title: A Tanács ajánlása ( 2014. július 8. ) – Finnország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Finnország 2014. évi stabilitási programját

text:
               29.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/127

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2014. július 8.)
   Finnország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Finnország 2014. évi stabilitási programját
   2014/C 247/24
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A tagállamok állam-, illetve kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euroövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.

               (4)

               A Tanács 2013. július 9-én ajánlást (4) fogadott el Finnország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Finnország 2012–2017-es időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2013. november 15-én a 473/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (5) megfelelően kiadta Finnország 2014-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét.

               (5)

               A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai szemeszterét. Ugyancsak 2013. november 13-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Finnországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (6)

               Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (7)

               A Bizottság 2014. március 5-én az 1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette a Finnországra vonatkozó részletes vizsgálat eredményeit. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Finnországban továbbra is makrogazdasági egyensúlyhiány tapasztalható, amely nyomon követést és szakpolitikai intézkedéseket tesz szükségessé. Különösen az elmúlt éveket jellemző, az ipari szerkezetátalakításra, valamint a versenyképesség költségalapú és nem költségalapú tényezőire visszavezethető gyenge exportteljesítmény igényel folyamatos figyelemmel kísérést.

               (8)

               Finnország 2014. április 17-én benyújtotta 2014. évi nemzeti reformprogramját és 2014. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (9)

               A 2014. évi stabilitási programban felvázolt költségvetési stratégia célja a középtávú költségvetési célhoz történő visszatérés 2015-ben, a strukturális egyenleg e cél felett tartása a stabilitási program időszakának fennmaradó részében, valamint az államháztartás egyensúlyának megteremtése 2017-től. A GDP 0,5 %-át kitevő strukturális hiányban meghatározott finnországi középtávú költségvetési cél megfelelően tükrözi a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit. Finnország 2013-ban teljesítette középtávú költségvetési célját és azzal számol, hogy 2014-ben közel marad hozzá és megfelel a kiadási referenciaértéknek is. 2015-ben a tervek szerint túlteljesíti középtávú költségvetési célját és változatlanul megfelel majd a kiadási referenciaértéknek. Összességében véve ez nagyjából összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel. Ugyanakkor a bruttó adósságráta növekvő pályán van és 2015-ben – elsősorban a gyenge makrogazdasági kilátások miatt – várhatóan átmenetileg túllépi a GDP 60 %-ában meghatározott küszöbértéket. A stabilitási program költségvetési előrejelzéseit alátámasztó – nem független intézmény által készített – makrogazdasági forgatókönyv megalapozott, noha a 2014-es és 2015-ös gazdasági növekedést illetően némileg optimistább a Bizottság szolgálatainak 2014. évi tavaszi előrejelzésénél. A Bizottság szolgálatainak 2014. évi tavaszi előrejelzése szerint a strukturális egyenleg 2014-ben a GDP 0,3 %-át kitevő mértékkel romlik – ami a középtávú költségvetési céltól való eltérést jelent –, majd 2015-ben a GDP 0,6 %-ával javul, míg a kiadási referenciaérték várhatóan mindkét évben teljesül. A Tanács a stabilitási programnak és a bizottsági előrejelzésnek az 1466/97/EK rendelet értelmében általa végzett értékelése alapján úgy véli, hogy Finnország várhatóan teljesíteni tudja stabilitási programjának céljait, amelyek jórészt összhangban állnak a Stabilitási és Növekedési Paktummal.

               (10)

               Finnország hosszú távon magas fenntarthatósági kockázatnak van kitéve a népesség elöregedésével járó költségek költségvetési hatása miatt. Finnország felismerte a fenntarthatósági rést és 2013-ban strukturális szakpolitikai programot fogadott el, amelynek célja a rés megszüntetése és a növekedés újraindítása. További jelentős lépésnek számítanak a 2014 márciusában közzétett, a 2015–2018 közötti időszakra szóló, központi kormányzati kiadásokra vonatkozó korlátozások és államháztartási költségvetési terv, amely kiigazítási intézkedéseket, strukturális reformokat és növekedést ösztönző beruházásokat irányoz elő. A bevételi oldali kiigazítási intézkedések elsősorban a jövedelemre és a termékekre vonatkozó adók emelését érintik.

               (11)

               A közszolgáltatások hatékonysága nem tartja a lépést a magánszektor termelékenységének alakulásával. Finnország közigazgatási reformokat készít elő az önkormányzati struktúrát, az egészségügyet és a szociális szolgáltatásokat illetően. Az önkormányzati reform az önkormányzatok önkéntes egyesülésén alapul, amihez az állam pénzügyi ösztönzőket nyújt. Az önkéntes egyesülések eredménye azonban eddig még bizonytalan. A szociális jóléti és az egészségügyi szolgáltatásokat öt regionális szolgáltatónak kell majd ellátnia, és az önkormányzatok továbbra is részt fognak venni a szolgáltatások nyújtásában. A részletek még nem ismertek, de a jogalkotási javaslat előterjesztése 2014 őszén várható. Az új struktúráknak 2017 elejére kell felállniuk. Az idősek funkcionális kapacitásának támogatására irányuló, a megelőzésre, rehabilitációra és az önálló életvitelre nagyobb hangsúlyt fektető 2013. júliusi törvény elvileg csökkenteni fogja az intézményi gondozás iránti szükségletet és vissza fogja fogni a tartós ápolás-gondozás jövőbeni költségeit.

               (12)

               Finnország számára a legfontosabb munkaerő-piaci kihívást továbbra is a hosszú távú munkaerő-kínálat jelenti, mivel a munkaerőpiacot elhagyók száma jelenleg meghaladja az oda belépők számát. A jövőbeni munkaerő-kereslet kielégítése érdekében a munkával töltött évek számának növelésére és a munkaerő-kínálat bővítésére van szükség. A kormány 2013-as strukturális szakpolitikai programja tartalmaz a munkával töltött évek számának növelésére és a munkaerő-kínálat bővítésére irányuló intézkedéseket, amelyek egyben a munkavállalás ösztönzőinek körét is növelik. Finnország lépéseket tesz a munkaerőpiacról történő korai kilépés korlátozása érdekében, de bizonyos lehetőségek – mint például az ún. „munkanélküliségi alagút”, amelynek keretében az idősebb munkanélküliek bizonyos feltételek mellett nyugdíjba vonulásukig kaphatnak munkanélküli-járadékot – továbbra is megmaradnak. A nemrégiben bevezetett várhatóélettartam-együttható és a jogosultsági növekedési ráta megháromszorozása láthatólag csak korlátozott hatással van a nyugdíjazási gyakorlatokra. Továbbá mivel a várható élettartam a vártnál gyorsabban növekszik, és az emberek nem maradnak hosszabb ideig a munkaerőpiacon, fennáll annak a kockázata, hogy csökkenni fog a nyugdíjak megfelelősége. Finnország azt tűzte ki célul, hogy 2025-ig legalább 62,4 évre emelkedjen a tényleges nyugdíjbavonulási életkor. Kérdéses, hogy ezt a célt el lehet-e érni olyan újabb intézkedések nélkül, mint a törvényben előírt nyugdíjkorhatár emelése és az idősebb munkavállalók foglalkoztathatóságának növelésére irányuló törekvések fokozása. A szociális partnerek már dolgoznak a 2015. tavaszi általános választásokat követő új kormány által végrehajtandó, 2017 elején hatályba lépő nyugdíjreformra irányuló javaslatukon. Finnország fontos és ambiciózus intézkedéseket hozott az ifjúsági és a tartós munkanélküliség leküzdésére. A célcsoportok munkahelyhez jutást segítő készségeinek és munkaerő-piaci kilátásainak tartós javításához időre van szükség.

               (13)

               Finnország intézkedéseket hozott az általános versenyhelyzet javítása érdekében, és történt némi előrelépés az egészséges versennyel kapcsolatos program végrehajtása terén. A verseny- és a fogyasztóvédelmi hatóságokat összevonták, és az új struktúra a végrehajtás kezdeti szakaszában van. A versenyjogi törvény most már küszöbértéket állapít meg a fogyasztási cikkek kiskereskedelmi ágazatában az erőfölényes helyzetre vonatkozóan, és a finn verseny- és fogyasztóvédelmi hatóságot különleges jogkörrel ruházták fel arra nézve, hogy bizonyos feltételek mellett közbeléphessen, ha közszervezetek a piaci versenyt torzító gazdasági tevékenységet folytatnak. A finnországi kiskereskedelmi piac erősen koncentrált, és a vonatkozó szabályok egyes elemei potenciálisan gyengítik a verseny hatékonyságát és erősítik a két kiskereskedelmi piacvezető vállalkozás pozícióját. Példaként hozhatók a különösen a nagyméretű kereskedelmi létesítményekre vonatkozó, szigorú városrendezési követelmények. A földhasználatra és a beépítési tervekre vonatkozó szabályozás jelenleg felülvizsgálat alatt áll, alkalmat kínálva arra, hogy módosítása révén az egészséges verseny támogatása jobban előtérbe kerülhessen. A finnországi kiskereskedelmi ágazat az EU-n belül továbbra is a legszabályozottabbak egyike, egyebek mellett a nagyméretű kiskereskedelmi üzlethelyiségekre vonatkozó, a verseny elé akadályokat gördítő szabályozás következtében.

               (14)

               A finn gazdaság számára fontos kihívás a növekedés és a versenyképesség helyreállítása. Finnország előkelő helyen szerepel a nemzetközi versenyképességi rangsorban, azonban 2007 és 2012 között az uniós tagállamok közül a leggyorsabb ütemben veszített exportpiaci részesedéséből. A vállalkozások K+F-intenzitása csökkenő pályára lépett, és a K+F-kiadásokra vonatkozó nemzeti cél egyre elérhetetlenebbnek tűnik. Kritikus kérdés, hogy a finn kutatási és innovációs rendszer milyen hatékonyan képes új innovatív termékeket és szolgáltatásokat előállítani a K+F-beruházásokból. A jelenlegi beruházási szint nem elegendő ahhoz, hogy a K+F-ben rejlő potenciál új termékek formájában bontakozhasson ki. Kedvezőtlenül befolyásolja a kereskedelmi teljesítményt és a potenciális növekedést a szűk termékkört kínáló, maroknyi nagy exportcég, valamint a kisebb finn vállalkozások alacsonyabb exporthajlandósága. A kisebb vállalkozások nemzetköziesítéséhez nyújtott további testreszabott támogatás révén bővíteni lehetne az exportban rejlő lehetőségeket. Finnország reformokat indított az innovatív termékek előállítási kapacitásának fejlesztésére és az ipar diverzifikálásának támogatására, beleértve a kutatási intézményekre és a kutatás finanszírozására irányuló átfogó reformot. A 2013-as strukturális szakpolitikai program és a 2014 májusában közzétett, a 2015–2018 közötti időszakra szóló kormányzati kiadásokra vonatkozó korlátozások és költségvetési terv nemcsak kiigazítási intézkedéseket és strukturális reformokat, hanem a növekedés és az innováció előmozdítását szolgáló intézkedéseket is tartalmaznak. Finnországnak az energiaellátás diverzifikálásából is előnye származhatna, különösen mivel egyetlen gázforrásra hagyatkozik.

               (15)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Finnország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. Figyelembe vette nemcsak a programok Finnország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait.

               (16)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét (6) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (17)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. Az alábbi 2., 4. és 5. ajánlás tükrözi az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait.

               (18)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euro (7). Finnországnak, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Finnország 2014–2015-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Korlátozza a középtávú költségvetési célhoz képest jelentkező eltérést, biztosítsa, hogy 2015-ben visszatérjen e célhoz és azt követően a terveknek megfelelően tartsa azt. Biztosítsa az adósságkritérium teljesülését és folytasson növekedésbarát költségvetési politikát. A költségvetési fenntarthatósági rés csökkentése és a növekedés feltételeinek javítása érdekében gyorsan hajtsa végre a strukturális szakpolitikai program és a 2015–2018 közötti időszakra szóló, kormányzati kiadásokra vonatkozó korlátozások és költségvetési terv által megállapított reformokat.

               2.

               A közszolgáltatások költséghatékonyságának növelése érdekében biztosítsa az önkormányzati struktúrával, valamint a szociális és az egészségügyi szolgáltatásokkal összefüggésben zajló közigazgatási reformok eredményes végrehajtását.

               3.

               Javítsa a teljes munkaerő-potenciál kihasználását a munkaerőpiacon, többek között az idősebb munkavállalók foglalkoztatási rátájának és foglalkoztathatóságának javításával, a tényleges nyugdíjbavonulási életkor emelésével, a munkaerőpiacról történő korai kilépés lehetőségeinek korlátozásával és a nyugdíjkorhatárnak, illetve a nyugellátásnak a várható élettartam változásához való igazításával. Javítsa a fiatalok és a tartósan munkanélküli személyek munkaerő-piaci kilátásait, különösen a szakképzésre és a célzott aktiválási intézkedésekre összpontosítva.

               4.

               Az egészséges verseny előmozdítását célzó program végrehajtása révén folytassa – különösen a kiskereskedelmi ágazatban – a termék- és szolgáltatáspiacokon uralkodó verseny fokozására irányuló erőfeszítéseket, ideértve a földhasználati és építési törvénynek az egészséges verseny támogatását biztosító módosítását.

               5.

               Változatlanul növelje Finnország arra vonatkozó kapacitását, hogy a gyorsan változó körülmények között is képes legyen innovatív termékekkel és szolgáltatásokkal előállni, valamint nagy növekedési potenciállal rendelkező vállalkozásokat működtetni, továbbá folytassa az ipar diverzifikálását, különösen – a finnországi beruházások megerősítése céljából – az üzleti környezet javítása, valamint a kisebb cégek exportpiacra történő belépésének további előmozdítása révén. Gyorsítsa fel a Finnország és Észtország közötti, határon átnyúló gázösszeköttetés kiépítését.

      Kelt Brüsszelben, 2014. július 8-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. C. PADOAN

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  A tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2014. május 6-i 2014/322/EU tanácsi határozat (HL L 165., 2014.6.4., 49. o.) alapján 2014-re is érvényben marad.

      (4)  HL C 217., 2013.7.30., 24. o.

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. május 21-i 473/2013/EU rendelete a költségvetésiterv-javaslatok monitoringjára és értékelésére, valamint az euroövezeti tagállamok túlzott hiánya kiigazításának biztosítására vonatkozó közös rendelkezésekről (HL L 140., 2013.5.27., 11. o.).

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.

      (7)  Lásd e Hivatalos Lap 141 oldalát.


title: A Tanács ajánlása (2016. szeptember 20.) a nemzeti termelékenységi testületek létrehozásáról

text:
               24.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/1

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2016. szeptember 20.)
   a nemzeti termelékenységi testületek létrehozásáról
   (2016/C 349/01)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére, összefüggésben a 121. cikke (2) bekezdésével és a 136. cikkével,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   mivel:

               (1)

               2000 óta jelentős mértékben csökkent a potenciális növekedés az euroövezetben és az Unió egészében. A potenciális kibocsátásnövekedés csökkenő trendje elsősorban a teljes tényezőtermelékenység tartós visszaesésének következménye. 2008 óta emellett a beruházások visszaesése is gyengíti a gazdasági növekedést. A jövőt tekintve, a gazdasági növekedés alakulását végső soron a termelékenység növekedése fogja meghatározni. A termelékenység növelése sokrétű feladat, amelyhez több olyan szakpolitika jól kiegyensúlyozott kombinációja szükséges, amelyek mindenekelőtt az innováció támogatására, a készségek javítására, a munkaerőpiac és a termékpiacok merevségének csökkentésére, valamint az erőforrások jobb elosztására irányulnak. Az Unióban javítani kell a termelékenységi és a versenyképességi teljesítményt, ugyanakkor a közelmúltbeli válság rávilágított arra, hogy azok a tagállamok, amelyek pénzneme az euro (a továbbiakban: az euroövezeti tagállamok) különösen ki lehetnek téve a makrogazdasági egyensúlyhiányok esetleges kialakulásának és hirtelen szétterjedésének, ami más euroövezeti és az euroövezeten kívüli tagállamokra is hatással lehet. Az euroövezeti tagállamoknak – rugalmas nominális devizaárfolyamok hiányában – az országspecifikus sokkhatásokkal szembeni megfelelő kiigazítási mechanizmusokra van szükségük. A termelékenység és a versenyképesség alakulása befolyásolja egyrészről a makrogazdasági egyensúlyhiányok (például a külkereskedelmi mérleg és a folyó fizetési mérleg hiánya, a belföldi és külső kötelezettségek állománya) felhalmozódását és kiigazítását, másrészről az aszimmetrikus sokkok eredményes kezelését is. A termelékenység és a versenyképesség alakulását befolyásolni képes szakpolitikák kutatása és elemzése olyan folyamatokat alapozhat meg, amelyek összhangban vannak a gazdasági és monetáris unió zökkenőmentes működésének célkitűzésével.

               (2)

               Bár ezen ajánlás címzettjei az euroövezeti tagállamok, a Tanács az euroövezeten kívüli tagállamokat is ösztönzi hasonló testületek kiválasztására vagy létrehozására. Lehetőséget kell biztosítani azoknak az euroövezeten kívüli tagállamoknak, amelyek kinyilvánítják szándékukat ezen ajánlás követésére, hogy minden vonatkozásban azonos feltételekkel vegyenek részt a termelékenységi testületekkel kapcsolatos együttműködésben.

               (3)

               Az európai szemeszter és mindenekelőtt a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló, az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (1) és az 1174/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (2) létrehozott eljárás keretet biztosít az integrált gazdaságpolitikai koordinációhoz és felügyelethez. Tekintettel a strukturális reformok előmozdításának szükségességére, fontos, hogy a tagállamok részéről határozott nemzeti felelősségvállalás kísérje ezeket a meglévő mechanizmusokat. Ezért indokoltnak tűnik tagállami szinten biztosítani a független elemzéseket és megerősíteni a szakpolitikai párbeszédet.

               (4)

               A termelékenység és versenyképesség területén zajló folyamatokat nyomon követő és az e területről folytatott tagállami vitákhoz hozzájáruló nemzeti termelékenységi testületek létrehozása segítheti a szükséges szakpolitikák és reformok iránti tagállami elkötelezettség megerősítését és a gazdaságpolitikák uniós koordinációját szolgáló tudásbázis fejlesztését. E testületeknek elemezniük kell a termelékenységi és versenyképességi folyamatokat, többek között a globális versenytársak vonatkozásában is, figyelembe véve a nemzeti sajátosságokat és a bevált gyakorlatokat.

               (5)

               A termelékenységi testületek által végzendő vizsgálatoknak és elemzéseknek a termelékenység és a versenyképesség átfogóan értelmezett fogalmára kell kiterjednie. A vizsgálatok és elemzések során figyelembe kell venni a termelékenységet és a versenyképességet hosszú távon lehetővé tevő, illetve azok mozgatórugóját jelentő tényezőket, ideértve az innovációt is, továbbá meg kell vizsgálni a beruházások, a vállalkozások és a humán tőke vonzására és az arra való képességet, hogy olyan, költségjellegű és nem költségjellegű tényezőkre is kitérjenek, amelyek hatással lehetnek az áruk és szolgáltatások árára és minőségére, többek között a globális versenytársakkal való rövid távú összehasonlításban is.

               (6)

               Emellett a szakpolitikai kihívások független, magas színvonalú gazdasági elemzése fokozza az átláthatóságot is a szakpolitikai viták során. A szakpolitikai kihívások elemzése fokozhatja minden érdekelt fél tájékozottságát. Ez pedig kedvező hatással lehet a szükséges reformok társadalmi támogatottságára és a reformok iránti elkötelezettségre. Amennyiben a nemzeti megbízatásuk ezt lehetővé teszi, és az abban előirányzott mértékben, a termelékenységi testületek az egyes szakpolitikákban rejlő előnyök és hátrányok ismertetése mellett értékelhetik a szakpolitikai lehetőségeket.

               (7)

               A termelékenységi testületeknek működési autonómiával kell rendelkezniük mindazon hatóságokkal szemben, amelyek akár az adott tagállamban, akár európai szinten a termelékenység és a versenyképesség területét érintő szakpolitikák kialakításáért és végrehajtásáért felelősek. Képesnek kell lenniük mindenekelőtt arra, hogy a megbízatásuk körébe tartozó területeken független elemzéseket végezzenek. Emellett – a tagállamok mérlegelési lehetőségét tiszteletben tartva – a termelékenységi testületek összetételét úgy kell meghatározni, hogy az biztosítsa az elfogulatlanságot abban az értelemben, hogy nem közvetíthetik kizárólag vagy nagyrészt meghatározott érdekcsoportok álláspontját. A függetlenségre és elfogulatlanságra vonatkozó, említett követelmények célja annak szavatolása, hogy a termelékenységi testületek képesek legyenek arra, hogy a közérdeket szem előtt tartva készítsék el szakértői elemzéseiket.

               (8)

               A termelékenységi testületeket az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 152. cikkével teljes összhangban, valamint a bérmegállapításra vonatkozó nemzeti gyakorlatot és az ezzel foglalkozó intézményeket tiszteletben tartva kell kialakítani. Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 28. cikkével összhangban a termelékenységi testületek működése nem érintheti a munkavállalók és munkaadók, illetve szervezeteik jogát arra, hogy – a nemzeti joggal és gyakorlattal összhangban – megfelelő szinten kollektív tárgyalásokat folytassanak és kollektív szerződéseket kössenek, valamint hogy együttesen lépjenek fel.

               (9)

               A termelékenységi testületeknek véleménycsere, valamint a bevált gyakorlatok cseréjének céljával kapcsolatot kell tartaniuk más részt vevő tagállamok termelékenységi testületeivel, figyelembe véve egyúttal az euroövezet és az Unió szélesebb értelemben vett szempontjait. A Bizottság elősegítheti az összes részt vevő tagállam termelékenységi testületei közötti véleménycserét. Emellett célszerű rendszeres megbeszéléseket tartani a termelékenységi testületek és a Gazdaságpolitikai Bizottság között olyan témákban, amelyek ez utóbbi hatáskörébe tartoznak, és ebbe be kell vonni a részt nem vevő országok releváns szakértőit is.

               (10)

               A termelékenységi testületeknek feladataikat folyamatos jelleggel kell végezniük. A nyilvánosság számára elérhetővé kell tenniük elemzéseiket, valamint éves jelentést kell kiadniuk, amelyet azonban egy már létező jelentésbe is beépíthetnek. Az említett testületek által – többek között az éves jelentések formájában – biztosított független szakértelmet a tagállamok és a Bizottság egyaránt felhasználhatják az európai szemeszterrel összefüggésben, valamint a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás keretében is.

               (11)

               A tagállamok közötti véleménycsere megkönnyítése céljából az egyes tagállamokban egyetlen, egyértelműen kijelölt termelékenységi testületet kell felállítani. Fontos a már meglévő struktúrákra való támaszkodás annak érdekében, hogy meg lehessen őrizni a már működő területeket és minimálisra lehessen csökkenteni az igazgatási költségeket. A termelékenységi testületet adott esetben egy már működő és elismert nemzeti struktúra alapján is létre lehet hozni, ideértve a különböző érdekelt felek bevonását és a velük való konzultációt is. Mindazonáltal a termelékenységi testületek feladataik megfelelő végzése érdekében támaszkodhatnak különféle meglévő testületekre, amennyiben az általuk készített elemzések ugyanolyan magas színvonalúak.

               (12)

               Ez az ajánlás nem tartalmaz változást sem az európai szemeszterrel kapcsolatos feladatkörökben, ideértve az országspecifikus ajánlások kialakítását és nyomon követését, sem pedig az 1176/2011/EU rendelettel létrehozott, a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás alkalmazásában,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   I.   Célkitűzések és hatály

               1.

               Ezen ajánlás célja olyan nemzeti termelékenységi testületek meghatározása vagy létrehozása, amelyek a termelékenységi és versenyképességi folyamatok és szakpolitikák elemzése révén hozzájárulnak a szükséges reformok iránti elkötelezettségnek és e reformok végrehajtásának az előmozdításához tagállami szinten, és ezáltal elősegítik a tartós gazdasági növekedést és konvergenciát.

               2.

               Ennek az ajánlásnak az euroövezeti tagállamok a címzettjei. A Tanács az euroövezeten kívüli tagállamokat is ösztönzi hasonló testületek meghatározására vagy létrehozására.

               3.

               Ezen ajánlás alkalmazása során teljes körűen be kell tartani az EUMSZ 152. cikkét, és tiszteletben kell tartani a bérmegállapításra vonatkozó nemzeti gyakorlatokat és az ezzel foglalkozó intézmények hatásköreit. Ez az ajánlás figyelembe veszi az Európai Unió Alapjogi Chartájának 28. cikkét, ezért nem érinti azt a jogot, hogy a nemzeti joggal és gyakorlattal összhangban kollektív tárgyalások folytatására, kollektív szerződések megkötésére és azok végrehajtására, valamint együttes fellépésre kerüljön sor.

         II.   A termelékenységi testületek

               4.

               Minden egyes tagállamnak termelékenységi testületet kell felállítania, amelynek feladatai a következőkre terjednek ki:

                           a)

                           az érintett tagállamban a termelékenység és a versenyképesség területén zajló folyamatok azonosítása és elemzése. Az elemzésben figyelembe kell venni az euroövezet és az Unió szempontjait is, és fel kell tárni a termelékenységet és a versenyképességet hosszú távon lehetővé tevő, illetve azok mozgatórugóját jelentő tényezőket, ideértve az innovációt is, továbbá meg kell vizsgálni a beruházások, vállalkozások és humán tőke vonzására és az arra való képességet, hogy olyan, költségjellegű és nem költségjellegű tényezőkre térjenek ki, amelyek hatással lehetnek az áruk és szolgáltatások áraira és minőségére, többek között a világpiaci versenytársakkal való rövid távú összehasonlításban is. Az elemzést átlátható és összehasonlítható mutatók alapján kell elkészíteni; valamint

                           b)

                           a termelékenység és a versenyképesség területén felmerülő szakpolitikai kihívások független elemzése, valamint – amennyiben a nemzeti megbízatásuk ezt lehetővé teszi, és az abban előirányzott mértékben – a különböző szakpolitikai lehetőségek értékelése az egyes szakpolitikákban rejlő előnyök és hátrányok ismertetése mellett.

               5.

               Minden egyes tagállamnak meg kell határoznia egy termelékenységi testületet amely azonban különböző meglévő testületekből is állhat vagy azokra támaszkodhat.

               6.

               A termelékenységi testületeknek feladataikat folyamatos jelleggel kell végezniük. A nyilvánosság számára elérhetővé kell tenniük elemzéseiket, valamint éves jelentést kell kiadniuk. Véleménycsere és a bevált gyakorlatok cseréjének, valamint adott esetben közös elemzések készítésének céljából kapcsolatot kell tartaniuk az euroövezeten kívüli tagállamok termelékenységi testületeivel, figyelembe véve egyúttal az euroövezet és az Unió szélesebb értelemben vett szempontjait. A Bizottság rendszeresen – többek között a tagállamokban tett tényfeltáró látogatások alkalmával – véleménycserét fog tartani valamennyi részt vevő termelékenységi testülettel, és elősegítheti a termelékenységi testületek közötti véleménycserét is.

         III.   A termelékenységi testületek jellemzői

               7.

               A termelékenységi testületeknek működési autonómiával kell rendelkezniük mindazon hatóságokkal szemben, amelyek akár az adott tagállamban, akár európai szinten a termelékenység és a versenyképesség területét érintő szakpolitikák kialakításáért és végrehajtásáért felelősek. Ahhoz, hogy teljesíteni tudják az ebben az ajánlásban szereplő feladatokat, a termelékenységi testületek működését magas szintű működési autonómiát és elszámoltathatóságot biztosító nemzeti rendelkezésekkel kell alátámasztani, amelyeknek része többek között:

                           a)

                           az időben történő, nyilvános tájékoztatásra való képesség;

                           b)

                           a tagoknak a szakmai tapasztalat és hozzáértés alapján történő kinevezésére vonatkozó eljárások;

                           c)

                           a megbízatásuk teljesítéséhez szükséges információkhoz való megfelelő hozzáférés.

               8.

               A termelékenységi testületeknek az elemzések készítése és azok tartalma tekintetében is objektívnek, semlegesnek és teljes mértékben függetlennek kell lenniük. Lehetőségük van konzultálni az érdekelt felekkel, de nem közvetíthetik elsősorban az érdekelt felek valamely meghatározott csoportjának véleményét és érdekeit.

               9.

               A termelékenységi testületeknek képesnek kell lenniük magas színvonalú, a tudományos közösség által is elismert gazdasági és statisztikai elemzések készítésére. Az elemzéseket meglévő, különálló testületek is elkészíthetik, amennyiben biztosítható azok ugyanolyan magas színvonala.

         IV.   Az európai szemeszterrel való kapcsolat

               10.

               Az említett testületek által – többek között az éves jelentések formájában – biztosított független szakértelmet a tagállamok és a Bizottság egyaránt felhasználhatják az európai szemeszterrel összefüggésben, valamint a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás keretében is. Ez az ajánlás nem tartalmaz változást sem az európai szemeszterrel kapcsolatos feladatkörökben, ideértve az országspecifikus ajánlások kialakítását és nyomon követését, sem pedig az 1176/2011/EU rendelettel létrehozott, a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás alkalmazásában.

         V.   Elszámoltathatóság és átláthatóság

               11.

               Főszabályként a szóban forgó testületek által készített elemzéseket nyilvánosságra kell hozni.

         VI.   Záró rendelkezések

               12.

               A Tanács felkéri az euroövezeti tagállamokat, hogy 2018. március 20. napjáig hajtsák végre az ezen ajánlásban megállapított elveket.

               13.

               A Tanács felkéri a Bizottságot, hogy 2019. március 20. napjáig – az összes tagállamtól beérkezett releváns információk alapján – készítsen jelentést az ajánlás végrehajtása terén elért eredményekről és az ajánlás megfelelőségéről, többek között arról, hogy megítélése szerint szükség van-e további rendelkezések elfogadására. Indokolt esetben a jelentést az ezen ajánlás kiigazítására irányuló javaslatnak kell kísérnie.

      Kelt Brüsszelben, 2016. szeptember 20-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         I. KORČOK

      (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 1176/2011/EU rendelete (2011. november 16.) a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 1174/2011/EU rendelete (2011. november 16.) a túlzott makrogazdasági egyensúlytalanságoknak az euroövezeten belüli kiigazítására vonatkozó végrehajtási intézkedésekről (HL L 306., 2011.11.23., 8. o.).


title: A Tanács ajánlása (2016. július 12.) az Egyesült Királyság 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi az Egyesült Királyság 2016. évi konvergenciaprogramját

text:
               18.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 299/12

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2016. július 12.)
   az Egyesült Királyság 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi az Egyesült Királyság 2016. évi konvergenciaprogramját
   (2016/C 299/03)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést, és ezzel elindult a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemesztere. Az Európai Tanács a 2016. március 17–18-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. 2015. november 26-án a Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben az Egyesült Királyságot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)

               Az Egyesült Királyságra vonatkozó 2016. évi országjelentést 2016. február 26-án tették közzé. Az országjelentésben értékelték a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán az Egyesült Királyság által elért eredményeket. Az országjelentés magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is. A Bizottság 2016. március 8-án bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit. Elemzése alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az Egyesült Királyságban nem áll fenn makrogazdasági egyensúlyhiány. A háztartások nagy adósságállománya, a magas lakásárak, valamint a folyó fizetési mérleg jelentős hiánya azonban sebezhetőséget jelenthet. A háztartások anyagi helyzete ugyanakkor összességében stabil, és a bankszektor ellenálló képessége fokozatosan javul. Úgy tűnik, rövid távon a háztartások és a tágabban értelmezett gazdaság megbízhatóbban képes kezelni az olyan kockázatokat, mint például a kamatsokk és a foglalkoztatási sokk. Noha a kormányzati kezdeményezések gyakorolnak valamelyes hatást a lakáskínálatra, a kínálat és a kereslet közötti egyensúlyhiány továbbra is számottevő. A jelentős folyófizetésimérleg-hiányból fakadó kockázatokat enyhíti a kedvező intézményi keret és az alacsony devizahitel-állomány. A hiány növekedése az elsődleges jövedelmekből eredő hiány emelkedéséből fakad, és a kedvezőtlen konjunkturális körülmények megszűntével várhatóan csökkenni fog.

               (3)

               Az Egyesült Királyság 2016. március 24-én benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi konvergenciaprogramját. A kettő közötti kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)

               A 2014–2020-as időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná ezt a rendelkezést.

               (5)

               Az Egyesült Királyság jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ágához tartozik. Amennyiben 2016–17-ben sikerül elérni a túlzott hiány tartós kiigazítását, az Egyesült Királyság 2017–18-tól átkerül a prevenciós ághoz, és az átmeneti adósságszabály hatálya alá fog tartozni. 2015–16. évi konvergenciaprogramja alapján a kormány arra számít, hogy az államháztartási hiány 2016–17-ben a GDP 3 %-a alatt lesz, 2017–18-ra pedig a tervei szerint a GDP 2 %-ára fog csökkenni. Az újraszámított (4) strukturális hiány 2015–16-ban GDP-arányosan 0,6 százalékpontnak, 2016–17-ben 0,9 százalékpontnak, 2017–18-ban pedig 0,7 százalékpontnak megfelelő strukturális javulásra utal. A konvergenciaprogram nem határoz meg középtávú költségvetési célt. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság a 2015–16 évi, a GDP 88,9 %-ának megfelelő szint után a várakozások szerint csökkenni fog, 2016–17-ben a GDP 88,3 %-ára, majd 2017–18-ban tovább csökken, a GDP 87,1 %-ára. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A 2016–17-re és 2017–18-ra kitűzött hiánycélok eléréséhez szükséges intézkedések kellőképpen meghatározottak. Néhány 2017–18. évi intézkedés hatása azonban – amelyek becsült költségvetési hatása a GDP mintegy 0,2 %-ának felel meg – kevésbé bizonyos. A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése alapján úgy tekinthető, hogy 2015–16-ban az Egyesült Királyság eléri a GDP 4,1 %-ának megfelelő ajánlott államháztartási hiányt, és megvalósítja az ajánlás szerinti fiskális intézkedéseket. Az Egyesült Királyság az előrejelzések szerint a Tanács által ajánlott 2016–2017-es határidőre kiigazítja túlzott hiányát, bár a GDP 2,7 %-ának megfelelő mértékű ajánlott államháztartási hiánycéltól elmarad. A túlzotthiány-eljárás teljes ideje alatt, kumulatív alapon számítva, az ajánlottnál valamivel kisebb fiskális kiigazítás teljesítése várható. Változatlan politikát feltételezve az Egyesült Királyság 2017–18-ban várhatóan eleget tesz a minimális középtávú költségvetési cél elérése érdekében ajánlott kiigazításnak. Az Egyesült Királyság az előrejelzések szerint 2017–18-ban megfelel az átmeneti adósságszabálynak is. A konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint az Egyesült Királyság várhatóan nagyrészt meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (6)

               A termelékenység az Egyesült Királyságban 2008 óta stagnál. Ez olyan tényezőknek tudható be, mint a beruházási kiadások alacsony szintje, a szakképzett munkaerő hiánya, a strukturális munkaerőhiány és a gazdaság összetételének a kisebb termelékenységű szektorok felé történő elmozdulása. Ennek kapcsán figyelembe kell venni a lakáshiány támasztotta kihívásokat is, amelyek különösen a nagy gazdasági növekedést felmutató földrajzi térségekben jellemzőek. A kormány 2015. júliusi „Fixing the foundations – creating a prosperous nation” (Az alapok helyreállítása – virágzó nemzet létrehozása) című szakpolitikai dokumentuma erre vonatkozóan szerteágazó intézkedéseket körvonalaz. Tekintettel egyes, még mindig fennálló beruházási akadályokra és az egyesült királyságbeli köz- és magánberuházások alacsony szintjére, időszerűek a kormányzat készségfejlesztést, innovációt és infrastrukturális beruházásokat ösztönző szakpolitikai intézkedései, amelyeknek a hatékony végrehajtása is rendkívül fontos. A legnagyobb beruházási kihívások közé tartozik a megfelelő hálózati infrastruktúra megvalósítása. A 2016 márciusában aktualizált nemzeti infrastrukturális terv részletesen meghatározza az infrastrukturális projektek összefüggő és egységes keretben történő fejlesztését. A terv a beruházások nagy része esetében a magánfinanszírozás növelésének biztosításán alapszik. Kulcsfontosságú a végrehajtás és a nyomon követés, valamint az átláthatóság és az elszámoltathatóság. A lakáskereslet a különféle kormányzati kezdeményezések ellenére továbbra is jóval meghaladja a kínálatot, így a lakásárak magasak és egyre emelkednek. A lakáshiány leginkább a gyorsan növekvő londoni és délkeleti régiókban jelent égető problémát. A földterület-használatra a nemzeti területfejlesztési politikai keretben meghatározott elvek irányadók, így a területfejlesztési rendszer reformjának hatékony végrehajtása megkönnyítheti a lakásépítés fellendítését.

               (7)

               Az Egyesült Királyság munkaerőpiaca továbbra is dinamikus. 2015-ben a foglalkoztatási ráta (a 20 és 64 év közöttiek körében) elérte a 76,9 %-ot, míg a munkanélküliségi ráta tovább csökkent, és 5,3 %-ot ért el. Az ifjúsági munkanélküliség és a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalok aránya szintén tovább csökkent. Az inaktív, alulfoglalkoztatott és alacsony képzettségű munkavállalók kilátásait illetően azonban akad még javítanivaló. A kis keresetűek és az alacsony óraszámban dolgozók helyzetén a munkaerőpiaci előrejutási kilátások javításával és világosabb továbbképzési útvonalakkal lehetne segíteni. Ezzel orvosolható lenne a szakképzett munkaerő hiánya is, amely a gazdaság egyes részein, például az építőiparban jelentkezik. A tanulószerződéses gyakorlati képzési járulékból befolyó források sikeres felhasználása gondos figyelmet igényel. A gyermekgondozási kínálat javítására vonatkozó javaslatokat mielőbb végre kell hajtani, mert a gyermekgondozás elérhetősége és megfizethetősége továbbra is problémát jelent.

               (8)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság átfogó elemzést készített az Egyesült Királyság gazdaságpolitikájáról, és azt a 2016. évi országjelentésben közzétette. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években az Egyesült Királyságnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Mivel az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzásának erősítése érdekében a jövőbeli nemzeti döntések során az uniós szempontokra is tekintettel kell lenni, a Bizottság nemcsak azt vette figyelembe, hogy az intézkedések milyen jelentőséggel bírnak a fenntartható egyesült királysági költségvetési és társadalmi-gazdasági politika szempontjából, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi.

               (9)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a konvergenciaprogramot; véleményét (5) mindenekelőtt az 1. ajánlásban foglaltak tükrözik,

         AJÁNLJA, hogy az Egyesült Királyság 2016-ban és 2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Törekedjen a túlzott hiány 2016–17-ig történő, tartós kiigazítására. A túlzott hiány kiigazítása után 2017–18-ban érjen el a GDP 0,6 %-ának megfelelő fiskális kiigazítást a minimális középtávú költségvetési cél elérése érdekében.

               2.

               Pótolja a hálózatiinfrastrukúra-beruházások hiányosságait, többek között a nemzeti infrastruktúraterv prioritásainak megvalósításával. Tegyen további lépéseket a lakáskínálat fellendítésére, többek között a nemzeti területfejlesztési politikai keret reformjainak végrehajtásával.

               3.

               Orvosolja a strukturális munkaerőhiányt és biztosítsa a készségfejlesztést, egyebek mellett a tanulószerződéses gyakorlati képzés minőségének javításával. Javítsa tovább a megfizethető, kiváló minőségű, egész napos gyermekgondozás elérhetőségét.

      Kelt Brüsszelben, 2016. július 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. KAŽIMÍR

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (4)  A Bizottság által a konvergenciaprogramban szereplő információk alapján, a közös módszertan szerint újraszámított strukturális egyenleg.

      (5)  Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása ( 2014. július 8. ) – Németország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Németország 2014. évi stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről

text:
               29.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/20

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2014. július 8.)
   Németország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Németország 2014. évi stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről
   2014/C 247/05
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A tagállamok állam-, illetve kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euroövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.

               (4)

               A Tanács 2013. július 9-én ajánlást (4) fogadott el Németország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Németország 2012‐2017-es időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2013. november 15-én a 473/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (5) megfelelően kiadta véleményét Németország 2014-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról.

               (5)

               A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai szemeszterét. Szintén 2013. november 13-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Németországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (6)

               Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (7)

               A Bizottság 2014. március 5-én az 1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette a Németországra vonatkozó részletes vizsgálat eredményeit. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Németországban makrogazdasági egyensúlyhiány tapasztalható, amely nyomon követést és szakpolitikai intézkedéseket tesz szükségessé. A folyó fizetési mérleg tartósan nagyon magas többletet mutat fel, ami tükrözi az erős versenyképesség pozitív hatásait, mindemellett igen jelentősek a külföldön befektetett megtakarítások. Ez azt is jelzi, hogy visszafogott a belső növekedés, és a gazdasági források elosztása nem mindig hatékony. Bár a folyó fizetési mérleg jelentős többlete nem hordoz olyan kockázatokat, mint a nagy hiány, Németországban e többlet nagysága és tartóssága azonban különös figyelmet igényel. Tekintettel a német gazdaság méretére, különösen fontosak a német gazdaság és az euroövezet működésére gyakorolt negatív hatások kockázatát csökkentő intézkedések.

               (8)

               Németország 2014. április 14-én benyújtotta 2014. évi nemzeti reformprogramját, 2014. április 8-án pedig 2014. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (9)

               A 2014. évi stabilitási programban felvázolt költségvetési stratégia célja annak biztosítása, hogy a középtávú költségvetési cél továbbra is teljesüljön. A stabilitási program megerősíti a GDP 0,5 %-ának megfelelő középtávú célt, amely összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel. A stabilitási program szerint az (újraszámított) strukturális egyenleg 2014-ben pozitív marad és a bruttó államadósság aránya 2014-ben a GDP 76 %-ára esik vissza, majd ezután kellőképpen csökkenő pályára áll. Ennélfogva a stabilitási programban felvázolt költségvetési stratégia összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel. A stabilitási program költségvetési előrejelzéseit alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv – amelyet független szerv ez idáig nem hagyott jóvá – megalapozott, hiszen messzemenően megfelel a Bizottság szolgálatai által készített 2014. évi tavaszi előrejelzésnek. A stabilitási programnak és a Bizottság előrejelzésének az 1466/97/EK rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy az államháztartás helyzete Németországban összességében rendezett, mivel a középtávú költségvetési cél az előrejelzések alapján továbbra is fenntartható, és az államadósságra vonatkozó szabályozást tiszteletben tartják.

               (10)

               Az egészségügyre és a tartós ápolás-gondozásra fordított állami kiadások hatékonyságának növelését illetően Németország – a meghirdetett új kezdeményezések ellenére – csak korlátozott haladást ért el. E kezdeményezések célja az egészségügy hatékonyságának növelése, a tervezett intézkedések azonban valószínűleg nem lesznek elegendők a várható későbbi költségnövekedés visszafogásához. A nemrég elfogadott nyugdíjreform célja az előrehozott nyugdíjba vonulás feltételeinek a megkönnyítése („Rente mit 63”) és bizonyos csoportok nyugdíjszintjének a javítása; utóbbiak közé sorolható az 1992 előtt született gyermekeket felnevelőknek járó nyugdíj-kiegészítés („Mütterrente”). A reform, amely további terhet jelent az állami nyugdíjrendszer fenntarthatóságára nézve, a tervek szerint a nyugdíjjárulék mértékének emelésével kerül finanszírozásra, ami pedig az aktív keresők rendelkezésre álló jövedelmére lesz negatív hatással. A reform negatívan érintheti a második és harmadik pillérhez tartozó kiegészítő nyugdíjak elterjedését. Németország az oktatást célzó ráfordítások növelése terén korlátozott előrelépéseket tett, míg a magasabb szintű kutatásokkal kapcsolatos kiadások terén némi haladást ért el. További erőfeszítésekre van szükség a közigazgatás minden szintjén, hogy 2015-re teljesüljön az oktatással és kutatással összefüggő állami és magánösszkiadások tekintetében a GDP 10 %-ában rögzített cél, annak érdekében pedig, hogy Németország felzárkózzon a leginnovatívabb gazdaságokhoz, még ambiciózusabb célokat kell előirányoznia. Németország az elmúlt években fokozta az infrastrukturális beruházásokat, és továbbiak vannak tervben, ugyanakkor pótlólagos erőfeszítések szükségesek.

               (11)

               Összességében korlátozott erőfeszítések történtek az adórendszer hatékonyságának és növekedést elősegítő jellegének javítására, illetve a munka magas adóterheinek csökkentésére. Németország nem helyezett kilátásba a növekedést elősegítő bevételi források irányába mutató jelentős intézkedéseket. A hozzáadottérték-adó (héa) – jelenleg 7 %-os – kedvezményes mértékének alkalmazási köre csökkenthető, az általános héaalap pedig kiszélesíthető. A rendszeres vagyonadókból származó meglehetősen alacsony bevételek mozgásteret hagynak az emelésnek, és a helyi ingatlanadóra (Grundsteuer) alkalmazott adóalap felülvizsgálatával igazságosabbá tehető az adóteher-elosztás. A helyi iparűzési adó (Gewerbesteuer) reformjával, az adóbehajtáshoz kapcsolódó adminisztratív terhek mérséklésével és a társasági adózás meglévő, adósságfinanszírozást ösztönző elemeinek csökkentésével Németország tovább javíthatna a beruházási feltételeken.

               (12)

               A költségvetési keret kiegészült a kiegyensúlyozott költségvetésre vonatkozó nemzeti szabállyal és egy független tanácsadó testület létrehozásával. Számos tartományban (Länder ) továbbra is a kiegyensúlyozott költségvetésre vonatkozó alkotmányos szabály (államadósság-korlát) érvényesítésére vonatkozó, konkrét végrehajtási szabályokra van szükség annak biztosításához, hogy az adósságféket hatékonyan alkalmazzák az éves költségvetési eljárásban. A szövetségi, tartományi és önkormányzati szintek közötti fiskális kapcsolatok tervezett felülvizsgálatát a fiskális felelősség és költségvetési elszámoltathatóság fokozására kellene használni.

               (13)

               A bérek visszaszorításának többéves időszaka után az elmúlt években ismét emelkedtek a bérek, de a 2013-as reálbér-növekedés alacsonyabb volt a 2012. évinél. Németország 8,50 EUR/óra minimálbér 2015-ös bevezetését helyezte kilátásba, amely 2017-től válna teljes érvényűvé. A munkavállalók megfelelő minimális jövedelmét biztosítani hivatott általános minimálbér bevezetésének (különösen a foglalkoztatásra gyakorolt) hatását szorosan nyomon kell követni. A magas adóék csökkentésére irányuló – elsősorban az alacsony jövedelműeket érintő – erőfeszítések korlátozottak voltak. Az elfogadott nyugdíjreform és a tartós ápolás-gondozás területén nemrégiben megfogalmazott reformtervek, amelyek a társadalombiztosítási járulékok mértékének növekedésével járnak, ismét az adóék növekedését eredményezhetik. Németország tett némi előrelépést a hátrányos helyzetű csoportok tanulmányi teljesítményének fokozása érdekében, de a tanulmányi teljesítmény és a társadalmi-gazdasági háttér közötti reláció továbbra is erős, és a munkavállalók aktív kereső időszakának egészében meghatározó marad. A megfelelő aktivizálási és integrációs intézkedések irányába tett lépések ellenére a tartós munkanélküliség továbbra is problémát jelent – ez arra utal, hogy kiegészítő intézkedésekre van szükség. Csak korlátozott előrelépés történt a miniállások (minijob) olyan állásokká alakítását elősegítő intézkedések meghozatala terén, amelyek esetében kötelezően teljes társadalombiztosítási járulékokat kell fizetni. Nem sikerült eredményt elérni a második keresők foglalkoztatását hátráltató adóügyi tényezők csökkentését illetően. Németországban valamelyest javult a helyzet a kisgyermekek számára rendelkezésre álló egész napos nevelési és gondozási férőhelyek számának bővítése terén, csakúgy, mint az egész napos iskolák kibővítésében. Ezzel egyidejűleg továbbra is aggályos a gyermekgondozási létesítmények és az egész napos iskolák minősége, és a regionális különbségeket sem sikerült felszámolni.

               (14)

               A megújuló energiáról szóló törvény felülvizsgálatára irányuló kormányjavaslat célja az általános energiaköltségek emelkedésének mérséklése, a fogyasztók közötti egyenlőbb költségelosztás, a megújuló energia térhódításának szabályozása, továbbá a piaci integráció előmozdítása. Gondosan figyelemmel kell kísérni, milyen hatást gyakorol a reform végrehajtása a támogatási rendszer költséghatékonyságára. A hálózatok kiterjesztését és a szomszédos országokkal való koordinálást illetően további erőfeszítésekre van szükség.

               (15)

               Korlátozottak voltak a szolgáltatási ágazatokban a verseny további ösztönzése érdekében tett szakpolitikai intézkedések, mindazonáltal bizonyos szakmákban és régiókban életbe lépett egy-egy reform, így például az építőiparban az engedélyezések és a kereskedelmi kommunikáció tekintetében. Jóllehet a termelékenységnövekedés strukturálisan alacsonyabb a szolgáltatási ágazatokban, mint az iparban, ugyanakkor néhány szolgáltatási ágazat – különösképpen a szakmai szolgáltatások – esetében kifejezetten alacsony. E területen változatlanul fennállnak az egyes szakmai tevékenységek megkezdésére és gyakorlására vonatkozó korlátok. Ide sorolhatók a jogi formára és részesedésre vonatkozó korlátozások, illetve a szakmai képesítéssel kapcsolatos követelmények. A szakmai tevékenységekre vonatkozó, tartományonként eltérő szabályozási rendelkezések azt mutatják, hogy van mozgástér a legkevésbé terhelő szabályozási gyakorlatok kiválasztására és azoknak az ország egészére történő kiterjesztésére. A német hatóságok által az uniós közbeszerzési jogszabályokkal összhangban közzétett közbeszerzési szerződések értéke továbbra is az egyik legalacsonyabb az Unióban. Az elektronikus közbeszerzési piacra való teljes körű átállással növelhető lenne a verseny. A kiskereskedelmi ágazatban egyes tartományok tervezésre vonatkozó szabályai továbbra is korlátozzák a piacra lépést. A vasúti piaci verseny élénkítése terén csak korlátozott eredményeket értek el.

               (16)

               Németország korlátozott előrelépéseket tett a bankszektor konszolidációjára irányuló intézkedések, többek között az irányítási keret javítása tekintetében. A tartományi bankok (Landesbanken) szerkezetátalakítását az elmúlt években mindenekelőtt a Bizottság állami támogatással kapcsolatos határozatai vitték előre, az ágazat töredezettsége nem változott. További erőfeszítések szükségesek a piac által irányított konszolidációt akadályozó strukturális és kormányzati akadályok kezeléséhez, amellyel az egész ágazat általános hatékonysága is javulna. A második pillérbe tartozó bankok jogi keretének felülvizsgálata tovább ösztönözhetné az állami bankszektor konszolidálását.

               (17)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Németország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. Figyelembe vette nemcsak a programok Németország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait.

               (18)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét (6) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (19)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. Az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlását az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi.

               (20)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat adott ki azon tagállamok számára, amelyek pénzneme az euro (7). Németországnak, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, szintén biztosítania kell ezen ajánlások teljes körű és időben történő végrehajtását,

         AJÁNLJA, hogy Németország 2014 2015-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Folytasson növekedést ösztönző költségvetési politikát és tartsa fenn a költségvetés rendezett pozícióját, biztosítva a középtávú költségvetési célnak való megfelelést a stabilitási program által lefedett teljes időszakban, valamint az államadósság-ráta stabil csökkenő pályán tartását. Használja ki a rendelkezésre álló mozgásteret annak érdekében, hogy nagyobb mértékben és hatékonyabb módon eszközöljön állami beruházásokat az infrastruktúra, az oktatás és a kutatás területén. Többek között a magánberuházások ösztönzése céljából javítsa az adórendszer hatékonyságát, mindenekelőtt a (fogyasztásra vonatkozó) adóalap szélesítésével, a helyi ingatlanadóra alkalmazott adóalap átértékelésével, az adóigazgatás javításával és a helyi iparűzési adó felülvizsgálatával. Tegyen további erőfeszítéseket az egészségügyre és a tartós ápolás-gondozásra fordított állami kiadások hatékonyságának növelését illetően. Biztosítsa az állami nyugdíjrendszer fenntarthatóságát a következők révén: i. a biztosítástól idegen/külső ellátások („Mütterrente”) finanszírozásának adóbevétel-alapú finanszírozássá alakítása (többek között a társadalombiztosítási járulékok további emelésének elkerülése érdekében), ii. a későbbi nyugdíjba vonulást serkentő ösztönzők fokozása, valamint iii. a második és harmadik pillérhez tartozó nyugdíjrendszerekbe való belépés növelése. Következetes módon hajtsa végre az adósságféket valamennyi tartományban, időben történő és releváns ellenőrzési eljárások és korrekciós mechanizmusok biztosításával. Javítson a szövetségi, tartományi és önkormányzati szintek közötti fiskális kapcsolatok kialakításán, többek között a közigazgatás minden szintjén megfelelő állami beruházás biztosítása céljával.

               2.

               Javítsa a belső kereslet további ösztönzését szolgáló feltételeket, többek között a magas adók és társadalombiztosítási járulékok csökkentésével, különösen az alacsony jövedelműek esetében. Az általános minimálbér végrehajtásakor kövesse nyomon annak foglalkoztatásra gyakorolt hatását. Javítsa a munkavállalók foglalkoztathatóságát a hátrányos helyzetű csoportok tanulmányi teljesítményének további fokozásával, valamint még ambiciózusabb aktivizálási és integrációs intézkedések munkaerő-piaci végrehajtásával, különösen a tartósan munkanélküli személyek tekintetében. Hozzon intézkedéseket a foglalkoztatást hátráltató adóügyi tényezők csökkentésére, különösen a második keresők vonatkozásában, valamint könnyítse meg a miniállások olyan állásokká alakítását, amelyek esetében kötelezően teljes társadalombiztosítási járulékokat kell fizetni. Kezelje az egész napos gyermekgondozási létesítmények és iskolák rendelkezésre állása tekintetében regionális szinten fennálló hiányt, és ezzel egyidejűleg javítson az oktatás általános minőségén.

               3.

               Minimalizálja az energiarendszer átalakításának általános költségeit. Ennek részeként kísérje figyelemmel a megújuló energiáról szóló törvény reformja által a megújuló energiák támogatási rendszerének költséghatékonyságára gyakorolt hatást. Erősítse meg a nemzeti és a határokon átnyúló villamosenergia- és gázhálózatok kiterjesztésének felgyorsítására irányuló erőfeszítéseket. Fokozza az energiapolitika szomszédos országokkal történő szoros összehangolását.

               4.

               Hozzon ambiciózusabb intézkedéseket a szolgáltatási ágazatokban – egyebek mellett bizonyos szakmai szolgáltatások terén – a verseny további ösztönzése érdekében, többek között a meglévő szabályozási gyakorlatok felülvizsgálata és azoknak az ország egészére történő kiterjesztése révén. Azonosítsa az uniós közbeszerzési jogszabályok keretében odaítélt állami szerződések alacsony értéke mögött rejlő okokat. Növelje a kiskereskedelmi ágazatban a piacra lépést korlátozó indokolatlan tervezési szabályok megszüntetésére irányuló erőfeszítéseket. Tegyen intézkedéseket a vasúti piacokon még érvényesülő versenykorlátozás megszüntetése érdekében. Folytassa a tartományi bankok szektorának konszolidációjára irányuló erőfeszítéseket, többek között az irányítási keret javításával.

      Kelt Brüsszelben, 2014. július 8-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. C. PADOAN

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  A tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2014-es iránymutatásokról szóló, 2014. május 6-i 2014/322/EU tanácsi határozat (HL L 165., 2014.6.4., 49. o.) alapján 2014-re is érvényben marad.

      (4)  HL C 217., 2013.7.30., 33. o.

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. május 21-i 473/2013/EU rendelete a költségvetésiterv-javaslatok monitoringjára és értékelésére, valamint az euroövezeti tagállamok túlzott hiánya kiigazításának biztosítására vonatkozó közös rendelkezésekről (HL L 140., 2013.5.27., 11. o.).

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.

      (7)  Lásd e Hivatalos Lap 141 oldalát.


				|

		52012DC0304

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Dánia 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és a Dánia 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményről /* COM/2012/0304 final */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Dánia 2012. évi nemzeti reformprogramjáról
és a Dánia 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról
szóló tanácsi véleményről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok
megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU
európai parlamenti és tanácsi rendeletre[2]
és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[4],

tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács 2010.
március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a
foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló
javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén
azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van
szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a
versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.
(2)       A Tanács 2010. július 13-án
elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó
iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig
elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
szóló határozatot[5],
melyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést
kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék
figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)       A Tanács 2011. július 12-én
ajánlást fogadott el Dánia 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint
véleményt nyilvánított Dánia 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó,
aktualizált konvergenciaprogramjáról.
(4)       A Bizottság 2011. november 23-án
elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára
épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció
második európai szemeszterét. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2012.
február 14-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[6], amelyben Dániát azon államok
közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra kerül sor.
(5)       Az Európai Tanács 2012.
március 2-án jóváhagyta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és
a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat.
Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő
költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a
gazdaságnak történő hitelnyújtás normál feltételeit, ösztönözni kell a
növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság
társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(6)       Az Európai Tanács 2012.
március 2-án arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt vevő
tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy
azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti
reformprogramjukba beépíthessék.
(7)       Dánia 2012. április 30-án
benyújtotta a 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramját
és a 2012. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele
érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. A Bizottság
az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes felülvizsgálatában[7] megállapította, hogy Dánia
belső és külső egyensúlyhiánnyal küzd, mely azonban nem túlzott
mértékű.
(8)       A 2012. évi
konvergenciaprogramnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése
alapján a Tanács véleménye szerint a programban szereplő költségvetési
előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A
GDP növekedését 2012-ben 1,2 %-osra és 2013-ban 1,5 %-osra előrejelző
forgatókönyv nagyjából megfelel a Bizottság tavaszi előrejelzésének, mely
szerint a GDP 1,1 %-kal illetve 1,4 %-kal növekedik. Ennek megfelelően a
költségvetési hiányok enyhén kisebbek a konvergenciaprogramban (a GDP 4,0 %-a
és 1,8 %-a 2012-ben illetve 2013-ban, a Bizottság 2012. évi tavaszi
előrejelzésében szereplő, a GDP 4,1 %-át és 2,0 %-át kitevő
értékhez képest). A programban körvonalazott költségvetési stratégia célja a
túlzott hiány 2013-ig történő korrekciója és 2020-ban a középtávú
költségvetési cél elérése, legalábbis a strukturális egyenlegét tekintve
kiegyensúlyozott költségvetés formájában. A program ezáltal megerősíti az
előző középtávú költségvetési célt, mely megfelelően tükrözi a
Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit. A tervezett államháztartási
hiány 2013-ban összhangban áll a túlzott hiány időben történő
korrekciójával, és az (újraszámított) strukturális költségvetési egyenleg[8] alapján az arra az évre
tervezett költségvetési kiigazítás megfelel a túlzotthiány-eljárás keretében 2010
júliusában kiadott tanácsi ajánlásnak. A konszolidációs pálya a korábban
tervezetthez képest későbbre tolódott és jelentős erőfeszítésre
van szükség 2013-ban a szükséges strukturális kiigazítás biztosítása érdekében.
Annak a kockázata, hogy 2013-ban Dánia nem éri el a GDP 3 %-ában meghatározott
referenciaértéket, alacsony, a Bizottság 2012. évi tavaszi előrejelzése
szerint a költségvetési hiány várhatóan a GDP 2,0 %-a lesz. Az (újraszámított)
strukturális költségvetési egyenleg alapján 2013-tól a strukturális
költségvetési egyenleg várható költségvetési javulása nem éri el a Stabilitási
és Növekedési Paktumban a GDP 0,5 %-ában meghatározott értéket. Ugyanakkor az
államháztartási kiadások növekedési rátája, figyelembe véve a diszkrecionális
bevételi intézkedéseket, várhatóan összhangban lesz a Stabilitási és Növekedési
Paktumban meghatározott kiadási referenciaértékkel. A költségvetési hiány egy
részét úgy finanszírozzák, hogy csökkentik a kormány Dán Nemzeti Banknál
levő tartalékait. Dánia bruttó államadóssága várhatóan a GDP 46,5 %-áról (2011)
a GDP 41,1 %-ára csökken 2015-ben, jóval a GDP 60 %-a alá.
(9)       A munkaerőkínálat
növelése Dánia számára kulcsfontosságú a jövőbeni jólét és a költségvetési
fenntarthatóság biztosítása érdekében. 2011-ben Dánia lezárta az önkéntes
előrehozott nyugdíjrendszerre irányuló ambiciózus reformot,
előrehozta a törvényes nyugdíjkorhatár korábban tervezett megemelését és a
várható élettartamhoz kapcsolását. A figyelmet most a rokkantsági
nyugdíjrendszerek és a támogatott foglalkoztatási (rugalmas munkahely)
programok reformjára kell fordítani. A kormány javaslatot terjesztett elő
az e területet érintő reformra vonatkozóan, melyet késedelem nélkül végre
kell hajtani. Kezelni kell a foglalkoztatási mutatók terén a migráns háttérrel
rendelkezők és a többi munkavállaló közötti egyre növekvő szakadékot.

(10)     Dániában a munkatermelékenység
növekedése az utóbbi évtizedekben lelassult, ennek egyik oka az oktatási
rendszer viszonylag gyenge teljesítménye. Annak ellenére, hogy jelentős
összegeket fordítanak az oktatásra, Dániában az iskolai oktatás minősége –
az OECD PISA-felmérése alapján – csupán átlagosnak nevezhető. Továbbá, a
hallgatók más tagállamokhoz képest általában később fejezik be
tanulmányaikat és a szakképzési intézményekből lemorzsolódók aránya
viszonylag magas. Az ezen a területen jelentkező kihívások megoldása
érdekében a kormány új intézkedések egész sorát jelentette be mind a
kötelező, mind a középfokú oktatásra vonatkozóan. A 2012. évi költségvetés
szociális záradékok közbeszerzési felhívásokba való belefoglalását is
támogatja, valamint az olyan intézkedéseket, amelyek a rendelkezésre álló
gyakornoki helyek számának növelése érdekében pénzügyileg vonzóvá teszik a magánvállalkozások
számára a gyakornoki helyek felkínálását. A gyakornoki helyek számának növelése
témája a tripartit tárgyalásoknak és egy tárcaközi bizottság munkájának is.
(11)     A termelékenység lassú
növekedésének egy másik lehetséges oka, hogy Dániában viszonylag gyenge a
verseny. 2011-ben versenycsomagot fogadtak el, mely elsősorban az építési
ágazatra, a kiskereskedelmi ágazatra, valamint az egészségügyi szolgáltatásokra
és a közszolgáltatásokra irányult. A lehetséges új intézkedések tekintetében
jelenleg vizsgálják a versenyt a taxik és a közlekedési szolgáltatások terén,
valamint a gyógyszertárak liberalizálását. A regionális és helyi
önkormányzatokkal jelenleg tárgyalás alatt áll a városi és regionális
közbeszerzések növelésének kérdése. E tekintetben egy kormánybizottság nemrég megállapította,
hogy a dán versenytörvényt meg kell erősíteni, valamint azt is, hogy a
jogsértésekre kivetett szankciók jelenleg túl gyengék ahhoz, hogy visszatartó
erővel bírjanak. Tekintettel arra, hogy az utóbbi évben csak néhány
konkrét kezdeményezésre került sor, további lépésekre van szükség e kihívás
megfelelő kezelése érdekében.
(12)     Amint azt az 1176/2011/EU
rendelet 5. cikke szerinti részletes felülvizsgálat is megerősítette, a
háztartások magas bruttó adóssága – a kötelezettségeket jelentősen meghaladó
eszközökkel – bizonyos mértékben a dán gazdaság strukturális tényezője. A
háztartások magas bruttó adóssága aggodalomra ad okot, mivel az ingatlanpiaci
fejlemények miatt az adósság túllépte a strukturális tényezőkkel
magyarázható szintet. Továbbá, a jelzálogkölcsönök összetétele 2003 óta
megváltozott: a fix kamatozású, részletekben visszafizetendő kölcsönökkel
szemben egyre nagyobb teret nyernek a változó kamatozású, halasztott
részletfizetésű kölcsönök. Egy bizonyos adósságszinten a háztartások ezért
manapság jobban ki vannak téve a kamatlábváltozásoknak és az
ingatlanár-fluktuációknak, mint egy évtizede. Ez nagyobb potenciális kockázatot
jelent a pénzügyi és gazdasági stabilitásra nézve. Dániában a jelzálogrendszer
gyenge pontjainak kezelésére irányuló intézkedéseket hoztak. Emellett a
Vállalkozási és Növekedésügyi Minisztérium jelenleg a háztartások eszközeinek
és kötelezettségeinek megoszlását, valamint a háztartások különböző
gazdasági sokkhelyzetekkel szembeni sérülékenységét vizsgálja. Ugyanakkor fontolóra
kellene venni az ingatlanpiacon középtávon jelentkező prociklikus
fejlemények megelőzését szolgáló intézkedéseket is, lehetőleg az
ingatlanérték-adó tényleges piaci értékekhez való hozzáigazítása révén. A helyi
telekérték-adó éves növekedésének felső korlátjának megszüntetése is
gátolhatja a későbbi prociklikus hatásokat. Az ilyen intézkedéseket
fokozatosan kell bevezetni, figyelembe véve, hogy jelenleg szükség van az
ingatlanpiac stabilizálására.
(13)     Dánia számos vállalást tett az
Euró Plusz Paktum keretében. Ezek a vállalások – valamint a vállalások 2011-ben
ismertetett végrehajtása – a foglalkoztatás növelésére, a versenyképesség
javítására, az államháztartás fenntarthatóbbá tételére és a pénzügyi stabilitás
megerősítésére irányulnak. A Bizottság értékelte az Euró Plusz Paktum
keretében tett vállalások végrehajtását. Az ajánlásokban figyelembe vette az
értékelés eredményeit.
(14)     Az európai szemeszter
kontextusában a Bizottság átfogó elemzésnek vetette alá Dánia
gazdaságpolitikáját. A Bizottság értékelte a konvergenciaprogramot és a nemzeti
reformprogramot, és részletes felülvizsgálatot készített. Figyelembe vette
nemcsak a programok Dánia fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági
politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy
megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a
jövőbeli nemzeti döntéseknél uniós szempontok beépítésével kell
megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását. A Bizottság európai
szemeszter keretében tett ajánlásait az alábbi 1–5. ajánlások tükrözik.
(15)     Ezen értékelés fényében a
Tanács megvizsgálta Dánia konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét[9] mindenekelőtt az alábbi 1.
ajánlás tükrözi.
(16)     A Bizottság részletes
felülvizsgálatának és ezen értékelés eredményeinek fényében a Tanács
megvizsgálta Dánia 2012. évi nemzeti reformprogramját és Dánia
konvergenciaprogramját. A Tanács 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti
ajánlásait mindenekelőtt az alábbi 3., 4. és 5. ajánlás tükrözi,
AJÁNLJA, HOGY Dánia a 2012–2013 közötti
időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           Terv szerint hajtsa végre a
költségvetési stratégiát a túlzott hiány 2013-ig való korrigálása érdekében és
tegye meg a túlzotthiány-eljárás keretében kiadott tanácsi ajánlásokban
meghatározott éves átlagos strukturális kiigazítást. Ezt követően tegyen
megfelelő erőfeszítést a strukturális kiigazításra a középtávú
költségvetési cél (MTO) felé történő megfelelő mértékű
előrehaladás érdekében, ideértve a kiadási referenciaérték elérését.
2.           Tegyen további lépéseket a
hosszú távú munkaerőkínálat növelése érdekében a rokkantsági
nyugdíjrendszerek reformjával, a támogatott foglalkoztatási programokat
(rugalmas munkahely rendszer) irányítsa célzottabban a csökkentett munkaképességű
személyekre, és javítsa a migráns háttérrel rendelkezők
foglalkoztathatóságát.
3.           Késedelem nélkül hajtsa végre
a bejelentett intézkedéseket az oktatási rendszer költséghatékonyságának
javítása, a – különösen a szakképzés területén jelentkező – lemorzsolódási
arány csökkentése, valamint a gyakornoki helyek számának növelése érdekében.
4.           Tegyen további
erőfeszítéseket a versenyakadályok lebontására, különösen a helyi
szolgáltatások terén, a kiskereskedelemben és az építési ágazatban, többek
között a szolgáltatások önkormányzati és regionális beszerzésének verseny
előtti további megnyitásával és biztosítson elégségesen visszatartó
erejű versenyjogi szankciókat.
5.           Mérlegeljen további preventív
intézkedéseket az ingatlanpiac és a pénzügyi rendszer középtávú stabilitásának
erősítése érdekében, figyelembe véve a Vállalkozási és Növekedésügyi
Minisztérium folyamatban levő, a háztartások eszközeinek és
kötelezettségeinek megoszlását vizsgáló tanulmányának eredményeit, és
felülvizsgálva az ingatlanértékadó- és a helyi telekértékadó-rendszert.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
[3]               COM(2012) 304 final
[4]               P7_TA(2012)0048 és P7_TA(2012)0047
[5]               A Tanács 2012. április 26-i 2012/238/EU
határozata.
[6]               COM(2012) 68 final
[7]               SWD(2012) 153 final
[8]               A Bizottság szolgálatai által a
programban megadott információk alapján a közös módszertannak megfelelően
újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan
kiigazított egyenleg.
[9]               Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9.
cikkének (2) bekezdése szerint.


title: U2. ajánlás ( 2009. június 12. ) a 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 64. cikke (1) bekezdése a) pontjának az illetékes államtól eltérő tagállamban szakmai vagy kereskedelmi tevékenységet folytató házastársukat vagy élettársukat kísérő munkanélküli személyekre történő alkalmazásáról (EGT-vonatkozású és az EK–Svájc-megállapodást érintő szöveg)

text:
               24.4.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/51

         U2. AJÁNLÁS
   (2009. június 12.)
   a 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 64. cikke (1) bekezdése a) pontjának az illetékes államtól eltérő tagállamban szakmai vagy kereskedelmi tevékenységet folytató házastársukat vagy élettársukat kísérő munkanélküli személyekre történő alkalmazásáról
   (EGT-vonatkozású és az EK–Svájc-megállapodást érintő szöveg)
   2010/C 106/16
   A SZOCIÁLIS BIZTONSÁGI RENDSZEREK KOORDINÁCIÓJÁVAL FOGLALKOZÓ IGAZGATÁSI BIZOTTSÁG,
   tekintettel a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 72. cikkének a) pontjára, amelynek értelmében az igazgatási bizottság foglalkozik valamennyi igazgatási jellegű, illetve a 883/2004/EK rendelet és a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 883/2004/EK rendelet végrehajtására vonatkozó eljárás megállapításáról szóló, 2009. szeptember 16-i 987/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) rendelkezéseiből eredő értelmezési kérdéssel,
   tekintettel a 883/2004/EK rendelet 64. cikkének (1) bekezdésére és a 987/2009/EK rendelet 55. cikkének (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 883/2004/EK rendelet 64. cikkének (1) bekezdésében foglaltak értelmében az a teljes munkanélküli, aki munkakeresés céljából az illetékes államtól eltérő tagállam területére távozik, bizonyos feltételekre és korlátozásokra figyelemmel fenntarthatja a pénzbeli munkanélküli ellátásokra való jogosultságát.

               (2)

               Az említett bekezdés a) alpontjában megállapított egyik feltétel értelmében az érintett személynek munkanélkülivé válását követően legalább négy héten keresztül az illetékes állam foglalkoztatási szolgálatainak rendelkezésére kell állnia.

               (3)

               Az a) alpont utolsó mondata azonban lehetővé teszi az illetékes szolgálatok vagy intézmények számára, hogy a munkakereső távozását a négy hét leteltét megelőzően is engedélyezzék.

               (4)

               Ez az engedély nem tagadható meg azoktól a személyektől, akik – feltéve, hogy eleget tesznek az említett rendelet 64. cikkének (1) bekezdésében megállapított egyéb feltételeknek – el kívánják kísérni egy másik tagállamban munkát vállaló házastársukat vagy élettársukat.
               A 883/2004/EK rendelet 71. cikkének (2) bekezdésében megállapított feltételekkel összhangban eljárva,

         A KÖVETKEZŐKET AJÁNLJA AZ ILLETÉKES SZOLGÁLATOKNAK ÉS INTÉZMÉNYEKNEK:

               1.

               A 883/2004/EK rendelet 64. cikke (1) bekezdése a) pontjának utolsó mondatában előírtaknak megfelelően engedélyezzék a négy hét letelte előtti távozást azoknak a teljes munkanélküli személyeknek, akik eleget tesznek a 64. cikk (1) bekezdésében megállapított minden egyéb feltételnek, és az illetékes államtól eltérő tagállamban munkát vállaló házastársukat vagy élettársukat kísérik.
               Az élettárs fogalmának meghatározása az illetékes tagállam jogszabályai alapján történik.

               2.

               Ezt az ajánlást ki kell hirdetni az Európai Unió Hivatalos Lapjában, és a 987/2009/EK rendelet hatálybalépésének napjától kell alkalmazni.

            az igazgatási bizottság elnöke

         Gabriela PIKOROVÁ

      (1)  HL L 166., 2004.4.30., 1. o.

      (2)  HL L 284., 2009.10.30., 1. o.