               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.5.18.
            COM(2016) 295 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a Cipruson fennálló túlzott hiányról szóló 2010/401/EU határozat hatályon kívül helyezéséről

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a Cipruson fennálló túlzott hiányról szóló 2010/401/EU határozat hatályon kívül helyezéséről

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (12) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)A Bizottság ajánlása alapján a Tanács 2010. július 13-án – a Szerződés 126. cikke (6) bekezdésének megfelelően – a 2010/401/EU határozattal
                  1
                megállapította, hogy Cipruson túlzott hiány áll fenn. A Tanács megállapította, hogy a ciprusi hatóságok által 2010 áprilisában bejelentett adatok alapján az államháztartási hiány 2009-ben elérte a GDP 6,1 %-át, tehát túllépi a Szerződés által a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket. A 2010-re tervezett bruttó államadósság a GDP 62 %-a volt, így a Szerződésben a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték fölé került.

               (2)Ugyanazon a napon a Tanács a Szerződés 126. cikkének (7) bekezdésével és az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (4) bekezdésével összhangban a Bizottság ajánlása alapján ajánlást intézett Ciprushoz azzal a céllal, hogy legkésőbb 2012-ig szüntesse meg a túlzott költségvetési hiányt. A tanácsi ajánlást nyilvánosságra hozták.

               (3)A Bizottság 2011. január 27-én – az említett időpontban rendelkezésre álló információk alapján – megállapította, hogy Ciprus megfelelő intézkedéseket tett annak érdekében, hogy a túlzott hiányt a Tanács által megszabott határidőn belül megszüntesse. 2012. január 11-én a Bizottság ismét megerősítette, hogy Ciprus eredményes intézkedéseket tett a túlzott hiány időben és fenntartható módon történő megszüntetése érdekében.

               (4)A ciprusi hatóságok pénzügyi támogatást kértek az Európai Uniótól, az euróövezeti tagállamoktól és a Nemzetközi Valutaalaptól (a továbbiakban: IMF) abból a célból, hogy elősegítsék a ciprusi gazdaság fenntartható növekedésének helyreállítását. 2013. április 25-én a Tanács határozatot címzett Ciprushoz, amelyben meghatározta a pénzügyi stabilitás és a fenntartható növekedés helyreállítását célzó egyedi intézkedéseket
                  2
               . Ezzel párhuzamosan Ciprus az Európai Stabilitási Mechanizmus (ESM) keretében pénzügyi támogatást kapott. Ezzel összefüggésben 2013. április 26-án a ciprusi hatóságok és az Európai Stabilitási Mechanizmus nevében eljáró Bizottság aláírták a konkrét gazdaságpolitikai feltételekről szóló egyetértési megállapodást (a továbbiakban: egyetértési megállapodás).

               (5)A Tanács 2013. május 16-án – az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikke (5) bekezdésének megfelelően – megállapította, hogy sor került eredményes intézkedések meghozatalára, de az ajánlás 2010. évi elfogadását követően az államháztartásra jelentős negatív hatást gyakorló, előre nem látható kedvezőtlen gazdasági események következtek be. A Tanács ezért (a Bizottság ajánlása nyomán) megállapította, hogy teljesülnek az 1467/97/EK rendelet 3. cikkének (5) bekezdése szerinti feltételek, és a Szerződés 126. cikkének (7) bekezdésével összhangban felülvizsgált ajánlást intézett Ciprushoz azzal a céllal, hogy 2016-ig szüntesse meg a túlzott hiányt.

               (6)2013. szeptember 6-án a Bizottság megállapította, hogy Ciprus a 2013. május 16-i tanácsi ajánlásnak megfelelően eredményes intézkedéseket tett a túlzott hiány 2016-ig történő kiigazításának irányába.

               (7)A 472/2013/EU rendelet 10. cikke (2) bekezdése a) pontjának megfelelően Ciprus mentesült a túlzott hiány esetén követendő eljárás keretében történő külön jelentéstétel alól és makrogazdasági kiigazítási programja keretében tett jelentést.

               (8)Ciprus 2016 márciusában lezárta hároméves makrogazdasági kiigazítási programját, amely ambiciózus reformterv végrehajtását foglalta magában és hozzájárult a pénzügyi stabilitás biztosításához, az államháztartás javításához és a fenntartható gazdasági növekedés helyreállításához.

               (9)A Szerződésekhez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló jegyzőkönyv 4. cikkével összhangban a Bizottság biztosítja a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásához kapcsolódó adatokat. A jegyzőkönyv alkalmazásának részeként a 479/2009/EK tanácsi rendelet
                  3
                3. cikkével összhangban a tagállamok évente kétszer, konkrétan április 1-jéig és október 1-jéig kötelesek közölni az államháztartási hiányra, az államadósságra és más kapcsolódó változókra vonatkozó adatokat.

               (10)A Tanácsnak a közölt adatok alapján kell döntést hoznia a túlzott hiány fennállásáról szóló határozat hatályon kívül helyezéséről. Emellett a túlzott hiány esetén követendő eljárás megszüntetésére csak akkor kerülhet sor, ha a Bizottság előrejelzései szerint a hiány az előrejelzésnek megfelelő időtávon nem haladja meg a Szerződés szerinti, a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket
                  4
               .

               (11)Ciprus 2016. áprilisi adatszolgáltatását követően a Bizottság (Eurostat) által a 479/2009/EK rendelet 14. cikkével összhangban rendelkezésre bocsátott adatok, a 2016. évi stabilitási program és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése alapján az alábbi következtetések vonhatók le:

                  –2015-ben az államháztartási hiány a GDP 1,0 %-ának megfelelő mértékű volt, így a hiányt egy évvel a Tanács által megállapított határidő előtt sikerült a Szerződésben előirányzott, a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaérték alá szorítani. Ez a javulás a fiskális konszolidációs intézkedéseknek és a pénzügyi ágazat stabilizálását célzó intézkedések által a 2014-es hiányra gyakorolt egyszeri hatás megszűnésének köszönhető.

                  –A ciprusi kormány által 2016. május 13-án benyújtott 2016. évi stabilitási program szerint a költségvetési hiány 2016-ban a GDP 0,4 %-ának, majd 2017-ben a GDP 0,5 %-ának felel majd meg. A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése – változatlan politikát feltételezve – 2016-ra –0,4 %-os, 2017-re pedig 0 %-os GDP-arányos államháztartási egyenleggel számol. Így a tervek szerint a hiány az előrejelzésnek megfelelő időtávon a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték alatt marad.

                  –A Bizottság becslése szerint a strukturális egyenleg, vagyis a ciklikus hatásoktól megtisztított, egyszeri és más átmeneti intézkedések nélküli államháztartási egyenleg a 2013–2015 közötti időszakban a GDP 6,6 %-ának megfelelő mértékben javult.

                  –A bruttó államadósság GDP-hez viszonyított aránya a 2013. évi 102,5 %-ról 2015-ben 108,9 %-ra emelkedett a pénzügyi ágazatnak nyújtott állami támogatás és a nominális GDP visszaesése következtében. A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése szerint a bruttó államadósság 2016-ban változatlan marad, majd 2017-ben főként a nominális GDP növekedése következtében várhatóan a GDP 105,4 %-ára süllyed.

               (12)A túlzott hiány megszüntetését követő évtől, 2016-tól Ciprus a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágába tartozik majd, és biztosítania kell a középtávú költségvetési céljának és a kiadási referenciaértéknek való megfelelést, továbbá megfelelő előrelépést kell tennie az adósságkritérium teljesítése felé, az 1997. júliusi 1467/97/EK rendelet 2. cikke (1a) bekezdésének megfelelően. Ezzel összefüggésben úgy tűnik, hogy Ciprus 2016-ban várhatóan teljesíti középtávú költségvetési célját, míg az előrejelzések szerint 2017-ben némileg eltér attól. Az előrejelzések szerint Ciprus strukturális egyenlege az átmeneti adósságszabály alapján megengedettnél nagyobb mértékben fog romlani. 2017-ben további intézkedésekre lesz szükség.

               (13)A Szerződés 126. cikke (12) bekezdésének megfelelően a túlzott hiány fennállásáról szóló tanácsi határozatot hatályon kívül kell helyezni, ha a Tanács úgy ítéli meg, hogy az érintett tagállamban megszüntették a túlzott hiányt.

               (14)A Tanács véleménye szerint Cipruson a túlzott hiány korrekciója megtörtént, ezért a 2010/401/EU határozatot hatályon kívül kell helyezni,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az átfogó értékelésből az következik, hogy Cipruson a túlzott hiány kiigazítása megtörtént.

               2. cikk

               A 2010/401/EU határozat hatályát veszti.

               3. cikk

               Ennek a határozatnak a Ciprusi Köztársaság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  A Tanács 2010. július 13-i 2010/401/EU határozata a Cipruson fennálló túlzott hiányról (HL L 186., 2010.7.20., 30. o.).

                     (2)
                  A Tanács 2013. április 25-i 2013/236/EU határozata a pénzügyi stabilitás és a fenntartható növekedés helyreállítása céljából Ciprus által végrehajtandó egyedi intézkedésekről (HL L 141., 2013.5.28., 32. o.).

                     (3)
                  A Tanács 2009. május 25-i 479/2009/EK rendelete az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló jegyzőkönyv alkalmazásáról (HL L 145., 2009.6.10., 1. o.).

                     (4)
                  „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási programok és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan” című, 2012. szeptember 3-i útmutatóval összhangban. Lásd:

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.9.13.
            COM(2017) 469 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Új-Zélanddal kötendő szabadkereskedelmi megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról
            {SWD(2017) 289 final}{SWD(2017) 290 final}

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               ·A javaslat indokai és céljai

               Az Európai Unió (a továbbiakban: EU) kiváló politikai kapcsolatokat és kiforrott kereskedelmi és beruházási kapcsolatokat ápol Új-Zélanddal, amelyek alapját a demokrácia és az emberi jogok közös értékei képezik. Új-Zéland számos szabadkereskedelmi megállapodást között más országokkal. Az EU nem kötött még kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodást Új-Zélanddal, így az uniós vállalkozások összehasonlításban kevésbé kedvező feltételek mellett juthatnak az új-zélandi piacra.

               Az EU és Új-Zéland vezetői 2015. október 29-i közös nyilatkozatukban
                  1
                kötelezettséget vállaltak a tárgyalásokra irányuló folyamat megkezdésére, hogy gyors ütemben mélyreható és átfogó, színvonalas szabadkereskedelmi megállapodást alakítsanak ki.

                  A javaslat elsődleges célja az, hogy kedvezőbb feltételeket teremtsenek az EU és Új-Zéland közötti kereskedelem és beruházások további növeléséhez. A javaslat általános célkitűzései között a következők szerepelnek:

               ·intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés ösztönzése a kereskedelem bővítése révén;

               ·munkahelyek és munkalehetőségek, valamint jóléti előnyök teremtése;

               ·a fogyasztói előnyök fokozása;

               ·Európa világpiaci versenyképességének növelése; valamint

               ·a kereskedelemmel kapcsolatos kérdésekben való együttműködés erősítése egy hasonlóan gondolkodó partnerrel.

                  Ez összhangban áll „A mindenki számára előnyös kereskedelem: A felelősebb kereskedelem- és beruházáspolitika felé” című bizottsági közleménnyel
                     2
                  . A Bizottság kiemeli, hogy elő kell mozdítani a kétoldalú kapcsolatainkat, hogy a kereskedelem és a beruházások előtt álló akadályok átfogó módon való kezelése útján munkahelyeket teremtsünk és elősegítsük a növekedést. Ugyanakkor szükséges az EU magas szintű szociális és környezetvédelmi előírásainak biztosítása és a kereskedelemmel kapcsolatos egyéb szakpolitikai célok előmozdítása is, mint például a fenntartható fejlődés és a kis- és középvállalkozások (kkv-k) különleges szükségletei.

                  „A mindenki számára előnyös kereskedelem” című közlemény kiemelte különösen, hogy „Ausztrália és Új-Zéland Európa szoros partnerei, amelyek számos kérdésben osztják az európai értékeket és nézeteket, valamint fontos szerepet játszanak az ázsiai–csendes-óceáni térségben és a multilaterális kereten belül. Az ezen országokhoz fűződő szorosabb gazdasági kapcsolatok szilárd alapot nyújtanak majd a szélesebb körű ázsiai–csendes-óceáni értékláncokkal való mélyebb integrációhoz is. E kapcsolatok megerősítését kiemelten kell kezelni.”

                  Ezenkívül a célkitűzések összhangban állnak a kereskedelemről szóló, 2014. november 21-i tanácsi következtetésekkel
                     3
                  , melyek rámutatnak, hogy az árukereskedelem, a szolgáltatáskereskedelem és a beruházás jelentősen hozzájárulhatnak „Az Unió stratégiai menetrendje a változások idején” című dokumentum központi elemét képező célok megvalósításához. A következtetések leszögezték továbbá, hogy az EU kétoldalú kereskedelmi menetrendje terén megvalósított kézzelfogható eredményekre építve lépéseket kell tenni a kulcsfontosságú partnerekkel kialakítandó megállapodások érdekében. Hasonlóképpen e célkitűzés a kereskedelemről és beruházásról szóló, 2015. november 27-i tanácsi következtetéssel
                     4
                   is összhangban áll, mely támogatja az ambiciózus, átfogó és kölcsönösen előnyös kereskedelmi és beruházási megállapodások megkötését, valamint felkéri a Bizottságot, hogy mozdítsa elő a vonatkozó tárgyalásokat az ázsiai–csendes-óceáni térségben.

               ·Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

               A fentiekben ismertetett célkitűzések teljes mértékben összhangban állnak az Európai Unióról szóló szerződéssel (EUSZ), mely szerint az Európai Unió előmozdítja valamennyi ország bekapcsolódását a világgazdaságba, egyebek mellett a nemzetközi kereskedelemben érvényesülő korlátozások fokozatos megszüntetése révén
                  5
               .

               A célkitűzések összhangban állnak az „Európa 2020: Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája” című közleménnyel
                  6
                is, mely szerint az európai kereskedelmi stratégia magában foglalja majd a „Javaslatokat a legfontosabb partnerekkel folytatandó magas szintű, stratégiai párbeszéd kialakítására a piacra jutás, a szabályozási keretek, a globális egyensúlytalanságok, az energia és az éghajlatváltozás, a nyersanyagokhoz való hozzáférés, a világszegénység, az oktatás és a fejlesztés témáiban”.

               A célkitűzések továbbá teljes mértékben összhangban állnak az Európai Bizottságnak az európai kisvállalkozói intézkedéscsomagról szóló 2008. évi közleményében
                  7
                és a „Kisvállalkozás, nagyvilág” című 2011. évi közleményében
                  8
                meghatározott célkitűzésekkel. A kkv-k EU-n kívüli gazdasági tevékenységeinek támogatása megjelenik az Unió átfogó versenyképességi stratégiájában is, amint azt „Az európai ipar »reneszánszáért«” című közlemény
                  9
                körvonalazza.

               A célkitűzések megfelelnek továbbá az EUSZ-ben megállapított elveknek, amelyek szerint az EU szakpolitikáinak és intézkedéseinek arra kell irányulniuk, hogy „megszilárdítsák és erősítsék az emberi jogokat”
                  10
               , valamint „hozzájáruljanak olyan nemzetközi intézkedések kidolgozásához, amelyek a környezet minőségének és a világ természeti erőforrásaival való fenntartható gazdálkodásnak a megőrzésére és javítására irányulnak”
                  11
               .

               A célkitűzések összhangban állnak egyéb uniós szakpolitikákkal és az Európai Unió Alapjogi Chartájával.

               Végezetül a célkitűzések összhangban állnak a Juncker-Bizottság azon prioritásával, hogy Európa gazdasága ismét növekedési pályára álljon, és hogy az adósságállomány növekedése nélkül új munkahelyek jöjjenek létre, továbbá a beruházási tervvel (vagyis az Európai Stratégiai Beruházási Alappal)
                  12
               , valamint a Bizottság 2017. évi munkaprogramjában megfogalmazott konkrét prioritásokkal
                  13
               .

               Ez az ajánlás olyan megállapodásra vonatkozik, melynek hatálya kiterjedne az áruk és szolgáltatások kereskedelmének, a közbeszerzés és a közvetlen külföldi befektetések liberalizálására, valamint – például a szellemitulajdon-jogokkal foglalkozó – kísérő szabályokra.

               ·Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

               A szakpolitikai területen meglévő rendelkezésekkel való összhang kifejtése a fenti, „Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel” című szakaszban olvasható.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               ·Jogalap

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikkének (3) és (4) bekezdése.

               ·Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

               Az EUSZ 5. cikkének (3) bekezdése értelmében a szubszidiaritás elve nem alkalmazandó a kizárólagos uniós hatáskör alá tartozó területekre. A közös kereskedelempolitika szerepel az EUMSZ 3. cikkében felsorolt, az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozó területek között. Ez a szakpolitika kiterjed a kereskedelmi megállapodásokról – többek között az EUMSZ 207 cikkének megfelelően – folytatott tárgyalásokra is.

               ·Arányosság

               A hatásvizsgálati jelentésben részletesen ismertetettek szerint a Bizottság az arányosság elvével összhangban minden észszerű szakpolitikai alternatívát megfontolt az ilyen szakpolitikai fellépés valószínű hatékonyságának értékelése érdekében.

               ·A jogi aktus típusának megválasztása

                  Az Európai Unió Tanácsának határozata.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               ·A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  Tárgytalan.

               ·Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

               A Bizottság aktívan bevonta az érdekelt partnereket és átfogó online nyilvános konzultációt
                  14
                folytatott annak érdekében, hogy részleteiben megismerhesse az EU és Új-Zéland közötti jövőbeli kereskedelmi és gazdasági kapcsolatokra vonatkozó elképzeléseket
                  15
               .

               Az online nyilvános konzultáció 2016. március 11. és június 3. között állt nyitva. A konzultációt a Kereskedelmi Főigazgatóság honlapján indították és közzétették az EU Survey honlapon is (a Bizottság online nyilvános konzultációra szolgáló portálján). Az EU-n belüli és kívüli érdekelt feleknek lehetőségük nyílt arra, hogy az EU és Új-Zéland közötti kereskedelemre és beruházásokra vonatkozó területek széles körét lefedő kérdésekre válaszoljanak.

               A Bizottsághoz 108 válasz érkezett be a válaszadók széles körétől. A válaszokat belefoglalták a hatásvizsgálatról szóló jelentésbe, és az egyes válaszokat közzétették, kivéve, ha az egyes válaszadók ennek ellenkezőjét kérték.

               ·Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  A Bizottság külső tanácsadót bízott meg, hogy készítsen előzetes elemzést a szabadkereskedelmi megállapodás tervezett forgatókönyveinek potenciális hatásairól.

                  A Bizottság továbbá különböző érdekelt felekkel állt kapcsolatban, amelyek véleményt nyilvánítottak konkrét piacra jutási problémákról és az Új-Zélanddal kialakított kereskedelmi és beruházási kapcsolataik vonatkozásában a kereskedelem útjában álló egyéb akadályokról.

               ·Hatásvizsgálatok

                  Jóllehet a kereskedelemre, beruházásokra és más kérdésekre is kiterjedő hatásvizsgálat hatálya szélesebb volt, mint a jelen ajánlásé, következtetései érvényesek az ajánlás vonatkozásában is.

                  A hatásvizsgálatról szóló jelentést és az azt kísérő vezetői összefoglalót, továbbá a Szabályozói Ellenőrzési Testület fenntartásokat is tartalmazó kedvező véleményét közzé fogják tenni.

                  A hatásvizsgálaton túlmenően a szabadkereskedelmi megállapodás potenciális gazdasági, társadalmi, emberi jogi és környezeti hatásait független, külső szakértők által lefolytatott fenntarthatósági hatásvizsgálat fogja értékelni. A fenntarthatósági hatásvizsgálatot a szabadkereskedelmi megállapodásról folytatott tárgyalásokkal párhuzamosan fogják lefolytatni, amely az érdekelt felekkel, különösen a civil társadalommal folytatott széleskörű konzultáción alapul majd. A fenntarthatósági hatásvizsgálat lezárására a szabadkereskedelmi megállapodás parafálását megelőzően kerül majd sor, és a fenntarthatósági hatásvizsgálat megállapításait figyelembe veszik a tárgyalási folyamat során.

               ·Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  A kkv-k számára új üzleti lehetőségek nyílnak meg, valamint a szabadkereskedelmi megállapodás keretében költségeket takaríthatnak meg a liberalizációnak, a jogi keret és a vámeljárások javításának, valamint a szabályozás átláthatóbbá tételének köszönhetően. A hatásvizsgálati jelentés részletesen ismerteti az érdekelt felekre és a gazdasági ágazatokra gyakorolt potenciális hatásokat.

               ·Alapvető jogok

                  A hatásvizsgálatról szóló jelentés társadalmi, környezeti és emberi jogi szempontból kezeli az alapvető jogok kérdéseit.

                  A kialakult uniós szakpolitikának megfelelően a szabadkereskedelmi megállapodásnak a kereskedelemről és a fenntartható fejlődésről szóló fejezetet kell magában foglalnia.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  A szabadkereskedelmi megállapodás a vámliberalizáció miatt a vámbevételekben jelentkező korlátozott negatív hatást gyakorol majd az EU költségvetésére. Közvetett pozitív hatások várhatók a hozzáadottérték-adóhoz és a bruttó nemzeti jövedelemhez kapcsolódó bevételnövekedés formájában.

               5.EGYÉB ELEMEK

               ·Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  „A mindenki számára előnyös kereskedelem” című 2015. évi közleményben tett kötelezettségvállalással összhangban az Új-Zélanddal kötendő szabadkereskedelmi megállapodás hatásaira vonatkozóan mélyreható utólagos értékelésre kerül majd sor a megállapodás hatálybalépését követően elegendő idővel ahhoz, hogy értékelhető adatok álljanak rendelkezésre. A hatásvizsgálati jelentés részletesen ismerteti a tervezett nyomonkövetési és értékelési eljárásokat.

                  •
                        Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén)

                  Tárgytalan.

               ·A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

               Tárgytalan.

               ·Eljárási szempontok

               A tárgyalásokat az Unió nevében a Bizottság fogja folytatni.

               A Bizottság javasolja, hogy az EUMSZ 218. cikke (4) bekezdésének megfelelően az Európai Unió Tanácsa a Kereskedelempolitikai Bizottságot jelölje ki azon bizottságként, amellyel a tárgyalások során egyeztetni kell.

               Az EUMSZ 218. cikke (10) bekezdésének megfelelően az Európai Parlamentet az eljárás minden szakaszában tájékoztatni fogják.

               A Bizottság üdvözli, hogy saját intézményi gyakorlataikkal összhangban az Európai Unió Tanácsa tagjai parlamentjeikkel együttműködésben már a korai szakaszban egyre inkább részt vesznek a kereskedelmi tárgyalásokban. A Bizottság arra ösztönzi az Európai Unió Tanácsának tagjait, hogy – kellő tekintettel az EU-minősített adatok védelmét szolgáló biztonsági szabályokról szóló 2013/488/EU tanácsi határozatra
                  16
                – ugyanígy járjanak el az e tanácsi határozatra irányuló ajánlás kapcsán is.

               A Bizottság tájékoztatja majd Új-Zélandot az Unió átláthatóságra, valamint az Európai Unió Tanácsának és az Európai Parlamentnek a tárgyalási dokumentumokhoz való hozzáférésére vonatkozó belső szabályairól.

               A Bizottság közvetlenül az elfogadást követően nyilvánosan hozzáférhetővé teszi ezt az ajánlást és csatolmányát.

               A Bizottság azt ajánlja, hogy a tárgyalási irányelveket az elfogadásukat követően haladéktalanul tegyék nyilvánossá.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Új-Zélanddal kötendő szabadkereskedelmi megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               MIVEL tárgyalásokat kell kezdeni Új-Zélanddal szabadkereskedelmi megállapodás megkötése céljából,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Tanács felhatalmazza a Bizottságot, hogy az Unió nevében szabadkereskedelmi megállapodásra irányuló tárgyalásokat folytasson Új-Zélanddal.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket a csatolmány tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalások során egyeztetni kell a Kereskedelempolitikai Bizottsággal.

               4. cikk

               Ezt a határozatot és csatolmányát az elfogadásukat követően haladéktalanul hozzáférhetővé teszik a nyilvánosság számára.

               5. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                  http://europa.eu/rapid/press-release_STATEMENT-15-5947_en.htm

                     (2)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/october/tradoc_153846.pdf

                     (3)

                  http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/EN/foraff/145908.pdf

                     (4)
                  http://www.consilium.europa.eu/en/meetings/fac/2015/11/st14688_en15_pdf/

                     (5)
                  Az EUSZ 21. cikke (2) bekezdésének e) pontja.

                     (6)

                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/PDF/?uri=CELEX:52010DC2020&qid=1496237675307&from=HU

                     (7)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/?uri=CELEX:52008DC0394

                     (8)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/hu/ALL/?uri=CELEX:52011DC0702

                     (9)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/?uri=CELEX:52014DC0014

                     (10)
                  Az EUSZ 21. cikke (2) bekezdésének b) pontja.

                     (11)
                  Az EUSZ 21. cikke (2) bekezdésének f) pontja.

                     (12)

                  https://ec.europa.eu/commission/priorities/jobs-growth-and-investment/investment-plan_hu

                     (13)
                  https://ec.europa.eu/info/publications/work-programme-commission-key-documents-2017_hu

                     (14)
                  http://trade.ec.europa.eu/consultations/index.cfm?consul_id=195

                     (15)
                  A nyilvános online konzultáció kitért az EU és Ausztrália közötti jövőbeli kereskedelmi és gazdasági kapcsolatokra is.

                     (16)

                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/?uri=CELEX:32013D0488

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.9.13.
            COM(2017) 469 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA Tanács határozata
            az Új-Zélanddal kötendő szabadkereskedelmi megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról
            {SWD(2017) 289 final}{SWD(2017) 290 final}

               MELLÉKLET

               AZ ÚJ-ZÉLANDDAL KÖTENDŐ SZABADKERESKEDELMI MEGÁLLAPODÁSRA VONATKOZÓ TÁRGYALÁSI IRÁNYELVEK

               A.
                     A MEGÁLLAPODÁS JELLEGE ÉS HATÁLYA

               A megállapodás kizárólag a felek között alkalmazandó, kereskedelemre és közvetlen külföldi befektetésre, valamint a kapcsolódó területekre vonatkozó rendelkezéseket tartalmaz.

               A megállapodás ambiciózus, átfogó jellegű, és teljes mértékben összhangban áll a Kereskedelmi Világszervezet (a továbbiakban: WTO) szerinti szabályokkal és kötelezettségekkel. A tárgyalásokat a WTO keretében tett kötelezettségvállalásokat figyelembe véve folytatják és zárják le. A megállapodás nagy mértékben törekszik arra, hogy túlmutasson a jelenlegi, WTO szerinti kötelezettségvállalásokon.

               A megállapodás rendelkezik az áru- és szolgáltatáskereskedelem, valamint a közvetlen külföldi befektetések fokozatos és kölcsönös liberalizálásáról. A kereskedelemmel kapcsolatos kérdésekre vonatkozó szabályokat is tartalmaz majd, hogy ösztönözze, megkönnyítse és szabályozza az ilyen kereskedelmet és közvetlen külföldi befektetést. A megállapodás keretében vállalt valamennyi kötelezettség célja, hogy közvetlen és azonnali hatást gyakoroljon a kereskedelemre, a releváns esetekben az EU közös szabályainak hatályán belül.

               A megállapodás a két fél valamennyi vonatkozó hatóságának és szervének hatáskörébe tartozó területtel kapcsolatos kötelezettségeket tartalmaz.

               B.
                     A MEGÁLLAPODÁS JAVASOLT TARTALMA

               Preambulum, általános elvek

               A preambulum emlékeztet arra, hogy az Új-Zélandhoz fűződő partnerség alapját az EU és Új-Zéland közötti kapcsolatokról és együttműködésről szóló, 2016. évi partnerségi megállapodásban (a továbbiakban: PARC) szereplő közös elvek és értékek képezik. A megállapodás a PARC által létrehozott átfogó politikai kapcsolat és intézményi keret részét képezi.

               A kétoldalú kereskedelem és a közvetlen külföldi befektetés liberalizálására figyelemmel a megállapodásnak többek közt a következőkre is kell hivatkoznia:

               ·Az EU külső tevékenységének elvei és célkitűzései;

               ·A felek elkötelezettsége a fenntartható fejlődés iránt, valamint aziránt, hogy a nemzetközi kereskedelem hozzájáruljon a fenntartható fejlődés gazdasági, társadalmi és környezeti dimenzióihoz, ideértve a gazdasági fejlődést, a szegénység csökkentését, a teljes és produktív foglalkoztatást és a mindenki számára rendelkezésre álló tisztességes munkát, a környezet és a természeti erőforrások védelmét és megőrzését;

               ·A felek kötelezettségvállalása a WTO-tagságból eredő jogaiknak és kötelezettségeiknek való teljes körű megfelelés iránt;

               ·A felek kötelezettségvállalása a fogyasztói jólét magas szintű fogyasztóvédelmet és gazdasági jólétet biztosító szakpolitikák útján történő növelésére;

               ·A gazdasági tevékenységnek a köz érdekében való szabályozásához való jog legitim közpolitikai célok megvalósítása érdekében, mint például a közegészség védelme és előmozdítása, a szociális szolgáltatások, a közoktatás, a biztonság, a környezet, a közerkölcs, a szociális és fogyasztóvédelem, a magánélet és a személyes adatok védelme, valamint a kulturális sokféleség előmozdítása és védelme;

               ·Az a célkitűzés, hogy a megállapodás a felek közötti gazdasági kapcsolatok új keretét hozza létre, mindenekelőtt a kereskedelem és a közvetlen külföldi befektetés fejlesztése érdekében;

               ·A felek közös célkitűzése, hogy figyelembe vegyék a kereskedelem és a közvetlen külföldi befektetés fejlesztéséhez való hozzájárulás során a kis és középvállalkozások (kkv-k) előtt álló sajátos kihívásokat;

               ·A felek arra vonatkozó kötelezettségvállalása, hogy kommunikáljanak valamennyi érdekelt féllel, köztük a magánszektor és a civil társadalom szervezeteivel és képviselőivel.

               Célkitűzések

               A megállapodás megerősíti a felek arra vonatkozó közös célkitűzését, hogy fokozatosan és kölcsönös jelleggel liberalizálják lényegében a teljes áru- és szolgáltatáskereskedelmet és a közvetlen külföldi befektetést a WTO-szabályoknak való teljes mértékű megfelelés mellett, különös tekintettel az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (a továbbiakban: GATT) XXIV. cikkére és a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény (a továbbiakban: GATS) V. cikkére.

               A megállapodás magas szintű piacra jutást biztosít a közbeszerzések területén, védi a kereskedelemmel kapcsolatos szellemitulajdon-jogokat, köztük a földrajzi jelzéseket, valamint erősíti a technikai és szabályozási keretekről folytatott párbeszédet és együttműködést.

               A megállapodás elismeri, hogy a fenntartható fejlődés a felek átfogó célkitűzése, valamint biztosítja és előmozdítja a nemzetközi környezetvédelmi és szociális megállapodások és standardok tiszteletben tartását a kereskedelem ösztönzése céljából. A fenntartható fejlődést a megállapodás egészében figyelembe veszik, szociális és környezeti kérdésekre egyaránt kitérve. A megállapodás biztosítja, hogy a felek nem ösztönzik a kereskedelmet és a közvetlen külföldi befektetéseket a hazai környezetvédelmi, munkaügyi, illetve foglalkozás-egészségügyi vagy -biztonsági jogszabályok szintjének csökkentése, vagy a kulturális sokféleség védelmét és előmozdítását célzó alapvető munkaügyi standardok vagy jogszabályok lazítása útján.

               Árukereskedelem

               Behozatali és kiviteli vámok, nem vámjellegű intézkedések

               A megállapodás célja, hogy biztosítsa a kereskedelem lehető legnagyobb mértékű liberalizálását. A megállapodás lényegében a felek közti teljes árukereskedelmet lefedi. A megállapodás hatálybalépésekor eltörlik a legtöbb tarifacsoportra vonatkozó vámokat. A megállapodás célja, hogy általános szabályként legfeljebb hétéves időszak alatt mindkét fél lebontsa a behozatali vámokat és az azokkal azonos hatású díjakat. A kivételeket minimális szinten tartják, a különleges rendelkezések a leginkább érzékeny termékekre vonatkoznak. Például bizonyos mezőgazdasági termékekre, melyek esetében a vámkontingensek, hosszabb átmeneti időszakok vagy más intézkedések lehetőségét tekintik át.

               A vámcsökkentési tárgyalások alapját az EU által a tárgyalások megkezdésének napján „erga omnes” alkalmazott vámok, valamint az Új-Zéland által a tárgyalások megkezdésének napján „erga omnes” alkalmazott vámok képezik.

               Minden vámot vagy exportadót vagy bármely ezekkel azonos hatású intézkedést meg kell szüntetni, és ilyen jellegű új intézkedések sem vezethetők be.

               Származási szabályok

               A származási szabályok és az igazgatási együttműködésre irányuló rendelkezések a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésére irányulnak és egyszerűbbek, továbbá figyelembe veszik az EU standard preferenciális származási szabályait és az uniós termelők érdekeit.

               Csalás elleni intézkedések

               A megállapodás igazgatási együttműködésről szóló záradéka rögzíti az eljárásokat és azokat a megfelelő intézkedéseket, amelyeket a felek akkor foganatosíthatnak, ha megállapítást nyer, hogy elmaradt a vámügyekkel, szabálytalanságokkal vagy csalással kapcsolatos igazgatási együttműködés.

               Adminisztratív hibák kezelése

               A megállapodás rendelkezik az érintett hatóságok által a preferenciális származási szabályok alkalmazása során elkövetett hibák esetén elfogadandó megfelelő intézkedések lehetőségének közös áttekintéséről.

               A vámeljárás és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítése

               A megállapodás rendelkezik a felek közötti kereskedelmi eljárások hatékony ellenőrzés melletti egyszerűsítéséről. E célból a megállapodás kötelezettségvállalásokról rendelkezik a felek behozatallal, kivitellel és tranzittal kapcsolatos szabályairól, előírásairól, alakiságairól és eljárásairól. Ezek a rendelkezések figyelembe veszik a vámügyi együttműködésről és az EU és Új-Zéland közötti vámügyekben történő kölcsönös segítségnyújtásról szóló parafált megállapodást és annak jövőbeli módosításait.

               A megállapodás előmozdítja a vámeljárásokra és más kereskedelemmel kapcsolatos eljárásokra vonatkozó nemzetközi szabályok és standardok hatékony végrehajtását és alkalmazását, ideértve a WTO rendelkezéseit, a WTO kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodását, a Vámigazgatások Világszervezetének eszközeit és a felülvizsgált Kiotói Jegyzőkönyvet.

               A megállapodás rendelkezik a bevált gyakorlatok és tapasztalatok cseréjéről a kölcsönös érdeklődésre számot tartó konkrét területeken. E területek kiterjedhetnek olyan kérdésekre is, mint a szabályok és eljárások korszerűsítése és egyszerűsítése, a dokumentációk egységesítése, a tarifális besorolás, az átláthatóság, a kölcsönös elismerés és az ügynökségközi együttműködés.

               A megállapodás előmozdítja a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésének konvergenciáját, adott esetben a vonatkozó nemzetközi standardokra és eszközökre építve.

               A megállapodás elősegíti a szellemitulajdon-jogok vámhatóságok általi hatékony és eredményes érvényesítését a vámellenőrzésnek alávetett összes áru esetében.

               A megállapodás a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló rendelkezésekben figyelembe veszi  a kkv-k előtt álló kihívásokat, miközben egyenlő versenyfeltételeket biztosít valamennyi gazdasági szereplő számára.

               A megállapodás a vámügyekben történő kölcsönös közigazgatási segítségnyújtásról szóló jegyzőkönyv létrehozását célozza, mely kiterjed a vámokkal kapcsolatos csalás elleni vizsgálatok során történő segítségnyújtásra (ideértve a kérésre és spontán módon nyújtott segítséget, valamint a bizalmas kezelést is), vagy alternatív esetben a megállapodás hivatkozhat az EU és Új-Zéland közötti vámügyi együttműködésről és a vámügyekben történő kölcsönös segítségnyújtásról szóló megállapodás jegyzőkönyvére.

               Nem vámjellegű akadályok

               A megállapodás foglalkozik a kereskedelemmel kapcsolatos szabályozási kérdésekkel és a nem vámjellegű akadályokkal. A megállapodás ezért tiltja a kereskedelem mindenfajta tilalmát, korlátozását és más olyan nem vámjellegű akadályokat, amelyeket nem igazolnak a lent szereplő általános kivételek, és amelyek az önkényes megkülönböztetés vagy a felek közötti kereskedelem rejtett korlátozása eszközének minősülhetnek. A megállapodásban elsőbbséget élveznek a kereskedelem indokolatlan nem vámjellegű akadályainak felszámolását biztosító rendelkezések és eljárások. A megállapodás megfelelő eljárásokról is rendelkezik a kereskedelem nem vámjellegű akadályainak és egyéb szükségtelen akadályainak megelőzésére. A megállapodás kitér a lokalizációs előírásokra is.

               A termékspecifikus nem vámjellegű akadályokat kérelem-ajánlat alapon kezelik, a vámengedmények tárgyalásaival párhuzamosan. A megállapodás a nem vámjellegű akadályokra vonatkozóan ágazatspecifikus kötelezettségvállalásokat rögzít, figyelembe véve, hogy ezek mennyiben járulnak hozzá a megállapodás céljainak előreviteléhez, valamint azzal a céllal, hogy a piacra jutás a horizontális szabályok által biztosítottnál jelentősebb mértékben javuljon.

               A megállapodás rendelkezik az állami kereskedelmi vállalatokról, és értékeli a működésükből esetlegesen adódó versenytorzulásokat és kereskedelmi akadályokat.

               Műszaki előírások, szabványok és megfelelőségértékelési eljárások

               A WTO kereskedelem technikai akadályairól szóló megállapodása rendelkezéseinek megerősítésén túlmenően a felek ezen rendelkezésekre építő és ezeket kiegészítő rendelkezéseket is a megállapodásba foglalnak azzal a céllal, hogy megkönnyítsék a bejutást egymás piacaira.

               A megállapodás számos általános elvet rögzít (mint például az arányosság, az indokolatlan korlátozás tilalma, az átláthatóság és a megkülönböztetésmentesség), továbbá a WTO-szabályokra építő és azokat kiegészítő rendelkezéseket. A célok között szerepel egyebek mellett az átláthatóság növelése, a jó szabályozási gyakorlat előmozdítása, a vonatkozó nemzetközi szabványok elfogadása, törekvés a műszaki előírások kompatibilitására és egymáshoz közelítésére a nemzetközi szabványok alapján, a vizsgálati és tanúsítási előírások egyszerűsítése, például a megfelelőségértékelés kockázatalapú megközelítésének alkalmazásával (ideértve az öntanúsítás alkalmazását is azokban az ágazatokban, amelyekben ez lehetséges és megfelelő), valamint bizonyos prioritási ágazatokban a vizsgálati előírások összeegyeztethetőségét célzó rendelkezések útján és az akkreditálás alkalmazásának előmozdításával.

               A megállapodás rendelkezik az információk importőrök és exportőrök részére történő továbbításának javításáról.

               A tárgyalások folyamán érintik a megállapodás és a meglévő kölcsönös elismerésről szóló megállapodás közötti kapcsolatot azzal a céllal, hogy javítsák az utóbbi végrehajtását, és hatékonyabb együttműködést biztosítsanak.

               Állat- és növény-egészségügyi (SPS) intézkedések

               A felek a WTO SPS-megállapodására építve és azon túlmenően megykönnyítik az egyes felek piacára való bejutást, miközben védik az ember, állatok és növények életét és egészségét. Az SPS-ről szóló fejezet kitér többek közt az átláthatóság, az arányosság, az indokolatlan késedelem, a harmonizáció, az egyenértékűség elismerése és alternatív intézkedések, a regionalizáció, az ellenőrzési, felügyeleti és jóváhagyási eljárások, az audit, az importellenőrzés, a vészhelyzeti intézkedések, a létesítmények előzetes vizsgálat nélküli jóváhagyása, uniós szintű (egy egységként kezelt) engedélyezési eljárások alkalmazása, szabályozási együttműködés, jobb együttműködés az antimikrobiális rezisztencia területén, valamint az SPS-intézkedésekhez kapcsolódó konkrét kereskedelmi problémák gyors kezelését célzó mechanizmus kialakításának kérdéseire.

               A tárgyalások során a Tanács által 1995. február 20-án elfogadott tárgyalási irányelvek (4976/95 sz. tanácsi dokumentum) rendelkezéseit követik. A tárgyalások során kitérnek a megállapodás, valamint az EU és Új-Zéland közötti, az élő állatok és az állati termékek kereskedelme esetében alkalmazandó állat-egészségügyi intézkedésekről szóló megállapodás közötti kapcsolatra, megőrizve annak tartalmát és rendelkezve a hatékony együttműködésről.

               Állatjólét

               A megállapodás ösztönzi az állatjólét területén való együttműködés és cserék folytatását, többek közt a felek közötti, állatjóléttel kapcsolatos egyenértékűséggel kapcsolatos lehetséges kötelezettségvállalások megvitatása érdekében.

               Védintézkedések

               A megállapodás védintézkedésekről szóló rendelkezést tartalmaz, mely szerint az egyes felek az 1994. évi GATT XIX. cikkének végrehajtásáról szóló WTO-megállapodásnak vagy a védintézkedésekről szóló WTO-megállapodásnak megfelelően intézkedéseket tehetnek. A megállapodás rendelkezik arról is, hogy az ilyen védintézkedések a lehető legkisebb torzító hatást gyakorolják a kétoldalú kereskedelemre.

               A liberalizációra irányuló kötelezettségvállalások maximalizálása, valamint a szükséges védelem biztosítása céljából, továbbá figyelembe véve az érzékeny ágazatok sajátosságait, a megállapodás elvben kétoldalú védintézkedésről szóló záradékot tartalmaz, mely alapján bármely fél részben vagy egészében megszüntetheti a preferenciákat, amennyiben a másik féltől származó termék importjának megnövekedése komoly kárt okoz a helyi ipar számára, vagy azzal fenyeget.

               Dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések

               A megállapodás dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedésekről szóló rendelkezést tartalmaz, mely szerint az egyes felek az 1994. évi GATT VI. cikkének végrehajtásáról szóló WTO-megállapodásnak vagy a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodásnak megfelelően dömpingellenes és/vagy kiegyenlíthető támogatásokat ellensúlyozó intézkedéseket tehetnek. A megállapodásba foglalnak a területre vonatkozó WTO-szabályokon túlmutató, az uniós szabályozással és korábbi megállapodásokkal összhangban álló kötelezettségvállalásokat is.

               A megállapodás elismeri, hogy a zölddobozos kifizetések nem kereskedelemtorzító hatásúak, ezért elvben nem képezhetik dömpingellenes vagy szubvencióellenes intézkedések tárgyát.

               Szolgáltatáskereskedelem, közvetlen külföldi befektetés és digitális kereskedelem

               A GATS V. cikkének megfelelően a megállapodás az ágazatok jelentős részére és a szolgáltatásnyújtás valamennyi módjára kiterjed. A megállapodás az audiovizuális szolgáltatások, valamint az államhatalom gyakorlása során nyújtott szolgáltatások és elvégzett tevékenységek kivételével semmilyen más ágazatot nem zárhat ki eleve a hatálya alól. A tárgyalások során a Bizottság törekszik a szolgáltatáskereskedelem és a közvetlen külföldi befektetés fokozatos és kölcsönös liberalizálására a piacra jutással és a nemzeti elbánással kapcsolatos korlátozások megszüntetés útján, a felek WTO-vállalásain, valamint a szolgáltatáskereskedelemi megállapodásról folytatott tárgyalások során benyújtott ajánlatokon túlmenően. A megállapodás a közvetlen külföldi befektetéssel kapcsolatos teljesítési követelményekre vonatkozó szabályokat tartalmaz.

               A megállapodás továbbá a szabályozással kapcsolatos rendelkezéseket tartalmaz. E célból a tárgyalások során a Bizottság kitér többek közt a következő kérdésekre:

               ·Az átláthatóságra és a kölcsönös elismerésre vonatkozó szabályozási rendelkezések;

               ·Horizontális rendelkezések a hazai szabályozásról, például a hasznosítás engedélyezése, valamint a képesítési követelmények és eljárások tekintetében pártatlanságot és jogszerű eljárást biztosító rendelkezések; továbbá

               ·Konkrét ágazatokra, köztük a telekommunikációs szolgáltatásokra, a pénzügyi szolgáltatásokra, a kézbesítési szolgáltatásokra, valamint a nemzetközi tengeri szállítási szolgáltatásokra vonatkozó szabályozási rendelkezések.

               Tekintetbe véve a kereskedelem egyre nagyobb mértékű digitalizálását, a tárgyalások eredményeképpen olyan szabályoknak kell születniük, amelyek kitérnek a digitális kereskedelemre és a határokon átnyúló adatáramlásra, az elektronikus bizalmi és azonosítási szolgáltatásokra, a nem kívánt közvetlen marketingkommunikációra, valamint az indokolatlan adatlokalizációs követelményekre, miközben az EU személyes adatok védelmére vonatkozó szabályai nem képezik tárgyalások tárgyát és érintetlenül maradnak.

               A megállapodás tartalmazhat eljárási kötelezettségvállalásokat a természetes személyek üzleti célú ideiglenes belépése és tartózkodása vonatkozásában, a felek 4. mód szerinti kötelezettségvállalásai alapján. Ugyanakkor a megállapodás egy rendelkezése sem akadályozza a feleket abban, hogy a belépés és a tartózkodás tekintetében saját nemzeti jogszabályaikat, szabályozásukat vagy előírásaikat alkalmazzák, amennyiben ez az alkalmazás nem érvényteleníti vagy csorbítja a megállapodásból származó előnyöket. Továbbra is alkalmazandók maradnak az EU-ban hatályos, munkakörülményekre és munkavállalói jogokra vonatkozó jogszabályok, szabályozás és előírások.

               A megállapodásnak meg kell erősítenie a gazdasági tevékenység szabályozásához való jogot a köz érdekében és olyan legitim közpolitikai célok megvalósítása céljából, mint például a közegészség védelme és előmozdítása, a szociális szolgáltatások, a közoktatás, a biztonság, a környezet, a közerkölcs, a szociális és fogyasztóvédelem, a magánélet és a személyes adatok védelme, valamint a kulturális sokféleség előmozdítása és védelme. Meg kell őrizni az EU közszolgáltatásainak magas minőségét az Európai Unió működéséről szóló szerződésnek (EUMSZ) megfelelően, különös tekintettel az általános érdekű szolgáltatásokról szóló 26. jegyzőkönyvre, valamint figyelembe véve az EU által ezen a területen többek közt a GATS keretében tett fenntartásokat.

               Tőkemozgások és fizetések

               A megállapodás célja a megállapodás által liberalizált tranzakciókkal kapcsolatos folyó fizetésekre és tőkemozgásokra vonatkozó korlátozások feloldása, és felfüggesztési záradékot tartalmaz. Védintézkedésekről és kivételekről szóló rendelkezéseket tartalmaz (pl. az Unió gazdasági és monetáris uniójával és a fizetési mérleggel kapcsolatban), melyek összhangban állnak az EUMSZ tőke szabad mozgásáról szóló rendelkezéseivel.

               Szellemitulajdon-jogok

               A megállapodás kiegészíti és továbbfejleszti a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló megállapodás (TRIPS-megállapodás) rendelkezéseit azzal a céllal, hogy biztosítsa a szellemitulajdon-jogok megfelelő és hatékony szintű védelmét és érvényesítését.

               A szellemitulajdon-jogokról szóló fejezet rendelkezik például a szerzői jogokról és a szomszédos jogokról, védjegyekről, formatervezési mintákról, szabadalmakról, növényfajta-oltalmakról, a nem nyilvános információkról, köztük az üzleti titkokról, a földrajzi jelzésekről és az érvényesítés javításáról. A megállapodás törekszik a szellemitulajdon-jogok hatékonyabb érvényesítésére, többek közt a digitális környezetben és a határokon (a kivitel során is).

               A megállapodás megfelelő együttműködési mechanizmust hoz létre a felek között a szellemitulajdon-jogokról szóló fejezet végrehajtásának támogatása érdekében, valamint a szellemi tulajdonról folytatott rendszeres párbeszédet alakít ki a felek jogalkotásának haladásáról folytatott információcsere ösztönzéséhez, az érvényesítéssel kapcsolatos tapasztalatok megosztásához, valamint a harmadik országokkal kapcsolatos konzultációhoz.

               Az e tekintetben folytatott multilaterális egyeztetések sérelme nélkül a tárgyalások során áttekintik a genetikai erőforrásokkal, hagyományos ismeretekkel és folklórral kapcsolatos kérdéseket.

               Földrajzi jelzések

               A megállapodás közvetlen, magas szintű oltalmat biztosít a megállapodás jegyzékében szereplő földrajzi jelzések számára (borok, szeszes italok, mezőgazdasági termékek és élelmiszerek) a TRIPS-megállapodás 23. cikke alapján, ideértve az idézést, az érvényesítés erősítését, a „bona fide” előzetes védjegyekkel való együttélést, a későbbi generikusság elleni védelmet és új földrajzi jelzések felvételének lehetőségét. Foglalkozni kell az előzetesen meglévő egyedi – például a növényfajtákhoz, a védjegyekhez, a generikus vagy egyéb jogos előzetes felhasználáshoz kapcsolódó – jogokat érintő kérdésekkel. Ezenkívül a tárgyalások folyamán a földrajzi jelzések harmadik országok piacán történő oltalmával kapcsolatos intézkedésekre is kitérnek.

               Közbeszerzés

               A WTO közbeszerzésről szóló megállapodásának vonatkozó kötelezettségvállalásaira építve a megállapodás átfogó és nagyobb mértékű bejutás biztosítására törekszik a közbeszerzési piacokra. Ide tartozik a beszerzések átfogó és kölcsönösen elfogadható lefedettsége valamennyi kormányzati szinten, a Koronához tartozó szervek (Crown entity), az állami vállalatok és különleges vagy kizárólagos jogokkal rendelkező vállalatok esetében, továbbá az áruk, szolgáltatások és közszolgáltatások esetében. Ennek során a felek tiszteletben tartják egymás közbeszerzési környezetének sajátosságait és érzékeny pontjait. Megfontolják a megállapodás hatályának kiterjesztését a köz-magán társulásokra / koncessziókra vonatkozó kötelezettségvállalásokra, a felek e területen hatályos jogszabályaival összhangban. A felek elismerik a nemzeti elbánás elvének fontosságát azzal a céllal, hogy a helyben letelepedett beszállítók vagy szolgáltatók számára biztosított elbánásnál nem kevésbé kedvező elbánást biztosítsanak.

               Az eljárásokra vonatkozó kötelezettségvállalások a WTO közbeszerzésről szóló megállapodása által lefektetett szabályokon, eljárásokon és előírásokon alapulnak. A kötelezettségvállalások biztosítják különösen a jogszerű eljárást (például hatékony felülvizsgálati mechanizmust) és az átláthatóságot a megállapodás hatálya alá tartozó beszerzések esetén. Mérlegelni kell, hogy kifejezetten az átláthatóságra vonatkozó szövegrész révén biztosítsák, hogy egyértelműek legyenek az alkalmazandó beszerzési szabályok és a megpályázható közbeszerzési lehetőségek, és ezáltal könnyen elérhető információk álljanak a vállalkozások rendelkezésére.

               Kereskedelem és verseny

               A megállapodás versenyről szóló rendelkezései foglalkoznak a versenyszabályokkal és azok érvényesítésével.

               A megállapodás a támogatásokról szóló rendelkezéseket tartalmaz. Rendelkezik továbbá az állami tulajdonban lévő vállalkozásokról, a kijelölt monopóliumokról, valamint a különleges jogokkal vagy kiváltságokkal felruházott vállalatokról.

               Kis és középvállalkozások

               A megállapodás a kkv-król szóló külön fejezetet tartalmaz. A megállapodás segíti a kkv-kat abban, hogy teljes mértékben kihasználhassák a megállapodás által kínált kereskedelmi lehetőségek előnyeit, többek közt a piacra jutási követelményekkel kapcsolatos rendelkezésekre vonatkozó információk és megfelelő intézményi keretek útján.

               Kereskedelem és fenntartható fejlődés

               A megállapodás a kereskedelem munkaügyi és környezeti szempontjairól, valamint a fenntartható fejlődés kereskedelmi és közvetlen külföldi befektetési szempontból releváns szempontjairól szóló rendelkezéseket tartalmaz. Rendelkezik a nemzetközi szinten megállapított vonatkozó elvekhez és szabályokhoz való csatlakozásnak és azok hatékony végrehajtásának az előmozdításáról, ideértve a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet alapvető munkaügyi normáit és alapvető egyezményeit, valamint a környezetvédelemről szóló multilaterális megállapodásokat, többek közt az éghajlatváltozással kapcsolatosakat.

               A megállapodás megerősíti a felek szabályozási jogát a munkaügyi és környezetvédelmi területeken, a felek nemzetközi kötelezettségvállalásaival összhangban, valamint a védelem magas szintjének célját követve. Rendelkezik arról, hogy a munkaügyi védelmi és környezetvédelmi szint nem csökkenthető a kereskedelem és a közvetlen külföldi befektetés ösztönzése céljából. E rendelkezés kötelezettségvállalást is tartalmaz arra vonatkozóan, hogy nem térnek el a hazai munkaügyi és környezetvédelmi jogszabályoktól, illetve nem mulasztják el érvényesíteni őket.

               A megállapodás ösztönzi a kereskedelem és közvetlen külföldi befektetés nagyobb mértékű hozzájárulását a fenntartható fejlődéshez, többek közt olyan területek tárgyalásával, mint a környezet- és éghajlatbarát áruk és szolgáltatások kereskedelmének megkönnyítése, valamint a fenntarthatóságot garantáló önkéntes rendszerek és a vállalati társadalmi felelősségvállalás előmozdítása, tekintettel a nemzetközi szinten elismert eszközökre.

               A megállapodás kötelezettségvállalásokat tartalmaz a jogszerűen szerzett és fenntartható módon kezelt természeti erőforrások kereskedelmének előmozdításával kapcsolatban, különös tekintettel a biológiai sokféleségre, a vadon élő növényekre és állatokra, az erdészeti termékekre, a halászatra és kitér az alapvető vonatkozó nemzetközi eszközökre és gyakorlatokra. Ösztönzi az alacsony kibocsátással járó, az éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenállóképes gazdaságot célzó fejlődést előnyben részesítő kereskedelmet is.

               A megállapodás megfelelő rendelkezéseket irányoz elő a fenti rendelkezések hatékony végrehajtására és nyomonkövetésére, valamint eljárásokat a felek közt esetlegesen felmerülő viták rendezésére, és rendelkezik a civil társadalom részvételéről.

               Energia és nyersanyagok

               A megállapodás rendelkezéseket tartalmaz az energia és nyersanyagok kereskedelemmel és közvetlen külföldi befektetéssel kapcsolatos aspektusairól. A megállapodás célja nyílt, átlátható, megkülönböztetésmentes és kiszámítható üzleti környezet biztosítása, valamint a területen folytatott versenyellenes gyakorlatok korlátozása. A megállapodás olyan szabályokat is tartalmaz, amelyek tovább ösztönzik a kereskedelmet és a közvetlen külföldi befektetést a megújuló energiák ágazatában. A megállapodás az együttműködést is javítja a fent említett területeken.

               A szabályozás átláthatósága

               A megállapodás a következőkkel kapcsolatos rendelkezéseket tartalmaz:

               ·Közzététel, többek közt az általános hatályú intézkedések elérhetővé tétele a nyilvánosság számára, megkülönböztetésmentes módon és észszerű időben ahhoz, hogy véleményezni lehessen az általános hatályú intézkedésekre vonatkozó javaslatokat.

               ·Tájékoztatáskérés és kapcsolattartási pontok, olyan mechanizmusokat is ideértve, amelyeken keresztül megválaszolhatók az érdekelt felek javasolt vagy hatályos intézkedésekkel kapcsolatos kérdései.

               ·A jogszabályokon alapuló és azoknak megfelelő adminisztratív eljárások, amelyek biztosítják az általános hatályú intézkedések működésével kapcsolatos információk elérhetőségét az érdekelt felek számára, valamint annak reális lehetőségét, hogy az eljárás által érintettek kifejtsék nézeteiket, mielőtt bármilyen végleges közigazgatási rendelkezésre sor kerül.

               ·Megfelelő lehetőségek a megállapodás hatálya alá tartozó területekkel kapcsolatos közigazgatási rendelkezések felülvizsgálatára és az ellenük való jogorvoslatra.

               ·A színvonalas szabályozás és a helyes igazgatási gyakorlat előmozdítása.

               Szabályozási együttműködés

               A megállapodás a szabályozás koherenciájára és átláthatóságára vonatkozó átfogó szabályokat tartalmaz a hatékony, költséghatékony és összeegyeztethetőbb szabályok kialakítása, elfogadása és végrehajtása érdekében, a kereskedelem megkönnyítése céljából. A megállapodás rendelkezik az információcsere ösztönzéséről, a jó szabályozási gyakorlat fokozottabb alkalmazásáról és a szabályozási együttműködés fokozásáról.

               E célból fontolóra veszik bizonyos, a jelenlegi keretek által nem lefedett konkrét területeken folytatott szabályozási együttműködésről szóló rendelkezések, valamint a szabályozási együttműködés útján kezelhető potenciális akadályok azonosítására szolgáló mechanizmus belefoglalását a megállapodásba.

               Intézményi és záró rendelkezések

               Egyértelmű jogi és intézményi kapcsolatot alakítanak ki a megállapodás és a PARC között. Ez gondoskodik a külső egységességről, különös tekintettel az egyes rendelkezések meglétére, alkalmazására, felfüggesztésére vagy megszüntetésére.

               A megállapodás átfogó hatáskörrel rendelkező külön szervet hoz létre a megállapodás végrehajtásának nyomon követése céljából. Adott esetben bizottságok vagy munkacsoportok hozhatók létre, melyek az átfogó hatáskörrel rendelkező szerv keretein belül működnek.

               Vitarendezés és közvetítés

               A megállapodás gyorsított eljárást biztosító, hatékony és kötelező erejű vitarendezési mechanizmust hoz létre, különös tekintettel a választottbírói testület összetételére és a választottbírói testület eljárásainak lefolytatására. A vitarendezési mechanizmus átlátható, nyílt és innovatív. A megállapodás rugalmas és gyors közvetítői mechanizmusról rendelkezik.

               Általános kivételek

               A megállapodás általános kivételeket tartalmaz, melyek a megállapodás adott részeire alkalmazandók, ideértve a biztonsággal, a fizetési mérleggel, a prudenciális felügyelettel és az adózással kapcsolatos kivételeket.

               Hiteles nyelvek

               A megállapodás az EU valamennyi hivatalos nyelvén egyaránt hiteles, és e célból nyelvi záradékot tartalmaz.

               Egyéb kérdések

               A megállapodás elismeri a fogyasztóvédelmi kérdések fontosságát és támogatja a hatékony fogyasztóvédelmet, a digitális környezetben is.

               A megállapodásba – a Bizottság elemzését és a Kereskedelempolitikai Bizottsággal való előzetes konzultációt követően, továbbá a Szerződésekkel – további rendelkezések illeszthetők a kereskedelmi és gazdasági kapcsolatokra vonatkozóan, amennyiben a tárgyalások folyamán erre irányuló kölcsönös érdek mutatkozik.

               Waitangi

               A megállapodás foglalkozik Új-Zéland kormányának a Waitangi Szerződéssel kapcsolatos kötelezettségeivel. E tekintetben a jelen rendelkezés nyomán hozott intézkedéseket nem használják fel a másik fél személyei elleni önkényes vagy indokolatlan megkülönböztetés céljára, sem pedig az árukereskedelem, a szolgáltatáskereskedelem vagy a közvetlen külföldi befektetés burkolt korlátozására.


				|

		52014PC0147

			Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA az egyrészről az Európai Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről a Moldovai Köztársaság közötti társulási megállapodásnak az Európai Atomenergia-közösség nevében a Bizottság által történő megkötésének jóváhagyásáról /* COM/2014/0147 final */

			   	INDOKOLÁS
1.           A JAVASLAT HÁTTERE
Ez a javaslat az EU és a Moldovai Köztársaság
közötti társulási megállapodás tervezett aláírására, ideiglenes alkalmazására
és megkötésére tekintettel készült, a társulási megállapodásnak az Európai
Atomenergia-közösség (a továbbiakban: Euratom) nevében történő, Bizottság
általi megkötésének jóváhagyása céljából.
Mivel az Európai Atomenergia-közösség is
részes fele az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a
Moldovai Köztársaság közötti társulási megállapodásnak, a Bizottság külön
ajánlást készít a megállapodás Európai Atomenergia-közösséget (Euratom)
létrehozó szerződés hatálya alá tartozó részei Bizottság általi
megkötésének tanácsi jóváhagyásáról.
Az Euratom által kötött nemzetközi
megállapodások aláírására és megkötésére különböző eljárások
alkalmazandók. Az Euratom-Szerződés 101. cikkével összhangban e
megállapodásokat a Tanács jóváhagyását követően a Bizottságnak kell
megkötnie. Ezért kell külön határozatokat elfogadni az EU és az Euratom által
kötött társulási megállapodás aláírására és megkötésére vonatkozóan.
A társulási megállapodásnak az Euratom nevében
történő megkötése érdekében a Bizottság azt ajánlja, hogy a Tanács adja
jóváhagyását a társulási megállapodás megkötéséhez az Euratom-Szerződés
101. cikke második bekezdésének megfelelően.
Az EU és a Moldovai
Köztársaság közötti társulási megállapodásnak az Európai Unió nevében
történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról szóló tanácsi határozatra
vonatkozó javaslatban, valamint az EU és a Moldovai Köztársaság közötti
társulási megállapodásnak megkötéséről szóló tanácsi határozatra vonatkozó
javaslatban említett tárgyalások eredményeinek fényében a Bizottság javasolja,
hogy a Tanács határozzon az egyrészről az Európai Unió, az Európai
Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről a Moldovai Köztársaság
közötti társulási megállapodásnak az Unió nevében történő aláírásáról, és
jelölje ki az Unió nevében aláírásra jogosult személyt vagy személyeket.
A Tanács jóváhagyását és a
megfelelő bizottsági határozatot követően a Bizottság az Euratom
nevében aláírhatja és megkötheti a társulási megállapodást.
2.           A JAVASLAT EREDMÉNYEI ÉS
JOGI ELEMEI
A Bizottság azt ajánlja, hogy az Európai
Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 101. cikkének második bekezdése
értelmében a Tanács hagyja jóvá az egyrészről az Európai Unió és az
Európai Atomenergia-közösség és azok tagállamai, másrészről a Moldovai
Köztársaság közötti társulási megállapodás megkötését az Euratom hatálya alá
eső kérdéseket illetően.
A megállapodás szövegét csatolták ehhez az
ajánláshoz.
Az
Unió részéről a megállapodás megkötésének jogalapja az EUMSZ 217. cikke,
összefüggésben a 218. cikk (6) bekezdésének a) pontjával, valamint a 218. cikk
(8) bekezdésének második albekezdésével.
Az
Euratom esetében a megállapodás jogalapja az Európai Atomenergia-közösséget
létrehozó szerződés 101. cikke.
A
csatolt javaslat a megkötésről szóló bizottsági határozattal együtt képezi
a jogi eszközt a társulási megállapodás Euratom nevében történő
megkötéséhez.
Az a tény, hogy a Bizottság javaslatát
az Unió és tagállamai, valamint a Moldovai Köztársaság közötti megállapodás
formájában nyújtotta be, e megállapodás létrejöttéhez kapcsolódik, amelyre a
Lisszaboni Szerződés hatálybalépése előtti Szerződés szabályai
szerint került sor.
Az Euratom-Szerződés 102. cikke szerint a
megállapodás addig nem léphet hatályba az Euratom
vonatkozásában, amíg a tagállamok nem értesítették a Bizottságot arról, hogy a
megállapodás a kapcsolódó nemzeti jogszabályaik rendelkezéseivel összhangban
alkalmazandóvá vált.
Ajánlás
A TANÁCS HATÁROZATA
az egyrészről az Európai Unió, az
Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről a Moldovai
Köztársaság közötti társulási megállapodásnak az Európai Atomenergia-közösség
nevében a Bizottság által történő megkötésének jóváhagyásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget
létrehozó szerződésre és különösen annak 101. cikke második bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       2009. június 15-én a Tanács
felhatalmazta a Bizottságot, hogy tárgyalásokat kezdjen a Moldovai
Köztársasággal a partnerségi és együttműködési megállapodást[1] felváltó, az Európai
Unió és a Moldovai Köztársaság közötti új megállapodás megkötése céljából.
(2)       Figyelembe véve a Felek
közötti szoros történelmi köteléket és a fokozatosan elmélyülő
kapcsolatokat, valamint azon szándékukat, hogy ambiciózus és innovatív módon
megerősítsék és kiterjesszék kapcsolataikat, az egyrészről az Európai
Unió, az Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről a Moldovai
Köztársaság közötti társulási megállapodásra (a továbbiakban: a megállapodás)
irányuló tárgyalások a megállapodás 2013. november 29-i parafálásával sikeresen
lezárultak.
(3)       A Bizottság azt javasolja a
Tanácsnak, hogy a megállapodást az Unió nevében alá kell írni, és a megállapodás
465. cikkének megfelelően egy későbbi időpontban történő
megkötéséig ideiglenesen alkalmazni kell.
(4)       A megállapodás, nevezetesen
77. cikkének i) pontja kiterjed az Euratom hatálya alá eső kérdésekre is.
(5)       A megállapodás aláírása és
megkötése eltérő eljárás tárgyát képezi az Európai Unióról szóló
szerződés és az Európai Unió működéséről szóló szerződés
hatálya alá eső kérdésekhez képest.
(6)       Ezért az
Euratom-Szerződés hatálya alá tartozó kérdéseket illetően az Európai
Atomenergia-közösség nevében is meg kell kötni a megállapodást.
(7)       Az Euratom-Szerződés
102. cikke szerint a megállapodás addig nem léphet hatályba az Európai
Atomenergia-közösség vonatkozásában, amíg a tagállamok nem értesítették az
Európai Bizottságot arról, hogy a megállapodás a kapcsolódó nemzeti
jogszabályaik rendelkezéseivel összhangban alkalmazandóvá vált.
(8)       Jóvá kell hagyni a
megállapodásnak az Európai Bizottság általi, az Európai Atomenergia-közösség
nevében történő megkötését,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Jóváhagyásra
kerül az egyrészről az Európai Unió,az Európai Atomenergia-közösség és
tagállamaik, másrészről a Moldovai Köztársaság közötti társulási
megállapodás Európai Atomenergia-közösség nevében történő Európai
Bizottság általi megkötése.[2]
[3]
2. cikk
Ez a határozat az elfogadását követő
napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 181., 1998.6.24., 1–48 o.
[2]  A megállapodás szövegét az egyrészről az Európai Unió, az
Európai Atomenergia-közösség és tagállamaik, másrészről a Moldovai
Köztársaság közötti társulási megállapodásnak az Európai Unió nevében
történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról szóló határozathoz
csatolták. (HL...).
[3]               HL: Kérjük, illesszék be fenti lábjegyzetbe a […] számú
dokumentumból a határozat kihirdetésének hivatkozását.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.5.13.
            COM(2015) 243 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a Lengyelországban fennálló túlzott hiányról szóló 2009/589/EK határozat hatályon kívül helyezéséről

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a Lengyelországban fennálló túlzott hiányról szóló 2009/589/EK határozat hatályon kívül helyezéséről

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (12) bekezdésére,

               tekintettel a Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)2009. július 7-én a Tanács – a Bizottság ajánlását követően – az Európai Közösséget létrehozó szerződés (EKSZ) 104. cikkének (6) bekezdése szerinti határozatában megállapította, hogy Lengyelországban túlzott hiány állt fenn.

               (2)Szintén 2009. július 7-én az EKSZ 104. cikkének (7) bekezdésével és a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet
                  1
                3. cikkének (4) bekezdésével összhangban a Tanács a Bizottság ajánlása alapján ajánlást intézett Lengyelországhoz azzal a céllal, hogy 2012-ig szüntesse meg a túlzott hiányt.

               (3)A Tanács 2013. június 21-én megállapította, hogy Lengyelország eredményes intézkedéseket tett, azonban az eredeti ajánlás elfogadása után az államháztartásra jelentős hatással lévő, kedvezőtlen gazdasági események következtek be. A Tanács ezért (a Bizottság ajánlása nyomán) megállapította, hogy teljesülnek az 1467/97/EK rendelet 3. cikkének (5) bekezdése szerinti feltételek, és a Szerződés 126. cikkének (7) bekezdésével összhangban új ajánlást intézett Lengyelországhoz azzal a céllal, hogy 2014-ig szüntesse meg a túlzott hiányt
                  2
               .

               (4)2013. december 10-én a Tanács a Szerződés 126. cikkének (8) bekezdése szerinti határozatában megállapította, hogy Lengyelország nem tett eredményes intézkedéseket a 2013. június 21-i tanácsi ajánlásra válaszul annak érdekében, hogy 2014-re megszüntesse a túlzott hiányt
                  3
               , és a Szerződés 126. cikke (7) bekezdése szerinti ajánlásában
                  4
                felkérte, hogy 2015-ig szüntesse meg a túlzott hiányt. Lengyelországnak azt ajánlották, hogy 2013-ban a GDP 4,8 %-ának, 2014-ben 3,9 %-ának, 2015-ben pedig 2,8 %-ának megfelelő államháztartási hiányt érjen el (a nyugdíjrendszer második pilléréből végrehajtott eszközátcsoportosítás hatásának figyelembevétele nélkül). A tanácsi ajánlás alapjául szolgáló makrogazdasági előrejelzés szerint ez összhangban van a strukturális egyenlegben elérendő, a GDP 1 %-ának megfelelő mértékű 2014. évi, és a GDP 1,2 %-ának megfelelő mértékű 2015. évi javulással. Lengyelországnak továbbá azt ajánlották, hogy szigorúan hajtsa végre a már bejelentett és elfogadott intézkedéseket, és egészítse ki azokat a túlzott hiány 2015-ig, fenntartható módon történő megszüntetéséhez szükséges további intézkedésekkel. Lengyelországnak 2014. április 15-i határidővel kellett jelentést tennie az említett ajánlásnak való megfelelés érdekében hozott intézkedésekről.

               (5)2014. június 2-án a Bizottság megállapította, hogy a túlzotthiány-eljárás keretében abban az időpontban nincs szükség további intézkedésekre.

               (6)A Szerződésekhez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló jegyzőkönyv 4. cikkével összhangban a Bizottság biztosítja a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásához kapcsolódó adatokat. A jegyzőkönyv alkalmazásának részeként az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló jegyzőkönyv alkalmazásáról szóló, 2009. május 25-i 479/2009/EK tanácsi rendelet
                  5
                3. cikkével összhangban a tagállamok évente kétszer, konkrétan április 1-jéig és október 1-jéig kötelesek közölni az államháztartási hiányra, az államadósságra és más kapcsolódó változókra vonatkozó adatokat.

               (7)A Tanácsnak a közölt adatok alapján kell döntést hoznia a túlzott hiány fennállásáról szóló határozat hatályon kívül helyezéséről. Emellett a túlzott hiány fennállásáról szóló határozat csak akkor helyezhető hatályon kívül, ha i. a Bizottság előrejelzései szerint a hiány az előrejelzésnek megfelelő időtávon nem haladja majd meg a GDP 3 %-ában meghatározott küszöbértéket
                  6
               ; valamint ii. az adósságráta megfelel az adósságra vonatkozó referenciaérték előretekintő elemének.

               (8)Emellett a Stabilitási és Növekedési Paktummal összhangban kellő figyelmet kell fordítani a rendszerszintű nyugdíjreformra, amely kötelező teljes tőkefedezeti pillért is tartalmazó többpilléres rendszert vezet be.

               (9)Lengyelország 2015. áprilisi adatszolgáltatását követően a Bizottság (Eurostat) által a 479/2009/EK rendelet 14. cikkével összhangban rendelkezésre bocsátott adatok, a 2015. évi konvergenciaprogram és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján az alábbi következtetések vonhatók le:

               –Az államháztartási hiány 2014-ben a GDP 3,2 %-át tette ki. Mivel ez a hiányszint a referenciaértékhez közelinek tekinthető és Lengyelországban a GDP-arányos államadósság tartósan a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték alatt van, az országra alkalmazhatók a rendszerszintű nyugdíjreformhoz kapcsolódó, az 1467/97/EK rendelet 2. cikkének (7) bekezdése szerinti rendelkezések. Lengyelországban az 1999-ben elkezdett rendszerszintű nyugdíjreformot egy 2013 decemberében elfogadott törvénnyel visszafordították. Ennek következtében a lengyel nyugdíjrendszer második (tőkefedezeti) pillérét képező magánnyugdíjalapokban felhalmozódott eszközök egy részét transzferálták az első pillért jelentő állami társadalombiztosítási rendszerbe. Emellett a kötelező tagság megszüntetésével megszűnt a nyugdíjrendszer második pillérének teljes körű lefedettsége. Ennek következtében a 2013. évi visszarendeződés megszüntette az 1999. évi reform rendszerszintű jellegét. Mindazonáltal 2014. július végéig még minden nyugdíjpénztári tag fizetett járulékot a második pillérbe. Az 1999. évi rendszerszintű nyugdíjreform nettó költségeit ezek a járulékok jelentik, így azokat figyelembe kell venni a túlzott hiány korrekciójának értékelése során. A 2014. január és július közötti időszakra vonatkozó teljes közvetlen nettó költség a becslések szerint a GDP 0,4 %-a, így az kellő indokolást nyújt a 2014-es államháztartási hiánynak a Szerződés szerint a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket meghaladó részére.

               –A lengyel kormány által 2015. április 30-án benyújtott konvergenciaprogram szerint a hiány 2015-ben a GDP 2,7 %-ának, majd 2016-ban a GDP 2,3 %-ának felel majd meg. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése 2015-re 2,8 %-os, 2016-ra pedig – változatlan politikát feltételezve – 2,6 %-os GDP-arányos hiánnyal számol. Így a tervek szerint a hiány az előrejelzés távlatában a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték alatt marad.

               –A Bizottság becslése szerint a strukturális egyenleg, vagyis a ciklikus hatásoktól megtisztított, egyszeri és más átmeneti intézkedések nélküli államháztartási egyenleg 2014-ben a GDP 0,9 %-ának megfelelő mértékben javult.

               –A bruttó államadósság 2014-ben a GDP 50,1 %-a volt. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése szerint a bruttó államadósság 2015-ben a GDP 50,9 %-ának, 2016-ban pedig 50,8 %-ának felel meg, vagyis a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték alatt lesz.

               (10)A túlzott hiány megszüntetését követő évtől, azaz 2015-től Lengyelország a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágába tartozik, és megfelelő ütemben kell közelítenie középtávú költségvetési célja felé, beleértve a kiadási referenciaérték tiszteletben tartását. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg – változatlan politika feltételezése mellett – 2015-ben és 2016-ban egyaránt a GDP 0,2 %-ának megfelelő mértékben javul. Az átfogó értékelés alapján az előrejelzés szerint Lengyelország 2015-ben teljesíti a középtávú költségvetési cél eléréséhez szükséges kiigazítást, tekintettel arra, hogy a nettó kiadásnövekedés a referenciaérték alatt marad, 2016-ban azonban várható némi eltérés a szükséges kiigazítástól, mivel a strukturális intézkedések elmaradnak a 2016-ra előírttól, így 2016-ban további intézkedésekre lesz szükség.

               (11)A Szerződés 126. cikke (12) bekezdésének megfelelően a túlzott hiány fennállásáról szóló tanácsi határozatot hatályon kívül kell helyezni, ha a Tanács úgy ítéli meg, hogy az érintett tagállamban megszüntették a túlzott hiányt.

               (12)A Tanács véleménye szerint Lengyelországban a túlzott hiány korrekciója megtörtént, ezért a 2009/589/EK határozatot hatályon kívül kell helyezni.

               (13)A Tanács emlékeztet arra, hogy az 1999. évi rendszerszintű nyugdíjreform a szolgáltatással meghatározott állami nyugdíjrendszert meghatározott járulékon alapuló hárompilléres rendszerrel váltotta fel. A reform fő célja a lengyel nyugdíjrendszer fenntarthatóságának javítása volt, mindenekelőtt a lengyelországi demográfiai kilátásokkal összefüggő komoly problémákra tekintettel. A rendszerszintű reform 2013. végi visszafordítása újra megerősítette az első (állami) pillér jelentőségét, mely pillér a másodikkal ellentétben nem tőkefedezeti, hanem névleges járulékalapú rendszer. Bár az 1999. évi rendszerszintű reform visszafordítása rövid távon enyhítette a költségvetésre nehezedő terhet, nem javítja az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát, mivel a magasabb társadalombiztosítási járulékokból és az alacsonyabb kamatfizetésekből származó rövid távú előnyöket ellensúlyozzák a jövőben az állami nyugdíjpillérből kifizetett magasabb nyugdíjak terhei. Összességében az 1999. évi rendszerszintű nyugdíjreform visszafordítása hosszabb távon kockázatot jelent a lengyel államháztartásra,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az átfogó értékelésből az következik, hogy Lengyelországban a túlzott hiány kiigazítása megtörtént.

               2. cikk

               A 2009/589/EK határozat hatályát veszti.

               3. cikk

               E határozat címzettje a Lengyel Köztársaság.

               Kelt Brüsszelben,

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 6. o.

                     (2)
                  A Tanács 2013. június 21-i ajánlása a Lengyelországban fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről.

                     (3)
                  A Tanács 2013. december 10-i 2013/758/EU határozata a 2013. június 21-i tanácsi ajánlás nyomán Lengyelországtól várt eredményes intézkedések meghozatalának elmulasztásáról.

                     (4)
                  A Tanács 2013. december 2-i ajánlása a Lengyelországban fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről.

                     (5)
                  HL L 145., 2009.6.10., 1. o.

                     (6)
                  „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási programok és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan” című, 2012. szeptember 3-i útmutatóval összhangban. Lásd:

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf