe, megvalósításába és nyomon követésébe;

                              f)

                              intézkedéseket hozniuk a rászoruló gyermekek befogadásának elősegítése, valamint megkülönböztetésük és megbélyegzésük elkerülése és leküzdése érdekében;

                              g)

                              támogatniuk a gyermekeknek szóló minőségi szolgáltatásokba való stratégiai beruházást, beleértve a támogató infrastruktúrát és a szakképzett munkaerőt is;

                              h)

                              megfelelő erőforrásokat biztosítaniuk, továbbá optimálisan felhasználniuk a nemzeti és uniós forrásokat, különös tekintettel az Európai Szociális Alap Pluszra, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, valamint adott esetben a REACT-EU-ra, az InvestEU-ra, a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközre és a technikai támogatási eszközre;

                              i)

                              a támogató keret egészében figyelembe venniük a nemi dimenziót.

            KISGYERMEKKORI NEVELÉS ÉS GONDOZÁS, INKLUZÍV OKTATÁS ÉS ISKOLAI TEVÉKENYSÉGEK, VALAMINT EGÉSZSÉGES ÉTKEZÉS MINDEN TANÍTÁSI NAPON

                  7.

                  Annak érdekében, hogy garantálják a rászoruló gyermekek számára a tényleges és ingyenes hozzáférést a magas színvonalú kisgyermekkori neveléshez és gondozáshoz, az oktatáshoz, az iskolai tevékenységekhez és minden tanítási napon legalább egyszer az egészséges étkezéshez, a Tanács ajánlja a tagállamoknak, hogy:

                              a)

                              azonosítsák és kezeljék a kisgyermekkori nevelésben és gondozásban, az oktatásban és az iskolai tevékenységekben való részvétel pénzügyi és nem pénzügyi akadályait;

                              b)

                              hozzanak intézkedéseket a korai iskolaelhagyás megelőzése és csökkentése érdekében a nemi dimenzió figyelembevételével, valamint – többek között személyre szabott tanácsadás nyújtása és a családokkal való együttműködés megerősítése révén – vonják be újra azokat a gyermekeket, akiket fenyeget a lemorzsolódás veszélye, illetve akik már lemorzsolódtak az oktatásból, illetve képzésből;

                              c)

                              nyújtsanak tanulási támogatást a tanulási nehézségekkel küzdő gyermekek számára a nyelvi, kognitív és oktatási hiányosságaik kompenzálása érdekében;

                              d)

                              alakítsák át a kisgyermekkori nevelési és gondozási, valamint az oktatási intézmények létesítményeit és oktatási anyagait, és biztosítsák a sajátos nevelési igényű gyermekek és a fogyatékossággal élő gyermekek sajátos szükségleteinek a lehető legteljesebb figyelembevételét, inkluzív tanítási és tanulási módszereket alkalmazva; e célból biztosítsák, hogy képzett tanárok és más szakemberek, például pszichológusok, logopédusok, rehabilitációs szakemberek, szociális munkások és pedagógiai asszisztensek álljanak rendelkezésre;

                              e)

                              vezessenek be olyan intézkedéseket, amelyek támogatják az inkluzív oktatást és elkerülik a szegregált osztályok kialakítását a kisgyermekkori nevelési és gondozási intézményekben és az oktatási intézményekben; mindez azt is magában foglalhatja, hogy szükség esetén elsőbbségi vagy korai hozzáférést biztosítanak a rászoruló gyermekek számára;

                              f)

                              biztosítsanak minden tanítási napon legalább egy egészséges étkezést;

                              g)

                              biztosítsák az oktatási anyagokkal való ellátottságot, ideértve a digitális oktatási eszközöket, a könyveket, és adott esetben az egyenruhákat vagy más előírt öltözetet is;

                              h)

                              bocsássák rendelkezésre a távoktatáshoz szükséges nagy sebességű hálózati kapcsolatot, digitális szolgáltatásokat és a megfelelő eszközöket az oktatási tartalmak online elérésének biztosítása érdekében, valamint javítsák a rászoruló gyermekek, illetve a tanárok digitális készségeit, és tegyenek meg minden szükséges beruházást a digitális szakadék valamennyi formájának felszámolása érdekében;

                              i)

                              adott esetben biztosítsák a közlekedést a kisgyermekkori nevelési és gondozási intézményekbe és az oktatási intézményekbe;

                              j)

                              biztosítsák az iskolai tevékenységekhez való egyenlő és inkluzív hozzáférést, beleértve az iskolai kirándulásokon, valamint a sport-, szabadidős és kulturális tevékenységben való részvételt is;

                              k)

                              dolgozzák ki az oktatási intézmények, a helyi közösségek, a szociális, egészségügyi és gyermekvédelmi szolgálatok, a családok és a szociális gazdaság szereplői közötti együttműködés kereteit az inkluzív oktatás támogatása, az iskola utáni gondozás biztosítása, valamint a sport-, szabadidős és kulturális tevékenységekben való részvétel lehetőségének megteremtése érdekében, továbbá az oktatási intézményeket alakítsák át a befogadás és a részvétel központjaivá, és e célból eszközöljenek beruházásokat ezekbe a létesítményekbe;

            EGÉSZSÉGÜGYI ELLÁTÁS

                  8.

                  Annak érdekében, hogy garantálják a rászoruló gyermekek számára a minőségi egészségügyi ellátáshoz való tényleges és ingyenes hozzáférést, a Tanács ajánlja a tagállamoknak, hogy:

                              a)

                              segítsék elő a betegségek és fejlődési rendellenességek korai észlelését és kezelését, ideértve a mentális egészséggel összefüggő problémákat is, és biztosítsák a hozzáférést az időszakos orvosi vizsgálatokhoz és szűrési programokhoz, beleértve a fogorvosi és szemészeti ellátást is; biztosítsák a megfelelő idejű, gyógyítási és rehabilitációs célú nyomon követést, ideértve a gyógyszerekhez, kezelésekhez és az egészségügyi segédeszközökhöz, valamint az oltási programokhoz való hozzáférést is;

                              b)

                              nyújtsanak célzott rehabilitációs és habilitációs szolgáltatásokat a fogyatékossággal élő gyermekeknek;

                              c)

                              vezessenek be olyan hozzáférhető egészségfejlesztési és betegségmegelőzési programokat, amelyek célcsoportját a rászoruló gyermekek és családjaik, valamint a gyermekekkel dolgozó szakemberek alkotják.

            EGÉSZSÉGES TÁPLÁLKOZÁS

                  9.

                  Annak érdekében, hogy – többek között az uniós iskolagyümölcs-, iskolazöldség- és iskolatejprogramon keresztül is – garantálják a rászoruló gyermekek tényleges hozzáférését az elégséges és egészséges táplálkozáshoz, a Tanács ajánlja a tagállamoknak, hogy:

                              a)

                              a tanítási napokon kívül is támogassák az egészséges étkezéshez való hozzáférést, akár természetbeni vagy pénzügyi támogatás útján, különösen olyan rendkívüli körülmények esetén, mint az iskolák bezárása;

                              b)

                              biztosítsák, hogy a kisgyermekkori nevelésben és gondozásban és az oktatási intézményekben a táplálkozási normák igazodjanak a sajátos étrendi igényekhez is;

                              c)

                              korlátozzák a magas zsír-, só- és cukortartalmú ételek reklámozását és elérhetőségét a kisgyermekkori nevelési és gondozási intézményekben és az oktatási intézményekben;

                              d)

                              nyújtsanak megfelelő tájékoztatást a gyermekeknek és a családoknak a gyermekek egészséges táplálkozásáról.

            MEGFELELŐ LAKHATÁS

                  10.

                  Annak érdekében, hogy garantálják a rászoruló gyermekek számára a megfelelő lakhatáshoz való tényleges hozzáférést, a Tanács ajánlja a tagállamoknak, hogy:

                              a)

                              biztosítsák, hogy a hajléktalan gyermekek és családjaik megfelelő elhelyezést kapjanak, az átmeneti szálláshelyekről gyorsan áthelyezzék őket állandó lakásokba, valamint megfelelő szociális és tanácsadási szolgáltatásokat nyújtsanak számukra;

                              b)

                              értékeljék és szükség esetén vizsgálják felül a nemzeti, regionális és helyi lakhatási politikákat, és hozzanak intézkedéseket annak biztosítására, hogy megfelelően figyelembe vegyék a rászoruló gyermekeket nevelő családok érdekeit, beleértve az energiaszegénység kezelését és a hajléktalanság kockázatának megelőzését is; ennek az értékelésnek és felülvizsgálatnak ki kell terjednie a szociális lakhatásra vagy a lakhatási támogatásokra vonatkozó politikákra és a lakhatással kapcsolatos ellátásokra is, és tovább kell javítania az akadálymentességet a fogyatékossággal élő gyermekek számára;

                              c)

                              biztosítsák, hogy a rászoruló gyermekek és családjaik megfelelő időben elsőbbségi hozzáférést kapjanak szociális lakáshoz vagy lakhatási támogatáshoz;

                              d)

                              a gyermekek intézményi gondozásban való elhelyezésekor vegyék figyelembe az adott gyermek mindenek felett álló érdekét, általános helyzetét és egyéni szükségleteit; biztosítsák, hogy a gyermekek intézményi vagy nevelőszülői gondozásból jó minőségű közösségi gondozásba kerüljenek át vagy visszakerüljenek a vér szerinti családjukba, valamint támogassák a gyermekek független életvitelét és társadalmi integrációját.

            IRÁNYÍTÁS ÉS JELENTÉSTÉTEL

                  11.

                  A megbízható irányítás, nyomon követés és jelentéstétel érdekében a Tanács ajánlja a tagállamoknak, hogy a meglévő nemzeti struktúrák és mechanizmusok kellő figyelembevételével:

         A gyermekgaranciáért felelős nemzeti koordinátorok

                  a)

                  jelöljenek ki egy gyermekgaranciáért felelős nemzeti koordinátort, aki megfelelő erőforrásokkal és megbízatással rendelkezik ezen ajánlás végrehajtásának hatékony koordinálásához és nyomon követéséhez;

         A rászoruló gyermekek azonosítása

                  b)

                  annak érdekében, hogy a lehető leghatékonyabban célirányossá tegyék a rászoruló gyermekekre irányuló intézkedéseket, és figyelembe vegyék a nemzeti, regionális és helyi szervezeteket és körülményeket, vonják be az érdekelt feleket a rászoruló gyermekeknek és azoknak az akadályoknak az azonosításába, amelyekkel az ezen ajánlás hatálya alá tartozó szolgáltatásokhoz való hozzáférés és azok igénybevétele során szembesülnek;

         Nemzeti cselekvési tervek

                  c)

                  az ezen ajánlás elfogadásától számított kilenc hónapon belül terjesszenek a Bizottság elé egy, a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó cselekvési tervet ezen ajánlás végrehajtásáról, figyelembe véve a nemzeti, regionális és helyi körülményeket, valamint a rászoruló gyermekek támogatását célzó meglévő szakpolitikai fellépéseket és intézkedéseket. Ennek a cselekvési tervnek tartalmaznia kell különösen a következőket:

                              i.

                              a megfelelő integrált intézkedésekkel elérni kívánt rászoruló gyermekek célzott kategóriái;

                              ii.

                              a megfelelő intézkedésekkel elérni kívánt rászoruló gyermekekkel kapcsolatos mennyiségi és minőségi célértékek, figyelembe véve a regionális és helyi egyenlőtlenségeket;

                              iii.

                              az ezen ajánlás végrehajtása során tervezett vagy meghozott intézkedések, beleértve a regionális és helyi szintet is, valamint a szükséges pénzügyi források és ütemtervek;

                              iv.

                              a gyermekek társadalmi kirekesztődésének visszaszorítása és a hátrányos helyzet több nemzedéken átívelő ciklusának megtörése érdekében tervezett vagy meghozott, különösen a 6. pontban előírt támogató szakpolitikai kereten alapuló egyéb intézkedések;

                              v.

                              az adatgyűjtésnek, valamint az ajánlás nyomon követésének és értékelésének nemzeti keretrendszere, a 12. pont d) pontjában említett közös nyomonkövetési keret létrehozása céljából is;

         Tájékoztatás és bevonás

                  d)

                  dolgozzanak ki hatékony tájékoztatási és bevonási intézkedéseket a rászoruló gyermekek és családjaik számára, különösen regionális és helyi szinten, valamint az oktatási intézményeken, képzett szociális munkásokon, családsegítő szolgálatokon, valamint a civil társadalom és a szociális gazdaság szervezetein keresztül, hogy felhívják a figyelmet az ajánlás hatálya alá tartozó szolgáltatásokra, valamint bátorítsák és elősegítsék azok igénybevételét;

         Az érdekelt felek bevonása

                  e)

                  biztosítsák a regionális, helyi és más érintett hatóságok, a gyermekek, a civil társadalmat képviselő nem kormányzati szervezetek, az oktatási intézmények, valamint a társadalmi befogadás és integráció, a gyermekjogok, az inkluzív oktatás és a megkülönböztetésmentesség előmozdításáért felelős szervek, köztük a nemzeti esélyegyenlőségi szervek részvételét a cselekvési terv előkészítésében, végrehajtásában, nyomon követésében és értékelésében;

         Jelentéstétel a Bizottságnak

                  f)

                  a c) pontban említett nemzeti cselekvési tervvel összhangban kétévente számoljanak be a Bizottságnak az ezen ajánlás végrehajtása terén elért haladásról.

            VÉGREHAJTÁS, ELLENŐRZÉS ÉS ÉRTÉKELÉS

                  12.

                  A Tanács üdvözli a Bizottság azon célját, hogy:

                              a)

                              az európai szemeszter keretében – többek között a szociális eredménytábla részeként – nyomon kövesse az ezen ajánlás végrehajtása terén elért haladást, beleértve az eredményeket és a rászoruló gyermekekre gyakorolt hatást, és adott esetben országspecifikus ajánlásokat javasoljon a tagállamoknak;

                              b)

                              a gyermekgaranciáért felelős nemzeti koordinátorokkal és a szociális védelemmel foglalkozó bizottsággal közösen azon munkálkodjon, hogy előmozdítsa az egymástól való tanulást, megossza a tapasztalatokat és a bevált gyakorlatokat, és nyomon kövesse az ezen ajánlásra adott válaszlépésként a megfelelő nemzeti cselekvési tervekben foglaltak szerint meghozott intézkedéseket;

                              c)

                              a tagállamok által benyújtott jelentések alapján rendszeresen beszámoljon a szociális védelemmel foglalkozó bizottságnak az ezen ajánlás végrehajtása terén elért haladásról;

                              d)

                              a szociális védelemmel foglalkozó bizottsággal közösen dolgozik azon, hogy:

                                          i.

                                          a meglévő adatforrásokra és mutatókra építve közös nyomonkövetési keretet alakítson ki, és szükség esetén további, közösen elfogadott mennyiségi és minőségi kimeneti mutatókat dolgozzon ki ezen ajánlás végrehajtásának értékelésére;

                                          ii.

                                          a politikai döntéshozatal tájékoztatása céljából uniós szinten javítsa az összehasonlítható adatok rendelkezésre állását, hatókörét és relevanciáját, beleértve a rászoruló gyermekekre és azoknak a szolgáltatásokhoz való hozzáférésére, valamint a gyermekeknek nyújtott célzott ellátások megfelelőségére és lefedettségére vonatkozó adatokat is;

                              e)

                              felülvizsgálja az ezen ajánlás végrehajtása terén elért haladást, és az ezen ajánlás elfogadását követő ötéves időszak végéig jelentést tegyen a Tanácsnak;

                              f)

                              fokozza a tájékoztatási és kommunikációs tevékenységeket, és uniós szinten, valamint a tagállamok és az érdekelt felek körében fokozottan terjessze az eredményeket és a bevált gyakorlatokat.

         Kelt Luxembourgban, 2021. június 14-én.

               a Tanács részéről

               az elnök

            A. MENDES GODINHO

         (1)  A Tanács 2010/48/EK határozata (2009. november 26.) a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezménynek az Európai Közösség által történő megkötéséről (HL L 23., 2010.1.27., 35. o.).

         (2)  A Bizottság 2013/112/EU ajánlása (2013. február 20.) – „Beruházások a gyermekek érdekében: a hátrányos helyzetből való kitörés” (HL L 59., 2013.3.2., 5. o.).

         (3)  Az Európai Parlament 2015. november 24-i állásfoglalása az egyenlőtlenségek csökkentéséről, különös tekintettel a gyermekszegénységre (2014/2237(INI)).

         (4)  Az Európai Parlament 2021. március 11-i állásfoglalása a gyermekek jogairól az EU gyermekjogi stratégiája tekintetében (2021/2523(RSP)).

         (5)  A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Cselekvési terv a szociális jogok európai pillérének megvalósítására, COM(2021) 102 final.

         (6)  A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának az EU gyermekjogi stratégiájáról, COM(2021) 142 final.

         (7)  https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Children_at_risk_of_poverty_or_social_exclusion

         (8)  A Tanács ajánlása (2020. október 30.) az „Út a munka világába – Az ifjúsági garancia megerősítése” témájában és az ifjúsági garancia létrehozásáról szóló, 2013. április 22-i tanácsi ajánlás felváltásáról (HL C 372., 2020.11.4., 1. o.).

         (9)  A szociális védelemmel foglalkozó bizottság 2020-as éves felülvizsgálata a szociális védelmi teljesítményfigyelőről (SSPM) és a szociális védelmi politikák alakulásáról. Jelentés a legfontosabb szociális kihívásokról és a fő üzenetekről, 58. o.

         (10)  https://ec.europa.eu/eurostat/web/european-pillar-of-social-rights/indicators/social-scoreboard-indicators.

         (11)  A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz létrehozásáról szóló, 2021. február 12-i (EU) 2021/241 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 57., 2021.2.18., 17. o.) összhangban.


title: A Tanács (EU) 2021/1346 ajánlása (2021. augusztus 30.) az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 tanácsi ajánlás módosításáról

text:
                  2021.8.31.

                  HU

                  Az Európai Unió Hivatalos Lapja

                  L 306/4

         A TANÁCS (EU) 2021/1346 AJÁNLÁSA
         (2021. augusztus 30.)
         az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 tanácsi ajánlás módosításáról
         AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
         tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 77. cikke (2) bekezdése b) és e) pontjára, valamint 292. cikke első és második mondatára,
         mivel:

                     (1)

                     A Tanács 2020. június 30-án elfogadta az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló ajánlást (1) (a továbbiakban: a tanácsi ajánlás).

                     (2)

                     Az említett időpont óta a Tanács elfogadta az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 tanácsi ajánlást módosító (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9), (EU) 2021/892 (10), (EU) 2021/992 (11), (EU) 2021/1085 (12) és (EU) 2021/1170 ajánlást (13).

                     (3)

                     A Tanács 2021. május 20-án elfogadta az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 ajánlás módosításáról szóló (EU) 2021/816 tanácsi ajánlást (14), hogy naprakésszé tegye azokat a kritériumokat, amelyek alapján értékelik, hogy a harmadik országokból kiinduló, nem alapvetően szükséges utazások biztonságosak és engedélyezhetők-e.

                     (4)

                     A tanácsi ajánlás értelmében a tagállamoknak 2020. július 1-jétől kezdődően fokozatosan és koordinált módon fel kell oldaniuk az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazásokra vonatkozó ideiglenes korlátozást a tanácsi ajánlás I. mellékletében felsorolt harmadik országok lakosai tekintetében. Az I. mellékletben említett harmadik országok jegyzékét a Tanácsnak kéthetente felül kell vizsgálnia, illetve adott esetben naprakésszé kell tennie a Bizottsággal és az érintett uniós ügynökségekkel és szolgálatokkal való szoros konzultációt követően, a tanácsi ajánlásban említett módszereken, kritériumokon és információkon nyugvó általános értékelés alapján.

                     (5)

                     A Tanács az azóta eltelt időszakban – a Bizottsággal és az érintett uniós ügynökségekkel és szolgálatokkal szoros konzultációt folytatva – megbeszéléseket tartott a tanácsi ajánlás I. mellékletében szereplő harmadik országok jegyzékének az (EU) 2021/816 ajánlással módosított tanácsi ajánlásban meghatározott kritériumok és módszerek alkalmazásával történő felülvizsgálatáról. E tárgyalások eredményeként az I. mellékletben szereplő harmadik országok jegyzékét módosítani kell. Az Amerikai Egyesült Államokat, az Észak-macedón Köztársaságot, Izraelt, Koszovót, Libanont és Montenegrót törölni kell a jegyzékből.

                     (6)

                     A határellenőrzés nem csupán azoknak a tagállamoknak az érdeke, amelyek külső határainál azt elvégzik, hanem valamennyi olyan tagállamé, amely megszüntette a belső határellenőrzést. A tagállamoknak ezért biztosítaniuk kell a külső határokon megtett intézkedések koordinációját, hogy szavatolják a schengeni térség megfelelő működését. Ennek érdekében 2021. augusztus 30-tól kezdődően a tagállamoknak folytatniuk kell az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásának koordinált feloldását az ezen ajánlással módosított tanácsi ajánlás I. mellékletében felsorolt harmadik országok, különleges közigazgatási területek, valamint egyéb entitások és területi hatóságok lakosai tekintetében.

                     (7)

                     Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek az ajánlásnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. Mivel ez az ajánlás a schengeni vívmányokon alapul, Dánia az említett jegyzőkönyv 4. cikkének megfelelően az ezen ajánlásról szóló tanácsi döntést követő hat hónapos időszakon belül határoz arról, hogy azt végrehajtja-e.

                     (8)

                     Ez az ajánlás a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek alkalmazásában Írország a 2002/192/EK tanácsi határozattal (15) összhangban nem vesz részt. Ennélfogva Írország nem vesz részt ennek a rendeletnek az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

                     (9)

                     Izland és Norvégia tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság közötti, az utóbbiaknak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK tanácsi határozat (16) 1. cikkének A. pontjában említett területhez tartoznak.

                     (10)

                     Svájc tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozatnak (17) a 2008/146/EK tanácsi határozat (18) 3. cikkével együtt értelmezett 1. cikke A. pontjában említett területhez tartoznak.

                     (11)

                     Liechtenstein tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozatnak (19) a 2011/350/EU határozat (20) 3. cikkével együtt értelmezett 1. cikke A. pontjában említett területhez tartoznak,

               ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
         Az (EU) 2020/1052, az (EU) 2020/1144, az (EU) 2020/1186, az (EU) 2020/1551, az (EU) 2020/2169, az (EU) 2021/89, az (EU) 2021/132, az (EU) 2021/767, az (EU) 2021/816, az (EU) 2021/892, az (EU) 2021/992, az (EU) 2021/1085 és az (EU) 2021/1170 ajánlással módosított, az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 tanácsi ajánlás a következőképpen módosul:

                     1.

                     A tanácsi ajánlás 1. pontjának első bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

                                 „1.

                                 A tagállamoknak 2021. augusztus 30-tól kezdődően fokozatosan és koordinált módon fel kell oldaniuk az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazásokra vonatkozó ideiglenes korlátozást az I. mellékletben felsorolt harmadik országok lakosai tekintetében.”

                     2.

                     Az ajánlás I. mellékletének helyébe a következő szöveg lép:

                           „I. MELLÉKLET
                           Azon harmadik országok, különleges közigazgatási területek, valamint egyéb entitások és területi hatóságok, amelyek lakosait nem érintheti az EU-ba irányuló, nem alapvetően szükséges utazásokra vonatkozó, a külső határokon alkalmazott ideiglenes korlátozás:
                           I.   ÁLLAMOK

                                       1.

                                       ALBÁNIA

                                       2.

                                       ÖRMÉNYORSZÁG

                                       3.

                                       AUSZTRÁLIA

                                       4.

                                       AZERBAJDZSÁN

                                       5.

                                       BOSZNIA-HERCEGOVINA

                                       6.

                                       BRUNEI DARUSSALAM ÁLLAM

                                       7.

                                       KANADA

                                       8.

                                       JAPÁN

                                       9.

                                       JORDÁNIA

                                       10.

                                       ÚJ-ZÉLAND

                                       11.

                                       KATAR

                                       12.

                                       MOLDOVAI KÖZTÁRSASÁG

                                       13.

                                       SZAÚD-ARÁBIA

                                       14.

                                       SZERBIA

                                       15.

                                       SZINGAPÚR

                                       16.

                                       DÉL-KOREA

                                       17.

                                       UKRAJNA

                                       18.

                                       KÍNA (*1)

                                 II.   A KÍNAI NÉPKÖZTÁRSASÁG KÜLÖNLEGES KÖZIGAZGATÁSI TERÜLETEI
                           Hongkong Különleges Közigazgatási Terület
                           Makaói Különleges Közigazgatási Terület
                           III.   OLYAN ENTITÁSOK ÉS TERÜLETI HATÓSÁGOK, AMELYEKET LEGALÁBB EGY TAGÁLLAM NEM ISMER EL ÁLLAMKÉNT
                           Tajvan

                        (*1)  a kölcsönösségre vonatkozó megerősítés függvényében"

            Kelt Brüsszelben, 2021. augusztus 30-án.

                  a Tanács részéről

                  az elnök

               G. DOVŽAN

            (1)  HL L 208. I, 2020.7.1., 1. o.

            (2)  HL L 230., 2020.7.17., 26. o.

            (3)  HL L 248., 2020.7.31., 26. o.

            (4)  HL L 261., 2020.8.11., 83. o.

            (5)  HL L 354., 2020.10.26., 19. o.

            (6)  HL L 431., 2020.12.21., 75. o.

            (7)  HL L 33., 2021.1.29., 1. o.

            (8)  HL L 41., 2021.2.4., 1. o.

            (9)  HL L 165. I, 2021.5.11., 66. o.

            (10)  HL L 198., 2021.6.4., 1. o.

            (11)  HL L 221., 2021.6.21., 12. o.

            (12)  HL L 235., 2021.7.2., 27. o.

            (13)  HL L 255., 2021.7.16., 3. o.

            (14)  HL L 182., 2021.5.21., 1. o.

            (15)  A Tanács 2002/192/EK határozata (2002. február 28.) Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről (HL L 64., 2002.3.7., 20. o.).

            (16)  HL L 176., 1999.7.10., 31. o.

            (17)  HL L 53., 2008.2.27., 52. o.

            (18)  A Tanács 2008/146/EK határozata (2008. január 28.) az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő megkötéséről (HL L 53., 2008.2.27., 1. o.).

            (19)  HL L 160., 2011.6.18., 21. o.

            (20)  A Tanács 2011/350/EU határozata (2011. március 7.) az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló, különösen a belső határokon történő ellenőrzés megszüntetéséhez és a személyek mozgásához kapcsolódó társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyvnek az Európai Unió nevében történő megkötéséről (HL L 160., 2011.6.18., 19. o.).