title: A Tanács ajánlása (2020. október 30.) az „Út a munka világába – Az ifjúsági garancia megerősítése” témájában és az ifjúsági garancia létrehozásáról szóló, 2013. április 22-i tanácsi ajánlás felváltásáról 2020/C 372/01

text:
               4.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/1

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2020. október 30.)
      az „Út a munka világába – Az ifjúsági garancia megerősítése” témájában és az ifjúsági garancia létrehozásáról szóló, 2013. április 22-i tanácsi ajánlás felváltásáról
      (2020/C 372/01)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére, összefüggésben 149. cikkével,
      tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
      mivel:

                  (1)

                  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság 2017 novemberében kihirdette a szociális jogok európai pillérét, amely 20 alapelvet és jogot határoz meg a jól működő és méltányos munkaerőpiacok és jóléti rendszerek támogatására. A szociális jogok európai pillére meghatározza a tisztességes munkafeltételekhez való jogot, kimondja, hogy valamennyi területen biztosítani kell a nőkkel és a férfiakkal szembeni egyenlő bánásmódot és az esélyegyenlőséget, valamint meghatározza a szociális védelemhez és képzéshez történő hozzáféréshez való jogot. Kimondja azt is, hogy a próbaidőnek észszerű időtartamra kell szólnia, és hogy tiltani kell az atipikus szerződésekkel való visszaélést. A 4. elv („A foglalkoztatás aktív támogatása”) kimondja, hogy a „fiataloknak a munkanélkülivé válásukat vagy az oktatásból való kilépésüket követő 4 hónapon belül joguk van további oktatáshoz, tanulószerződéses gyakorlati képzéshez, szakmai gyakorlathoz vagy méltányos állásajánlathoz.”

                  (2)

                  A Tanács által az (EU) 2019/1181 határozatában (1) elfogadott, a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatások, és különösen a 6. iránymutatás felhívja a tagállamokat, hogy a továbbiakban is kezeljék az ifjúsági munkanélküliséget, valamint a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő (NEET) fiatalok kérdését a korai iskolaelhagyás megelőzésével és az iskolából a munkaerőpiacra történő átmenet strukturális fejlesztésével, többek között az ifjúsági garancia teljes körű végrehajtásával.

                  (3)

                  A nem formális és az informális tanulás eredményeinek érvényesítéséről szóló, 2012. december 20-i tanácsi ajánlás (2) meghatározza a nem formális és az informális tanulás eredményeinek érvényesítésére vonatkozó elemeket és alapelveket, amelyek lehetővé teszik az egyének számára, hogy a nem formális és az informális tanulással megszerzett tudást, készségeket és kompetenciákat érvényesíttessék, és teljes vagy adott esetben részleges képesítést szerezzenek.

                  (4)

                  „A kompetenciafejlesztési pályákról: új lehetőségek a felnőttek számára” című, 2016. december 19-i tanácsi ajánlás (3) azt javasolja, hogy az alacsony szintű készségekkel, tudással és kompetenciákkal rendelkező felnőttek számára tegyék lehetővé egyéni igényeiknek megfelelően egy minimális szintű írástudás, számtantudás és digitális kompetenciák megszerzését, vagy szélesebb körű készségek, tudás és kompetenciák megszerzését.

                  (5)

                  Az egész életen át tartó tanuláshoz szükséges kulcskompetenciákról szóló, 2018. május 22-i tanácsi ajánlás (4) felhívja a tagállamokat, hogy támogassák az alapvető digitális készségek fejlesztését, valamint a teljes lakosság körében növeljék és javítsák a digitális kompetenciák szintjét.

                  (6)

                  A szakmai gyakorlatok minőségi keretrendszeréről szóló, 2014. március 10-i tanácsi ajánlás (5) iránymutatást ad a színvonalas szakmai gyakorlatok biztosítására vonatkozóan, és magában foglal minőségi elemeket is, amelyek különösen a tananyaghoz, a munkafeltételekhez, valamint a pénzügyi feltételek és a felvételi gyakorlatok átláthatóságához kapcsolódnak.

                  (7)

                  A színvonalas és eredményes tanulószerződéses gyakorlati képzés európai keretrendszeréről szóló, 2018. március 15-i tanácsi ajánlás (6) 14 kulcskritériumot határoz meg, amelyeket a tagállamoknak és az érdekelt feleknek a színvonalas és eredményes tanulószerződéses gyakorlati képzés fejlesztéséhez alkalmazniuk kell, hogy biztosítsák a tanulószerződéses tanulók szakmai készségeinek fejlesztését és személyes fejlődését egyaránt.

                  (8)

                  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/1700 rendelete (7) közös keretről rendelkezik hét, korábban különálló adatgyűjtésre vonatkozóan, beleértve az uniós munkaerő-felmérést is. Ez a közös keret – nevezetesen az integrált európai szociális statisztikák (IESS) – az egész EU-ra kiterjedő, részletesebb összehasonlító adatokat eredményez, amely lehetővé fogja tenni a fiatalok oktatásból a munka világába történő átmenetének jobb megértését, pontosabban megismerve a fiatalok tanulási és munkatapasztalatait, de egyéni hátterük sajátosságait is.

                  (9)

                  2016. december 15-i következtetéseiben az Európai Tanács az ifjúsági garancia folytatását sürgeti. 2017. június 15-i következtetéseiben a Tanács újólag megerősíti, hogy az ifjúsági munkanélküliség és inaktivitás kezelése szakpolitikai prioritás marad, úgy véli, hogy az ifjúsági garancia és az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés jelentős lendületet adott a strukturális reformoknak és a szakpolitikai innovációnak, valamint aláhúzza, hogy a NEET-fiatalok felkarolása a nemzeti hatóságoktól hathatós és kitartó erőfeszítéseket igényel és ágazatközi együttműködést.

                  (10)

                  „Az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés végrehajtása a tagállamokban” című, 2018. január 18-i állásfoglalásában az Európai Parlament felhívja a tagállamokat, hogy dolgozzanak ki megfelelő és testre szabott tájékoztatási stratégiákat a NEET-fiatalok eléréséhez, valamint alkalmazzanak olyan integrált megközelítést, amely egyénre szabottabb segítségnyújtást és szolgáltatásokat biztosít a többféle akadállyal szembenéző fiatalok részére. Az Európai Parlament hangsúlyozza, hogy javítani kell az ifjúsági garancia és az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés keretében nyújtott állásajánlatok minőségét, és egy jövőbeli vitára hív fel a jogosultsági korhatárról.

                  (11)

                  Az európai zöld megállapodás az Unió új növekedési stratégiája. E stratégia célja olyan igazságos és virágzó társadalommá alakítani az Uniót, amely modern, erőforrás-hatékony és versenyképes gazdasággal rendelkezik, ahol 2050-re megszűnik a nettó üvegházhatásúgáz-kibocsátás, és ahol a gazdaság növekedése független az erőforráshasználattól.

                  (12)

                  Annak érdekében, hogy segítse a Covid19-világjárvány okozta gazdasági és társadalmi károk rendezését, az e károkból történő európai helyreállítás beindítását, valamint a munkahelyek védelmét és megteremtését, a Bizottság – az uniós költségvetés teljes potenciáljának kiaknázása alapján – nagyszabású európai helyreállítási tervet javasolt, és a Next Generation EU nevű helyreállítási eszközre tett javaslatot. Ez az eszköz kulcsfontosságú lesz egyéb területek mellett a foglalkoztatást – beleértve a fiatalok foglalkoztatását – támogató rövid távú intézkedések, valamint a munkaerőpiacot és a szociális, oktatási és képzési rendszerekkel kapcsolatos hosszabb távú szakpolitikai reformokat célzó beruházások támogatásában.

                  (13)

                  2013-ban, az előző gazdasági recesszió során az ifjúsági munkanélküliségi ráta (15 és 24 év közötti fiatalok) az Unióban 24,4 % volt (míg 2008-ban 16%), és egyes tagállamokban az 50 %-ot is meghaladta, továbbá a 15 és 24 év közötti NEET-fiatalok száma elérte a 6,5 milliót. Erre válaszul a Tanács 2013 áprilisában elfogadta az ifjúsági garancia létrehozásáról szóló ajánlást (8). Ez uniós szinten fontos összehangolt választ jelent a fiatalok előtt álló kihívásokra, és a tagállamokban megvalósítandó oktatási és aktív munkaerőpiaci szakpolitikai beavatkozásokon alapul.

                  (14)

                  A Covid19-világjárvány az Unióban példa nélküli gazdasági recessziót váltott ki, amely valószínűleg drámaian magas ifjúsági munkanélküliségi rátát és NEET-rátát hoz vissza. Az Unió gazdasága 2020-ban várhatóan jelentős mértékben visszaesik, az EU történetének eddigi legsúlyosabb válságát idézve elő. Mindez leginkább azokat a fiatalokat fogja sújtani, akik már a világjárvány előtt is bizonytalan helyzetben voltak a munkaerőpiacon, vagy akadályokba ütköztek az elhelyezkedés terén, míg azok, akik most lépnek be a munkaerőpiacra, nehezebben fogják tudni megszerezni első munkahelyüket. A jelenlegi válság fényében szükséges ezért megerősíteni az ifjúsági garanciát.

                  (15)

                  A fiatalok többféle kihívással szembesülhetnek a munkaerőpiacon azért is, mert éppen átmeneti életszakaszon mennek keresztül, korlátozottak vagy hiányoznak a szakmai tapasztalataik, , valamint más tényezők akadályozzák a munka világába történő belépést. Mint a korábbi példák mutatják, a recessziók a fiatalokat keményebben sújtják, mint az idősebb, tapasztaltabb munkavállalókat.

                  (16)

                  A fiatal nők a fiatal férfiaknál nagyobb valószínűséggel válnak inaktívvá gondozási kötelezettségek miatt, így például gyermekek vagy eltartott felnőttek gondozása vagy egyéb személyes vagy családi kötelezettségek miatt. A fiatal nők körében az inaktivitás több mint ötször gyakrabban vezethető vissza gondozási feladatokra, mint a fiatal férfiak körében. Ez a nemek közötti foglalkoztatási különbség növekedéséhez vezethet, a nők egész életén keresztül fennálló, hosszú távú következményekkel.

                  (17)

                  Az ifjúsági munkanélküliség és inaktivitás, valamint a magas színvonalú, inkluzív oktatáshoz és képzéshez és a szociális szolgáltatásokhoz való korlátozott hozzáférés maradandó hatással járhat, így például növelheti a későbbi munkanélküliség kockázatát, csökkentheti a jövőbeni jövedelem mértékét, a humántőke elvesztéséhez és a szegénység generációk közötti átörökítéséhez vezethet. Ezen tényezők egyéni nehézségként jelentkeznek, és közvetlen és közvetett költségeket keletkeztetnek az egész társadalomnak. Fokozzák a regionális egyenlőtlenségeket is, például ha a fiatalok számára nem biztosított a fenntartható munkaerőpiaci integráció vidéki vagy távoli térségekben, és ezért máshol keresnek lehetőségeket.

                  (18)

                  A folyamatban lévő fejlesztések, így például a termelés és a szolgáltatások automatizálása és digitalizációja folyamatosan alakítja a munka világát. A fiatalok felülreprezentáltak a nem hagyományos foglalkoztatási formákban, például a platformalapú munkavégzés vagy az ideiglenes munkavégzés területén, ahol adott esetben nem részesülnek megfelelő szociális védelemben. Egy olyan társadalmi csoportról beszélünk, akik esetében fennáll a kockázata annak, hogy az automatizálás következtében elveszítik munkájukat, mivel a pályakezdő állásokban jellemzően nagyobb arányban vannak jelen az automatizálható feladatok. Ugyanakkor a digitális technológiáknak köszönhetően új munkahelyek jönnek létre, és számos gazdasági ágazatban megnő az igény a digitális transzformációhoz szükséges készségek iránt.

                  (19)

                  A fiatal európaiak humán tőkéjébe történő mostani beruházás segíteni fog időtállóvá tenni Európa szociális piacgazdaságait, felkészülve a demográfiai változásokra, ugyanakkor teljes mértékben kihasználva a digitális korszakot és a munkahelyek növekedését a zöld gazdaságban. Az ilyen beruházások kéz a kézben járnak a munkaerőpiaci reformokkal, amelyek kezelhetik a fiatalokat érintő egyes strukturális problémákat, és jobb kiindulási helyzetet biztosíthatnak számukra. Az Unió képes lesz learatni egy aktív, innovatív és képzett munkaerő valamennyi előnyét, elkerülve ugyanakkor a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben sem részesülő fiatalokkal kapcsolatos rendkívül magas gazdasági és társadalmi költségeket.

                  (20)

                  A megerősített ifjúsági garancia hozzájárulhat az ifjúsági foglalkoztatási lehetőségek megteremtéséhez, a fiatalok vállalkozói készségeinek előmozdításához, és segíthet kihasználni a digitális és a zöld átállásból fakadó lehetőségeket. Segíthet csökkenteni a súlyos lassulás okozta tartós munkaerőpiaci károkat azzal, hogy a vállalatokat munkanélküli fiatalok felvételére ösztönzi, beleértve azon fiatalokat is, akik már a világjárvány előtt állástalanok voltak, és olyan képzést nyújt, amely elősegíti a munkanélküli és inaktív fiatalok megfelelését a betöltendő álláshelyekre.

                  (21)

                  A megerősített ifjúsági garanciának biztosítania kell, hogy a munkahelye elvesztését vagy a formális tanulás befejezését követő négy hónapon belül valamennyi fiatal színvonalas állásajánlatot kaphasson, illetve további oktatásban, tanulószerződéses gyakorlati képzésben vagy gyakornoki képzésben részesüljön. E cél megvalósítása érdekében a megerősített ifjúsági garanciának utat kell mutatnia a fiataloknak a stabilabb munkaerőpiaci integrációhoz, és – az előttük álló akadályoktól függetlenül – több fiatalt kell megszólítania és motiválnia, garantálva, hogy senki ne maradjon le. A megerősített ifjúsági garanciának támogatnia kell a fiatalokat az értékes munkatapasztalat megszerzésében és a munka változó világában szükséges megfelelő készségek elsajátításában, különös tekintettel a növekvő ágazatok, valamint a zöld és a digitális átállás szempontjából releváns készségekre. E tekintetben fontos szerepet játszik a tanulószerződéses gyakorlati képzések színvonala. Különösen a helyreállítási szakaszban javítani kell az ilyen képzések elérhetőségét, valamint ösztönözni kell a vállalatok ezekben való részvételét, hogy zökkenőmentesebbé váljon a képzés és a munka világa közötti átmenet. A tanulószerződéses gyakorlati képzések olyan munkákra készítik fel a fiatalokat, amelyek iránt nagy a kereslet, és így fenntartható munkaerőpiaci integrációt biztosítanak számukra helyi szinten is.

                  (22)

                  Az ifjúsági garancia létrehozásáról szóló, 2013. évi tanácsi ajánlásban a tagállamok elkötelezték magukat annak biztosítása mellett, hogy minden 25 év alatti fiatal a munkanélkülivé válását vagy a formális tanulás befejezését követő négy hónapon belül színvonalas állásajánlatot kapjon, illetve további oktatásban, tanulószerződéses gyakorlati képzésben vagy gyakornoki képzésben részesüljön. Az érintett korcsoport 25–29 éves fiatalokkal történő kibővítése figyelembe veszi, hogy a munka változó jellege, az oktatásban eltöltött évek magasabb száma és a megkövetelt készségek miatt a tanulásból a munka világába való átmenet és a fenntartható munkaerőpiaci integráció hosszabb időt vesz igénybe. Fontos szem előtt tartani, hogy a Covid19-világjárvány következtében beálló gazdasági visszaesés során a 25–29 éves fiatalok nagyobb része válik majd munkanélkülivé, és szorul támogatásra. Ez az intézkedés összhangban van a tagállamok ifjúságügyi intézkedéseivel és programjaival, amelyek jellemzően a 15 és 29 év közötti fiatalok számára elérhetők.

                  (23)

                  A NEET-fiatalok heterogén csoportot alkotnak. Vannak fiatalok, akiknek az esetében a NEET-csoporthoz tartozás többszörös és tartós hátrányok tünete, és a társadalomtól való hosszabb távú elfordulás jele lehet, ami tartósabb beavatkozást tesz szükségessé. Egyes fiatalok – például a korai iskolaelhagyók vagy azok, akik nem részesültek megfelelő oktatásban és képzésben – különösen veszélyeztetettek, hiszen gyakran csekély mértékű a szociális védelmük, korlátozottan férnek csak hozzá pénzügyi forrásokhoz, bizonytalan munkakörülmények között dolgoznak, és hátrányos megkülönböztetésnek lehetnek kitéve. Mások, így például a magasan képzett fiatalok vagy azok esetében, akik már jelentős és továbbra is releváns munkatapasztalattal rendelkeznek, a NEET-státusz valószínűleg átmeneti, mivel ők a munkaerőpiacra történő belépés során nem szembesülnek komolyabb akadályokkal, és nem hordoznak magukban veszélyeztetettségi tényezőket. A megerősített ifjúsági garanciának tekintettel kell lennie arra, hogy a NEET-fiatalok esetében egyénre szabott megközelítésre van szükség: bizonyos esetekben kevésbé intenzív megközelítés is elegendő lehet, míg más, veszélyeztetettebb NEET-fiatalok esetében valószínűsíthető, hogy erőteljesebb, hosszabb időtartamú és átfogóbb beavatkozások kellenek. E beavatkozásoknak a nemek közötti egyenlőségre törekvő megközelítésen kell alapulniuk, egyúttal figyelembe véve az eltérő nemzeti, regionális és helyi körülményeket is.

                  (24)

                  Az Unióban a fiatalok több mint egyötöde nem éri el a digitális készségek alapszintjét sem, és az alacsonyan képzett fiatalok körében a magasan képzett társaikhoz képest háromszor nagyobb a valószínűsége az alulteljesítésnek a digitális készségek terén. Míg a Covid19-világjárvány felgyorsítja a digitális átállást, a digitális készségek hiánya kulcsfaktorrá válik a fiatalok foglalkoztathatóságát és azon képességüket illetően, hogy az ezen átállásból fakadó lehetőségeket megragadhassák. A célzott továbbképzés segít a fiataloknak reagálni a digitális készségek iránti növekvő keresletre, és megoldást kínál a digitális szakadékra is.

                  (25)

                  A megerősített ifjúsági garanciának a megfelelőnek ítélt esetekben részét képezi az ajánlat elfogadását megelőző, az egyéni igényeknek megfelelően végzett és a specifikus készségterületekhez, így például digitális, zöld, nyelvi, vállalkozói és életpályamenedzsment-készségekhez kapcsolódó előkészítő képzés. E gyakorlati képzés az első lépés lehet a teljes szakképzési tanfolyam felé vezető úton, betekintést adhat a munka világába, vagy kiegészítheti a meglévő oktatási vagy munkatapasztalatot az ifjúsági garancia keretében tett ajánlat elfogadását megelőzően. E bevezető képzés nem hosszabbíthatja meg a négy hónapos előkészítési időszakot. Az ilyen előkészítő képzést – amely nem hosszabbíthatja meg a négy hónapos előkészítő szakasz tartamát – rövid távú, informális jellege különbözteti meg magától az ajánlattól.

                  (26)

                  A szakpolitikai területek – többek között a foglalkoztatás, az oktatás, az ifjúságügy, a nemek közötti egyenlőség és a szociális ügyek – közötti hatékony koordináció és partnerségek kulcsfontosságúak a minőségi foglalkoztatási, valamint oktatási és képzési lehetőségek, a tanulószerződéses gyakorlati képzések és a szakmai gyakorlatok fellendítése tekintetében. Az integrált szolgáltatások (így például az egyablakos ügyintézési pontok és egyéb modellek) könnyebb hozzáférést biztosítanak a szolgáltatásokhoz és ellátásokhoz, és könnyebben tudnak személyre szabott, rugalmas, az igényekre jobban reagáló megoldásokat biztosítani azon fiatalok számára, akik a munkapiacon többdimenziós akadályokkal találják magukat szemben. Az integrált szolgáltatásokhoz meg kell változtatni a munkakultúrát, a fiatalokat kell a beavatkozások középpontjába helyezni, elő kell segíteni az összes kormányzati szint között a legjobb gyakorlatokra vonatkozó elképzelések megosztását, és hálózatokat kell kiépíteni az összes releváns szereplő között. Emellett kezelni kell az adatvédelmi kérdéseket a különböző közigazgatások és szolgáltatások közötti hatékony és zökkenőmentes együttműködés lehetővé tétele érdekében.

                  (27)

                  A megerősített ifjúsági garanciát a nemzeti, regionális és helyi körülményekhez igazítva, támogató intézkedésekből álló rendszerrel kell végrehajtani. Az ilyen rendszereknek figyelembe kell venniük a tagállamokban tapasztalható különbségeket az ifjúsági munkanélküliség és inaktivitás mértéke, az intézményi felépítés és a különböző munkaerőpiaci szereplők kapacitása terén. A forráselosztást illetően figyelembe kell venniük az állami költségvetések és pénzügyi korlátok tekintetében fennálló különböző helyzeteket is, továbbá e rendszereket folyamatosan nyomon kell követni és fejleszteni.

                  (28)

                  A támogató intézkedések az uniós alapokból finanszírozhatók. A 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés (IFK) (amelyhez az Unió csaknem 9 milliárd euróval járul hozzá) az Európai Szociális Alap (ESZA) által nyújtott beruházással együtt máig az ifjúsági garancia végrehajtását támogató egyik fő uniós pénzügyi forrás volt. Az európai helyreállítási terv és a Next Generation EU Eszköz részeként a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz, valamint a kohéziós célú és az európai területeknek nyújtott helyreállítási támogatás (REACT-EU) további uniós pénzügyi támogatást fog nyújtani az ifjúsági foglalkoztatási intézkedésekhez. A 2021–2027-es finanszírozási időszakban ezen erőfeszítéseket ki fogja egészíteni az Európai Szociális Alap Plusz (ESZA+), amely támogatni fogja a megerősített ifjúsági garancia foglalkoztatási, oktatási és képzési intézkedéseinek teljes körét,

            A KÖVETKEZŐKET AJÁNLJA A TAGÁLLAMOKNAK:

                  1.

                  Biztosítsák, hogy valamennyi 30 év alatti fiatal a munkahelye elvesztését vagy a formális tanulás befejezését követő négy hónapos időszakon belül színvonalas állásajánlatot kapjon, illetve további oktatásban, tanulószerződéses gyakorlati képzésben vagy gyakornoki képzésben részesüljön a szociális jogok európai pillérének 4. alapelvével összhangban.
                  Az ifjúsági garancia onnantól kezdve legyen nyújtható egy fiatal számára, hogy regisztrál valamely ifjúságigarancia-szolgáltatónál. Az ifjúságigarancia-rendszereknek – a nemzeti, regionális és helyi körülményeknek megfelelően, valamint a célcsoportba tartozó fiatalok nemére és sokféleségére figyelemmel – négy szakasz (feltérképezés, tájékoztatás, előkészítés és ajánlat) köré szerveződő iránymutatásokon kell alapulniuk. Ezek az iránymutatások a következők:

         Feltérképezés

         A célcsoport, az elérhető szolgáltatások és a szükséges készségek azonosítása

                  2.

                  erősítsék meg a célcsoport feltérképezését, hogy megfelelőbb képet lehessen alkotni a NEET-fiatalok sokféleségéről és arról a személyre szabott támogatásról, amelyre valószínűleg szükségük lesz, beleértve a gazdasági recesszió által negatívan érintett NEET-fiatalokat is;

                  3.

                  térképezzék fel a különböző támogatási szükségletekhez elérhető szolgáltatásokat, vegyenek igénybe (például a munkaerőpiacra vonatkozó nagy adathalmazok felhasználásával készített) nemzeti készségigény-előrejelzéseket – rendelkezésre álló helyi készségigény-előrejelzésekkel együtt – a munkaerőpiacon keresett készségek azonosítása érdekében, különös figyelmet fordítva a regionális piac sajátosságaira, valamint a vidéki, távoli vagy hátrányos helyzetű városi területeken élő fiatalok előtt álló akadályokra;

         A megelőzés lehetővé tétele nyomonkövető és korai figyelmeztető rendszerekkel

                  4.

                  erősítsék meg a korai figyelmeztető rendszereket és a nyomonkövető kapacitásokat azon fiatalok azonosítása érdekében, akik ki vannak téve a NEET-csoportba kerülés kockázatának, hozzájárulva ugyanakkor az oktatás és képzés korai elhagyásának megelőzéséhez is (például pályaválasztási tanácsadással az iskolákban, rugalmasabb tanulási pályákkal és több munkaalapú tanulási lehetőséggel) az oktatási ágazattal, a szülőkkel vagy a törvényes gyámokkal és a helyi közösségekkel együttműködésben, valamint az ifjúsági, szociális, egészségügyi és foglalkoztatási szolgálatok bevonásával;

         Tájékoztatás

         Figyelemfelhívás és célzott kommunikáció

                  5.

                  válasszanak modern, ifjúságbarát és helyi információs csatornákat és tájékoztatási programokat a figyelemfelhívó tevékenységekhez, felhasználva digitális és nem digitális lehetőségeket, biztosítva ugyanakkor a fiatalok, az ifjúságsegítők és a helyi ifjúsági szervezetek, a családok és a szülői társulások bevonását;

                  6.

                  minden kommunikáció során alkalmazzanak jól felismerhető, adott esetben a Bizottság által rendelkezésre bocsátott iránymutatásokon alapuló vizuális stílust, biztosítva ugyanakkor az elérhető támogatás valamennyi típusára vonatkozó hozzáférhető és könnyen érthető információt, például az adott ország nyelvén (nyelvein) elérhető egységes webportál révén. A kommunikáció során kerülni kell a sztereotípiákat;

         A veszélyeztetett csoportokat célzó tájékoztatás fokozása

                  7.

                  fordítsanak fokozottabb figyelmet a NEET-fiatalokra (különösen a veszélyeztetett csoportokba tartozó fiatalokra, beleértve a fogyatékossággal élőket és a többdimenziós problémákkal küzdőket is), speciálisan képzett szolgáltatókat és olyan kiegészítő stratégiákat alkalmazva, mint például az ifjúsági munka, az ifjúsági nagykövetek és a fiatalok egyedi csoportjaival kapcsolatban álló partnerekkel folytatott együttműködés. A legnehezebben elérhető NEET-fiatalok esetében vizsgálják meg az ellátások nyújtásával történő koordináció, valamint a mobil egységek alkalmazásának lehetőségét;

         Előkészítés

         Profilalkotó eszközök alkalmazása egyénre szabott cselekvési tervek kidolgozásához

                  8.

                  javítsák a profilalkotó és a szűrést szolgáló eszközöket és gyakorlatokat a szükségletek és a válaszok párosítása érdekében, olyan többváltozós, a nemek közötti egyenlőség szempontját figyelembe vevő profilalkotási és szűrési megközelítés alkalmazásával, amely figyelembe veszi az érintett fiatal személy preferenciáit és motivációit, készségeit és korábbi munkatapasztalatait, korlátait és hátrányait, beleértve munkanélküliségük vagy inaktivitásuk okait, vagy a vidéki, távoli vagy hátrányos helyzetű városi területeken való tartózkodásukkal kapcsolatos okokat;

                  9.

                  biztosítsák, hogy a tanácsadási folyamat az állami foglalkoztatási szolgálatoknál megerősítést nyerjen, és hogy az ifjúsági garancia-szolgáltatók megfelelő személyzeti kapacitással rendelkezzenek, beleértve a profilalkotó és a szűrést szolgáló eszközök működtetésére és fejlesztésére, valamint a személyközpontú szükségleteket és válaszokat figyelembe vevő, egyénre szabott cselekvési tervek kidolgozására speciálisan kiképzett személyzetet is;

         Tanácsadás, iránymutatás és mentorálás

                  10.

                  erősítsék meg az előkészítési szakaszt képzett tanácsadók által nyújtott személyközpontú tanácsadással, iránymutatással és mentorálással, megfelelve az érintett egyének szükségleteinek, és kellő figyelmet fordítva a nemi elfogultságra és a megkülönböztetés egyéb formáira. Akár karriertanácsadással, akár a vállalkozói készség támogatásával készítsék fel a NEET-fiatalokat a munka változó jellegére és az egész életen át tartó tanulás követelményeire, ugyanakkor egyéni segítségnyújtást, motivációs munkát, érdekérvényesítést vagy a társak által nyújtott támogatást is biztosítva a NEET- fiatalok számára;

                  11.

                  a tanácsadás, iránymutatás és mentorálás során tegyenek lehetővé holisztikusabb megközelítést azáltal, hogy a fiatalokat továbbirányítják olyan partnerekhez (így például oktatási és képzési intézményekhez, szociális partnerekhez és ifjúsági szervezetekhez, valamint ifjúságsegítőkhöz, egészségügyi és szociális szolgálatokhoz), akik segíthetnek motiválni és támogatni ezeket a fiatalokat abban, hogy leküzdjék a foglalkoztatást nehezítő egyéb akadályokat;

         A digitális készségek fejlesztése előkészítő képzéssel

                  12.

                  például az Európai Digitális Kompetenciakeret (DigComp) és a rendelkezésre álló értékelési és önértékelési eszközök felhasználásával mérjék fel minden olyan NEET-fiatal digitális készségeit, aki regisztrál az ifjúsági garancia keretében, biztosítva, hogy az azonosított hiányosságok alapján minden olyan fiatal, akinek célzott előkészítő képzésre van szüksége, kaphasson ilyen képzést digitális készségeinek fejlesztése érdekében;

                  13.

                  biztosítsák az előkészítő képzés keretében elért nem formális és informális tanulási eredmények érvényesítését és elismerését az oktatási és képzési rendszerekbe épített érvényesítési megoldások alkalmazásával, olyan meglévő eszközök alkalmazásával, mint például az Europass, lehetővé téve a képesítések gyűjtését illetően a modulárisabb megközelítést, fokozva a tanulási eredményeket és javítva az elismerést;

         Egyéb fontos készségek értékelése, fejlesztése és érvényesítése

                  14.

                  biztosítsák, hogy az előkészítési szakasz segítse elő a főként a digitális, zöld, nyelvi, vállalkozói és életpályamenedzsment-készségekre irányuló, adott esetben megfelelőnek ítélt továbbképzést és átképzést, a meglévő kompetencia-referenciakeretek, önértékelési és önértékelési eszközök és érvényesítési estközök alkalmazásával, hogy segítsenek a fiataloknak a lehetőségek megragadásában a növekvő ágazatokban, és felkészítve őket a változó munkaerőpiac szükségleteire;

         Ajánlat

         A foglalkoztatási és a kezdő vállalkozásokra irányuló ösztönzők sikeressé tétele

                  15.

                  alkalmazzanak célzott és jól tervezett foglalkoztatási ösztönzőket, így például bértámogatást, alkalmazási ösztönzőket („bónuszokat”), a társadalombiztosítási járulékok csökkentését, adójóváírást vagy fogyatékossági ellátásokat, valamint a kezdő vállalkozásokra irányuló ösztönzőket annak érdekében, hogy a fiatalok fenntartható munkaerőpiaci integrációjához színvonalas lehetőségeket teremtsenek; adott esetben a fiatalok önfoglalkoztatását előmozdító ajánlatokat alapos képzéssel és átfogó vállalkozói tanácsadással kell összekötni;

         Az ajánlat összehangolása a meglévő normákkal a minőség és a méltányosság biztosítása érdekében

                  16.

                  az állásajánlatokat hozzák összhangba a szociális jogok európai pillérének releváns alapelveivel, biztosítva minden területen a nőkkel és férfiakkal szembeni egyenlő bánásmódot és az esélyegyenlőséget, valamint a tisztességes munkafeltételekhez való jogot, a szociális védelemhez és képzéshez való hozzáférést, a próbaidő észszerű időtartamát, továbbá tiltva az atipikus szerződésekkel való visszaélést;

                  17.

                  a továbbképzési ajánlatok diverzifikálásával – például rugalmas tanulási pályák, munkaalapú tanulás, áthidaló programok és második esélyt kínáló programok révén – könnyítsék meg a fiatalok számára a visszatérést az oktatásba és a képzésbe, biztosítva adott esetben a nem formális és az informális tanulás érvényesítését;

                  18.

                  fokozzák a színvonalas tanulószerződéses gyakorlati képzések támogatását, és biztosítsák, hogy az ajánlatok megfeleljenek a színvonalas és eredményes tanulószerződéses gyakorlati képzések európai keretrendszerében megállapított minimumkövetelményeknek;

                  19.

                  biztosítsák, hogy a szakmai gyakorlatra vonatkozó ajánlatok megfeleljenek a szakmai gyakorlatok minőségi keretrendszerében megállapított minimumkövetelményeknek;

         Elhelyezkedés utáni támogatás nyújtása és a visszajelzések felhasználása

                  20.

                  terjesszék ki az elhelyezkedés után a fiatalok számára nyújtott folytatólagos támogatást, hogy segítsenek nekik megbirkózni az új helyzetekkel, és szükség esetén módosítsák az egyénre szabott cselekvési terveket, kihasználva az elhelyezkedés után adott visszajelzések nyújtotta lehetőséget annak biztosítására, hogy színvonalas ajánlattételre került sor, továbbá annak megelőzésére, hogy a fiatalok NEET-státuszba essenek vissza;

         Horizontális támogatás

         A partnerségek mobilizálása

                  21.

                  a kormányzás valamennyi szintjén erősítsék meg a partnerségeket az ifjúságigarancia-szolgáltatók és az érintett érdekelt felek, így például a munkáltatók, az oktatási és képzési intézmények, a szociális partnerek, az ifjúságsegítő szolgálatok, a szolidaritást nyújtó és civil tevékenységeket végző felek, az ifjúsági szervezetek és más civil társadalmi szervezetek között; mozdítsák elő az ifjúságigarancia-szolgáltatók és más szociális – így például gyermekgondozási, egészségügyi, rehabilitációs, szociális lakhatási és akadálymentesítési szolgálatok – közötti együttműködésre vonatkozó előírásokat;

                  22.

                  mozdítsák elő az olyan integrált szolgáltatási modellek – így például az egyablakos ügyintézési pontok, az egyesített ügykezelés vagy a multidiszciplináris csoportok – további fejlesztését, amelyek megerősítik a partnerségeket és egyedüli kapcsolattartó pontként szolgálnak a fiatalok számára;

         Az adatgyűjtésnek és a rendszerek nyomon követésének a javítása

                  23.

                  fokozzák az utánkövetési adatok bővítését célzó erőfeszítéseket olyan rendszerek megerősítésével, amelyek lehetővé teszik a fiatalok nyomon követését az ajánlatok elfogadása után a hosszú távú, fenntartható munkaerőpiaci integráció nyomon követése érdekében;

                  24.

                  az adatvédelmi szabályok tiszteletben tartása mellett ösztönözzék a nyomonkövető, profilalkotási és utánkövetési adatok szélesebb körű megosztását az ifjúságigarancia-partnerek között a támogatás javítása érdekében, ami különösen fontos a veszélyeztetett NEET-fiatalokat célzó beavatkozások sikere szempontjából;

         Az alapok teljes és optimális kihasználása

                  25.

                  fordítsanak megfelelő nemzeti forrásokat a megerősített ifjúsági garancia által meghatározott szakpolitikai intézkedések végrehajtására, biztosítva, hogy azokat jól célzottan a fiatalok – és különösen a legveszélyeztetettebb csoportok – egyéni szükségleteire szánják;

                  26.

                  gondoskodjanak a kohéziós politika keretébe tartozó jelenlegi uniós eszközök, különösen az IFK, az ESZA és az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA) (2014–2020) teljes és optimális kihasználásáról, továbbá mobilizálják a REACT-EU, valamint az ESZA+ és az ERFA (2021–2027) keretében nyújtott kiegészítő források jelentős részét az ifjúsági foglalkoztatás, az oktatás és a képzés támogatása, az ifjúsági munkanélküliség és inaktivitás megelőzése, valamint a releváns szakpolitikai reformok végrehajtása érdekében;

                  27.

                  aknázzák ki a nemzeti finanszírozási források egyéb olyan uniós finanszírozási forrásokkal történő kiegészítésében rejlő lehetőséget, amelyek hozzájárulhatnak a megerősített ifjúsági garancia végrehajtásához, különös tekintettel a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközre, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra (EMVA), az InvestEU programra, a Menekültügyi, Migrációs és Integrációs Alapra (MMIA), az Erasmus+ programra és a technikai támogatási eszközre;

            ÜDVÖZLI A BIZOTTSÁG AZON SZÁNDÉKÁT, HOGY:

         Az adatgyűjtésnek és a rendszerek nyomon követésének a javítása

                  28.

                  továbbra is támogatja az ifjúsági garanciarendszerek közösen elfogadott mutatórendszer alapján történő kvantitatív nyomon követését, megfelelő esetben kiigazításokat javasolva ezen ajánlás fényében;

                  29.

                  2022-től kezdve javítja a NEET-célcsoport értékelésének részletességét, kihasználva az uniós munkaerő-felmérésnek az (EU) 2019/1700 rendelet nyújtotta fejlesztéséből származó előnyöket;

         A végrehajtás nyomon követése

                  30.

                  ezen ajánlás értelmében nyomon követi az ifjúsági garanciarendszerek végrehajtását a Foglalkoztatási Bizottság (a továbbiakban: EMCO) által az európai szemeszter keretében végzett többoldalú felügyelet révén;

                  31.

                  az európai szemeszter kontextusában rendszeresen párbeszédet folytat a tagállamokkal, hogy biztosítsa az ifjúsági foglalkoztatási szakpolitikákba és programokba való folyamatos nemzeti beruházás nyomon követését; adott esetben országspecifikus ajánlásokat intéz a tagállamokhoz a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatások alapján;

                  32.

                  rendszeres jelentéseket készít az EMCO számára az ifjúsági garanciarendszerek végrehajtására és eredményeire vonatkozó fejleményekről;

         Figyelemfelhívás és célzott kommunikáció

                  33.

                  megerősíti a tagállamok figyelemfelhívó és kommunikációs erőfeszítéseinek támogatását, valamint megerősíti az eredmények és a bevált gyakorlatok tagállamok közötti terjesztését, többek között az állami foglalkoztatási szolgálatok európai hálózatán keresztül.

            Az ifjúsági garancia létrehozásáról szóló, 2013. április 22-i tanácsi ajánlás helyébe ezen ajánlás lép.

         Kelt Brüsszelben, 2020. október 30-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            M. ROTH

         (1)  A Tanács (EU) 2019/1181 határozata (2019. július 8.) a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról (HL L 185., 2019.7.11., 44. o.).

         (2)  HL C 398., 2012.12.22., 1. o.

         (3)  HL C 484., 2016.12.24., 1. o.

         (4)  HL C 189., 2018.6.4., 1. o.

         (5)  HL C 88., 2014.3.27., 1. o.

         (6)  HL C 153., 2018.5.2., 1. o.

         (7)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/1700 rendelete (2019. október 10.) az egyedi szinten, mintavétel útján gyűjtött adatokon alapuló, személyekre és háztartásokra vonatkozó európai statisztikák közös keretének létrehozásáról, a 808/2004/EK, a 452/2008/EK és az 1338/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint az 1177/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet és az 577/98/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 261I., 2019.10.14., 1. o.).

         (8)  HL C 120., 2013.4.26., 1. o.


title: A Tanács (EU) 2021/1085 ajánlása (2021. július 1.) az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 ajánlás módosításáról

text:
                  2021.7.2.

                  HU

                  Az Európai Unió Hivatalos Lapja

                  L 235/27

         A TANÁCS (EU) 2021/1085 AJÁNLÁSA
         (2021. július 1.)
         az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 ajánlás módosításáról
         AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
         tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 77. cikke (2) bekezdése b) és e) pontjára, valamint 292. cikke első és második mondatára,
         mivel:

                     (1)

                     A Tanács 2020. június 30-án elfogadta az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló ajánlást (1) (a továbbiakban: a tanácsi ajánlás).

                     (2)

                     Az említett időpont óta a Tanács elfogadta az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 tanácsi ajánlást módosító (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9), (EU) 2021/892 (10) és (EU) 2021/992 (11) ajánlást.

                     (3)

                     A Tanács 2021. május 20-án elfogadta az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 ajánlás módosításáról szóló (EU) 2021/816 ajánlást (12), hogy naprakésszé tegye azokat a kritériumokat, amelyek alapján értékelik, hogy a harmadik országokból kiinduló, nem alapvetően szükséges utazások biztonságosak és engedélyezhetők-e.

                     (4)

                     A tanácsi ajánlás értelmében a tagállamoknak 2020. július 1-jétől kezdődően fokozatosan és koordinált módon fel kell oldaniuk az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazásokra vonatkozó ideiglenes korlátozást a tanácsi ajánlás I. mellékletében felsorolt harmadik országok lakosai tekintetében. Az I. mellékletben említett harmadik országok jegyzékét a Tanácsnak kéthetente felül kell vizsgálnia, illetve adott esetben naprakésszé kell tennie a Bizottsággal és az érintett uniós ügynökségekkel és szolgálatokkal való szoros konzultációt követően, a tanácsi ajánlásban említett módszereken, kritériumokon és információkon nyugvó általános értékelés alapján.

                     (5)

                     A Tanács az azóta eltelt időszakban – a Bizottsággal és az érintett uniós ügynökségekkel és szolgálatokkal szoros konzultációt folytatva – megbeszéléseket tartott a tanácsi ajánlás I. mellékletében szereplő harmadik országok jegyzékének az (EU) 2021/816 ajánlással módosított tanácsi ajánlásban meghatározott kritériumok és módszerek alkalmazásával történő felülvizsgálatáról. E tárgyalások eredményeként az I. mellékletben szereplő harmadik országok jegyzékét módosítani kell. Fel kell venni a jegyzékbe különösen Azerbajdzsánt, Bosznia-Hercegovinát, Brunei Darussalam Államot, Jordániát, Kanadát, Katart, Montenegrót, a Moldovai Köztársaságot, Örményországot, Szaúd-Arábiát, valamint – az olyan entitások és területi hatóságok kategóriájában, amelyeket legalább egy tagállam nem ismer el államként – Koszovót (*).

                     (6)

                     A határellenőrzés nem csupán azoknak a tagállamoknak az érdeke, amelyek külső határainál azt elvégzik, hanem valamennyi olyan tagállamé, amely megszüntette a belső határellenőrzést. A tagállamoknak ezért biztosítaniuk kell a külső határokon megtett intézkedések koordinációját, hogy szavatolják a schengeni térség megfelelő működését. Ennek érdekében 2021. július 1-jétől kezdődően a tagállamoknak folytatniuk kell az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásának koordinált feloldását az ezen ajánlással módosított tanácsi ajánlás I. mellékletében felsorolt harmadik országok, különleges közigazgatási területek, valamint egyéb entitások és területi hatóságok lakosai tekintetében.

                     (7)

                     Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek az ajánlásnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. Mivel ez az ajánlás a schengeni vívmányokon alapul, Dánia az említett jegyzőkönyv 4. cikkének megfelelően az ezen ajánlásról szóló tanácsi döntést követő hat hónapos időszakon belül határoz arról, hogy azt végrehajtja-e.

                     (8)

                     Ez az ajánlás a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek alkalmazásában Írország a 2002/192/EK tanácsi határozattal (13) összhangban nem vesz részt. Ennélfogva Írország nem vesz részt ennek a rendeletnek az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

                     (9)

                     Izland és Norvégia tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság közötti, az utóbbiaknak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK tanácsi határozat (14) 1. cikkének A. pontjában említett területhez tartoznak.

                     (10)

                     Svájc tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozatnak (15) a 2008/146/EK tanácsi határozat (16) 3. cikkével együtt értelmezett 1. cikke A. pontjában említett területhez tartoznak.

                     (11)

                     Liechtenstein tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozatnak (17) a 2011/350/EU határozat (18) 3. cikkével együtt értelmezett 1. cikke A. pontjában említett területhez tartoznak,

               ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
         Az (EU) 2020/1052, az (EU) 2020/1144, az (EU) 2020/1186, az (EU) 2020/1551, az (EU) 2020/2169, az (EU) 2021/89, az (EU) 2021/132, az (EU) 2021/767, az (EU) 2021/816, az (EU) 2021/892 és az (EU) 2021/992 ajánlással módosított, az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 tanácsi ajánlás a következőképpen módosul:

                     1.

                     A tanácsi ajánlás 1. pontjának első bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

                                 „1.

                                 A tagállamoknak 2021. július 1-jétől kezdődően fokozatosan és koordinált módon fel kell oldaniuk az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazásokra vonatkozó ideiglenes korlátozást az I. mellékletben felsorolt harmadik országok lakosai tekintetében.”

                     2.

                     Az ajánlás I. mellékletének helyébe a következő szöveg lép:

                           „I. MELLÉKLET
                           Azon harmadik országok, különleges közigazgatási területek, valamint egyéb entitások és területi hatóságok, amelyek lakosait nem érintheti az EU-ba irányuló, nem alapvetően szükséges utazásokra vonatkozó, a külső határokon alkalmazott ideiglenes korlátozás:
                           I.   ÁLLAMOK

                                       1.

                                       ALBÁNIA

                                       2.

                                       ÖRMÉNYORSZÁG

                                       3.

                                       AUSZTRÁLIA

                                       4.

                                       AZERBAJDZSÁN

                                       5.

                                       BOSZNIA-HERCEGOVINA

                                       6.

                                       BRUNEI DARUSSALAM ÁLLAM

                                       7.

                                       KANADA

                                       8.

                                       IZRAEL

                                       9.

                                       JAPÁN

                                       10.

                                       JORDÁNIA

                                       11.

                                       LIBANON

                                       12.

                                       MONTENEGRÓ

                                       13.

                                       ÚJ-ZÉLAND

                                       14.

                                       KATAR

                                       15.

                                       MOLDOVAI KÖZTÁRSASÁG

                                       16.

                                       ÉSZAK-MACEDÓN KÖZTÁRSASÁG

                                       17.

                                       RUANDA

                                       18.

                                       SZAÚD-ARÁBIA

                                       19.

                                       SZERBIA

                                       20.

                                       SZINGAPÚR

                                       21.

                                       DÉL-KOREA

                                       22.

                                       THAIFÖLD

                                       23.

                                       AMERIKAI EGYESÜLT ÁLLAMOK

                                       24.

                                       KÍNA (*1)

                                 II.   A KÍNAI NÉPKÖZTÁRSASÁG KÜLÖNLEGES KÖZIGAZGATÁSI TERÜLETEI

                                       Hongkong Különleges Közigazgatási Terület

                                       Makaói Különleges Közigazgatási Terület

                                 III.   OLYAN ENTITÁSOK ÉS TERÜLETI HATÓSÁGOK, AMELYEKET LEGALÁBB EGY TAGÁLLAM NEM ISMER EL ÁLLAMKÉNT

                                       Koszovó (*)

                                       Tajvan

                        (*1)  a kölcsönösségre vonatkozó megerősítés függvényében"

                        (*)  Ez a megnevezés nem érinti a jogállással kapcsolatos álláspontokat, továbbá összhangban van az 1244/1999 sz. ENSZ BT-határozattal és a Nemzetközi Bíróságnak a koszovói függetlenségi nyilatkozatról szóló véleményével."

            Kelt Brüsszelben, 2021. július 1-jén.

                  a Tanács részéről

                  az elnök

               G. DOVŽAN

            (1)  HL L 208I., 2020.7.1., 1. o.

            (2)  HL L 230., 2020.7.17., 26. o.

            (3)  HL L 248., 2020.7.31., 26. o.

            (4)  HL L 261., 2020.8.11., 83. o.

            (5)  HL L 354., 2020.10.26., 19. o.

            (6)  HL L 431., 2020.12.21., 75. o.

            (7)  HL L 33., 2021.1.29., 1. o.

            (8)  HL L 41., 2021.2.4., 1. o.

            (9)  HL L 165I., 2021.5.11., 66. o.

            (10)  HL L 198., 2021.6.4., 1. o.

            (11)  HL L 221., 2021.6.21., 12. o.

            (12)  HL L 182., 2021.5.21., 1. o.

            (*)  Ez a megnevezés nem érinti a jogállással kapcsolatos álláspontokat, továbbá összhangban van az 1244/1999 sz. ENSZ BT-határozattal és a Nemzetközi Bíróságnak a koszovói függetlenségi nyilatkozatról szóló véleményével.

            (13)  A Tanács 2002/192/EK határozata (2002. február 28.) Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről (HL L 64., 2002.3.7., 20. o.).

            (14)  HL L 176., 1999.7.10., 31. o.

            (15)  HL L 53., 2008.2.27., 52. o.

            (16)  A Tanács 2008/146/EK határozata (2008. január 28.) az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő megkötéséről (HL L 53., 2008.2.27., 1. o.).

            (17)  HL L 160., 2011.6.18., 21. o.

            (18)  A Tanács 2011/350/EU határozata (2011. március 7.) az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló, különösen a belső határokon történő ellenőrzés megszüntetéséhez és a személyek mozgásához kapcsolódó társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyvnek az Európai Unió nevében történő megkötéséről (HL L 160., 2011.6.18., 19. o.).


title: Az Európai Központi Bank ajánlása (2020. augusztus 7.) az Európai Unió Tanácsa számára a Suomen Pankki külső könyvvizsgálóiról (EKB/2020/37) 2020/C 268/01

text:
               14.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 268/1

      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
      (2020. augusztus 7.)
      az Európai Unió Tanácsa számára a Suomen Pankki külső könyvvizsgálóiról (EKB/2020/37)
      (2020/C 268/01)
      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
      tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
      mivel:

                  (1)

                  Az Európai Központi Bank (EKB) és azon tagállamok, amelyek pénzneme az euro, nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

                  (2)

                  A Suomen Pankki jelenlegi külső könyvvizsgálójának, a PricewaterhouseCoopers Oy-nak a megbízatása a 2019. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnt. Ezért külső könyvvizsgáló kinevezése szükséges a 2020. pénzügyi évtől.

                  (3)

                  A Suomen Pankki a KPMG Oy Ab-t választotta külső könyvvizsgálójaként a 2020-2025. pénzügyi évekre,

            ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
      Ajánlott, hogy a 2020–2025. pénzügyi évekre a Suomen Pankki külső könyvvizsgálójaként a KPMG Oy Ab-t jelöljék ki.

         Kelt Frankfurt am Mainban, 2020. augusztus 7-én.

               az EKB elnöke

            Christine LAGARDE


title: A Tanács ajánlása (2021. július 13.) az euróövezet gazdaságpolitikájáról 2021/C 283/01

text:
               2021.7.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/1

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2021. július 13.)
      az euróövezet gazdaságpolitikájáról
      (2021/C 283/01)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 136. cikkére, összefüggésben annak 121. cikke (2) bekezdésével,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
      tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
      mivel:

                  (1)

                  A Covid19-világjárvány okozta válság következtében az euróövezet gazdasága 2020 első felében hirtelen és mély recesszióba süllyedt. A 2020 harmadik negyedévében bekövetkezett erős gazdasági fellendülés ellenére, amely a járvány megfékezésére irányuló intézkedések feloldását kísérte, 2020 negyedik negyedévében a Covid19 terjedésének növekedése és a járvány megfékezésére irányuló, új intézkedések tovább növelték a bizonytalanságot, és megmutatták, hogy az euróövezet továbbra is sérülékeny a tartós egészségügyi válsággal szemben. A Covid19-válság egy sor jelentős keresleti és kínálati oldali sokkot eredményezett, ami – a bizottsági szolgálatok 2020. őszi gazdasági előrejelzése szerint – 2020-ban a bruttó hazai termék (GDP) 7,8 %-os várható csökkenését okozza. Ennek megfelelően 2021-ben a fellendülés az előrejelzések szerint a korábban vártnál lassúbb lesz, és a 2020. évi potenciális euróövezeti GDP közel -7,0 %-ának megfelelő, számottevő kibocsátási rés az előrejelzések szerint nem fog bezárulni 2021 végére. Jelentős bizonytalanság uralkodik a gazdasági kilátásokat illetően a Covid19-világjárványnak és a gazdasági szereplők változó magatartásának az alakulásával összefüggésben. A nemzeti és uniós szintű azonnali intézkedések – többek között az Európai Tanács által a Next Generation EU helyreállítási eszközről elért megállapodás – jelentősen segítettek a keresleti és kínálati oldali sokkok negatív következményeinek egy részét ellensúlyozni és a piacokat stabilizálni. Mind a lakossági fogyasztás, mind a befektetés komoly csapást szenvedett, ami viszont negatív hatást gyakorolt az árakra és a bérekre. A munkaerőpiaci kilátások is rosszabbra fordultak, hét éve tartó javuló tendenciát szakítva meg. A munkanélküliség növekedését eddig ellensúlyozta az ambiciózus szakpolitikai intézkedések valamennyi tagállamban történt sikeres végrehajtása – így például a csökkentett munkaidős foglalkoztatás, valamint a tömeges elbocsátások és a nagy jövedelemkiesések elkerülését célzó egyéb támogatási politikák –, továbbá az összes ledolgozott munkaórában bekövetkezett csökkenés és az aktivitási ráták visszaesése.

                  (2)

                  A Covid19-válság növeli az euróövezeti tagállamok közötti gazdasági divergenciát. Ezen divergenciát több tényező okozza, beleértve a következőket: a Covid19-sokk intenzitása és időtartama; a kapcsolatintenzív ágazatok – mint például turizmus, üzleti utazás és vendéglátás – relatív mérete és gazdasági jelentősége; és a költségvetési mozgástérben meglévő különbségek. Az említett különbségek hatással vannak a bizalomra, a befektetésre és a növekedési kilátásokra, valamint azon regionális különbségekre, amelyek a Covid19-válság előtt is léteztek, de amelyek most súlyosbodhatnak. Hosszabb távon a jelenlegi válság tartósan negatív hatást gyakorolhat a potenciális növekedésre és a jövedelmi résekre a lecsökkent humán- és fizikai – mind tárgyi, mind immateriális – tőke miatt. Az említett potenciális negatív hatások a munkatermelékenység és a jövedelmek még alacsonyabb mértékű növekedését és nagyobb egyenlőtlenséget eredményezhetnek.

                  (3)

                  Az Unió gyors és erőteljes reakciója – beleértve az (EU) 2021/241 európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) által létrehozott Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt magában foglaló Next Generation EU-t – fokozta a piaci bizalmat, és megmutatta a tagállamok szolidaritását és egyöntetű szándékát a gazdasági növekedés újraindítását, valamint a gazdasági és társadalmi reziliencia megerősítését célzó erőfeszítéseik koordinálása terén. Az Unió és az euróövezet számára több új eszközről született megállapodás nagyon rövid időn belül. Az említett eszközök már most biztonsági hálót nyújtanak a munkavállalók számára az (EU) 2020/672 tanácsi rendelettel (4) létrehozott szükséghelyzeti munkanélküliségi kockázatokat mérséklő ideiglenes támogatást nyújtó európai eszköz (SURE) révén, a vállalkozások számára az Európai Beruházási Bank páneurópai garanciarendszere révén, és a tagállamok számára az egészségügyi ellátás, kezelés és megelőzés Covid19-válságból fakadó közvetlen és közvetett költségei belföldi finanszírozásának támogatása érdekében, az Európai Stabilitási Mechanizmus Kormányzótanácsa által 2020. május 15-én elfogadott, az európai stabilizációs mechanizmusnak a járvány okozta válság során támogatást nyújtó eszköze révén. Az uniós szakpolitikai válasz szintén magában foglalta a Stabilitási és Növekedési Paktum általános mentesítési rendelkezésének aktiválását és a rugalmasságnak az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályok alapján történő igénybevételét biztosító ideiglenes keretet. A kohéziós politika pénzeszközeit az (EU) 2020/460 európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) alapján a koronavírusra való reagálást célzó beruházási kezdeményezés révén és az (EU) 2020/558 európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) alapján a koronavírusra való reagálást célzó, kiterjesztett beruházási kezdeményezés révén átcsoportosították az e pénzeszközökre leginkább rászoruló területekre.

                  (4)

                  A jól megtervezett szakpolitikáknak a Next Generation EU és fő eszköze, a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz összefüggésében történő végrehajtása új lendületet fog adni a tagállamoknak a növekedést ösztönző reformok beindításához, valamint a befektetés szintjének és minőségének fokozásához, összhangban a reziliencia, valamint a zöld és a digitális átállás célkitűzéseivel. Az említett végrehajtásnak segítenie kell a humán tőke fejlesztését, támogatnia a munkavállalók sikeres pályamódosításait, ami a kohéziós politikai pénzeszközök mellett elengedhetetlen lesz a kohézió biztosításához, a foglalkoztatás és a termelékenység ösztönzéséhez, valamint a gazdasági és társadalmi reziliencia fokozásához. Kulcsfontosságúak e tekintetben az uniós növekedési célkitűzések és a nemzeti strukturális kihívások, beleértve a 2019. és 2020. évi országspecifikus ajánlásokban azonosítottakat is. Az említett növekedési célkitűzéseket előmozdító, a 2020. szeptember 17-i bizottsági közleményben meghatározott 2021. évi éves fenntartható növekedési stratégia hét kiemelt kezdeményezést terjeszt elő: 1. megújulás; 2. korszerűsítés; 3. töltés; 4. kapcsolódás; 5. modernizálás; 6. kapacitásbővítés; és 7. átképzés és továbbképzés. Az említett kiemelt területek olyan közös kihívásokat jelentenek, amelyek koordinált befektetést és reformot tesznek szükségessé. A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy irányítsanak befektetést, hajtsanak végre reformot, és integrálják tovább értékláncaikat ezen kiemelt területeken. Az (EU) 2021/241 rendelet úgy rendelkezik, hogy az euróövezeti tagállamok helyreállítási és rezilienciaépítési terveinek konzisztensnek kell lenniük az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásban azonosított kihívásokkal és prioritásokkal. Az ilyen következetességet figyelembe kell venni a helyreállítási és rezilienciaépítési tervek értékelésekor.

                  (5)

                  A Covid19-világjárvány hatásának enyhítése érdekében az euróövezet olyan gazdaságpolitikai keveréket igényel, amely támogató, koordinált, átfogó és következetes, teljes mértékben megfelelve a Szerződés egyes intézményekre vonatkozó biztosítékainak. A cél korlátozni bármely, a munkaerőpiacot sújtó, hosszú távú negatív hatást, csökkenteni a jelentős gazdasági és társadalmi különbségeket, kezelni az egyensúlyhiányokat és más makrojelentőségű kockázatokat, és tágabb értelemben elkerülni a negatív következményeket a potenciális növekedésre és az árstabilitásra nézve, valamint középtávon biztosítani a fenntartható államháztartást. Az euróövezeti szakpolitikai keverék három fő – monetáris, költségvetési és strukturális – dimenziójának kölcsönös következetessége, a pénzügyi stabilitással együtt, elengedhetetlen az euróövezet számára egy összességében támogató politikai irányvonal biztosításához.

                  (6)

                  Az Európai Központi Bank (EKB) időben végrehajtott monetáris politikai beavatkozásainak célja érintetlenül tartani a monetáris transzmissziós csatornákat és megőrizni a középtávú árstabilitást. Az EKB köz- és magánszektorbeli eszközök jelentős vásárlását jelentette be az (EU) 2020/440 európai központi banki határozattal (7) létrehozott pandémiás vészhelyzeti vásárlási programja keretében, amelynek összege 1 850 milliárd EUR lesz legalább 2022. március végéig, valamint az (EU) 2016/948 európai központi banki határozattal (8) létrehozott vállalati szektort érintő vásárlási program keretében, havonta 20 milliárd EUR értékű nettó vásárlással és 2020 végéig további 120 milliárd EUR összegű kiegészítő kerettel. Emellett az EKB nagyon kedvező feltételek mellett kínál célzott, hosszabb lejáratú refinanszírozási műveleteket, támogatva a vállalatoknak és a háztartásoknak történő banki hitelezést.

                  (7)

                  A költségvetési irányvonal 2020-ban erősen expanzív volt, és az előrejelzés szerint 2021-ben is támogató marad mind euróövezeti, mind nemzeti szinten, a szükséghelyzeti intézkedéseket nem számítva, és néhány, már bejelentett helyreállítási intézkedésnek köszönhetően is. A nemzeti költségvetési politikák koordinációja – a Stabilitási és Növekedési Paktum maradéktalan tiszteletben tartása mellett – döntő fontosságú a Covid19-válságra való hatékony válaszadás, a fenntartható fellendülés, valamint a gazdasági és monetáris unió (GMU) megfelelő működése szempontjából. A Bizottság 2020. március 20-án arra a következtetésre jutott, hogy az Unió gazdasága súlyos gazdasági visszaesést tapasztalt, és teljesültek a Stabilitási és Növekedési Paktum általános mentesítési rendelkezésének aktiválásához szükséges feltételek. Ezen következtetést jóváhagyták a tagállamok pénzügyminiszterei 2020. március 23-án. A tagállamok nagyszabású költségvetési intézkedéseket vezettek be a Covid19-válság megfékezésére és a különösen érintett egyének és vállalkozások támogatására, valamint rendkívüli likviditási támogatást vezettek be elsősorban vállalatoknak és bankoknak a hiteláramlás biztosítása érdekében nyújtott garanciák útján. További koordinált költségvetési támogatás nyújtására fog sor kerülni uniós szinten – különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközön keresztül –, és az általános mentesítési rendelkezés 2021-ben is érvényben fog maradni. Az aktualizált makrogazdasági előrejelzések figyelembevételével a Bizottság 2021 tavaszán újra fogja értékelni a helyzetet, és mérlegelni fogja az általános mentesítési rendelkezés alkalmazását.

                  (8)

                  A Covid19-válság gazdasági következményei jelentős negatív hatást gyakorolnak az államháztartásra. Amennyiben az egészségügyi és a gazdasági feltételek lehetővé teszik, a költségvetési politikáknak a prudens középtávú költségvetési pozíciók elérésére való összpontosítása – többek között a szükséghelyzeti intézkedések fokozatos kivezetése révén – hozzá fog járulni a költségvetési fenntarthatóság középtávú biztosításához. Az ilyen összpontosítást oly módon kell megvalósítani, amely enyhíti a válság szociális hatását és a munkaerőpiacra gyakorolt hatását, és hozzájárul a társadalmi fenntarthatósághoz. Különösen relevánsnak tűnnek a nemzeti költségvetések összetételének javítását és a költségvetési fenntarthatóság hosszabb távú biztosítását célzó reformok, többek között az éghajlatváltozással és az egészségüggyel kapcsolatos kihívások fényében. A nemzeti költségvetések összetételének javítása – különösen a kiadások felülvizsgálata és a hatékony közbeszerzési keretek révén – megteremtheti az olyannyira szükséges költségvetési mozgásteret. A környezetbarát költségvetés-tervezés segíthet kezelni az éghajlatváltozás mérséklésével és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodással, valamint a környezetvédelemmel kapcsolatos kihívásokat is. A megfelelő, hatékony és inkluzív egészségügyi és szociális védelmi rendszerek biztosítják az olyannyira szükséges védelmet a rászorulóknak, automatikus stabilizátorként kulcsszerepet játszanak, és meg kell őrizniük a költségvetési fenntarthatóságot. Hasonlóképpen, a munkaerő-, tőke-, termék- és szolgáltatási piacok működését – megfelelő végrehajtás és ütemezés révén – erősítő reformok növelik a potenciális kibocsátást, elkerülve ugyanakkor a negatív rövid távú hatást az aggregált keresletre nézve.

                  (9)

                  A Covid19-válság megerősíti a hatékonyabb és méltányosabb állami bevételi rendszereket célzó reformok fontosságát. Mivel az euróövezeti tagállamok többségében továbbra is magas a munkát terhelő adóék, az említett reformok közé tartozik az adóteher olyan adóalapokra való áthelyezése, amelyek kevésbé károsak a munkaerő-kínálatra és -keresletre, a termelékenységre, a befektetésre és a növekedésre nézve, figyelembe véve ugyanakkor a kapcsolódó elosztási hatást is. A környezetvédelmi adózás és/vagy az externáliák egyéb árazási formáinak fokozott alkalmazása – a „zöldebb” magatartás ösztönzése révén – hozzájárulhat a fenntartható növekedéshez. Az agresszív adótervezéssel és adókikerüléssel foglalkozó intézkedések, mind nemzetközileg, mind az Unióban, hatékonyabbá és méltányosabbá tehetik az adórendszereket. Emellett a globalizáció szükségessé tette az adózási keret kiigazítását – mind uniós, mind globális szinten –, hogy illeszkedjen a modern és fokozottan digitalizált gazdasághoz. A Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) keretében zajlik a munka a gazdaság digitalizációjából eredő adózási kihívások kezelését célzó, globális konszenzusalapú megoldás elérése érdekében.

                  (10)

                  Tekintve a Covid19-válság által előidézett nagy fokú bizonytalanságot és annak a befektetésre gyakorolt káros hatását, különös relevanciával bír a befektetési szűk keresztmetszetek és a kínálati oldali korlátok kezelését célzó reformok előreütemezése. Alapvető fontosságúak azon intézkedések, amelyek felgyorsítják az uniós pénzeszközök lehívását és a források hatékony és eredményes felhasználását, különösen azon tagállamokban, ahol az említett területeken lemaradás tapasztalható, és ahol uniós alapok finanszírozzák a befektetések jelentős részét. A vállalkozások adminisztratív terheit csökkentő reformok – így például a közigazgatás digitalizálása, ideértve az elektronikus azonosítást is – vagy az igazságügyi reformok és a pénzeszközökkel való visszaélést – például korrupció, csalás vagy pénzmosás révén – megelőző reformok, javíthatják az üzleti környezetet, és segíthetik ösztönözni a magánbefektetést, valamint a munkahelyteremtést és a cégalapítást.

                  (11)

                  A Covid19-válság számos vállalkozás számára jelentős bevételkiesést okozott, és az egész euróövezetben kockázatot jelent a társaságok fizetőképességére nézve. A hatékony fizetésképtelenségi keretek létfontosságú szerepet játszanak az átmeneti problémákkal küzdő életképes vállalkozások támogatásában és a nem életképes vállalkozások rendezett megszűnésének biztosításában. A fizetésképtelenségi keretek javítása segíthet a nemteljesítő hitelek valószínűsíthető növekedésének kezelésében és a gazdaság hitelezésének fenntartásában is azáltal, hogy elősegíti a banki mérlegek megtisztítását, és hosszú távon ösztönzi a határon átnyúló befektetést. Ezzel összefüggésben elfogadták az (EU) 2019/1023 európai parlamenti és tanácsi irányelvet (9), hogy a fizetőképességre vonatkozó nemzeti jogszabályaikban minimumkövetelményeket vezessenek be a tagállamokban annak biztosítása érdekében, hogy megelőző szerkezetátalakítási keretek álljanak a pénzügyi nehézségekkel küzdő adósok rendelkezésére, hogy a túlzottan eladósodott vállalkozók adósságainak elengedését lehetővé tevő eljárásokat biztosítsanak, továbbá hogy növeljék a fizetésképtelenségi eljárások valamennyi típusának hatékonyságát. Fontos folytatni az (EU) 2019/1023 irányelv átültetését és végrehajtását. A Bizottság a „Tőkepiaci unió a polgárok és a vállalkozások számára – új cselekvési terv” című, 2020. szeptember 24-i közleményében meghatározott, tőkepiaci unióról szóló cselekvési tervben bejelentette a nem banki fizetésképtelenség fő területeit érintő minimális harmonizációra vagy fokozott konvergenciára irányuló munkát is. Ezen túlmenően a tagállamoknak lehetőségük van a legjobb nemzetközi gyakorlatokkal összhangban folytatni fizetésképtelenségi keretrendszerük hatékonyságának és eredményességének értékelését, és kezelni a fennmaradó hiányosságokat.

                  (12)

                  Az áruk és a szolgáltatások egységes piacának további elmélyítése, valamint az euróövezetnek a digitális korhoz való igazítása a növekedés, a konvergencia és a reziliencia fő motorja lehet. A közös valuta és az egységes piac tandemben dolgozik a gazdasági stabilizáció és a hosszú távú növekedés jobb feltételeinek megteremtéséért. A Covid19-válság ösztönözte a digitális eszközök használatát, rávilágított a digitális egységes piac fontosságára, valamint felgyorsította a digitális és készpénzmentes fizetési módszerek elterjedését. Az egységes piac azonban továbbra sem teljes, különösen nem az a szolgáltatások, illetve konkrétabban a kiskereskedelem és a szakmai szolgáltatások területén. Az egységes piac rendelkezik az ármerevségeket korlátozó potenciállal, elősegítve ezáltal a monetáris politikai transzmissziót és a gazdasági rezilienciát. Az egységes piac a termelési tényezők mobilitásán keresztül is segít, ami lehetővé teszi az ágazatok, a régiók és a tagállamok számára, hogy a sokkhatásokra válaszul minimalizálják a gazdasági költségeket, így például a munkanélküliséget. Az áruk és a szolgáltatások egységes piaca további integrációjának eléréséhez szükséges megszüntetni valamennyi fennmaradó szükségtelen korlátozást, fokozni a piacfelügyeleti mechanizmusokat, és intézkedéseket hozni az ilyen célkitűzések elérése érdekében szükséges igazgatási kapacitás biztosítására.

                  (13)

                  A munkaerőpiaci integrációt és átmeneteket javító reformok és befektetés – különös figyelemmel a digitális és zöld munkahelyekre – elengedhetetlenek a gazdasági és társadalmi reziliencia növeléséhez és a fellendülés támogatásához. Az azonnal meghozott nemzeti és uniós válságintézkedések korlátozták a munkavállalókra gyakorolt negatív gazdasági és szociális hatásokat. Ugyanakkor több, régóta tartó reform most még sürgetőbbé vált, így: a hatékony aktív munkaerőpiaci intézkedések, beleértve az egyénre szabott támogatást; az oktatási és képzési rendszerek minőségének és befogadó jellegének javítása az oktatási eredmények korai életkortól kezdődő erősítése érdekében; erőteljes át- és továbbképzési intézkedések, valamint befektetés a felnőttoktatásba és -képzésbe és az online tanulási platformokba; a készséghiányok kezelése; és a munkaképes népesség legsérülékenyebb szegmensei – többek között a fiatalok és a tartósan munkanélküliek – foglalkoztatási kilátásainak javítása, valamint a nemek közötti rések bezárása. A minőségi munkahelyek teremtésének előmozdítása és a munkakörülmények javítása – különösen megfelelő minimálbérek biztosítása, valamint a munkaerőpiaci szegmentáció és a munkaerőmobilitási akadályok kezelése révén – kulcsfontosságú a fenntartható és inkluzív fellendülés támogatásához. A szociális párbeszéd és a kollektív tárgyalások fontos szerepet játszanak a szakpolitikák sikeres kialakításában és végrehajtásában.

                  (14)

                  A megfelelő, inkluzív és fenntartható egészségügyi és szociális védelmi rendszerekhez való hozzáférés – amelyek automatikus stabilizátorokként működnek a Covid19-válság során – fontos a gazdasági és társadalmi reziliencia szempontjából. Az említett rendszerekhez való hozzáférés segít fenntartani a társadalmi kohéziót, a tisztességes életszínvonalat és a lakosság jó egészségi állapotát – ami egy produktív munkaerővel rendelkező gazdaság számára alapvető fontosságú – a teljes gazdasági ciklusban, valamint kezelni a szegénységet és a társadalmi kirekesztést. Az egészségügyi reformokat és a reziliens egészségügyi rendszereket támogató befektetések továbbra is prioritást kell, hogy jelentsenek a tagállamok számára. Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017-ben kihirdetett szociális jogok európai pillérének végrehajtása kulcsfontosságú a szakpolitikák irányítása szempontjából. A Covid19-válsággal szembesülve, még fontosabbá vált annak szükségessége, hogy mindenki számára megfelelő szociális védelmet biztosítsanak, mind a minőségi egészségügyi ellátás, mind a hosszú távú ápolási-gondozási ellátás tekintetében, és valamennyi munkavállaló – köztük az atipikus szerződéssel rendelkezők és az önfoglalkoztatók – jövedelempótlása tekintetében. Számos tagállam ideiglenes jövedelemtámogatási és szociális támogatási intézkedéseket fogadott el a nagyon alacsony jövedelmű kiszolgáltatott csoportok és a munkanélküli ellátásra nem jogosult munkavállalók javára. Intézkedéseket hoztak az ellátások, a jogosultsági feltételek és a kiegészítő természetbeni szolgáltatások tekintetében. A szociális védelmi rendszerek megfelelőségét és hatókörét oly módon szükséges megerősíteni, hogy az biztosítsa az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát és a generációk közötti méltányosságot.

                  (15)

                  Az elmúlt években jelentős haladás történt, de a Covid19-válság gazdasági következményei megújult nyomást gyakorolnak a pénzügyi ágazatra. Az euróövezeti bankok a globális pénzügyi válság bekövetkeztét megelőző időszakhoz képest erősebb veszteségviselő képességekkel felvértezve léptek a jelenlegi válságba. Monetáris és költségvetési intézkedésekkel kombinálva, ez lehetővé tette a piaci finanszírozási feltételek szigorításának elkerülését a válság kezdeti szakaszán túlmenően, és biztosította a magánszektor számára történő folyamatos hitelnyújtás. A válság valószínűleg további nyomást gyakorol a bankok már amúgy is alacsony jövedelmezőségi szintjére és a nemteljesítő hitelek arányára. E fejlemények hátráltathatják a gazdaságnak történő hitelnyújtást, amely elengedhetetlen a fellendüléshez. Az e területen történő haladás megtételéhez különösen fontos a nemteljesítő hitelek másodlagos piacának fejlesztése, adott esetben a nemzeti eszközkezelő társaságok hatékony bevezetése és a fizetésképtelenségi keretek reformja, az alacsony jövedelmezőség strukturális kérdéseinek kezelésével együtt. A gyors és nagyszabású szakpolitikai beavatkozások erősítették a bizalmat, és segítették megőrizni a makroszintű pénzügyi stabilitást. A kormányzati hitelgarancia-programok segítenek fenntartani a gazdaságnak történő hitelnyújtást, védeni a vállalkozásokat és enyhíteni a bankszektorhoz kapcsolódó visszacsatolási spirált, de függő kötelezettségeket is képeznek a tagállamok költségvetése számára. A fizetésképtelenségi moratóriumok meghosszabbítása és a nemteljesítő hitelek átstrukturálása nehéz egyensúly megteremtéséhez vezet egyrészről az életképes vállalkozásoknak való folyamatos támogatás biztosítása, másrészről a pénzeszközök nem megfelelő elosztásának, egy potenciális csőd esetén a megnövekedett veszteségeknek és a mögöttes hitelminőséget illető csökkentett tisztánlátásnak a kockázatai között.

                  (16)

                  A GMU-szerkezet kiteljesítése továbbra is alapvető fontosságú. A fennmaradó hiányosságok megszüntetése tovább fokozhatja az euróövezet stabilitását és rezilienciáját, és következésképpen megerősítené az euro nemzetközi szerepét, amely az elmúlt években nagyjából stabil maradt. A további lépéseknek tekintetbe kell venniük Európának a Covid19-válságra adott átfogó gazdaságpolitikai válaszából levont tanulságokat. A rövid távú stabilizáló hatásán és a fellendülés támogatásában betöltött szerepén túl, a Next Generation EU rendelkezik azon potenciállal, hogy hosszú távon is hatást gyakoroljon a GMU-ra a növekedést fokozó befektetések és strukturális reformok ösztönzése, valamint az euróövezet jövőbeli sokkhatásokkal szembeni rezilienciájának növelése révén. Az euróban denominált adósság – többek között zöld és szociális beruházási kötvények – nagyvolumenű kibocsátása mélységét és likviditását fog biztosítani a kiváló minőségű, euróban denominált hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok piacának, és hozzájárulhat az euro nemzetközi szerepének megerősítéséhez. Mindazonáltal fontos elemek továbbra is hiányoznak a GMU-ban, így például a teljes bankunió és az elmélyített tőkepiaci unió. A bankunió megerősítése továbbra is kulcsfontosságú. Ez igényli valamennyi elem – köztük az európai betétbiztosítási rendszerrel foglalkozó magas szintű munkacsoport által tárgyalt elemek – tekintetében a munka folytatását haladéktalanul és változatlan ambíciószint mellett, konszenzusos alapon. Az európai felügyeleti mechanizmus reformcsomag folytatása, valamint – tekintettel a kockázatcsökkentés terén elért haladásra és az eurócsoport 2020. november 30-i nyilatkozatában körvonalazott további intézkedésekre – a 806/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel létrehozott (10) Egységes Szanálási Alap közös védőhálója hatálybalépésének 2022 elejére történő előrehozatala újabb fontos lépést jelent a bankunió kiteljesítésének és a GMU megerősítésének irányába. További munkára van szükség a szanálás során történő likviditásnyújtás jelenlegi formáját érintő korlátozások megszüntetésére irányuló megoldásokat illetően. A 2020. szeptemberi új cselekvési terv által jelzetteknek megfelelően a tőkepiaci unió elmélyítése kulcsfontosságú prioritás. Egy erős és reziliens GMU fontos lesz az euro nemzetközi szerepének megerősítése és az Uniónak „Az európai gazdasági és pénzügyi rendszer: a nyitottság, az erő és a reziliencia előmozdítása” című, 2021. január 19-i bizottsági közleményben meghatározottak szerinti gazdasági és pénzügyi autonómiájának biztosítása szempontjából is, ugyanakkor teljes mértékben tiszteletben tartja az Unió belső piacát, és az euróövezeten kívüli tagállamok felé nyitott és átlátható módon folyik a megvalósítása,

            AJÁNLJA, hogy az euróövezeti tagállamok a 2021–2022-es időszakban– többek között helyreállítási és rezilienciaépítési terveik révén – egyénileg, illetve az eurócsoporton belül kollektíven tegyenek intézkedést a következők érdekében:

                  1.

                  A gazdaság Covid19-válságból történő helyreállítását támogató szakpolitikai irányvonal biztosítása. Mivel az egészségügyi szükséghelyzet továbbra is fennáll, olyan költségvetési politikákat fogadjanak el, amelyek 2021-ben mindvégig támogató jellegűek maradnak valamennyi euróövezeti tagállamban. Fogadjanak el olyan szakpolitikai intézkedéseket, amelyek az országspecifikus körülményekhez szabottak, valamint időszerűek, átmenetiek és célzottak. Folytassák a Covid19-világjárvány eredményes kezelésére, a gazdaság működésének fenntartására és a fenntartható fellendülés támogatására irányuló intézkedések koordinálását. Amennyiben a járványügyi és gazdasági feltételek lehetővé teszik, fokozatosan vezessék ki a szükséghelyzeti intézkedéseket, ugyanakkor küzdjenek a válság társadalmi és munkaerőpiaci hatásai ellen. Folytassanak olyan költségvetési politikákat, amelyek prudens középtávú költségvetési pozíció elérésére és az adósság fenntarthatóságának biztosítására törekednek, a befektetés fokozása mellett. Folytassanak olyan reformokat, amelyek megerősítik az egészségügyi és szociális védelmi rendszerek mindenki számára garantált hatókörét, megfelelőségét és fenntarthatóságát. Fordítsanak különös figyelmet a költségvetési intézkedések minőségére. Javítsák a közbeszerzési kereteket és az államháztartási gazdálkodást, ideértve különösen a befektetési kereteket és a zöld költségvetés-tervezési eszközök alkalmazását. Vegyék igénybe a kiadások felülvizsgálatát, hogy a közkiadásokat jobban összpontosítsák a helyreállítási és a rezilienciával kapcsolatos szükségletekre.

                  2.

                  A konvergencia, a reziliencia, valamint a fenntartható és inkluzív növekedés további javítása. Enyhítsék a további divergencia kockázatát, és fokozzák az euróövezetben a gazdasági és társadalmi rezilienciát a strukturális kihívások kezelésének folytatásával, olyan reformok végrehajtásával, amelyek erősítik a termelékenységet és a foglalkoztatást, biztosítják a források zökkenőmentes újraelosztását, valamint javítják a piacok és a közigazgatás működését, a közbefektetés szintjének növelésével, továbbá a magánbefektetés ösztönzésével a zöld és a digitális átállással összhangban lévő méltányos és inkluzív fellendülés támogatása érdekében. Folytassák az áruk és a szolgáltatások egységes piacának – köztük a digitális egységes piac –integrálását a szükségtelen korlátozások megszüntetése, a piacfelügyelet fokozása és az elegendő igazgatási kapacitás biztosítása révén. Biztosítsanak hatékony aktív munkaerőpiaci szakpolitikákat és támogatást a foglalkozásváltásokhoz, különösen a zöld és a digitális gazdaság irányába. Mozdítsák elő a méltányos munkafeltételeket, kezeljék a munkaerőpiaci szegmentációt, és erősítsék a befogadó megközelítést. Biztosítsák a szociális partnerek érdemi bevonását a szakpolitikai döntéshozatalba, valamint erősítsék a szociális párbeszédet és a kollektív tárgyalások rendszerét. Erősítsék az inkluzív oktatási és képzési rendszereket és a készségfejlesztésbe irányuló befektetést, kezelve a szakemberhiányt. A Tanács keretében folytassák a gazdaság digitalizációjából eredő adóügyi kihívásoknak az OECD-nek az adóalap-erózióval és nyereségátcsoportosítással foglalkozó inkluzív keretében történő kezelését célzó, globális konszenzusalapú megoldásra irányuló munkát azzal a várakozással, hogy 2021 közepére megállapodás fog születni az említett fórumon. Vegyenek részt az annak céljából folyó releváns előkészítő munkában a digitális gazdaságból fakadó említett adóügyi kihívások kezelése érdekében akkor is, ha 2021 közepéig nincs nemzetközi konszenzus. Érjenek el további haladást az agresszív adótervezés elleni küzdelem terén, csökkentsék az adóék mértékét, valamint támogassák a szén-dioxid-árazás és a környezetvédelmi adóztatás felé történő elmozdulást.

                  3.

                  A nemzeti intézményi keretek megerősítése. Folytassák és ütemezzék előre a befektetést akadályozó szűk keresztmetszetek kezelését, valamint az uniós pénzeszközök hatékony és időben történő felhasználását célzó reformokat, többek között a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz révén. Erősítsék a közigazgatás – ideértve az igazságszolgáltatást és az egészségügyi rendszereket, valamint az állami foglalkoztatási szolgálatokat – hatékonyságát és digitalizációját. Csökkentsék a vállalkozások adminisztratív terheit, és javítsák az üzleti környezetet. Folytassák a csalás és a korrupció felszámolására, valamint a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzésére vonatkozó keretek javítását. Mozdítsanak elő konkrét intézkedéseket a fizetésképtelenségi keretek hatékonyságának, eredményességének és arányosságának növelése, a nemteljesítő kitettségek kezelése és a hatékony tőkeallokáció biztosítása érdekében.

                  4.

                  A makroszintű pénzügyi stabilitás biztosítása. Mindaddig tartsák fenn a gazdaságba irányuló hitelcsatornákat és az életképes vállalkozások támogatását célzó intézkedéseket, amíg ez a precedens nélküli Covid19-válság okozta szükséghelyzet során szükséges. Tartsanak fenn rendezett bankszektorbeli mérlegeket, beleértve oly módon is, hogy folytatják a nemteljesítő hitelek kezelését többek között a nemteljesítő hitelek másodlagos piacainak fejlesztése révén.

                  5.

                  A GMU kiteljesítése és az euró nemzetközi szerepének megerősítése. Érjenek el haladást a GMU elmélyítése terén az euróövezet rezilienciájának növelése érdekében a bankunió kiteljesítésével, a munka folytatásával haladéktalanul és ugyanazon ambíciószinttel valamennyi elem – köztük az európai betétbiztosítási rendszerrel foglalkozó magas szintű munkacsoport által tárgyalt elemek – tekintetében, továbbá a tőkepiaci unió elmélyítésével, valamint a digitális pénzügyeket, a lakossági pénzügyeket és a fenntartható pénzügypolitikákat végrehajtó kezdeményezések támogatása révén. Dolgozzanak tovább a szanálás során történő likviditásnyújtás jelenlegi formáját érintő korlátozások megszüntetésére irányuló megoldásokon, valamint az Unió szabályozási és felügyeleti keretének megerősítésén, többek között a következetes és hatékony felügyeletnek és a pénzmosás elleni szabályok érvényesítésének a biztosítása révén.

            A GMU elmélyítését célzó további lépéseknek tekintetbe kell venniük az Uniónak a Covid19-válságra adott átfogó gazdaságpolitikai válaszából levont tanulságokat. A GMU elmélyítése terén az Unió belső piacának teljes mértékű tiszteletben tartásával, és az euróövezeten kívüli tagállamok felé nyitott és átlátható módon folytatott haladás hozzá fog járulni az euro nemzetközi szerepének fokozásához, és elő fogja mozdítani az Unió gazdasági érdekeit globális szinten.

         Kelt Brüsszelben, 2021 július 13-án.

               a Tanács részéről

               pénzügyminiszter

            Andrej ŠIRCELJ

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

         (3)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2021/241 rendelete (2021. február 12.) a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz létrehozásáról (HL L 57., 2021.2.18., 17. o.).

         (4)  A Tanács (EU) 2020/672 rendelete (2020. május 19.) a Covid19-világjárvány miatt felmerülő szükséghelyzeti munkanélküliségi kockázatokat mérséklő ideiglenes támogatást nyújtó európai eszköz (SURE) létrehozásáról (HL L 159., 2020.5.20., 1. o.).

         (5)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2020/460 rendelete (2020. március 30.) az 1301/2013/EU, az 1303/2013/EU és az 508/2014/EU rendeletnek a COVID-19 járványra adott válaszként a tagállamok egészségügyi rendszereibe és gazdaságuk más ágazataiba történő beruházások mozgósítását célzó különös intézkedések tekintetében történő módosításáról (A koronavírusra való reagálást célzó beruházási kezdeményezés) (HL L 99., 2020.3.31., 5. o.).

         (6)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2020/558 rendelete (2020. április 23.) az 1301/2013/EU és az 1303/2013/EU rendeletnek az európai strukturális és beruházási alapok COVID-19-járványra adott válaszlépésekre történő felhasználásához kivételes rugalmasságot biztosító egyedi intézkedések tekintetében történő módosításáról (HL L 130., 2020.4.24., 1. o.).

         (7)  Az Európai Központi Bank (EU) 2020/440 határozata (2020. március 24.) az átmeneti pandémiás vészhelyzeti vásárlási programról (EKB/2020/17) (HL L 91., 2020.3.25., 1. o.).

         (8)  Az Európai Központi Bank (EU) 2016/948 határozata (2016. június 1.) a vállalati szektort érintő vásárlási program végrehajtásáról (EKB/2016/16) (HL L 157., 2016.6.15., 28. o.).

         (9)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/1023 irányelve (2019. június 20.) a megelőző szerkezetátalakítási keretekről, az adósság alóli mentesítésről és az eltiltásokról, valamint a szerkezetátalakítási, fizetésképtelenségi és adósság alóli mentesítési eljárások hatékonyságának növelését célzó intézkedésekről, és az (EU) 2017/1132 irányelv módosításáról (Szerkezetátalakítási és fizetésképtelenségi irányelv) (HL L 172., 2019.6.26., 18. o.).

         (10)  Az Európai Parlament és a Tanács 806/2014/EU rendelete (2014. július 15.) a hitelintézeteknek és bizonyos befektetési vállalkozásoknak az Egységes Szanálási Mechanizmus keretében történő szanálására vonatkozó egységes szabályok és egységes eljárás kialakításáról, valamint az Egységes Szanálási Alap létrehozásáról és az 1093/2010/EU rendelet módosításáról (HL L 225, 2014.7.30., 1. o).