title: A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA a megújulóenergia-projektek engedélyezési eljárásainak felgyorsításáról és az energiavásárlási megállapodások elősegítéséről

text:
               A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

               (2022.5.18.)

               a megújulóenergia-projektek engedélyezési eljárásainak felgyorsításáról és az energiavásárlási megállapodások elősegítéséről

               AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,

               mivel:

               (1)A megújuló energia az európai zöld megállapodás célkitűzéseinek eléréséhez, az energia megfizethetővé tételéhez, valamint az Unió fosszilis tüzelőanyagoktól és energiaimporttól való függőségének csökkentéséhez szükséges tiszta energiára való átállás központi eleme.

               (2)A megújuló energia számos előnnyel jár az Unió polgárai számára: hozzájárul az éghajlatváltozás kezelésére irányuló erőfeszítésekhez, elősegíti környezetünk védelmét, a növekedést és a munkahelyteremtést, megerősíti az Unió technológiai és ipari vezető szerepét, valamint ellenállóbbá teszi az Unió gazdaságát.

               (3)Az Unió teljes üvegházhatásúgáz-kibocsátásának több mint 75 %-áért az energiaágazat felel. A megújulóenergia-létesítmények fejlesztéséből és telepítéséből származó energiatermelés felgyorsítása ezért döntő fontosságú a megújuló energiára vonatkozó 2030-as uniós célkitűzés eléréséhez, és az (EU) 2021/1119 európai parlamenti és tanácsi rendelettel
                  1
                összhangban 2030-ra kitűzött, legalább 55 %-os ÜHG-kibocsátáscsökkentési cél megvalósulásához.

               (4)A magas energiaárak problémájának kezeléséhez elengedhetetlen a megújuló energia arányának gyors növelése. A megújuló energia alacsonyabb állandó költségei és nullához közeli változó költségei miatt a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia költségei stabilabbak és alacsonyabbak voltak, mint a fosszilis tüzelőanyagok költségei. A megújuló energiaforrások alkalmazásának felgyorsítása révén az Unió kevésbé fog függeni a – főként importált – fosszilis tüzelőanyagoktól.

               (5)Amint azt a „REPowerEU: Közös európai fellépés a megfizethetőbb, biztonságosabb és fenntarthatóbb energiáért” című bizottsági közlemény
                  2
                (a továbbiakban: REPowerEU közlemény) elismeri, a megújulóenergia-használat gyors növelése alapvető fontosságú az Unió fosszilis tüzelőanyagoktól való függőségének csökkentése és az oroszországi gáz fogyasztásának fokozatos megszüntetése szempontjából. A REPowerEU terv ennek megvalósítását célzó intézkedéseket tartalmaz, csakúgy, mint az európai szemeszter, amelynek keretében az egyes tagállamok körülményeihez igazított, országspecifikus ajánlások születtek a projektek engedélyezéséről.

               (6)A REPowerEU közlemény egy hidrogénakcelerátor-kezdeményezést is bevezetett, amely megkétszerezné a megújuló hidrogénre vonatkozó 2030-as célértékeket, csökkentve az Unió külső függőségét a fosszilis tüzelőanyagok behozatalától. 10 millió tonna megújuló hidrogén előállításához az Uniónak 2030-ig további 80 GW megújulóenergia-kapacitásra lesz szüksége.

               (7)A megújulóenergia-projekteknek főszabály szerint engedélyt kell kapniuk ahhoz, hogy be tudják tölteni tervezett rendeltetésüket. Az engedélyezési eljárások hozzájárulnak annak garantálásához, hogy a projektek biztonságosak és védettek legyenek. Ezen eljárások összetettsége, sokfélesége és túlságosan hosszú időtartama azonban jelentős akadályt gördít a megújuló energia szükséges ütemben történő bevezetése, valamint a megfizethetőbb, biztonságosabb és fenntarthatóbb uniós energiarendszer megvalósítása elé.

               (8)A projektengedélyek feldolgozásának késedelmessége veszélyezteti az energia- és éghajlat-politikai célok időben történő elérését, és megnöveli az ehhez szükséges projektek költségeit. Egy dinamikus innovációs környezetben a késedelem kevésbé hatékony megújulóenergia-létesítmények telepítéséhez is vezethet.

               (9)Ezeket az akadályokat már a 2001/77/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
                  3
                is azonosította, amely előírta a tagállamok számára az engedélyezési eljárások értékelését a megújuló energiaforrásokból származó villamos energia előállítása előtt álló szabályozási és nem szabályozási akadályok csökkentése érdekében. A 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
                  4
                követelményeket vezetett be a megújulóenergia-fejlesztőkre vonatkozó adminisztratív eljárások egyszerűsítésére. Az (EU) 2018/2001 európai parlamenti és tanácsi irányelv
                  5
                megerősíti ezeket a követelményeket. A szóban forgó követelmények valamennyi tagállam általi teljes körű és gyors átültetése – mely jelentősen hozzájárulna a közigazgatási eljárások lerövidüléséhez – kiemelt fontosságú, sürgős ügy.

               (10)A Bizottság a technikai támogatási eszközön
                  6
                keresztül támogatja a tagállamokat: testre szabott technikai szakértelmet biztosít a reformok megtervezéséhez és végrehajtásához, ideértve a megújuló energiával kapcsolatos projektek engedélyezési eljárásainak egyszerűsítését, valamint a vállalati energiavásárlási megállapodások megújuló energiára való alkalmazásának előmozdítását. A technikai támogatás magában foglalja például az igazgatási kapacitás megerősítését, a jogszabályi keretek harmonizálását és a vonatkozó bevált gyakorlatok megosztását.

               (11)Az (EU) 2018/2001 irányelv által az engedélyezési eljárások tekintetében meghatározott határidők az alkalmazandó uniós környezetvédelmi jogban foglalt kötelezettségek sérelme nélkül alkalmazandók a bírósági fellebbezési és egyéb jogorvoslati eljárásokra, és más, bíróság vagy törvényszék előtt folyamatban lévő eljárásokra, valamint alternatív vitarendezési mechanizmusokra, beleértve a panaszkezelési eljárásokat, a nem bírósági fellebbezéseket és jogorvoslatokat; a szóban forgó határidők ezen eljárások időtartamával meghosszabbíthatók.

               (12)A megújulóenergia-projektek társadalmi elfogadottságának hiánya szintén a végrehajtás jelentős akadályát jelenti számos tagállamban. E probléma kezelése érdekében figyelembe kell venni a polgárok és a társadalmi érdekcsoportok igényeit és szempontjait a megújulóenergia-projektek fejlesztésének minden szakaszában – a szakpolitika kidolgozásától a területrendezésig és a projektfejlesztésig –, valamint ösztönözni kell azokat a bevált gyakorlatokat, amelyek révén a létesítmények helyi lakosságot érintő különféle hatásai igazságos módon oszlanak el.

               (13)A megújuló energiával kapcsolatos projektek engedélyezésével és a kapcsolódó hálózati infrastruktúrával összefüggő akadályok többsége, valamint az ezek leküzdésére szolgáló bevált gyakorlatok tagállami szinten kerülnek azonosításra.

               (14)Az adminisztratív akadályok nagyobb súllyal esnek latba, mivel az egyéb akadályok elhárítása terén javulás mutatkozik: az elmúlt tíz évben például jelentősen mérséklődtek a technológiai költségek, a finanszírozási problémákat enyhítette a költségek csökkenése és a megújuló energiára vonatkozó vállalati energiavásárlási megállapodások növekvő száma.

               (15)Ez az ajánlás a meglévő aggályokkal foglalkozik, és a meglévő jogi kereten belül fellelhető megoldásokra összpontosít. Nem érinti sem az uniós jogot – ideértve különösen az energia és a környezetvédelem területét –, sem az abból eredő kötelezettségeket. Nem érinti továbbá az uniós versenyszabályokat sem, különösen nem az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101., 102. és 106. cikkét, valamint a Bizottságnak az uniós versenyszabályok végrehajtására vonatkozó határozathozatali gyakorlatát.

               (16)Ezzel az ajánlással párhuzamosan jogalkotási javaslatot fogadtak el az (EU) 2018/2001 irányelv közigazgatási eljárásokkal kapcsolatos rendelkezéseinek módosítására és megerősítésére. Mivel a megújulóenergia-projektek bevezetése sürgető feladat, a tagállamoknak az engedélyezésről szóló (EU) 2018/2001 irányelv módosítására irányuló javaslat 15b. cikkével összhangban mihamarabb meg kell kezdeniük a megfelelő szárazföldi és tengeri területek kiválasztását, valamint a különösen alkalmas területekre („megújuló energiaforrások hasznosítására kijelölt célterületek”) vonatkozó tervek elkészítését.

               (17)A tengeri területrendezés kulcsfontosságú eszköz a megújuló energia kiaknázására alkalmas leendő területek kiválasztásához, valamint a tengeri térség többcélú hasznosításának előmozdításához, ideértve a tengeri környezet megőrzését és védelmét is. A tagállamoknak a tengeri területrendezésről szóló irányelv
                  7
                értelmében 2021. március 31-ig el kell fogadniuk nemzeti tengeri területrendezési terveiket. Azokat a tagállamokat, amelyek még nem hajtották végre teljes mértékben a tengeri területrendezésről szóló irányelvet, a Bizottság felszólítja nemzeti tervük mielőbbi kidolgozására és elfogadására
                  8
               .

               (18)Az engedélyezési eljárásokból eredő akadályok érinthetik a klímasemlegességhez szükséges innovatív dekarbonizációs technológiák jövőbeli bevezetését is. A szabályozói tesztkörnyezet létrehozása, azaz olyan innovatív technológiák, termékek, szolgáltatások vagy megközelítések valós környezetben történő tesztelése, amelyek nem felelnek meg teljes mértékben a meglévő jogi és szabályozási keretnek, előmozdíthatja az innovációt, és megkönnyítheti a szabályozási környezet későbbi kiigazítását.

               (19)A részben vagy teljes egészében vállalati vásárlási megállapodások révén finanszírozott megújulóenergia-projektek fejlesztése elő fogja segíteni a megújuló energia elterjedésének felgyorsulását. A vállalati vásárlási megállapodások közvetlen előnyökkel is járnak a végfelhasználók számára, többek között azáltal, hogy versenyképes és kiszámítható energiaárakat biztosítanak, és hozzájárulnak a vállalati társadalmi felelősségvállalás menetrendjének kialakításához az uniós vállalkozásoknál.

               (20)Annak ellenére, hogy az elmúlt öt évben folyamatosan teret nyertek a vállalati vásárlási megállapodások, a közvetlenül a vállalati beruházáshasznosítók által finanszírozott megújulóenergia-projektek aránya az éves piacnak csupán 15–20 %-át teszi ki. A vállalati vásárlási megállapodások alkalmazása főként bizonyos tagállamokra, az energiahordozók közül a villamos energiára, a vállalkozások közül pedig a fogyasztóközpontú nagy multinacionális vállalatokra korlátozódik.

               (21)Ezzel az ajánlással együtt a Bizottság az Energia- és Iparföldrajzi Laboratórium (EIGL)
                  9
                segítségével digitálisan konszolidált adatkészleteket bocsát a tagállamok rendelkezésére a releváns energia- és környezeti tényezők széles körére vonatkozóan, hogy – az új megújulóenergia-projektek gyors megvalósítása érdekében – támogassa őket a megújuló energiaforrások hasznosítására kijelölt célterületek kiválasztásában. További adatkészletek elérhetővé tételével és a tagállamok digitális területrendezési eszközeivel való kapcsolatok kiépítésével a Bizottság tovább kívánja fejleszteni a szóban forgó keresőeszközt,

               ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               FOGALOMMEGHATÁROZÁS

               (1)Ezen ajánlás és az azt kísérő iránymutatás alkalmazásában megújulóenergia-projekteken a megújulóenergia-irányelvben meghatározott megújuló energiát (többek között megújuló hidrogént) előállító üzemek, valamint a hálózati csatlakozáshoz és az előállított energia tárolásához szükséges eszközök értendők.

               GYORSABB ÉS RÖVIDEBB ELJÁRÁSOK

               (2)A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a megújuló energiaforrásokból energiát termelő létesítmények tervezése, megépítése és üzemeltetése, valamint csatlakoztatása a villamosenergia-, gáz- és hőhálózathoz, illetve maga a hálózat és a tárolóeszközök a legkedvezőbb tervezési és engedélyezési eljárás hatálya alá tartozzanak, feltételezve, hogy azok – az (EU) 2018/2001 irányelv közigazgatási eljárásokra vonatkozó rendelkezéseinek módosítására és megerősítésére irányuló jogalkotási javaslatra tekintettel és az uniós jog sérelme nélkül – a kiemelkedően fontos közérdek és a közbiztonság szolgálatában állnak.

               (3)A tagállamoknak egyértelműen meghatározott, előrehozott és minél rövidebb határidőket kell megállapítaniuk mindazon lépésekre vonatkozóan, amelyek a megújulóenergia-projektek építésére és működtetésére vonatkozó engedélyek megadásához szükségesek, meghatározva, hogy az említett határidők milyen esetben és milyen körülmények között hosszabbíthatók meg. A tagállamoknak kötelező legkésőbbi határidőket kell megállapítaniuk a környezeti hatásvizsgálati eljárás valamennyi releváns szakaszára vonatkozóan. A napenergiát hasznosító berendezések mesterséges struktúrákban történő telepítésére vonatkozó engedélyezési eljárások időtartamát legfeljebb három hónapra kell korlátozni.

               (4)A tagállamoknak határidőket kell megállapítaniuk és konkrét eljárási szabályokat kell megállapítaniuk annak érdekében, hogy biztosítsák az igazságszolgáltatáshoz való joggal összefüggő bírósági eljárások hatékonyságát a megújuló energiával kapcsolatos projektek esetében.

               (5)A tagállamoknak egységes kérelmezési eljárást kell kidolgozniuk az adminisztratív engedélyezési eljárás egészére. Az egyidejű kérelmeket előnyben kell részesíteni az egymást követő kérelmekkel szemben, amennyiben különböző engedélyekre van szükség, többek között a vonatkozó hálózati projektekkel kapcsolatban.

               (6)A tagállamoknak lehetővé kell tenniük a kérelmezők számára, hogy az engedélykérelem és a projektek megvalósítása közötti időszakban frissítsék projektjeik technológiai specifikációit az innovatív technológiák elterjedésének elősegítése érdekében.

               (7)Ezen ajánlás végrehajtása során a tagállamoknak az ajánlás mellékletében található útmutató I. fejezetének 2. szakaszában leírt gyakorlatokat kell alkalmazniuk.

               A POLGÁRI ÉS KÖZÖSSÉGI RÉSZVÉTEL ÖSZTÖNZÉSE

               (8)A tagállamoknak ösztönözniük kell a polgárok – többek között az alacsony és közepes jövedelmű háztartások – és az energiaközösségek részvételét a megújulóenergia-projektekben, valamint intézkedéseket kell hozniuk az energetikai átállásból származó előnyök közvetítésére a helyi közösségek felé, ezáltal fokozva a társadalmi elfogadottságot és bátorítva a szerepvállalást.

               (9)A tagállamoknak egyszerűsített engedélyezési eljárásokat kell bevezetniük a megújulóenergia-közösségek számára, például a közösségi tulajdonú erőműveknek a hálózathoz való csatlakoztatása tekintetében, és minimálisra kell csökkenteniük a termelési engedélyezési eljárásokat és követelményeket, többek között a megújuló energiaforrások termelő-fogyasztói esetében.

               (10)Ezen ajánlás végrehajtása során a tagállamoknak az ajánlás mellékletében található útmutató I. fejezetének 5. c) és 6. a) szakaszában leírt gyakorlatokat kell alkalmazniuk.

               A BELSŐ KOORDINÁCIÓ JAVÍTÁSA

               (11)A tagállamoknak biztosítaniuk kell az észszerűsítést, a nemzeti, regionális és önkormányzati szintek közötti hatékony koordinációt az illetékes hatóságok szerepe és felelőssége, valamint a megújulóenergia-projektek engedélyezésére vonatkozó jogszabályok, rendeletek és eljárások tekintetében.

               (12)A tagállamoknak egyablakos rendszert kell kialakítaniuk az (EU) 2018/2001 irányelv szerinti megújulóenergia-projektek engedélyezéséhez oly módon, hogy az érintett hatóságok számát a szükséges szintre korlátozzák, és a lehető legnagyobbra növelik a hatékonyságot, figyelembe véve az állami forrásokat és a technológiai, környezetvédelmi és jogi szakértelem koncentrálásából származó előnyöket.

               (13)A tagállamoknak olyan szabályokat kell bevezetniük, amelyek biztosítják, hogy amennyiben az illetékes hatóság vagy hatóságok a megállapított határidőn belül nem válaszolnak, azzal a megújuló projektekre vonatkozó engedélyezési eljárás megfelelő szakaszában az adott kérelem elfogadottá válik („a közigazgatás beleegyező hallgatása”), kivéve, ha válaszukat uniós vagy nemzeti jogszabály írja elő.

               (14)Ezen ajánlás végrehajtása során a tagállamoknak az ajánlás mellékletében található útmutató I. fejezetének 3. szakaszában leírt gyakorlatokat kell alkalmazniuk.

               EGYÉRTELMŰ ÉS DIGITALIZÁLT ELJÁRÁSOK

               (15)A megújulóenergia-projektek engedélyezési eljárásának kezdetekor a tagállamoknak egyértelmű, teljes körű és átlátható információkat kell közölniük a kérelmezőkkel valamennyi követelményről és eljárási szakaszról, beleértve a panasztételi eljárásokat is.

               (16)A papírhasználat helyettesítésére a tagállamoknak teljesen digitalizált engedélyezési eljárásokat és elektronikus kapcsolattartást kell bevezetniük. Központilag a projektfejlesztők rendelkezésére kell bocsátani a releváns információkat egy olyan online eljárási kézikönyv formájában, amely tartalmazza a kérelmek mintáit, a környezetvédelmi tanulmányokat és adatokat, valamint a nyilvánosság részvételének lehetőségeire és az adminisztratív díjakra vonatkozó tájékoztatást.

               (17)Ezen ajánlás végrehajtása során a tagállamoknak az ajánlás mellékletében található útmutató I. fejezetének 3. szakaszában leírt gyakorlatokat kell alkalmazniuk.

               AZ EMBERI ERŐFORRÁSOK ÉS KÉSZSÉGEK MEGFELELŐ SZINTJE

               (18)A tagállamoknak elegendő és megfelelő, releváns készségekkel és képesítéssel rendelkező személyzetet kell biztosítaniuk engedélyező szerveik és környezeti hatásvizsgálati hatóságaik számára.

               (19)Fel kell használniuk a továbbképzésre és átképzésre rendelkezésre álló uniós és nemzeti finanszírozási lehetőségeket, különösen regionális és helyi szinten, és mérlegelniük kell egy, a készségekkel foglalkozó ágazati együttműködési szövetség létrehozását az engedélyezési eljárásokkal és a környezeti vizsgálatokkal foglalkozó személyzet készséghiányának áthidalása érdekében.

               (20)Ezen ajánlás végrehajtása során a tagállamoknak az ajánlás mellékletében található útmutató I. fejezetének 4. szakaszában leírt gyakorlatokat kell alkalmazniuk.

               A PROJEKTHELYSZÍNEK OPTIMÁLISABB KIVÁLASZTÁSA ÉS TERVEZÉSE

               (21)A tagállamoknak mielőbb ki kell választaniuk a megújuló energiával kapcsolatos projektek céljára alkalmas szárazföldi és tengeri területeket, amelyek illeszkednek nemzeti energia- és éghajlat-politikai terveikhez és a megújuló energiára vonatkozó felülvizsgált 2030-as cél eléréséhez való hozzájárulásukhoz. A kiválasztási folyamat részeként jól körülhatárolt, egyértelműen meghatározott területeket kell kijelölni, amelyek különösen alkalmasak a megújuló energia fejlesztésére (megújuló energiaforrások hasznosítására kijelölt célterületek), ugyanakkor lehetőség szerint el kell kerülni a környezeti szempontból értékes területeket, és előnyben kell részesíteni többek között a mezőgazdasági célra nem használható, leromlott talajú földeket. Ezzel összefüggésben a Bizottság felhívja a tagállamokat, hogy hasznosítsák az Energia- és Iparföldrajzi Laboratóriumban (EIGL)
                  10
                rendelkezésre álló frissített adatkészleteket.

               (22)A tagállamoknak a szükséges minimumra kell korlátozniuk azokat a „tilalmi zónákat”, amelyeken megújuló energia nem termelhető. Egyértelmű és átlátható, indokolással alátámasztott tájékoztatást kell nyújtaniuk a lakott területektől, valamint a katonai vagy polgári repülési övezetektől való távolsággal kapcsolatos korlátozásokról. A korlátozásoknak tényeken kell alapulniuk, és úgy kell meghatározni őket, hogy egyfelől elérjék céljukat, másfelől – figyelemmel az egyéb területrendezési akadályokra is – maximálisan kihasználják a projektek megvalósításához rendelkezésre álló területet.

               (23)A tagállamoknak – a jogilag lehetséges mértékben – észszerűsíteniük kell a megújulóenergia-projektekre vonatkozó környezeti hatásvizsgálati követelményeket, alkalmazniuk kell a megújuló energia alkalmazásának és az uniós környezetvédelmi jogszabályoknak az összeegyeztetésére vonatkozó, meglévő technikai iránymutatást, valamint egy közös eljárásba kell integrálniuk a környezeti hatásvizsgálatot és az egyéb alkalmazandó környezeti vizsgálatokat. A környezeti hatásvizsgálati eljárás minőségének javítása érdekében a tagállamoknak módszeres feltérképezést kell végezniük, illetve a feltérképezést kötelezővé kell tenniük
                  11
               .

               (24)A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a 92/43/EGK
                  12
                tanácsi irányelv hatálya alá tartozó, vadon élő madarak és védett fajok egyes példányainak elpusztítása vagy megzavarása ne akadályozza a megújulóenergia-projektek fejlesztését, előírva az ilyen projektek számára esetleges enyhítő intézkedések meghozatalát az elpusztítás vagy megzavarás lehető leghatékonyabb megelőzése érdekében, figyelemmel kísérve azok hatékonyságát, és a nyomon követés során szerzett információk fényében további intézkedéseket hozva annak biztosítására, hogy az érintett fajok populációját ne érje jelentős negatív hatás. Amennyiben a tagállamok ezeket az intézkedéseket meghozták, az egyes példányok véletlen elpusztítása vagy megzavarása nem tekinthető szándékosnak, és ezért nem tartozhat sem a 92/43/EGK irányelv 12. cikke (1) bekezdésének, sem a 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
                  13
                5. cikkének hatálya alá.

               (25)A tagállamoknak ösztönözniük kell a nyilvánosságnak a területrendezési tervek meghatározásába való korai bevonását, elő kell mozdítaniuk a többcélú területhasználatot, valamint biztosítaniuk kell az átláthatóságot azzal kapcsolatban, hogy hol és hogyan lehet megújuló energiával kapcsolatos projekteket építeni vagy telepíteni, ideértve a települési szintű kis méretű létesítményeket is. Valamennyi szinten – többek között a regionális együttműködés keretében is – törekedniük kell a hálózatok és a megújulóenergia-termelési kapacitások összehangolt megtervezésére.

               (26)Ezen ajánlás végrehajtása során a tagállamoknak az ajánlás mellékletében található útmutató I. fejezetének 5. szakaszában leírt gyakorlatokat kell alkalmazniuk.

               KÖNNYEBB CSATLAKOZÁS A HÁLÓZATHOZ

               (27)A tagállamoknak hosszú távú hálózati tervezést és beruházásokat kell végezniük, összhangban a megújulóenergia-termelési kapacitások tervezett bővítésével, figyelembe véve a jövőbeli keresletet és a klímasemlegesség célkitűzését.

               (28)Egyszerűsített engedélyezési eljárásokat kell bevezetniük a meglévő megújulóenergia-erőművek átalakítására (ideértve a környezeti vizsgálatokra vonatkozó egyszerűsített eljárásokat is), és egyszerű bejelentési eljárást kell elfogadniuk azoknak a hálózathoz való csatlakoztatására vonatkozóan, amennyiben nem várható jelentős negatív környezeti vagy társadalmi hatás.

               (29)Biztosítaniuk kell, hogy a rendszerüzemeltetők i. átlátható és digitális eljárást alkalmazzanak a hálózati csatlakozási alkalmazásokra; ii. tájékoztatást nyújtsanak a hálózati kapacitásokról; és iii. optimalizálják a hálózati kapacitást azáltal, hogy lehetővé teszi annak használatát a többféle egymást kiegészítő technológiát ötvöző erőművek számára.

               (30)A tagállamoknak garantálniuk kell a jogbiztonságot a földgázvezetékek hidrogénre történő átállításához azáltal, hogy egyértelműen meghatározzák a szükséges engedélyek körét és támogatják a már meglévő engedélyeken alapuló szerzett jogok érvényesülését.

               (31)Ezen ajánlás végrehajtása során a tagállamoknak az ajánlás mellékletében található útmutató I. fejezetének 6. szakaszában leírt gyakorlatokat kell alkalmazniuk.

               INNOVATÍV PROJEKTEK

               (32)A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy hozzanak létre szabályozói tesztkörnyezetet az innovatív technológiákra, termékekre, szolgáltatásokra vagy megközelítésekre vonatkozó nemzeti, regionális vagy helyi jogszabályi vagy szabályozási keret alóli célzott mentességek biztosítása érdekében, hogy az uniós jogszabályokkal összhangban megkönnyítsék az engedélyezést a megújuló energia, a tárolás és más dekarbonizációs technológiák bevezetésének és rendszerintegrációjának támogatása érdekében.

               AZ ENERGIAVÁSÁRLÁSI MEGÁLLAPODÁSOK ELŐSEGÍTÉSE

               (33)A tagállamoknak mielőbb fel kell számolniuk a megújuló energiára vonatkozó vállalati vásárlási megállapodások előtt álló indokolatlan adminisztratív vagy piaci akadályokat, mindenekelőtt annak érdekében, hogy a kis- és középvállalkozások körében felgyorsulhasson az ilyen megállapodások térnyerése.

               (34)A tagállamoknak úgy kell kialakítaniuk, ütemezniük és végrehajtaniuk a támogatási rendszereket – és a származási garanciákat –, hogy azok összeegyeztethetők legyenek, kiegészítsék és lehetővé tegyék a megújuló energiára vonatkozó vállalati vásárlási megállapodásokat.

               (35)Ezen ajánlás végrehajtása során a tagállamoknak az ajánlás mellékletében található útmutató II. fejezetében leírt gyakorlatokat kell alkalmazniuk.

               NYOMON KÖVETÉS, JELENTÉSTÉTEL ÉS FELÜLVIZSGÁLAT

               (36)A tagállamoknak kapcsolattartó pontot kell létrehozniuk, amelynek feladata az engedélyezési folyamat főbb szűk keresztmetszeteinek rendszeres nyomon követése és a megújulóenergia-projektek fejlesztői által tapasztalt problémák kezelése.

               (37)A tagállamoknak 2023 márciusától kezdődően kétévente az (EU) 2018/1999 európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  14
                17. cikke szerint benyújtandó integrált nemzeti energia- és éghajlat-politikai eredményjelentések részeként közölniük kell a Bizottsággal az ezen ajánlás végrehajtásának állásáról rendelkezésre álló valamennyi részletes információt.

               (38)A Bizottság az ajánlás elfogadása után két évvel felülvizsgálja az ajánlás végrehajtását, és a tagállamok által benyújtott információk figyelembevételével értékeli, hogy szükség van-e további intézkedésekre.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én. 2022.5.18.

                     a Bizottság részéről

                     Kadri SIMSON
                     a Bizottság tagja

                     (1)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2021/1119 rendelete (2021. június 30.) a klímasemlegesség elérését célzó keret létrehozásáról és a 401/2009/EK rendelet, valamint az (EU) 2018/1999 rendelet módosításáról (európai klímarendelet) (HL L 243., 2021.7.9., 1. o.).

                     (2)

                        A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, az Európai Tanácsnak, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: REPowerEU: Közös európai fellépés a megfizethetőbb, biztonságosabb és fenntarthatóbb energiáért, COM(2022)108 final.

                     (3)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 2001/77/EK irányelve (2001. szeptember 27.) a belső villamosenergia-piacon a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia támogatásáról (HL L 283., 2001.10.27., 33. o.).

                     (4)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 2009/28/EK irányelve (2009. április 23.) a megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről (HL L 140., 2009.6.5., 16. o.).

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/2001 irányelve (2018. december 11.) a megújuló energiaforrásokból előállított energia használatának előmozdításáról (HL L 328., 2018.12.21., 82. o.).

                     (6)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2021/240 rendelete (2021. február 10.) a Technikai Támogatási Eszköz létrehozásáról.

                     (7)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 2014/89/EU irányelve (2014. július 23.) a tengeri területrendezés keretének létrehozásáról (HL L 257., 2014.8.28., 135. o.).

                     (8)

                        A Bizottság jelentése a tengeri területrendezésről szóló irányelv végrehajtásában elért előrehaladásról, COM(2022)185, 2022.5.3.

                     (9)

                  https://energy-industry-geolab.jrc.ec.europa.eu/

                     (10)

                        https://ec.europa.eu/energy-industry-geography-lab

                     (11)

                        A feltérképezés itt egy, a környezeti információk körére és részletességére vonatkozó, környezeti hatásvizsgálati jelentés formájában ekészítendő állásfoglalást jelent.

                     (12)

                        A Tanács 92/43/EGK irányelve (1992. május 21.) a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről (HL L 206., 1992.7.22., 7. o.).

                     (13)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 2009/147/EK irányelve (2009. november 30.) a vadon élő madarak védelméről (HL L 20., 2010.1.26., 7. o.).

                     (14)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/1999 rendelete (2018. december 11.) az energiaunió és az éghajlat-politika irányításáról, valamint a 663/2009/EK és a 715/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, a 94/22/EK, a 98/70/EK, a 2009/31/EK a 2009/73/EK, a 2010/31/EU, a 2012/27/EU és a 2013/30/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 2009/119/EK és az (EU) 2015/652 tanácsi irányelv módosításáról, továbbá az 525/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 328., 2018.12.21., 1. o.).


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.22.
            COM(2017) 516 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Magyarország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Magyarország 2017. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Magyarország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Magyarország 2017. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben Magyarországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)A Magyarországra vonatkozó 2017. évi országjelentést
                  6
                2017. február 22-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Magyarországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Magyarország által elért eredményeket.

               (3)Magyarország 2017. május 2-án benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló tagállami programozása során. Az európai strukturális és beruházási alapokra irányadó jogszabályban
                  7
                foglaltaknak megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól az esb-alapokból finanszírozott releváns programjainak felülvizsgálatát és módosítását, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. A Bizottság a korábbiakban részletes iránymutatást nyújtott az említett szabályok alkalmazására vonatkozóan
                  8
               .

               (5)Magyarország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik. 2017. évi konvergenciaprogramjában a kormány azt vetíti előre, hogy a GDP-arányos államháztartási hiány a 2016-os 1,8%-ról 2017-ben és 2018-ban 2,4%-ra nő, majd 2021-re fokozatosan 1,2%-ra javul. A tervek szerint a középtávú költségvetési cél – 2016-ig a GDP 1,7%-ának megfelelő, 2017-től pedig a GDP 1,5%-ára módosított strukturális hiány – 2020-ra teljesül. Az újraszámított strukturális egyenleg
                  9
                alapján azonban úgy tűnik, hogy a középtávú költségvetési célt a programidőszakban nem sikerül elérni. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság 2021 végére fokozatosan 61% közelébe csökken. Az ezeket a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv optimista, ami a hiánycélok megvalósítása tekintetében kockázatot hordoz.

               (6)A 2017. évi konvergenciaprogram utal arra, hogy a 2016-os és 2017-es rendkívüli menekülthullám és biztonsági intézkedések költségvetési hatása jelentős, és megfelelő adatokkal igazolja e költségvetési többletterhek mértékét és jellegét. A Bizottság szerint a rendkívüli menekülthullámmal kapcsolatos, figyelembe vehető többletkiadások 2015-ben a GDP 0,04%-át tették ki, 2016 vonatkozásában pedig nem tételezhetők ugyanezzel kapcsolatban figyelembe vehető többletkiadások. A biztonsági intézkedésekkel kapcsolatos figyelembe vehető többletkiadások 2016-ban a GDP 0,04%-át tették ki. 2017-ben a rendkívüli menekülthullám vonatkozásában nem várható további többletkiadás, míg a biztonsági intézkedések jelentette költségvetési többletteher jelenleg a GDP 0,14%-ára becsülhető. Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében és 6. cikkének (3) bekezdésében foglalt rendelkezések lehetőséget adnak e többletkiadások figyelembevételére, mivel a menekültek beáramlása és a terrorveszély súlyossága kivételes események, amelyek jelentős hatással vannak a magyar államháztartásra, és a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való átmeneti eltérés engedélyezése nem veszélyezteti a pénzügyi fenntarthatóságot. Ennek megfelelően, a biztonsági intézkedésekkel kapcsolatos többletkiadások figyelembevételével a középtávú költségvetési cél eléréséhez 2016-ban szükséges kiigazítás mértékét csökkentette a Bizottság. 2017-et illetően a figyelembe vehető összegekre is kiterjedő végső értékelésre a magyar hatóságok által megadott tényadatok alapján, 2018 tavaszán kerül majd sor.

               (7)A Tanács 2016. július 12-i ajánlása szerint Magyarországnak 2017-ben a GDP 0,6%-ának megfelelő éves költségvetési kiigazítást kell végrehajtania a középtávú költségvetési cél elérése érdekében. A Bizottság 2017. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2017 vonatkozásában jelentős lesz az eltérés ettől a követelménytől.

               (8)Költségvetési helyzete és különösen adósságállományának szintje fényében Magyarországnak 2018-ban további kiigazítást kell végrehajtania középtávú költségvetési célja, a GDP 1,5%-ának megfelelő strukturális hiány elérése érdekében. A Stabilitási és Növekedési Paktum keretében közösen elfogadott kiigazítási mátrix alapján ez a kiigazítás a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  10
                legfeljebb 2,8%-os nominális növekedését jelenti 2018-ban. Ez a GDP 1,0%-át kitevő strukturális kiigazításnak felel meg. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a veszélye, hogy az ország 2018-ban jelentősen el fog térni az előírt kiigazítástól. Magyarország ugyanakkor az előrejelzések szerint 2017-ben és 2018-ban egyaránt megfelel majd az adósságszabálynak. A Tanács összességében úgy véli, hogy 2017-től kezdődően további intézkedésekre lesz szükség a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében. Mindazonáltal az 1466/97/EK rendeletben foglaltak szerint a költségvetési tervek és a költségvetés alakulásának értékelése során a konjunkturális körülmények figyelembevételével kell megvizsgálni a tagállamok költségvetési egyenlegét. Amint azt az országspecifikus ajánlásokat kísérő bizottsági közlemény is nyomatékosítja, a 2018-as költségvetés alakulásának értékelése során megfelelően figyelembe kell venni a folyamatban lévő fellendülés megerősítéséhez és a magyar államháztartás fenntarthatóságának biztosításához egyaránt hozzájáruló költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozó célt. Ebben az összefüggésben a Bizottság – Magyarország konjunkturális helyzetét figyelembe véve – élni kíván releváns mérlegelési jogkörével.

               (9)Magyarország versenyképességének javulását és potenciális növekedésének erősödését a magánberuházások és a termelékenység alacsony szintje akadályozza. Az üzleti környezetre és a vállalati beruházásokra különösen az intézményi szféra teljesítményének és irányításának gyengeségei hatnak negatívan. A szabályozási és adózási környezet gyakori változásai jelentik a magyarországi üzleti tevékenység egyik legfőbb akadályát. Hiányzik továbbá az érdekelt felek megfelelő bevonása és a tényeken alapuló döntéshozatal. A szolgáltatási szektorban érvényesülő szabályozási akadályok ugyancsak korlátozzák a piaci erők kibontakozását, és visszafogják a beruházásokat. A restriktív szabályozás (például a kiskereskedelemben) korlátozza a verseny hatását a szolgáltatások terén, és kedvezőtlenül hat az üzleti környezetre.

               (10)Az adóbevételek GDP-hez viszonyított aránya Magyarországon változatlanul jóval magasabb, mint a régió egyéb országaiban, és az adórendszer továbbra is kihívásokkal szembesül. 2017-ben a kormány 5 százalékponttal csökkentette a munkáltatók által fizetendő társadalombiztosítási járulékot, és 2018-ban további 2 százalékpontos csökkentést tervez. Ez az intézkedés az alacsony jövedelműek esetében jelentősen csökkentette az adóéket, ami azonban változatlanul magas. Ez különösen az alacsony jövedelmű gyermektelen személyek vonatkozásában van így – esetükben a magyarországi adóék az egyik legmagasabb az EU-ban. Az adórendszer továbbra is bonyolult. A 2013 óta tartó csökkenő trend ellenére az ágazati adók – amelyek közül néhány változatlanul jelentősen torzító hatású – továbbra is bonyolulttá teszik az adórendszert, és gyengítik a befektetői bizalmat. Az adórendszer bonyolultsága és kiszámíthatatlansága, illetve a magas megfelelési költségek és a jelentős adminisztratív terhek továbbra is kedvezőtlenül befolyásolják a Magyarországgal kapcsolatos üzleti bizalmat.

               (11)Az intézményi szféra gyenge teljesítménye kedvezőtlenül hat az üzleti környezetre, és csökkenti a gazdaság növekedési potenciálját. A közbeszerzés átláthatóságának és versenyének erősítése terén csak korlátozott javulás tapasztalható és konkrét eredményekről még nem lehet beszélni, jóllehet a közelmúltban történtek kedvező lépések, és módosult a közbeszerzési törvény. A jelenlegi elektronikus közbeszerzési stratégia az átláthatóság növelésének megfelelő alapja, ám végrehajtását, valamint a hatékonyságra és az átláthatóságra gyakorolt hatását figyelemmel kell kísérni. Károsan hat az üzleti környezetre, hogy a korrupciós kockázatok továbbra is magasak, és számottevő hiányosságok mutatkoznak a probléma rendezését célzó intézkedések terén. Késlekedik az elektronikus közbeszerzési stratégia végrehajtása is. Ez veszélyezteti az e-közbeszerzés időben történő bevezetését, és aláássa az átláthatóság és a verseny erősítésére irányuló célkitűzést.

               (12)Különösen problémás a helyzet a szolgáltatási szektorban, ezen belül egyebek mellett a kiskereskedelemben. Az elmúlt évben a magyar kormány folytatta a korábban a verseny előtt nyitott piacon végrehajtott beavatkozásait, és új, szigorúbb követelményeket fogadott el a független szolgáltatók által működtetett személyszállítási szolgáltatásokra vonatkozóan. A magyar kormány nem hozott érdemi intézkedéseket a szolgáltatási szektor és kiemelten a kiskereskedelem, a hulladékgazdálkodási közszolgáltatás, a tankönyvkiadás és -forgalmazás, valamint a mobil fizetési rendszerek szabályozási környezetének egyszerűsítésére. A kiskereskedelmi ágazatban nem adtak ki világos útmutatást a 400 m2-nél nagyobb alapterületű új üzletek engedélyezésére vonatkozóan. Ez tovább súlyosbítja az átláthatóság és a kiszámíthatóság hiányát az ágazatban. A szabályozási akadályok fennmaradása a szolgáltatási – ezen belül a kiskereskedelmi – szektorban gátolja a piaci erők működését és visszafogja a beruházásokat, miközben a befektetők, jelesül a nemzetközi befektetők számára bizonytalansági tényezőt jelent.

               (13)Magyarország versenyképességének és növekedési potenciáljának középtávú támogatásában kulcsfontosságú szerepet játszanak az emberi tőkébe – mindenekelőtt az oktatásba és az egészségügybe – irányuló beruházásokat előmozdító és a munkaerőpiac működésének további javítását ösztönző strukturális reformok. Az inkluzívabb növekedéshez ugyancsak elengedhetetlen a társadalmi igazságosság növelése.

               (14)Az alapkészségek biztosítása nemzetközi összehasonlításban továbbra is kívánnivalókat hagy maga után. Az oktatási rendszerek 2015. évi PISA felmérésében a korábbihoz képest jelentősen rosszabb eredményt ért el Magyarország, és az EU-ban itt az egyik legmagasabb a diákok társadalmi-gazdasági hátterének hatása az oktatási eredményekre. Ugyancsak rendkívül jelentős hatással van az oktatási eredményre az iskolatípus. A természettudományos tárgyak óraszámának 2016 óta bevezetett csökkentése a szakközépiskolákban várhatóan tovább növeli Magyarország lemaradását a természettudományos készségek terén. A korai iskolaelhagyók aránya az elmúlt 5 évben stagnált, és különösen magas a roma népesség körében. A hátrányos helyzetű diákok iskolák közötti eloszlása egyenetlen; a roma gyermekek egyre nagyobb mértékben járnak többségi roma iskolákba és osztályokba. Léteznek ugyan olyan intézkedések, amelyek a roma népesség érdekeit szem előtt tartva támogatják a tanárképzést, a kisgyermekkori nevelést, az iskolai teljesítményt, és veszik fel a küzdelmet a korai iskolaelhagyással, hiányoznak azonban a szegregáció megakadályozására hivatott átfogó és rendszerszintű intézkedések. A magasan képzett munkaerő iránti növekvő kereslettel nem tart lépést a felsőoktatásba jelentkezők száma és a felsőoktatást befejezők aránya. A felsőoktatási törvény 2017. évi módosítása tovább nehezítheti a helyzetet.

               (15)Az elmúlt években a munkaerőpiacon kedvező fejlemények tapasztalhatók, a munkanélküliség a válság előtti szintre esett vissza. A magánszféra munkahelyteremtésének, továbbá a több mint 200 000 embernek munkát adó közmunkaprogramnak köszönhetően – amely utóbbi továbbra is a legjelentősebb aktív munkaerőpiaci intézkedés Magyarországon – a foglalkoztatás minden korábbinál magasabb szintű. Az elmúlt években több olyan intézkedés került elfogadásra, amelynek célja a közmunkaprogramból az elsődleges munkaerőpiacra való átmenet megkönnyítése. A közmunkaprogram ugyanakkor még mindig nem kellően célirányos, és hatékonysága a résztvevők nyitott munkaerőpiacba való integrálása tekintetében korlátozott. Ugyanakkor bizonyos szektorokban fokozódik a munkaerőhiány. Folyamatban van – részben uniós források támogatásával – más aktív munkaerőpiaci szakpolitikai intézkedések megerősítése, de az elsődleges munkaerőpiacra való átmenet hatékony elősegítéséhez további erőfeszítésekre van szükség. A munkanélküliek profilalkotási rendszere már működik, de még nem teljes körűen. Az elmúlt években mélyült a nemek közötti foglalkoztatási szakadék, miközben az anyaság hatása a nők foglalkoztatására az uniós országok közül Magyarországon az egyik legerőteljesebb. A munkaerőpiaci részvételre a viszonylag gyenge egészségügyi állapot és az egészségügyi ellátáshoz való egyenlőtlen hozzáférés is hatnak. A szociális partnerek részvétele a politikaformálásban korlátozott.

               (16)Egyes szegénységi mutatók visszatértek a válság előtti szintre, de továbbra is magasabbak az uniós átlagnál. Különösen magas – jóllehet csökkenő – a szegénység a gyermekek és a romák körében. Az aktív romák jelentős arányát a közmunkaprogram keretében foglalkoztatják. A nyitott munkaerőpiacba való hatékony integrálásuk ez idáig korlátozott maradt.

               (17)A szociális ellátások és az álláskeresési járadékok megfelelősége, valamint a támogatottak köre korlátozott. Az álláskeresési járadékok 3 hónapos időtartama továbbra is a legrövidebb az EU-ban, és elmarad az álláskereséshez szükséges átlagos időtartamtól. A szociális segélyek 2015. évi reformja nyomán egyszerűsödött a szociális ellátórendszer, ugyanakkor úgy tűnik, hogy az átalakított rendszer nem garantál egységes és minimális elvárásoknak megfelelő életszínvonalat a rászorulók számára. Ami a helyi önkormányzatok kezelésében álló ellátásokat illeti, a jogosultsági feltételek és az ellátások szintje tekintetében jelentős mértékű mérlegelési jogkört biztosít a rendszer, ami a kedvezményezettek körében bizonytalansághoz vezet. A foglalkoztatást helyettesítő támogatás továbbra is alacsony szinten van rögzítve, ugyanakkor a hatóságok a célzott pénzbeli ellátások szintjét fokozatosan növelni kívánják a következő években. Három ilyen ellátás összegét már 2017 során emelték. További célzott intézkedések segíthetnek a leginkább hátrányos helyzetű csoportok, különösen a gyermekek és a romák anyagi nélkülözésének enyhítésében.

               (18)Az európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a magyar gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Magyarországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Magyarország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (19)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a konvergenciaprogramot, és véleményét
                  11
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Magyarország 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Folytasson olyan költségvetési politikát, amely összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel; ez 2018 vonatkozásában jelentős költségvetési kiigazítást tesz szükségessé. Szakpolitikai fellépései során igyekezzen olyan költségvetési irányvonalat kialakítani, amely hozzájárul a folyamatban lévő fellendülés megerősítéséhez, és biztosítja Magyarország államháztartásának fenntarthatóságát.

               2.Csökkentse tovább az alacsony jövedelműek adóékét, és egyszerűsítse az adórendszer szerkezetét, mindenekelőtt a legtorzítóbb hatású ágazati adók csökkentésével. Átfogó és hatékony elektronikus közbeszerzési rendszer végrehajtásával erősítse a versenyt és az átláthatóságot a közbeszerzésben, továbbá erősítse meg a korrupcióellenes keretet. Erősítse meg a szabályozás kiszámíthatóságát, az átláthatóságot és a versenyt, különösen a szolgáltatási ágazatban és azon belül a kiskereskedelemben.

               3.A közmunkaprogramot összpontosítsa jobban a munkaerőpiactól legtávolabb került személyek foglalkoztatására, és – egyebek mellett az aktív munkaerőpiaci intézkedések megerősítésével – nyújtson hatékony támogatást az álláskeresőknek a munkaerőpiaci átmenet megkönnyítéséhez. Hozzon intézkedéseket az oktatás eredményeinek javítására és a hátrányos helyzetű csoportok, különösen a romák inkluzív többségi oktatásban való részvételének növelésére. Javítsa a szociális ellátások megfelelőségét és a támogatottak körét, illetve növelje az álláskeresési járadékok időtartamát.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2017) 516 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 és P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  SWD(2017) 82 final/2.

                     (7)
                  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  A konvergenciaprogramban foglalt információk alapján, a közösen elfogadott módszertan szerint a Bizottság által újraszámított strukturális egyenleg.

                     (10)
                  A nettó államháztartási kiadások nem tartalmazzák a kamatkiadásokat, az uniós programokra fordított azon kiadásokat, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, sem pedig az álláskeresési ellátásokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásait. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve, a diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (11)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.5.13.
            COM(2015) 272 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Románia 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Románia 2015. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Románia 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,
                  amelyben véleményezi Románia 2015. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot. Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Románia 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Románia 2014. évi aktualizált konvergenciaprogramját.

               (4)A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  5
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  6
               , amelyben Romániát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához, a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Romániára vonatkozó 2015. évi országjelentését
                  7
               . Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Románia által elért eredményeket. Az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Romániában makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek határozott szakpolitikai intézkedéseket és nyomon követést tesznek szükségessé. Az EU és az IMF által támogatott három egymást követő program révén a külső és a belső egyensúlyhiányokat sikerült jelentősen csökkenteni. Mindazonáltal Románia nettó nemzetközi befektetési pozíciójának viszonylag nagy negatív egyenlege és a középtávon gyenge exportképesség figyelemre szorul.  A bankszektorban továbbra is sebezhetőséget okozó külső és belső kitettségek állnak fenn.

               (7)Románia 2015. április 30-án benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és 2015. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)A Tanács 2013. október 22-én elfogadta a 2013/531/EU határozatot
                  8
               , amelyben vállalta, hogy a 2015 szeptemberéig tartó időszakban legfeljebb 2 milliárd EUR összegű középtávú pénzügyi támogatást biztosít Romániának. A támogatás feltételül átfogó gazdaságpolitikai program végrehajtását szabták. Noha a jelenlegi piaci körülmények között Románia nem szándékozik folyósítást kérni, az elővigyázatossági támogatás várhatóan hozzájárul a makrogazdasági, költségvetési és pénzügyi stabilitás megszilárdításához, valamint – strukturális reformok végrehajtása révén – a gazdaság ellenálló képességének és növekedési potenciáljának fokozásához. A program lezárását követően Románia teljes mértékben visszailleszkedik majd az európai szemeszter keretébe.

               (9)Románia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. Konvergenciaprogramjában Románia a tervezett strukturális reformintézkedésekre hivatkozva jelezte, hogy a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben ideiglenesen el kíván térni a középtávú költségvetési cél eléréshez szükséges kiigazítási pályától. Mivel a programban nem közöltek kellőképpen részletes információkat a tervezett strukturális reformokra vonatkozóan, a Tanácsnak nem áll módjában értékelni azok megalapozottságát. Románia kérelmezte továbbá a nyugdíjreformra vonatkozó rendelkezés alkalmazását. A rendelkezésnek a romániai nyugdíjreformra való alkalmazhatósága az Eurostat által adott megerősítés függvénye. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján a 2016-ra előre jelzett, a GDP 3,4 %-ának megfelelő strukturális hiány nem biztosít megfelelő biztonsági tartalékot a Szerződés szerint a GDP 3 %-aként meghatározott referenciaértéknek való megfelelésre. Következésképp a Tanács véleménye szerint Románia nem tesz eleget a 2016-ra vonatkozóan kérelmezett átmeneti eltérés engedélyezéséhez szükséges feltételeknek.

               (10)A 2015. évi konvergenciaprogram szerint a kormány a GDP 1,5 %-ának megfelelő mértéken tervezi tartani a 2015-ös államháztartási hiányt, majd 2018-ra a GDP-arányos hiányt 0,8 %-ra tervezi levinni. A kormány tervei szerint – a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiányként meghatározott – középtávú költségvetési célt 2016-tól kezdődően teljesítenék. A konvergenciaprogram szerint az GDP-arányos államadósság a várakozások szerint 2015-ben 40,1 %-on tetőzik, majd ezt követően 2018-ra fokozatosan a 37,1 %-ra csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv meglehetősen optimista.A 2015. tavaszi előrejelzésében a Bizottság figyelembe vette a kormány által március 25-én, a szenátus által pedig április 27-én jóváhagyott fontos hiánynövelő intézkedéseket
                  9
               , a konvergenciaprogram viszont nem tartalmazza ezeket, jóllehet ezt a magatartási kódex is előírja. A 2016-tól kezdődő időszakra kitűzött hiánycélok elérését támogató intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2015-ben várhatóan a GDP 0,3 %-ának megfelelő mértékkel el fog térni a középtávú költségvetési céltól. Ez némileg meghaladja a fizetési mérleg támogatására irányuló program keretében azon feltétel mellett engedélyezett, a GDP 0,25 %-ának megfelelő mértékű eltérést, hogy az uniós finanszírozású projektek társfinanszírozása összhangban lesz a költségvetésben szereplő tervekkel. Az előrejelzés szerint az eltérés 2016-ban jelentőssé, a GDP 2,4 %-ának megfelelő mértékűvé válik, miközben az előírás szerint a GDP 0,3 %-ának megfelelő mértékű kiigazításra lenne szükség. Következésképp 2015-ben és 2016-ban további intézkedésekre lesz szükség. A konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Románia nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (11)Románia költségvetési keretrendszere nagyjából megfelelő, a tényleges alkalmazás azonban nem valósul meg. A közép- és hosszú távú demográfiai tendenciák és a munkaerőpiac alacsony fokú fejlettsége miatt kockázatok övezhetik a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságát. A 2010-ben megkezdett nyugdíjreform már hozott némi javulást, azonban a férfiak és a nők tekintetében azonos kötelező nyugdíjkorhatárt 2035-től bevezető, a kormány által 2013 decemberében előterjesztett törvényjavaslatot a Parlament alsó háza még nem fogadta el.

               (12)A munkáltatók által fizetendő társadalombiztosítási költségek közelmúltbeli csökkentése révén mérséklődött a munka adóéke, ugyanakkor az intézkedést nem célzott módon valósították meg. Az alacsonyabb keresetűek adóéke más európai országokkal összehasonlítva továbbra is magas (40 %). Az adócsalás és az adókikerülés változatlanul jelentős kihívást jelent, hatása az adóbevételeken is érződik. Megtették az első lépéseket a román adóigazgatás folyamatban lévő átszervezése terén. A feketemunkával, a ténylegesnél alacsonyabb bejelentett bérekkel és az adócsalással összefüggésben 2014-ben két régióban kísérleti projektet valósítottak meg a szabályoknak való megfelelésre vonatkozóan, és a tervek szerint a projektet 2015-ben más területekre is kiterjesztik. A környezetvédelmi adók mértékét 2014-ben megemelték, azok szintje immáron megközelíti az uniós átlagot.

               (13)A nők, a fiatalok, az idősebb munkavállalók és romák foglalkoztatási és aktivitási rátája továbbra is nagyon alacsony, bár 2014-ben a javulás némi jelei látszódtak ezen a téren. Felülvizsgálták az aktív munkaerő-piaci intézkedéseket, de az aktív munkaerő-piaci intézkedések tekintetében összességében alacsony a részvételi arány és az intézkedésekre fordított finanszírozás, különösen a szakképzés, a korábbi tanulmányok elismertetésére irányuló programok, a mobilitási ösztönzők és a tartósan munkanélküliekre irányuló intézkedések esetében. Románia többek között az ifjúsági garancia eszközén keresztül intézkedéseket tett az ifjúsági munkanélküliség kezelése érdekében, de azok végrehajtása késedelmet szenved. Nem sikerült eredményt elérni a minimálbér megállapítására vonatkozó átlátható iránymutatás kidolgozása terén. Bővíteni kellene az állami foglalkoztatási szolgálat kapacitásait ahhoz, hogy a szolgálat személyre szabott, a különböző célcsoportok tekintetében pedig egységesebb szolgáltatásokat tudjon nyújtani. Mindenekelőtt növelni kellene a létszámot, és integrált szolgáltatási keretre lenne szükség az európai strukturális és beruházási alapok által társfinanszírozott intézkedések számára.

               (14)Románia számos kihívással szembesül az oktatás területén: az iskolai lemorzsolódás aránya továbbra is jóval az uniós átlag felett van; a koragyermekkori nevelés és gondozás által nyújtott szolgáltatások elérhetősége és hozzáférhetősége korlátozott, különösen a vidéki térségekben és a romák számára; az egész életen át tartó tanulásban való részvétel aránya messze elmarad az uniós átlagtól; a felsőoktatás minősége és a munkaerő-piaci igényekkel való összehangoltsága nem megfelelő; valamint a felsőfokú végzettséggel rendelkezők aránya változatlanul a második legalacsonyabb az Európai Unióban. Románia megkezdte ezen kihívások kezelését, és eltérő ütemben halad az egyes területeken, ugyanakkor mindeddig kevés látható eredményt sikerült produkálni. A korai iskolaelhagyás visszaszorítására irányuló nemzeti stratégia elfogadása jelentős késedelmeket szenvedett. A koragyermekkori nevelésre és gondozásra vonatkozóan kidolgoztak egy nemzeti programot a 2014–2019 közötti időszakra, és ez az új, a 2015–2016-os iskolai évvel hatályba is lép. Az egész életen át tartó tanulás nemzeti stratégiáját elhalasztották. Kidolgozták a felsőoktatási stratégiát, amelynek célja az, hogy fokozzák a felsőoktatás munkaerő-piaci relevanciáját, azaz szorosabban összehangolják azt a munkaerőpiac igényeivel és javítsák a felsőoktatás hozzáférhetőségét a hátrányos helyzetű csoportok számára. Intézkedéseket tettek a szakoktatás és -képzés, valamint a tanulószerződéses gyakorlati képzés programjainak javítása érdekében.

               (15)A romániai egészségügyi rendszert a rossz hatékonyságú kezelések, a rossz pénzügyi és földrajzi hozzáférhetőség, alulfinanszírozottság és az erőforrások pazarló felhasználása jellemzi. Túlzott mértékű a fekvőbeteg-ellátás keretében nyújtott szolgáltatások aránya, a rendszer a rossz hatékonysággal működő kiterjedt kórházi rendszer, illetve az elmaradott és széttagolt betegirányító hálózatok terhét viseli, valamint alacsony az egészségügyi alapellátásra fordított kiadások aránya. Ezenfelül az állami egészségügyben széles körben elterjedt hálapénzek tovább rontják a rendszer hozzáférhetőségét, hatékonyságát és minőségét. A bevezetett különböző intézkedések és egészségügyi reformok csökkentették a finanszírozás terén mutatkozó hiányt, és javították a szolgáltatások színvonalát és hatékonyságát. A 2014–2020 közötti időszakra szóló, az egészségügyi ágazatban megvalósítandó reformok stratégiai alapjait meghatározó Nemzeti Egészségügyi Stratégiát 2014 decemberében fogadták el, megvalósítása folyamatban van. Az Egészségügyi Minisztérium és az Országos Egészségbiztosító Intézet vizsgálja az egészségügyi rendszer finanszírozásának javítására irányuló különböző intézkedések lehetőségeit.

               (16)A szegénység és a társadalmi kirekesztettség visszaszorítása változatlanul súlyos kihívás Románia számára. Jóllehet csökken, továbbra is magas – 2013-ban 40 % – a szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben élők aránya, ami jóval az uniós átlag felett van. Úgy tűnik, hogy a szociális transzferek (a nyugdíjak kivételével) csak korlátozottan képesek csökkenteni a szegénységet, és hatékonyságuk különösen rossz a gyermekek esetében. A szociális transzferek nincsenek megfelelően összekapcsolva az aktivizálási intézkedésekkel. A szociális segélyek 2011-es reformjának végrehajtási üteme továbbra is elmarad a menetrendtől. A társadalmi befogadásra és a szegénység elleni küzdelemre vonatkozó stratégia, illetve az ahhoz kapcsolódó cselekvési tervek elfogadása késik. Korlátozott eredményeket sikerült csak elérni a beilleszkedési minimumjövedelem bevezetése terén, amely révén – a meglévő három szociális transzfer összevonásával – egyszerűsíthető lenne a szociális segélyek rendszere. A kormány 2013-ban a szociális gazdaságról szóló törvényt terjesztett elő, amelynek célja a szociális transzferek és az aktivizálási intézkedések közötti kapcsolat erősítése volt, de a tervezetet a Parlament még mindig tárgyalja. Csak kevés hatékony intézkedést sikerült tenni a roma lakosság integrációja érdekében. Mindazonáltal 2015 januárjában – némi késlekedéssel – elfogadták a romák integrációjára vonatkozó felülvizsgált stratégiát, amelynek végrehajtása késedelmet szenved.

               (17)[Románia közigazgatása korlátozott kapacitású, széttagolt és a nem egyértelmű módon kijelölt felelősségi körökkel jellemezhető – mindezek következtében hátráltatja az ország versenyképességét. Feltárták a strukturális hiányosságok alapvető okait, és 2014 októberében elfogadták a közigazgatás és a szakpolitikai prioritások meghatározása terén jelentkező kihívások kezelésére vonatkozó stratégiát, továbbá a hozzá tartozó cselekvési tervet a stratégia 2014–2020 közötti megvalósítására vonatkozóan. Mindazonáltal a stratégia végrehajtása jelentős késedelmet szenved. A közbeszerzési eljárások terén tapasztalt szabálytalanságok jelentős késedelmet okoztak az uniós alapokból támogatott programok végrehajtásában, negatív hatást fejtenek ki az üzleti környezetre, és visszafogják a beruházásokat, amelyekre a gazdaságnak nagy szüksége lenne.]

               (18)Sikerült némi eredményt elérni az igazságszolgáltatás függetlenségének, színvonalának és hatékonyságának javítása, a korrupció elleni, minden szintre kiterjedő küzdelem és a bírósági határozatok gyakorlati végrehajtása terén. Mindazonáltal a bírósági határozatok végrehajtása számos esetben továbbra is hiányosságokat szenved, és csak szerény mértékű előrelépést sikerült tenni a hétköznapi korrupció megelőzése és leküzdése terén. Ezen fontos szakpolitikai területek az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus hatálya alá tartoznak.

               (19)Az állami tulajdonban lévő vállalatok termelékenysége az elfogadható szint alatt van; ezek a vállalatok fokozzák a gazdaság illikviditását, függő kötelezettségként terhet jelentenek az államháztartás számára, továbbá a vállalkozásoknál felhalmozott összes adóhátralék 50 %-a ezekhez köthető. Az állami tulajdonú vállalatok teljesítménye szempontjából kritikus jelentőséggel bír a vállalatirányítás minősége. Az érintett vállalatok jelenlegi irányítási struktúrája nem zárja ki a politikai beavatkozást a vállalatok napi szintű irányításába, és nem garantálja a hatóságok tulajdonosi és döntéshozói funkcióinak elválasztását sem. A 109/2011. sz. sürgősségi kormányrendelet elfogadásáig rendszerszinten nem hoztak külön szabályokat az állami tulajdonban lévő vállalatokra. A szabályok egy sor különböző kérdést rendezetlenül hagynak, és a gyakorlatban e szabályokat sem mindig tartják be. Nem történt előrelépés az energiaágazathoz és a közlekedési ágazathoz tartozó állami vállalatok vállalatirányításának megújítása tekintetében.

               (20)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Románia gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Romániának címzett ajánlások nyomán hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Románia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat.

               (21)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Románia konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét
                  10
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (22)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Románia nemzeti reformprogramját és konvergenciaprogramját. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Románia 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Tegye meg a szükséges intézkedéseket a pénzügyi támogatási program lezárása érdekében.

               2.A fizetési mérleg támogatására irányuló, a 2013–2015 közötti időszakra szóló program rendelkezéseivel összhangban 2015-ben korlátozza a középtávú költségvetési céltól való eltérést a GDP 0,25 %-ára, 2016-ban pedig térjen vissza a középtávú költségvetési célhoz. Hajtsa végre az adószabályoknak való megfelelést célzó átfogó stratégiát, és a feketemunka kezelése céljából erősítse meg az ellenőrzési rendszereket, továbbá tegyen további lépéseket a férfiakra és a nőkre vonatkozó nyugdíjkorhatár közelítése érdekében.

               3.Erősítse meg a munkaerő-piaci intézkedéseket, különösen a nyilvántartásba nem vett fiatalokra és a tartósan munkanélküliekre irányuló intézkedéseket. Biztosítsa, hogy a nemzeti foglalkoztatási hivatal megfelelő személyi állománnyal rendelkezzen. A szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatok alapján alakítson ki világos iránymutatást a minimálbér átlátható megállapításához. Vezesse be a beilleszkedési minimumjövedelmet. Javítsa a koragyermekkori nevelés és gondozás létesítményeinek színvonalát, és bővítse azok elérhetőségét, különösen a romák számára. Fogadja el a korai iskolaelhagyás visszaszorítására irányuló nemzeti stratégiát. Az egészségügy területén a rossz hozzáférhetőség, az alulfinanszírozottság és a rossz hatékonyságú erőforrás-felhasználás kezelése érdekében hajtsa végre a 2014–2020 közötti időszakra szóló nemzeti egészségügyi stratégiát.

               4.Fogadja el az állami tulajdonban lévő vállalatok vállalatirányításának megújításáról szóló törvényt.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2015) 272.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  COM(2014) 902.

                     (6)
                  COM(2014) 904.

                     (7)
                  SWD(2015) 42 final.

                     (8)
                  A Tanács 2013. október 22-i 2013/531/EU határozata a Romániának nyújtandó uniós középtávú elővigyázatossági pénzügyi támogatásról, HL L 286., 2013.10.29., 1. o.

                     (9)
                  Az új költségvetési törvény tervezete szerint csökkennek az adómértékek.

                     (10)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.5.18.
            COM(2016) 338 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Málta 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Málta 2016. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Málta 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Málta 2016. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2016. március 17–18-án jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2015. november 26-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben Máltát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást fogadott el
                  6
               . Ezt az ajánlást az Európai Tanács 2016. november 18–19-én jóváhagyta, a Tanács pedig 2016. március 8-án elfogadta. Olyan országként, amelynek pénzneme az euró, valamint tekintettel a gazdaságok közötti szoros kapcsolatra a gazdasági és monetáris unión belül, Máltának gondoskodnia kell az ajánlás teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról.

               (2)2016. február 26-án közzétették a Máltára vonatkozó 2016. évi országjelentést
                  7
               , amely értékelte a Málta által tett előrelépéseket a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások kezelése, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek teljesítése terén.

               (3)Málta 2016. április 15-én benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU rendelet 23. cikkének megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében Az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban
                  8
                a Bizottság részletesen kifejtette e rendelkezés esetleges alkalmazását.

               (5)Málta jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és az adósságszabály hatálya alatt van. 2016. évi stabilitási programjában a kormány az államháztartás egyenlege tekintetében 2019-re a GDP 0,1 %-ának megfelelő többletet elérő javulást tervez megvalósítani. A strukturális egyenleg fokozatos javulásával Málta középtávú költségvetési célját – azaz a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési pozíciót – 2019-re érik el. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság 2016-ban 62,6 %-ra esik vissza, majd további csökkenést követően 2019-ben 55,5 %-ot ér el. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2016-ra vonatkozóan megalapozott, a 2017–2019-es időszakra vonatkozóan pedig óvatos. Ugyanakkor 2017-tól kezdődően a kitűzött hiánycélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva. A Bizottság 2016. évi tavaszi előrejelzése alapján 2015 és 2016 vonatkozásában (együttesen nézve) – lényegében a 2016-ban kiigazítandó 2015. évi hiánytúllépésből eredően – a középtávú költségvetési cél eléréséhez szükséges kiigazítástól való jelentős eltérés kockázata forog fenn, valamint változatlan politika esetén 2017-ben is. A 2015. évi hiánytúllépést részben a beruházások felélénkülése magyarázza, amely jórészt az uniós forrásoknak a 2007–2013-as programozási időszak lezárását megelőző kivételesen magas felhasználásából ered. A 2015–2016-os kétéves időszak tekintetében várható eltérés csökkentése érdekében a 2016. évi stabilitási program 2016-ra vonatkozóan olyan további intézkedéseket tartalmaz, amelyeket a tavaszi előrejelzésbe még nem lehetett belefoglalni. Ezek az intézkedések az elsődleges kiadások – a GDP 0,16 %-ának megfelelő mértékű – csökkentésére irányulnak, különösen az alkalmazottak ellentételezése, a folyó termelőfelhasználás és a tőketranszferek terén. Emellett a 2016–2019-es időszakra tervezett bevételi intézkedések egy részét felülvizsgálták annak érdekében, hogy jobban tükrözzék az aktuális adatokat, valamint a 2015. évi intézkedések tényleges hatását. Ezek az intézkedések együttesen a GDP 0,2 %-át kitevő mértékű nettó hiánycsökkentő hatással rendelkeznek. A Bizottság előrejelzéséhez képest ezeknek az intézkedéseknek a figyelembevételével javulna a strukturális kiigazítás, és a strukturális egyenleg pillére a 2015–2016-os két éves időszak folyamán átlagosan bizonyos mértékű eltérésre utalna, ugyanakkor 2017 vonatkozásában továbbra is fennállna a jelentős eltérés kockázata. Málta az előrejelzés szerint mind 2016-ban, mind pedig 2017-ben megfelel az adósságcsökkentési referenciaértéknek. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Málta nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Következésképp 2016-ban és 2017-ben további intézkedésekre lesz szükség a megfelelés biztosítása érdekében.

               (6)Málta államháztartása hosszú távú fenntarthatóságának biztosítása továbbra is kihívást jelent. Ez főként az elöregedéshez kapcsolódó – például az egészségügyi ellátással és tartós ápolással-gondozással, valamint a nyugdíjakkal kapcsolatos – költségek költségvetési hatásának tudható be. A nyugdíjrendszer a fenntarthatóság megvalósításának és a megfelelő nyugdíjjövedelmek biztosításának kettős kihívásával szembesül. 2013-ban a GDP 9,6 %-át kitevő nyugdíjkiadások alacsonyabbak voltak az uniós átlagnál, ugyanakkor az előrejelzések szerint 2060-ra a GDP 12,8 %-ára emelkednek, amely az EU-ban a legmagasabb értékek között van. 2016 márciusában a kormány számos intézkedést fogadott el a nyugdíjrendszer fenntarthatóságának és megfelelőségének érdekében, ám ezek költségvetési hatását még nem értékelték. A rendszer megfelelőbbé tétele céljából a járulékalapú nemzeti nyugdíjminimum 2016-ban tovább növekszik, annak érdekében, hogy 2027-re elérje a mediánjövedelem 60 %-át, és bővüljön a lefedettsége. A reform eredményességének feltétele, hogy megőrizzék az idősebb korcsoportokba tartozók foglalkoztathatóságát. Az előrejelzések szerint a nyugdíjak mellett az egészségügyi ellátásra és a tartós ápolásra-gondozásra fordított közkiadások is gyorsabban nőnek majd az uniós átlagnál, a GDP 2,1 %-át , illetve 1,2 %-át kitevő szintre. A hatóságok a nemzeti egészségügyi rendszerekre irányuló stratégiát fogadtak el, és az egészségügyi kiadások felülvizsgálatát végzik annak érdekében, hogy javítsák a kiadások hatékonyságát. Mindazonáltal ezek az erőfeszítések eddig még nem eredményeztek kézzelfogható megtakarításokat. A hosszú távú fenntarthatóságra kedvező hatással lenne, ha a lehetséges megtakarításokat a kiadások előre jelzett növekedésének kezelésére használnák fel.

               (7)Jelentős beruházásokra került sor, ugyanakkor az oktatás és a képzés terén az eredmények továbbra is elmaradnak a célkitűzéstől. Ez hatást gyakorol a munkaerő-kínálat minőségére és az aktivitási rátára. A máltai munkavállalók iskolai végzettsége még mindig az egyik legalacsonyabb az EU-ban. Málta az egész életen át tartó tanulásra irányuló átfogó stratégiát hajt végre, ugyanakkor az egész életen át tartó tanulás programjaiban továbbra is korlátozott mértékű a részvétel, különösen az alacsony iskolai végzettségűek körében. E terület kihívásai közé tartozik a célzott tájékoztatás, a képzéshez való hozzáférés javítása, valamint az oktatási, illetve képzési intézmények és a munkáltatók közötti partnerségek kialakítása. 2015-ben jóváhagyták a tanárok továbbképzésére szolgáló intézmény (az Oktatási Intézet) létrehozásáról szóló jogi értesítést. Az Oktatási Intézet fő céljai a következők: i. a napi szakmai tevékenységeikhez szükséges készségek elsajátításának lehetővé tétele a tanárok számára, ii. platform biztosítása az oktatók számára a találkozásokhoz és tapasztalatcseréhez, valamint iii. az oktatási intézmény vezetésére irányuló készség támogatása. Az Oktatási Intézet most kezdi működését, és várhatóan elsődleges szerepet játszik majd a tanárok továbbképzési szükségleteinek kezelésében. Nyomon kell követni az e területen elért előrehaladást.

               (8)A 2014–2015 folyamán megvalósult egyszeri nagyszabású projektektől eltekintve Máltán visszafogottak voltak a beruházások, tükrözve a gazdaság strukturális változásait és a szűk keresztmetszeteket. Ez főként a kevésbé tőkeigényes szolgáltatási ágazatok fokozódó jelentőségével áll kapcsolatban, amely csökkenti a gazdaság jövőbeli beruházási szükségleteit. Mindazonáltal az országban való beruházási tevékenységekre továbbra is hatással vannak bizonyos kihívások, így például az elégtelen innovációs kapacitás, a készségek terén jelentkező szűk keresztmetszetek, a közigazgatás és az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának hiányosságai, a szabályozásból eredő terhek, valamint a jelentős közlekedési torlódások.

               (9)A külföldi beruházások egyik legkomolyabb akadályát a közlekedési és logisztikai infrastruktúra jelenti. A közlekedés külső költségei jelentős mértékben terhelik a máltai gazdaságot. Ezek főként az ország közlekedési hálózatának alacsony hatékonyságú használatából erednek, valamint abból, hogy a személygépkocsik használatának nincsenek valós alternatívái. Emellett a személygépjárművek magas száma, a környezetszennyezés és a közlekedési torlódások a nemzeti közlekedési ágazat fenntarthatósága szempontjából is kihívásokkal járnak. Eddig még nem hajtottak végre átfogó közlekedési stratégiát, annak ellenére, hogy a nemzeti közlekedési stratégia és főterv a közlekedési beruházások társfinanszírozására szolgáló uniós strukturális és beruházási alapok (2014–2020) elérésének egyik előfeltétele.

               (10)A kormány számos lépést tett a kis- és középvállalkozások (kkv-k) finanszírozási eszközökhöz való hozzáférésének javítása érdekében. E lépések a saját tőke és a kockázati tőke biztosítására irányultak, mivel az elmúlt években ezeket azonosították hiányosságként. Emellett a jövőbeli intézkedések közé tartozik a központi hitelnyilvántartás és egy fejlesztési bank létrehozása, valamint egy olyan, a Máltai Tőzsde által bevezetendő platform, amelyet kifejezetten azért alakítanak ki, hogy segítsék a kkv-k számára a tőkepiacokról való finanszírozáshoz jutást. A nem banki eszközökhöz való hozzáférés területén továbbra is vannak nehézségek, ám a máltai kkv-k számos más uniós ország kkv-ihez képest kedvezőbb finanszírozási környezetben működnek.

               (11)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Málta gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2016. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Máltának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Málta fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az EU átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1. és 2. ajánlás tükrözi.

               (12)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  9
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy Málta 2016–2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.A jelentős eltérés magas kockázatára való tekintettel a középtávú költségvetési cél teljesítése érdekében 2016-ban és 2017-ben a GDP 0,6 %-ának megfelelő költségvetési kiigazítást érjen el azáltal, hogy megteszi a szükséges strukturális intézkedéseket. Erősítse meg az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítására szolgáló intézkedéseket.

               2.Hozzon intézkedéseket a munkaerő-kínálat megerősítése érdekében, különösen az alacsony szakképzettségű munkavállalóknak az egész életen át tartó tanulásban való fokozott részvételének megvalósítása révén.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2016) 338 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 és P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 86 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.