title: A Tanács ajánlása ( 2010. február 16. ) az Európai Fejlesztési Alap (tizedik EFA) 2008. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében a Bizottságnak adandó mentesítésről

text:
               20.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 45/17

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2010. február 16.)
   az Európai Fejlesztési Alap (tizedik EFA) 2008. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében a Bizottságnak adandó mentesítésről
   (2010/104/EU)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a 2005. június 25-én Luxembourgban aláírt megállapodással módosított (1), 2000. június 23-án Cotonouban aláírt AKCS–EGK partnerségi megállapodásra (2),
   tekintettel a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői között az AKCS–EK partnerségi megállapodással összhangban a 2008–2013 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret értelmében nyújtandó közösségi támogatás finanszírozásáról szóló belső megállapodásra (3) (a továbbiakban: a belső megállapodás), amely létrehozta többek között a tizedik Európai Fejlesztési Alapot (tizedik EFA) és különösen annak 11. cikkének (8) bekezdésére,
   tekintettel a tizedik Európai Fejlesztési Alapra alkalmazandó 2008. február 18-i pénzügyi szabályzatra (4) és különösen annak 142–144. cikkére,
   megvizsgálva a tizedik EFA műveleteire vonatkozó 2008. december 31-i bevétel- és kiadáskimutatást, illetve eredménykimutatást, valamint a Számvevőszéknek a 2008. pénzügyi évre vonatkozó jelentését a Bizottság válaszaival együtt (5),
   mivel:

               (1)

               A belső megállapodás 11. cikkének (8) bekezdése szerint a tizedik EFA pénzgazdálkodása tekintetében az Európai Parlamentnek kell megadnia a Tanács ajánlása alapján a Bizottságnak a mentesítést.

               (2)

               A 2008. pénzügyi év során a Bizottság a tizedik EFA műveleteit összességében kielégítően hajtotta végre,

         AJÁNLJA, hogy az Európai Parlament mentesítse a Bizottságot a tizedik EFA 2008. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében.

      Kelt Brüsszelben, 2010. február 16-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         E. SALGADO

      (1)  HL L 287., 2005.10.28., 4. o.

      (2)  HL L 317., 2000.12.15., 3. o.

      (3)  HL L 247., 2006.9.9., 32. o.

      (4)  HL L 78., 2008.3.19., 1. o.

      (5)  HL C 269., 2009.11.10., 257. o.


title: A Tanács ajánlása ( 2012. július 10. ) Spanyolország 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és Spanyolország 2012–2015-ös időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi vélemény adásáról

text:
               24.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 219/81

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2012. július 10.)
   Spanyolország 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és Spanyolország 2012–2015-ös időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi vélemény adásáról
   2012/C 219/24
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3), melyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A Tanács 2011. július 12-én ajánlást (4) fogadott el Spanyolország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményt adott Spanyolországnak a 2011–2014-es időszakra vonatkozó, aktualizált stabilitási programjáról.

               (4)

               A Bizottság 2011. november 23-án elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció második európai szemeszterét. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2012. február 14-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Spanyolországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra kerül sor.

               (5)

               A Tanács 2011. december 1-jén következtetéseket fogadott el, amelyekben felhívta a szociális védelemmel foglalkozó bizottságot, hogy a Foglalkoztatási Bizottsággal és más bizottságokkal együttműködésben nyújtsa be a Tanácsnak az Európa 2020 szakpolitikai ciklus keretében javasolt intézkedésekkel kapcsolatos észrevételeit. Az említett észrevételek a Foglalkoztatási Bizottság véleményének részét képezik.

               (6)

               Az Európai Parlament az 1466/97/EK rendelettel összhangban megfelelően részt vett az európai szemeszterben, és 2012. február 15-én elfogadta a 2012. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló állásfoglalást és a 2012. évi éves növekedési jelentéshez való hozzájárulásról szóló állásfoglalást.

               (7)

               Az Európai Tanács 2012. március 2-án elfogadta a pénzügyi stabilitás biztosítására, a költségvetési konszolidáció végrehajtására és a növekedés ösztönzésére irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (8)

               2012. március 2-án az Európai Tanács egyúttal felkérte az Euro Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat egészítsék ki olyan vállalásokkal, amelyek a Paktum célkitűzéseinek elérését célzó, korlátozott számú, ugyanakkor alapvető fontosságú, időszerű és mérhető reformra összpontosulnak.

               (9)

               Spanyolország 2012. április 30-án benyújtotta a 2012–2015-ös időszakra vonatkozó stabilitási programját, valamint 2012. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. A Bizottság emellett az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes felülvizsgálat keretében megvizsgálta, hogy Spanyolországban fennáll-e makrogazdasági egyensúlyhiány. A Bizottság a részletes felülvizsgálatában megállapította, hogy Spanyolországban egyensúlyhiány áll fenn, amely ugyan nem túlzott mértékű, ám sürgős kezelést igényel.

               (10)

               A stabilitási programnak az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdése szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a programot alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2012 tekintetében jórészt megalapozott, ám az azt követő időszak tekintetében optimista. A Bizottság szolgálatainak 2012. évi tavaszi előrejelzése szerint a GDP növekedése 2012-ben – 1,8 %, 2013-ban – 0,3 % lesz, míg a stabilitási program ugyanezekre az évekre – 1,7 %-ot és 0,2 %-ot jelez előre. A túlzotthiány-eljárásból fakadó kötelezettségeknek megfelelően a stabilitási programban körvonalazott költségvetési stratégia célja az államháztartási hiánynak a GDP 3 %-aként meghatározott referenciaérték alá történő csökkentése 2013-ra, elsősorban a kiadások visszafogása révén, de részben bevételnövelő intézkedéseken keresztül is. Az (újraszámított) strukturális egyenleg (5) alapján a strukturális egyenlegnek a stabilitási programban tervezett átlagos éves kiigazítása a GDP 2,6 %-a a 2011–2013-as időszakra vonatkozóan, ami magasabb a túlzotthiány-eljárásban a 2010–2013-as időszak tekintetében ajánlott 1,5 % feletti mértéknél. A túlzott hiány megszüntetését követően a stabilitási program megerősíti a középtávú költségvetési célt, a strukturális értelemben egyensúlyi költségvetési pozíció elérését – ezt 2015-re tervezi épphogy elérni, amikor is a strukturális költségvetési hiány a GDP 0,2 %-a lenne. A középtávú költségvetési cél megfelelően tükrözi a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit. A strukturális kiigazítás 2012–2013-ra tervezett üteme a középtávú költségvetési cél elérése felé tett kellő haladást képvisel, és az államháztartási kiadások növekedési üteme – a diszkrecionális bevételi intézkedéseket is figyelembe véve – összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktumban megállapított kiadási határértékkel.
               A stabilitási program szerint az államadósság-ráta 2013-ban tetőzik, majd ezt követően csökken. 2014 és 2015 átmeneti időszakot jelent majd Spanyolország számára, és a stabilitási programban kifejtett tervek a Stabilitási és Növekedési Paktum adósságcsökkentési célértékének teljesítése irányába tett kellő haladást biztosítanak. A hiány- és adósságkiigazítási pálya megvalósítását jelentős lefelé mutató kockázatok övezik.
               A makrogazdasági helyzet a vártnál kedvezőtlenebbül alakulhat. Emellett a 2013-at követő évekre vonatkozó intézkedések nem kellőképpen részletezettek. A tartományi kormányzatok költségvetési igazodása – korábbi gyenge teljesítményük fényében – ugyancsak kockázatot jelent a költségvetési stratégia megvalósulása szempontjából; további kockázati tényező a bevételeknek a folyamatban lévő strukturális kiigazításra való fokozott érzékenysége, az adóamnesztia bizonytalan bevételi hatása és az esetleges további pénzügyi mentőműveletek hozadéka. E pénzügyi mentőműveleteknek a hiányra gyakorolt bármilyen hatása csak egyszeri jellegű lenne. A költségvetési stabilitási törvény szigorú végrehajtása és a határozott, regionális szintű fiskális intézkedések elfogadása csökkentené a program regionális szinten történő nem teljesítésének kockázatát. Tekintettel Spanyolország decentralizált államháztartási szerkezetére, elengedhetetlen a szilárd költségvetési és intézményi keretek biztosítása. A Tanács üdvözli a Bizottság azon szándékát, hogy a következő hetekben részletes elemzést nyújt be a túlzott hiányra vonatkozó tanácsi ajánlás végrehajtásáról, figyelembe véve a 2013–2014-re vonatkozóan bejelentett többéves költségvetési tervet is.

               (11)

               2011-ben Spanyolország nyugdíjreformot fogadott el, amely jelentős mérföldkő az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága felé vezető úton. A spanyol gazdasági kilátások romlása azonban mérsékli a reform elöregedéssel kapcsolatos államháztartási kiadásokra gyakorolt várható hatását. Emellett a reformot konkrét intézkedésekkel kell kiegészíteni az idősebb munkavállalók foglalkoztatását elősegíteni hivatott, 2012–2014-es évekre szóló átfogó stratégia megerősítése érdekében.

               (12)

               Bár az adóbevételek GDP-hez viszonyított aránya Spanyolországban az egyik legalacsonyabb az uniós tagállamok közül, az adórendszer hatékonysága javítható a növekedést jobban elősegítő közvetett adók súlyának növelésével. Lehetőség van különösen a hozzáadottértékadó-alapnak a széles körű mentességek és kedvezmények felülvizsgálata révén történő szélesítésére. A jelzáloghitel-kamatok adóból való leírhatóságának lehetőségével a spanyol adórendszer támogatja az eladósodást és – a lakásbérlettel szemben – a lakástulajdonlást.

               (13)

               Spanyolország jelentős haladást ért el pénzügyi szektorának a szerkezetátalakítása terén. A szerkezetátalakításnak folytatódnia kell, biztosítva az életképtelen bankok helyzetének megoldását, és azt, hogy az életképes bankok fenntartható módon és a verseny indokolatlan torzítása nélkül betölthessék feladatukat, a reálgazdaság hitelekkel történő ellátását. A makrogazdasági kilátások romlása miatt szükség lehet a bankok tőkeellátottságának további megerősítésére.

               (14)

               2012 februárjában a kormány a magas munkanélküliség és a munkaerőpiac merev szegmentáltsága elleni küzdelem jegyében elfogadta a munkavállalók védelmének és a kollektív béralku rendszerének átfogó reformját. Az intézkedések hatását, különösen a bérek alakulása és a szegmentáció csökkenése tekintetében, figyelemmel kell kísérni. A kihívások megfelelő kezelése érdekében ezt a reformot ki kell egészíteni az aktív munkaerő-piaci intézkedéseknek a foglalkoztathatóság és a munkaközvetítés javítását célzó érdemi felülvizsgálatával.

               (15)

               A magas ifjúsági munkanélküliség csökkentése érdekében késedelem nélkül végre kell hajtani az Ifjúsági Cselekvési Tervet, a tanulószerződéses gyakorlati képzés és a képzési szerződések vonatkozásában is. Jóllehet Spanyolország fellépett a korai iskolaelhagyás jelensége ellen, a korai iskolaelhagyók aránya továbbra is magas, és régiónként jelentős eltéréseket rejt.

               (16)

               A szegénység nőtt: 2010-ben 1 millióval több ember élt a szegénységi küszöb alatt, mint korábban, a gyermekszegénység pedig riasztóan magas, 26,2 %-os. A szegénységi ráta az alkalmi munkavállalók körében több mint kétszer olyan magas, mint az állandó munkavállalók között.

               (17)

               Spanyolországban a szakmai szolgáltatásokat továbbra is óvják a versenytől. Mivel e szolgáltatások számottevő inputot biztosítanak a gazdaság más szektorai számára, reformjuk növelhetné a potenciális GDP-t. Különös figyelmet kell fordítani az egyes erősen szabályozott szakmák (pl. mérnökök, közjegyzők, ingatlan-nyilvántartók, jogi képviselők) esetében fennálló indokolatlan és aránytalan akadályok lebontására. Spanyolországban a leghosszabb a vállalkozásalapítási engedélykérelmek átfutási ideje. A helyi, regionális és nemzeti közigazgatások közötti koordináció hiánya az egymást gyakran átfedő szabályok túlburjánzásához és a spanyol belső piac szegmentálódásához vezetett. A jelentős külső egyensúlyhiányok kiigazítása érdekében elő kell mozdítani az exporttevékenységet. Sokrétű és összetett kihívásokkal néz szembe emellett Spanyolország az energiaszektorban is, mely kihívások jelentősen gátolják a termék- és szolgáltatáspiacok hatékony működését.

               (18)

               Spanyolország számos vállalást tett az Euro Plusz Paktum keretében. A vállalások és az ezek végrehajtására irányuló 2011. évi intézkedések a foglalkoztatás növelésére, a versenyképesség fokozására, az államháztartás fenntarthatóságának javítására és a pénzügyi stabilitás erősítésére irányulnak. A Bizottság értékelte az Euro Plusz Paktum keretében tett vállalások végrehajtását, amelyet részlegesnek ítélt. Az ajánlás figyelembe veszi ennek az értékelésnek az eredményeit.

               (19)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Spanyolország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését. Értékelte a stabilitási programot, a nemzeti reformprogramot, és részletes vizsgálatot készített. Figyelembe vette nemcsak a programok Spanyolország fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél az uniós szempontok beépítésével kell megerősíteni az Unió átfogó gazdasági kormányzását. A Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait az alábbi 1–8. ajánlás tükrözi.

               (20)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és véleményét (6) különösen az 1. ajánlás tükrözi.

               (21)

               A Bizottság részletes vizsgálatának eredményei és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. Az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait különösen az alábbi 1., 3., 4., 5. és 8. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Spanyolország a 2012–2013-as időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A túlzotthiány-eljárás keretében elfogadott tanácsi ajánlásoknak megfelelően a 2010–2013-as időszakban hajtson végre a GDP 1,5 %-át meghaladó éves átlagos strukturális kiigazítást a 2012. évi költségvetésben elfogadott intézkedések végrehajtása és a 2013–2014-re szóló többéves költségvetési terv 2012. július végéig történő elfogadása révén. A jóváhagyott egyensúlyi tervvel összhangban fogadjon el és hajtson végre regionális szintű intézkedéseket, és alkalmazza szigorúan a költségvetési stabilitási törvénynek a költségvetés-végrehajtás átláthatóságára és ellenőrzésére vonatkozó új rendelkezéseit, valamint a kormányzat valamennyi szintjén javítsa tovább a pontos és időben történő költségvetési beszámolást. Hozzon létre független költségvetési intézményt, amely elemzéseket készít, szakvéleményt ad, és nyomon követi a költségvetési politikát. Hajtson végre reformokat a közszférában annak érdekében, hogy valamennyi kormányzati szinten javuljon a közkiadások hatékonysága és minősége.

               2.

               A közelmúltban végrehajtott nyugdíjreformban előirányzott fenntarthatósági tényező szabályozásakor biztosítsa, hogy a nyugdíjkorhatár a várható élettartam emelkedésével párhuzamosan növekedjen, és konkrét intézkedésekkel erősítse meg az idősebb munkavállalók foglalkoztatását elősegíteni hivatott átfogó stratégiát az egész életen át tartó tanulás ösztönzése, a munkafeltételek javítása és az idősebb munkavállalók munkaerő-piaci reintegrációja érdekében.

               3.

               Vezessen be a költségvetési konszolidációs intézkedésekkel összhangban levő és a növekedést jobban támogató adórendszert, egyebek mellett a munkát terhelő adóktól a fogyasztási és a környezetvédelmi adók felé való elmozdulás útján. Ezenbelül szélesítse a héaalapot a héabevételek alacsony arányának növelése érdekében. Biztosítsa, hogy az adórendszer kevésbé támogassa az eladósodást és a lakástulajdonlást (a lakásbérlettel szemben).

               4.

               Hajtsa végre a pénzügyi szektor reformját, és ennek keretében a gyenge lábakon álló intézmények helyzetének megoldásával folytassa a bankrendszer megkezdett szerkezetátalakítását, terjesszen elő átfogó stratégiát a banki mérlegekben lévő örökölt, értékvesztett eszközök helyzetének eredményes rendezésére, és alakítson ki egyértelmű álláspontot a készenléti eszközök finanszírozása és alkalmazása kérdésében.

               5.

               Hajtsa végre a munkaerő-piaci reformokat, és tegyen további lépéseket az aktív munkaerő-piaci intézkedések eredményességének növelése érdekében azok célzottabbá tétele, a képzési, tanácsadói és munkaközvetítői szolgáltatások fokozottabb alkalmazása, az aktív és a passzív intézkedések közötti kapcsolat erősítése, valamint a nemzeti és a regionális állami foglalkoztatási szolgálatok közötti koordinációnak a betöltetlen álláshelyekről szóló információk cseréjét is magában foglaló erősítése révén.

               6.

               Vizsgálja felül a kiadási prioritásokat, és csoportosítson át új forrásokat a kis- és középvállalkozások finanszírozáshoz jutásának, a kutatásnak, az innovációnak és a fiataloknak a támogatására. Hajtsa végre az Ifjúsági Cselekvési Tervet, különös tekintettel a szakképzés minőségére és munkaerő-piaci relevanciájára, valamint – megelőző, intervenciós és kompenzációs intézkedések útján – fokozza a korai iskolaelhagyás csökkentése és a szakképzésben való részvétel szélesítése érdekében tett erőfeszítéseit.

               7.

               Javítsa a kiszolgáltatott helyzetben lévő csoportok foglalkoztathatóságát, hatékony gyermek- és családsegítő szolgáltatásokkal ötvözve annak érdekében, hogy javítsa a szegénység és/vagy a társadalmi kirekesztődés által fenyegetett emberek helyzetét, és ezáltal megteremtse a gyermekek jólétét.

               8.

               Hozzon további intézkedéseket a szakmai szolgáltatások, ezenbelül egyebek mellett a szigorúan szabályozott szakmák megnyitása érdekében, csökkentse a vállalkozásalapítási engedélykérelmek elbírálásának átfutási idejét, és számolja fel azokat az akadályokat, amelyeket a kormányzat különböző szintjein hozott, egymást átfedő rendelkezések jelentenek a vállalkozások működése számára. Kösse össze teljes mértékben villamosenergia- és gázvezeték-hálózatát a szomszédos országok hálózataival, és rendezze átfogóan a villamosenergia-elszámolások hiányát, mindenekelőtt a villamosenergia-ellátási lánc költséghatékonyságának javítása révén.

      Kelt Brüsszelben, 2012. július 10-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         V. SHIARLY

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  2012-re érvényben tartja a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2012. április 26-i 2012/238/EU tanácsi határozat (HL L 119., 2012.5.4., 47. o.).

      (4)  HL C 212., 2011.7.19., 1. o.

      (5)  A Bizottság szolgálatai által a programban megadott információk alapján a közösen elfogadott módszertan alkalmazásával újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2017. július 11.) Németország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Németország 2017. évi stabilitási programját

text:
               9.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/18

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2017. július 11.)
   Németország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Németország 2017. évi stabilitási programját
   (2017/C 261/05)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács a 2017. március 9–10-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Németországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács a 2017. március 9–10-i ülésén jóváhagyott. A Tanács 2017. március 21-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)

               Mivel Németország pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Németországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1. és 2. ajánlás tükröz.

               (3)

               2017. február 22-én közzétették a Németországra vonatkozó 2017. évi országjelentést. Az országjelentésben a Bizottság értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Németországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Németország által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, melynek eredményeit 2017. február 22-én szintén közzétették. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Németországban makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Különösen a tartósan magas folyófizetésimérleg-többlet határon átnyúló jelentőséggel bír, és – a nemzetközi munkamegosztásban rendkívül versenyképes német ipar erős integrációja és teljesítménye mellett – tükrözi a többletmegtakarításokat és a visszafogott beruházásokat mind a magán-, mind a közszférában. A folyó fizetési mérleg többlete 2015-ben tovább nőtt, 2016-ban nagyjából változatlan maradt, és várhatóan magas szinten marad. A többlet kezelése befolyásolhatja az EU és a többi euroövezeti ország egyensúly-helyreállítási kilátásait, mivel a dinamikusabb német belső kereslet megkönnyítené az erősen eladósodott tagállamok hitelállomány-leépítését. A kedvező finanszírozási feltételeket teremtő alacsony kamatlábak ellenére a GDP arányában kifejezett magánberuházások változatlanul visszafogottak. Bár folytatódott a magánfogyasztás élénkülése, a háztartások megtakarítása uniós rekordszintet ért el. Különösen nagy szükség van olyan intézkedések meghozatalára, amelyek csökkentik annak kockázatát, hogy az egyensúlyhiányokból fakadó negatív hatások érjék a német gazdaságot, illetve az ország méretéből és határokon átnyúló jelentőségéből adódóan a gazdasági és monetáris uniót.

               (4)

               Németország 2017. április 13-án benyújtotta 2017. évi stabilitási programját, majd 2017. április 28-án 2017. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)

               A 2014–2020-as időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodásának és releváns programjainak felülvizsgálatát és az azok módosítására vonatkozó javaslattételt. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

               (6)

               Németország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és az adósságszabály hatálya alatt van. 2017. évi stabilitási programjában a kormány az államháztartás tekintetében ¼ és ½ % közötti költségvetési többletet tervez a 2017–2021 közötti időszakra. A középtávú költségvetési cél – a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány – a programidőszak egésze során biztonsággal teljesül. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság fokozatos csökkenést követően 2021-re 57 %-ot tesz majd ki. Az ezeket a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv – amelyet nem hagyott jóvá független szerv – megalapozott.

               (7)

               A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg várhatóan 2017-ben a GDP 0,6 %-ának, 2018-ban pedig a GDP 0,3 %-ának megfelelő többletet mutat majd, vagyis meghaladja a középtávú költségvetési célt. Az államadósság az előrejelzés szerint stabil csökkenő pályán marad, biztosítva az adósságnak az adósságszabály előírásait meghaladó mértékű csökkenését. Összességében a Tanács véleménye az, hogy Németország az előrejelzések szerint 2017-ben és 2018-ban meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Ugyanakkor továbbra is van lehetőség a belföldi kereslet támogatására a beruházások tartós növekedését elősegítő fiskális politika alkalmazásával, és a reálbérek magasabb növekedése feltételeinek megteremtésével.

               (8)

               Az állami beruházások GDP-hez viszonyított aránya nagyjából állandó maradt, és az euroövezet átlaga alatt van. Az állami beruházások továbbra is el vannak maradva, különösen helyi szinten, ahol a nettó befektetés 2016-ban is negatív maradt. Ez a helyzet az elmúlt években megtett intézkedések és annak ellenére áll fenn, hogy az állami beruházások jelentősen nőttek általános kormányzati szinten 2015-ben és 2016-ban. 2016-ban további intézkedéseket hoztak, amelyek várhatóan növelik az állami beruházásokat, beleértve a szövetségi, állami és önkormányzati szinteket. Ezen intézkedések közé tartozik a szövetségi költségvetési viszonyok reformja, amely elfogadása esetén 2020-ban lép hatályba. Ezenkívül az infrastrukturális beruházások tervezésével kapcsolatos tanácsadási szolgáltatásoknak az önkormányzatokra való kiterjesztése várhatóan javítani fogja az infrastrukturális beruházások önkormányzati szintű tervezését és végrehajtását. Ez különösen időszerű kérdés, mivel az infrastrukturális beruházási projekteket a szövetségi államokban és a településeken csak korlátozott mértékben hajtják végre, és e projekteket kapacitási és tervezési korlátok is hátráltatják. A kedvező költségvetési helyzet általában rendelkezésre álló költségvetési teret jelez, így például azt, hogy a kormányzat valamennyi szintjén további finanszírozással lehetne növelni az állami beruházásokat.

               (9)

               Az állami és magán oktatási és kutatási kiadások szintje meglehetősen stabil volt a GDP-hez viszonyítva az elmúlt években, de az oktatást illetően továbbra is elmarad az uniós átlagtól. A 2015-ben együttesen a GDP 9,1 %-át kitevő oktatási és kutatási kiadások nem érték el a GDP 10 %-ában megállapított nemzeti célkitűzést. Az oktatásba, kutatásba és innovációba történő további beruházások alapvető fontosságúak Németország jövőbeli gazdasági sikere és különösen a frissen érkezett menedékkérők, menekültek és migránsok hatékony integrálása szempontjából. Ez utóbbi elérése érdekében Németország jelentős erőfeszítéseket tett, különösen a szakképzés területén. A következő években a teljes oktatási ágazatban további erőfeszítésekre lesz szükség.

               (10)

               A német adórendszer továbbra is összetett, az adóigazgatási költségek magasak, és több vállalati adózási rendelkezés is akadályozhatja a magánberuházásokat. A vállalati tőkeköltségek a jelentős csökkentések ellenére továbbra is a legmagasabbak között vannak az EU-28-ban. A helyi iparűzési adó (Gewerbesteuer), valamint a szolidaritási különadó beszámításával a vállalati bevételekre kivethető maximális kötelező adókulcs 2016-ban elérte a 30,2 %-ot. Ez jelentősen meghaladta a 22,8 %-os nem súlyozott uniós átlagot. A tényleges átlagos adókulcs 28,2 %, a 21,1 %-os nem súlyozott uniós átlaghoz képest. A társasági adózás terén az idegen finanszírozásnak a vállalatok általi előnyben részesítése a hetedik legmagasabb értéket mutatta az EU-ban 2016-ban. A részvényesek szintjén hasonló az idegen finanszírozás előnyben részesítésének mértéke. Ez különösen fontos kérdés a kkv-k számára, amelyeknek rendszerint belföldi részvényesei vannak. A sajáttőke-bevonás költségeinek csökkentése megerősíthetné a magánszektorbeli beruházásokat és a fejletlen német kockázatitőke-piacot. A nonprofit elemeknek a helyi iparűzési adó adóalapjában való szerepeltetése, a veszteségek továbbvitelének korlátozásai és az adóztatásból eredő, a jogi forma megválasztásával kapcsolatos torzulások az adórendszer egyéb olyan jellemzői, amelyek torzíthatják a finanszírozási és beruházási döntéseket. Az adórendszert kevésbé beruházásbaráttá tevő további rendelkezések közé tartoznak az értékcsökkenésre vonatkozó szabályok, a levonható nyugellátás kiszámításához használt kamatláb, a tőkenyereség adóztatása, valamint a pénzforgalmi szemléletű elszámolási rendszer a hozzáadottérték-adó terén. Az, hogy a szövetségi adóhatóság a szövetségi adóigazgatás reformjáról szóló megállapodással összhangban további általános és IT-specifikus felügyeleti hatáskört kap a szövetségi államok adóhatóságaira vonatkozóan, eredményes megvalósítás esetén hozzájárulhat az adóigazgatás korszerűsítésének felgyorsításához.

               (11)

               A kockázatitőke-befektetések nőttek Németországban, de a piac nemzetközi összehasonlításban továbbra is fejletlen. A kockázatitőke-befektetések 2015-ben a GDP körülbelül 0,03 %-át tették ki, ami némileg magasabb az uniós átlagnál, de még mindig nem érte el az olyan tagállamok szintjét, mint Finnország, az Egyesült Királyság, Svédország, Írország vagy Franciaország, és jócskán alatta marad az olyan, Unión kívüli országokénak, mint Izrael és az Egyesült Államok. Emellett úgy tűnik, hogy a német kockázatitőke-piac nem biztosít nagyobb, későbbi szakaszban lévő beruházásokat. A szövetségi kormány számos intézkedést hozott a kockázatitőke-befektetések támogatására. Például egyszerűbbé tette a befektetési alapok adózását, fokozta a veszteségek továbbvitelének lehetőségét a társaságiadó-rendszer keretében, valamint kiterjesztette az INVEST programot az informális kockázatitőke-befektetők tekintetében.

               (12)

               A megújuló energia felé történő elmozdulás a villamosenergia-átviteli és elosztóhálózatokba való jelentős beruházásokat tesz szükségessé. A belföldi villamosenergia-infrastruktúrába tervezett beruházások azonban jelentős késedelmet szenvedtek. Az energiahálózat kiterjesztéséről szóló 2009-es törvényben meghatározott, a magas feszültségű hálózattal kapcsolatos projekteknek 2016 végéig csak mintegy 35 %-a valósult meg, elsősorban a lakossági ellenállás miatt. A szövetségi követelménytervről szóló, 2015-ben hatályba lépett törvényben a 2024/2025-ig tartó időszakra jelenleg előirányzott összesen 6 100 km hosszúságú erősáramú vezetékből csupán mintegy 6 %-ot hagytak jóvá, és csak 1 % épült meg.

               (13)

               Még mindig vannak akadályai a digitalizáció jelentette előnyök teljes körű kihasználásának. Például Németország nem teljesít jól a nagy sebességű és szupergyors szélessávú kapcsolatok elérhetősége terén, különösen az elővárosi és a vidéki régiókban. A német fiatalok körében viszonylag alacsony a számítógép-használat, és sok iskolában nincs szélessávú hozzáférés. A digitális közszolgáltatások teljesítménye is elmarad az uniós átlagtól. Különösen a kkv-knak kell felzárkózniuk a digitalizáció terén. A kkv-knak ugyanis mindössze egyötöde rendelkezik digitalizációs stratégiával. Létrehozásra került a kkv kiválósági központok hálózata a kkv-k digitalizációjának megerősítése és felgyorsítása érdekében, az „Industrie 4.0” platform pedig összehozza az érdekelt feleket. Noha növekedtek a vállalkozások K+F beruházásai és Németország közel van ahhoz, hogy elérje az Európa 2020-ban szereplő, a K+F intenzitására vonatkozó célkitűzését, a beruházások egyre inkább a nagy társaságoknál koncentrálódnak, míg a kkv-k hozzájárulása csökken. Ezenfelül a népesség elöregedése szintén hatással lehet a vállalkozói tevékenységre az elkövetkező években.

               (14)

               Az üzleti szolgáltatások ágazatában és a szabályozott szakmákban továbbra is igen jelentős szabályozási akadályokkal kell számolni. A korlátozások szintje magasabb, mint az uniós átlag, különösen az építészek, a mérnökök, a jogászok és a könyvelők/adótanácsadók esetében. Ezen túlmenően a szóban forgó szakmák esetében az üzleti fluktuáció jóval alacsonyabb, mint az uniós átlag, ami azt jelzi, hogy a szakmai szolgáltatások terén viszonylag mérsékelt a dinamizmus és a verseny Németországban. Ezek az akadályok az építészek és a mérnökök esetében többek között a részesedési és társasági formára való korlátozásokat, az építészek, a mérnökök és a jogászok esetében pedig multidiszciplináris korlátozásokat foglalnak magukban. Ezen akadályok leépítése intenzívebb versenyt eredményezhetne, amelynek eredményeképpen több vállalkozás lépne be a piacra, és alacsonyabb áron szélesebb választék állna a fogyasztók rendelkezésére. A Bizottság a 2017. januári közleményében a szolgáltatáspiaci akadályok kezelését célzó intézkedéscsomag részeként a szakmai szolgáltatások szabályozására vonatkozó reformajánlásokat ismertetett.

               (15)

               Tovább nőtt a foglalkoztatottság, a munkanélküliség pedig minden eddiginél alacsonyabb szintre csökkent. A foglalkoztatás növekedése azonban részben a részmunkaidős foglalkoztatás növekedésének tudható be, különösen a nők körében, és csak részben mutatkozott meg a reálbérek összesített növekedésében, amely 2016-ban lelassult. A második keresőket a munkavállalástól visszatartó tényezők, valamint a részmunkaidős foglalkoztatás széles körben való elterjedtsége akadályozzák a munkaerőpiaci potenciál teljes mértékű kihasználását. A színvonalas és megfizethető, egész napos gyermekgondozás, az egész napos iskolák, valamint a tartós ápolás-gondozás közelmúltban megreformált rendszere kulcsfontosságúak a nők munkaerőpiaci részvételének növeléséhez. A házaspárok jövedelmének együttes adóztatása és a nem dolgozó házastárs ingyenes egészségügyi ellátása eltántorítja a második keresőket, sok esetben a nőket a munkavállalástól, illetve a munkaóráik számának növelésétől. Ezenkívül az alacsonyabb munkaerőpiaci kötődéshez magas, 22 %-os nemek közötti bérszakadék társul, a 2015-ös 16,3 %-os uniós átlaghoz képest.

               (16)

               Némi csökkenés ellenére a miniállások továbbra is elterjedtek, 2016 szeptemberében mintegy 4,8 millió embernek miniállás volt az egyetlen munkahelye. A kölcsönzött munkavállalók száma 2005 óta megháromszorozódott, 2016 júniusára elérte a mintegy 1 milliót (az összes munkahely 3 %-a). Javulás várható a munkaerő-kölcsönzés keretében bekövetkező lehetséges visszaélések elleni védelem és a munkaszerződések terén, ám a fejleményeket nyomon kell követni. Ezen túlmenően úgy tűnik, hogy a határozott idejű szerződések esetében viszonylag magas a kiigazítás nélküli bérszakadék a határozatlan idejű szerződésekhez képest.

               (17)

               Az alacsony keresetűek adóéke a többi tagállammal való összehasonlításban magas, ezáltal csökkenti a munkavállalás ösztönzőit, a nettó jövedelmet és a fogyasztási lehetőségeket. Németország megemelte a minimális személyijövedelemadó-kedvezményt és a gyermekgondozási támogatásokat, és kiigazította a személyi jövedelemadó adósávjait. Ezek az intézkedések kedvezőek az alacsony és a közepes jövedelmű csoportok számára, de az adóékre gyakorolt általános hatásuk korlátozott lesz. A rendelkezésre álló reáljövedelemnek az utóbbi időben bekövetkezett jelentős növekedése ellenére a bérek és a termelékenység alakulása régóta elválik egymástól, ami jelentős felhalmozódott eltéréshez vezetett. A magasabb reálbér-növekedés hozzájárulna a magas külső egyensúlyhiány csökkentéséhez is.

               (18)

               Németország jelentős erőfeszítéseket tett a menedékkérők fogadása, valamint a menekültek és az egyéb migránsok integrálása érdekében. Úgy tűnik, hogy lehetőség van további javulásra, mivel 2016-ban a munkát kereső menekültek aránya elérte az összes munkakereső 9 %-át. A migráns háttérrel rendelkező személyek – különösen a nők – munkaerőpiaci integrációja továbbra is kihívást jelent, ami többek között az oktatási rendszeren keresztül a Németországban született azon gyerekeket is érinti, akiknek a szülei az Unión kívül születtek.

               (19)

               A társadalom nem minden tagja profitált egyformán az elmúlt évek általánosan kedvező gazdasági és munkaerőpiaci fejleményeiből. Egy növekedési időszak után a jövedelmi egyenlőtlenségek csak a közelmúltban mérséklődtek, a vagyoni egyenlőtlenség pedig továbbra is az egyik legmagasabb az euroövezetben. Ezen túlmenően a jó munkaerőpiaci teljesítmény nem vezetett a szegénység kockázatának csökkenéséhez. Az időskori szegénységi ráta meghaladja az uniós átlagot, és azoknak a száma, akiket időskori szegénység fenyeget, várhatóan nőni fog az elkövetkező években. Várhatóan tovább csökken a kötelező nyugdíjrendszer bérpótlási aránya. Ugyanakkor a második és a harmadik pillérbe tartozó nyugdíjrendszerekbe túl kevesen lépnek be ahhoz, hogy ez mindenki esetében ellensúlyozza a bérpótlási aránynak az első pillérben való csökkenését. Ellensúlyozás nélkül a nyugdíjadekvátság várhatóan romlani fog. Még nem ismert, hogy a későbbi nyugdíjba vonulásra vonatkozó ösztönzők javítását célzó közelmúltbeli reformok (Flexi-rente) mennyire lehetnek hatékonyak a korai nyugdíjba vonulást ösztönző, 2014-ben bevezetett elemekkel szemben.

               (20)

               A 2017. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a német gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2017. évi stabilitási programot és a 2017. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Németországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Németország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (21)

               Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi stabilitási programot, és azt a véleményt (5) fogalmazta meg, hogy Németország várhatóan megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (22)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi nemzeti reformprogramot és a 2017. évi stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1. és 2. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Németország 2017–2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A középtávú költségvetési cél betartása mellett, a költségvetési és a strukturális politika révén mozdítsa elő a potenciális növekedést és a belső keresletet, valamint biztosítsa a beruházások tartós növekedését. Gyorsítsa fel az állami beruházásokat a kormányzás minden szintjén, különösen az oktatás, a kutatás és az innováció terén, valamint orvosolja az infrastrukturális beruházások kapacitási és tervezési akadályait. Növelje tovább az adórendszer hatékonyságát és tegye azt beruházásbarátabbá. Ösztönözze a versenyt az üzleti szolgáltatások és a szabályozott szakmák területén.

               2.

               Csökkentse a munkavállalás ellen ható tényezőket a második keresők esetében, és könnyítse meg az áttérést a rendes foglalkoztatásra. Csökkentse a magas adóéket az alacsony keresetűek esetében. Teremtsen a magasabb reálbér-növekedést ösztönző feltételeket, tiszteletben tartva a szociális partnerek szerepét.

      Kelt Brüsszelben, 2017. július 11-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         T. TÕNISTE

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  HL C 92., 2017.3.24., 1. o.

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (5)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2016. július 12.) Svédország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Svédország 2016. évi konvergenciaprogramját

text:
               18.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 299/53

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2016. július 12.)
   Svédország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Svédország 2016. évi konvergenciaprogramját
   (2016/C 299/13)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést, és ezzel elindult a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemesztere. Az Európai Tanács a 2016. március 17–18-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. 2015. november 26-án a Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Svédországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)

               A Svédországra vonatkozó 2016. évi országjelentést 2016. február 26-án tették közzé. Az országjelentésben értékelték a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Svédország által elért eredményeket. Az országjelentés magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is. A Bizottság 2016. március 8-án bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit. Elemzése alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Svédországban makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. A magas és egyre növekvő lakásárakból adódóan a háztartások adósságállománya is magas és növekszik – ez a pozitív hiteláramlásokkal összefüggésben a rendezetlen korrekció kockázatával jár, ami a reálgazdaságot és a bankszektort is érinti. Makroprudenciális szakpolitikai intézkedéseket hajtottak végre, amelyek azonban elégtelennek bizonyulhatnak. Továbbra is szakpolitikai hiányosságok figyelhetők meg a lakhatással kapcsolatos adózás, a jelzáloghitel-törlesztés, a lakáskínálat alakulása és a lakásbérleti piac terén.

               (3)

               Svédország 2016. április 28-án benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi konvergenciaprogramját. A kettő közötti kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)

               A 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná ezt a rendelkezést.

               (5)

               Svédország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2016. évi konvergenciaprogramja értelmében a kormány a programidőszak egésze során a -0,4 %-os GDP-arányos államháztartási egyenleg elérésére, valamint a középtávú költségvetési cél – vagyis a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiány – változatlan teljesítésére törekszik. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság 2016-ban várhatóan 42,5 %-ra mérséklődik, és a további csökkenés eredményeként 2019-ben 39,1 % lesz. A költségvetési előrejelzés alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv 2016-ig megalapozott, azt követően pedig óvatos. A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2016-ban a GDP -0,5 %-ának, 2017-ben pedig a GDP -0,9 %-ának fog megfelelni, ami a középtávú költségvetési célt meghaladó mértéket jelent. Az esetleges jövőbeli eltérések értékelésekor azt a követelményt fogják alapul venni, hogy sikerült-e a strukturális egyenleget a középtávú költségvetési célnak megfelelő szinten tartani. A konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint Svédország várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (6)

               Svédországban igen nagy a háztartások adósságállománya, és az elmúlt évtized során a leggyorsabban növekvők közé tartozott az uniós tagállamok viszonylatában. A Riksbank (Svédország központi bankja) becslése szerint 2015-ben a háztartások adósságállománya az éves rendelkezésre álló jövedelemhez viszonyítva 175 %, a GDP-hez képest pedig 87 % volt. Svédországban viszonylag alacsony az ingatlanadó és a jelzáloghitel-kamatok nagymértékben leírhatók, így a lakástulajdon megszerzéséhez biztosított adóösztönzők Unió-szerte a legerősebbek közé tartoznak. A háztartások nagymértékű eladósodottsága veszélyezteti a makrogazdasági stabilitást. A kormány lépéseket tett a háztartások eladósodottságának visszaszorítása érdekében, többek között kidolgozta az új jelzáloghitelek törlesztésére vonatkozó kötelező erejű előírások bevezetéséről szóló jogszabályt, amelyet a parlament 2016. március 23-án elfogadott. E kulcsfontosságú intézkedés elfogadására jelentős késedelemmel került sor, mivel aggályok merültek fel a svédországi makroprudenciális hatóság ilyen előírás bevezetésére vonatkozó mandátuma kapcsán. Fennáll annak a kockázata, hogy a fokozódó svédországi egyensúlyhiány kezeléséhez adott esetben szükséges további intézkedések is hasonló késedelmet fognak szenvedni, hacsak felül nem vizsgálják a makroprudenciális hatóság hatáskörét szabályozó jogi keretet. Végül, a kormány nem lépett fel annak érdekében, hogy kiigazítsa a fiskális ösztönzőket, például a jelzáloghitel-kamatok adóból való leírhatóságának mérséklése vagy az ingatlanadó-rendszer felülvizsgálata útján.

               (7)

               A svédországi lakáspiac változatlanul az instabilitás lehetséges forrása. Az utóbbi 20 évben csaknem folyamatosan emelkedtek a lakásárak, különösen ami Stockholm és Göteborg nagyvárosi területeit illeti. A folyamatos lakásár-emelkedés nem csupán az erős fundamentumokra – például a rendelkezésre álló jövedelem növekedésére – vezethető vissza, hanem a lakáspiac strukturális hatékonysági problémáit is tükrözi. A lakáskínálatra káros hatást gyakorolt a meglévő lakásállomány nem hatékony kihasználása, a bérleti díjak nagyfokú ellenőrzése, a gyenge építőipari verseny, az új építkezések céljából rendelkezésre álló területek szűkössége, továbbá a hosszadalmas és összetett tervezési eljárások. Az ingatlaneladásból származó tőkenyereség tranzakciós adójának jelenlegi kialakítása korlátozza a meglévő lakásállomány hatékonyabb kiaknázását. A strukturális hatékonysági problémák túl kevés lakásberuházást és széles körű lakáshiányt eredményeznek, és hozzájárulnak a lakásárak tartós emelkedéséhez. A rendelkezésre álló megfizethető lakások hiánya egyúttal a munkaerő-piaci mobilitást is korlátozza, és hátráltatja a migránsok hatékony munkaerő-piaci integrációját. A kormány végrehajtott bizonyos intézkedéseket, többek között fokozta a lakásszektorbeli beruházásokhoz nyújtott állami finanszírozást és egyszerűsített egyes tervezési eljárásokat. 2015 decemberében az építőipari ágazatban fennálló versenyről készített vizsgálat több lehetséges intézkedést vázolt fel, például a szociális lakásokkal kapcsolatos szerződések átláthatóságának javítása céljából. A kormány mindazonáltal nem lépett előre a bérletidíj-megállapítási rendszer reformja terén.

               (8)

               A viszonylag jó beruházási teljesítmény ellenére Svédország olyan kihívásokkal néz szembe, amelyek hosszú távon károsan érinthetik az ország versenyképességét. Különösen a lakáspiacon tapasztalható strukturális hatékonysági problémák fogják vissza az e területre irányuló beruházásokat. A városi területeken belüli, illetve azok közötti összekapcsoltság javítását célzó infrastrukturális beruházások – a lakáshiányból adódó korlátokra tekintettel – nem kielégítők.

               (9)

               A PISA-felmérés szerint az OECD-országok közül Svédországban esett vissza legnagyobb mértékben a 15 évesek iskolai teljesítménye az elmúlt évtizedben, így a svéd eredmények jelenleg az uniós és az OECD-átlagtól is elmaradnak. A romló iskolai oktatási eredmények magukban hordozzák annak kockázatát, hogy hosszú távon kedvezőtlenül alakulhat Svédország versenyképessége és innovációs kapacitása. Az oktatás terén jelentkező kihívást súlyosbítja, hogy a migráns háttérrel rendelkező és nem rendelkező tanulók teljesítménye lényeges különbséget mutat. Ezt az eltérést kiemelt figyelemmel kell kezelni a nagyszámú újonnan érkezett fiatal migránsra való tekintettel, akiket integrálni kell az oktatási rendszerbe. Az oktatási intézmények zavaros finanszírozási mechanizmusai és az oktatási rendszer különböző szintjein történő forrásfelhasználás következetlen nyomon követése gátolja az erőforrások hatékony felhasználását. A kormány további forrásokat mozgósított az oktatási eredmények javítása és a méltányosság fokozása érdekében, és lépéseket tesz az újonnan érkezett migránsok oktatásba való integrációja céljából.

               (10)

               A menekültek elmúlt évben tapasztalt nagymértékű beáramlása számos társadalmi és gazdasági következménnyel jár Svédországban. Míg a menekültek beáramlása rövid távon minden bizonnyal megemeli a közkiadásokat és további belső keresletet hoz létre – ezáltal növelve a GDP-t –, addig a foglalkoztatásra és növekedésre gyakorolt középtávú hatás a menekültek sikeres munkaerő-piaci és társadalmi beilleszkedésén múlik, aminek az oktatási támogatás is részét képezi. Ez a téma uniós és tagállami szinten egyaránt a politikai napirend élén szerepel, és szoros nyomon követés és részletes elemzés tárgya lesz, többek között a 2017. évi országjelentés keretében.

               (11)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság átfogó elemzést készített Svédország gazdaságpolitikájáról, és azt a 2016. évi országjelentésben közzétette. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Svédországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Mivel az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzásának erősítése érdekében a jövőbeli nemzeti döntések során az uniós szempontokra is tekintettel kell lenni, a Bizottság nemcsak azt vette figyelembe, hogy az intézkedések milyen jelentőséggel bírnak a fenntartható svédországi költségvetési és társadalmi-gazdasági politika szempontjából, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (12)

               Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a konvergenciaprogramot, és azt a véleményt (4) fogalmazta meg, hogy Svédország várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (13)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a konvergenciaprogramot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Svédország 2016–2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Az adóügyi ösztönzők kiigazítása – különösen a jelzáloghitel-kamatok adóból történő leírhatóságának fokozatos korlátozása vagy a rendszeres ingatlanadók növelése – révén fogja vissza a háztartások adósságállományának növekedését. Biztosítsa, hogy a makroprudenciális hatóság megfelelő jogi mandátummal rendelkezzen a pénzügyi stabilitást garantáló intézkedések késedelem nélküli végrehajtásához. Ösztönözze a lakásberuházásokat és javítsa a lakáspiac hatékonyságát, többek között a lakásbérleti díjak rugalmasabb megállapításának bevezetése, valamint a tőkenyereség-adó kialakításának a lakáspiaci tranzakciók előmozdítását célzó felülvizsgálata révén.

      Kelt Brüsszelben, 2016. július 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. KAŽIMÍR

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (4)  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása ( 2008. március 3. ) a fogyatékossággal élő személyek parkolási kártyájáról szóló 98/376/EK ajánlásnak a Bolgár Köztársaság, a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, Románia, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozása miatt történő kiigazításáról

text:
               7.3.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 63/43

      A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2008. március 3.)
   a fogyatékossággal élő személyek parkolási kártyájáról szóló 98/376/EK ajánlásnak a Bolgár Köztársaság, a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, Románia, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozása miatt történő kiigazításáról
   (2008/205/EK)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a 2003-as csatlakozási okmányra és különösen annak 57. cikkére,
   tekintettel a 2005-ös csatlakozási okmányra és különösen annak 56. cikkére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   mivel:

               (1)

               Egyes olyan jogszabályok vonatkozásában, amelyek 2007. január 1-jét követően is hatályban maradnak, és amelyeket a csatlakozásra tekintettel ki kell igazítani, a szükséges kiigazításokra a csatlakozási szerződésekben nem került sor.

               (2)

               A 2003-as csatlakozási okmány 57. cikke és a 2005-ös csatlakozási okmány 56. cikke értelmében ezeket a kiigazításokat a Tanács fogadja el minden olyan esetben, amikor a Tanács fogadta el az eredeti okmányt.

               (3)

               A fogyatékossággal élő személyek parkolási kártyájáról szóló, 1998. június 4-i 98/376/EK tanácsi ajánlást (1) ennek megfelelően módosítani kell,

         AJÁNLJA:
   A 98/376/EK ajánlás a mellékletben megállapított módon módosul.

      Kelt Brüsszelben, 2008. március 3-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         J. PODOBNIK

      (1)  HL L 167., 1998.6.12., 25. o.

      MELLÉKLET
      A 98/376/EK ajánlás a következőképpen módosul:

                  1.

                  a melléklet D. pontjának hetedik francia bekezdésében a megkülönböztető kódokat a következők váltják fel:

                              „B

                              :

                              Belgium

                              BG

                              :

                              Bulgária

                              CZ

                              :

                              Cseh Köztársaság

                              DK

                              :

                              Dánia

                              D

                              :

                              Németország

                              EST

                              :

                              Észtország

                              IRL

                              :

                              Írország

                              EL

                              :

                              Görögország

                              E

                              :

                              Spanyolország

                              F

                              :

                              Franciaország

                              I

                              :

                              Olaszország

                              CY

                              :

                              Ciprus

                              LV

                              :

                              Lettország

                              LT

                              :

                              Litvánia

                              L

                              :

                              Luxemburg

                              H

                              :

                              Magyarország

                              M

                              :

                              Málta

                              NL

                              :

                              Hollandia

                              A

                              :

                              Ausztria

                              PL

                              :

                              Lengyelország

                              P

                              :

                              Portugália

                              RO

                              :

                              Románia

                              SLO

                              :

                              Szlovénia

                              SK

                              :

                              Szlovákia

                              FIN

                              :

                              Finnország

                              S

                              :

                              Svédország

                              UK

                              :

                              Egyesült Királyság”;

                  2.

                  a melléklet E. pontjában a második bekezdést a következő szöveg váltja fel:
                  „Amennyiben egy tagállam az alábbi nyelvektől – angol, bolgár, cseh, dán, észt, finn, francia, görög, holland, ír, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol, svéd, szlovák vagy szlovén – eltérő nemzeti nyelven kíván bejegyzést tenni, az előbb említett nyelvek valamelyikének igénybevételével elkészíti a kártya kétnyelvű változatát e melléklet egyéb rendelkezéseinek sérelme nélkül.”


title: Az Európai Központi Bank ajánlása (2015. március 27.) az Európai Unió Tanácsának a Deutsche Bundesbank külső könyvvizsgálóiról (EKB/2015/14)

text:
               6.5.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 149/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2015. március 27.)
   az Európai Unió Tanácsának a Deutsche Bundesbank külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2015/14)
   (2015/C 149/01)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank (EKB) és azon tagállamok, amelyek pénzneme az euro, nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt, és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A Deutsche Bundesbank jelenlegi külső könyvvizsgálóinak, az Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaftnak a megbízatása a 2014. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnt. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2015. pénzügyi évtől.

               (3)

               A Deutsche Bundesbank a KPMG AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaftot választotta külső könyvvizsgálóiként a 2015–2020-as pénzügyi évekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy a 2015–2020. pénzügyi évekre a Deutsche Bundesbank külső könyvvizsgálóiként a KPMG AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2015. március 27-én.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI


title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2008. december 5. ) az Európai Unió Tanácsa számára a Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta külső könyvvizsgálóiról (EKB/2008/19)

text:
               17.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 322/1

      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA

   (2008. december 5.)
   az Európai Unió Tanácsa számára a Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2008/19)
   (2008/C 322/01)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank („EKB”) és az eurorendszer nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta jelenlegi külső könyvvizsgálóinak megbízatása a 2008. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnik. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2009. pénzügyi évtől.

               (3)

               Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta a KPMG-t választotta külső könyvvizsgálójaként a 2009–2013. pénzügyi évekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy 2009–2013. pénzügyi évekre a Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta külső könyvvizsgálóiként a KPMG-t jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2008. december 5-én.

            az EKB elnöke

         Jean-Claude TRICHET


title: A Bizottság ajánlása ( 2009. október 19. ) a forrásadó-mentességi eljárásokról (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               24.10.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 279/8

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2009. október 19.)
   a forrásadó-mentességi eljárásokról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2009/784/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikke második francia bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Sok tagállam vet ki forrásadót az értékpapírokból származó jövedelemre. A forrásadót vagy az értékpapírok kibocsátója, vagy a jövedelem kifizetésében részt vevő pénzügyi közvetítő vonja le.

               (2)

               Az adóztatási jog sok esetben megoszlik a forrás szerinti állam és az illetőség szerinti állam között, ezért az illetőséggel nem bíró befektetők alacsonyabb mértékű forrásadóra vagy adómentességre lehetnek jogosultak a forrás szerinti államban a kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmények vagy a belföldi jog alapján, viszont a forrásadó mértékének csökkentésére vagy a levont adó visszaigénylésére szolgáló eljárások gyakran bonyolultak, és jelentősen eltérnek az egyes tagállamokban.

               (3)

               Sok tagállam a saját joghatósága alatt letelepedett pénzügyi közvetítőkre korlátozza a forrásadó-kezelői szolgáltatások nyújtását.

               (4)

               A helyzet összetettsége akadályozza a tőkepiacok működését és megnöveli a határokon átnyúló elszámolások költségeit. A „Cross-border clearing and settlement arrangements in the European Union” (1) (Határokon átnyúló elszámolási és kiegyenlítési rendelkezések az Európai Unióban) című 2001-es és a „Second Report on EU Clearing and Settlement” (2) (Az EU-s elszámolásról és kiegyenlítésről szóló második jelentés) című 2003-as Giovannini-jelentések arra a következtetésre jutottak, hogy ez akadályozza az értékpapírokba történő határokon átnyúló befektetéseket.

               (5)

               Az adózással kapcsolatos jogszabályoknak való megfeleléssel foglalkozó szakértői csoport (FISCO) (3) két jelentése – a 2006. évi „Fact-Finding Study on Fiscal Compliance Procedures Related to Clearing and Settlement within the EU” (Tényfeltáró tanulmány az EU-n belüli elszámolási és kiegyenlítési eljárások adóügyi megfeleléséről) című első és a 2007. évi „Solutions to Fiscal Compliance Barriers Related to Post-Trading within the EU” (Megoldások az EU-n belüli kereskedés utáni ágazathoz kapcsolódó adóügyi megfelelési akadályok elhárítására) című második jelentés – megvizsgálta a hatályos forrásadó-mentességi eljárásokat és javaslatokat tett hatékonyságuk növelésére.

               (6)

               A jelentésekben megállapítottak szerint, hatalmas lépést jelentene a forrásadóval kapcsolatos eljárások egyszerűsítése felé, ha a forrásadó-mentességet a forrásnál biztosítanák és nem visszatérítési eljáráson keresztül.

               (7)

               A különböző tagállamok anya- és leányvállalatai esetében alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 1990. július 23-i 90/435/EGK tanácsi irányelv (4) és a különböző tagállambeli társult vállalkozások közötti kamat- és jogdíjfizetések közös adózási rendszeréről szóló, 2003. június 3-i 2003/49/EK tanácsi irányelv (5) hatálya alá tartozó értékpapírokból származó jövedelemre nem terjedhetnek ki az említett egyszerűsítési eljárások. Ugyanúgy nincs szükség egyszerűsítésre a bizonyos tagállamok által a megtakarításokból származó kamatjövedelem adóztatásáról szóló, 2003. június 3-i 2003/48/EK tanácsi irányelv (6) 11. cikke szerinti átmeneti időszak alatt az információcsere helyett kivetett forrásadó esetében.

               (8)

               Ha kivételes esetekben az adómentesség a forrásnál nem valósulhat meg, a forrás szerinti tagállamok gyors visszatérítési eljárás létrehozásával javíthatnának a jelenlegi helyzeten.

               (9)

               A közösségi pénzügyi közvetítők között egyenlő versenyfeltételek biztosítása érdekében helyénvaló engedélyezni a forrás szerinti tagállamtól eltérő tagállamban lévő, az értékpapírok kibocsátója és a tényleges tulajdonos között elhelyezkedő pénzügyi közvetítők számára, hogy adatkezelőként vagy forrásadó-kezelőként részt vegyenek a forrásadóval kapcsolatos eljárásokban.

               (10)

               Az EFTA-országokban letelepedett pénzügyi közvetítőket ugyanúgy kell kezelni, mint a tagállamokban letelepedett pénzügyi közvetítőket, amennyiben ezek az országok a tagállamok illetékes hatóságainak a közvetlen adózás és a biztosítási díjak adózása területén történő kölcsönös segítségnyújtásáról szóló, 1977. december 19-i 77/799/EGK tanácsi irányelvben (7) és az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 2008. május 26-i 2008/55/EK tanácsi irányelvben (8) előírtakkal egyenlő szintű közigazgatási segítségnyújtásról rendelkeznek.

               (11)

               A tagállamok törvényes joga adóbevételeik védelme és ezért engedélyezni kell számukra, hogy a pénzügyi közvetítőknek előírják az adatkezelőként vagy forrásadó-kezelőként való fellépéshez előzetes engedély vagy jóváhagyás megszerzését.

               (12)

               Ha lehetővé tennék a pénzügyi közvetítőknek, hogy csak a forrásadómérték alapján összefoglalt információt továbbítsák a felügyeleti láncban következő pénzügyi közvetítő felé, az jelentős megtakarítással járna minden érintett fél számára és megszüntetné az ügyfél-információk pénzügyi közvetítők közötti továbbításával kapcsolatos adatvédelmi és versenyt érintő aggályokat.

               (13)

               További egyszerűsítést lehetne elérni azzal, ha az illetőségigazolás mellett a befektetők adómentességre való jogosultságát másképp is lehetne bizonyítani, például öntanúsítással vagy a pénzügyi eszközök piacairól szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (9) meghatározott feladatok keretében a pénzügyi közvetítők birtokában lévő azonosító adatokkal.

               (14)

               Az adminisztratív teher csökkentése érdekében a pénzügyi közvetítőknek engedélyezni kell, hogy a dokumentációt elektronikus formában archiválják.

               (15)

               A tagállamoknak élniük kellene a közösségi jog és a kétoldalú adóügyi megállapodások biztosította információcsere lehetőségeivel és közös vagy egyéni ellenőrzéseket kellene végezniük annak megállapítása érdekében, hogy a pénzügyi közvetítők teljesítik-e kötelezettségeiket. Az adóbevételeknek egy másik tagállamból vagy egy EFTA-országból való behajtása érdekében alkalmazniuk kellene továbbá a 2008/55/EK irányelvet és a jövőbeli azonos hatású eszközöket.

               (16)

               A tagállamok képviselői a Bizottság közvetlen adókkal foglalkozó IV. munkacsoportjában és az európai értékpapír-bizottságban részletesen megtárgyalták ezt a témát. Ezzel párhuzamosan a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezetben (OECD) is folyik a forrásadó-mentességi eljárásokkal kapcsolatos munka,

         AJÁNLJA:
   1.   Tárgy és hatály

   1.1.   Ez az ajánlás a közösségi illetőségű befektetők határokon átnyúló értékpapír-befektetésekből származó jövedelmének a kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmények vagy a belföldi jog rendelkezései alapján forrásadó alóli mentesítésére irányuló tagállami eljárások javítását érinti.
   1.2.   Ez az ajánlás a valamely tagállamban felmerülő és egy vagy több, a Közösségben letelepedett, vagy a 77/799/EGK irányelvben és a 2008/55/EK irányelvben előírtakkal egyenlő szintű közigazgatási segítségnyújtásról rendelkező EFTA-országban letelepedett pénzügyi közvetítőn keresztül kifizetett, értékpapírokból származó jövedelemre alkalmazandó.
   1.3.   Az ajánlás a 90/435/EGK és a 2003/49/EK irányelv, vagy a 2003/48/EK irányelv 11. cikkével összhangban az átmeneti időszak alatt néhány tagállam által kivetett forrásadó hatálya alá tartozó értékpapírokból származó jövedelemre nem alkalmazandó.
   2.   Fogalommeghatározások

   Ezen ajánlás alkalmazásában:
   a)   „értékpapírokból származó jövedelem”: olyan osztalék, kamat vagy egyéb jövedelem, amely értékpapírokból származhat és amelyre a forrás szerinti tagállamban forrásadót vetnek ki;
   b)   „forrás szerinti tagállam”: az a tagállam, ahol a jövedelmet termelő értékpapírok kibocsátójának adóügyi illetősége van;
   c)   „illetőség szerinti tagállam”: az a tagállam, ahol a jövedelmet termelő értékpapírok tényleges tulajdonosának adóügyi illetősége van;
   d)   „pénzügyi közvetítő”: központi értékpapír-letétkezelő, hitelintézet vagy bármely más engedélyezett vagy felügyelt gazdasági egység az értékpapírok kibocsátója és a tényleges tulajdonos közötti felügyeleti láncban;
   e)   „tényleges tulajdonos”: az a befektető, aki az értékpapírokból származó jövedelmet saját hasznára kapja;
   f)   „adatkezelő”: olyan pénzügyi közvetítő, amelynek a forrás szerinti tagállam engedélyezte, hogy felelősséget vállaljon a befektető adómentességi jogosultságának ellenőrzéséért és ennek az információnak a felügyeleti láncban következő pénzügyi közvetítő felé történő közléséért, míg végül eléri a forrásadó-kezelőt;
   g)   „forrásadó-kezelő”: olyan adatkezelő, amelynek a forrás szerinti tagállam azt is engedélyezte, hogy felelősséget vállaljon a megfelelő mértékű forrásadó levonásáért és a levont adónak a forrás szerinti tagállam megfelelő adóhatósága részére történő kifizetéséért;
   h)   „forrásadómérték alapján összefoglalt információ”: olyan formátumban biztosított információ, amely az értékpapírokból származó jövedelmet az alkalmazandó forrásadómérték alapján csoportosítja, az értékpapírok tulajdonosának azonosítása nélkül.
   3.   Adómentesség a forrásnál

   A forrás szerinti tagállamok felkérést kapnak, hogy az értékpapírokból származó jövedelem kifizetésének időpontjában biztosítsanak mentességet a forrásadó alól, feltéve, hogy minden szükséges információ rendelkezésre áll.
   4.   Szabványosított és gyors visszatérítési eljárások

   Ha kivételes esetekben az adómentesség a forrásnál nem valósulhat meg, a forrás szerinti tagállamok felkérést kapnak szabványosított és gyors visszatérítési eljárások létrehozására. Ezek az eljárások a következőkre terjednek ki:

               a)

               az adatkezelőknek vagy a forrásadó-kezelőknek adott engedély a visszatérítési kérelmeknek a forrás szerinti tagállam adóhatóságaihoz történő benyújtására a befektetők nevében;

               b)

               egyetlen kapcsolattartó pont használata az összes visszatérítési kérelem beadására és kezelésére, valamint a visszatérítési eljárásra vonatkozó lényeges információk közzététele egy weboldalon, legalább egy, a nemzetközi pénzügyi szférában szokásos nyelven;

               c)

               egységes formátumú – elektronikus úton benyújtható – visszatérítési kérelmek használata;

               d)

               ésszerű időn belüli visszatérítés, rendesen legalább a visszatérítési kérelem illetékes adóhatóság általi kézhezvételétől számított 6 hónapon belül, feltéve, hogy minden szükséges információ rendelkezésre áll.

         5.   Az adatkezelő és a forrásadó-kezelő szerepe

   5.1.   Rendes esetben a befektetőhöz legközelebb eső adatkezelő van a legalkalmasabb helyzetben arra, hogy forrásadó-kezelőként is eljárjon.
   5.2.   Ha nem ez a helyzet, és a felügyeleti láncban több adatkezelő is van:

               a)

               a befektetőhöz legközelebb eső adatkezelő ellenőrzi, hogy a befektető jogosult-e adómentességre és tárolja a kapott dokumentációt;

               b)

               a befektetőhöz legközelebb eső adatkezelő évente vagy kérésre jelenti a befektetőre vonatkozó információkat a forrás szerinti tagállamnak;

               c)

               a felügyeleti láncban minden adatkezelő a forrásadómérték alapján összefoglalt információt küld a láncban következő adatkezelőnek, míg elérik a forrásadó-kezelőt; továbbá

               d)

               a forrásadó-kezelő a kapott forrásadómérték alapján összefoglalt információnak megfelelően alkalmaz forrásadó-mentességet.

         6.   Feltételek a pénzügyi közvetítők számára

   6.1.   A forrás szerinti tagállamok felkérést kapnak arányos és megkülönböztetéstől mentes feltételek és kötelezettségek meghatározására, amelyek alapján a pénzügyi közvetítő számára engedélyezhető az adatkezelőként vagy forrásadó-kezelőként való fellépés.
   6.2.   A forrás szerinti tagállamok felkérést kapnak arra, hogy vonják vissza az engedélyt abban az esetben, ha az adatkezelő vagy a forrásadó-kezelő nem teljesíti a feltételeket és kötelezettségeket.
   7.   Az adómentességre való jogosultságot bizonyító dokumentáció

   7.1.   A forrás szerinti tagállamok felkérést kapnak arra, hogy az illetőség szerinti tagállam által kiadott illetőségigazolás mellett engedélyezzék a befektető adómentességre való jogosultságának egyéb bizonyítási módját is. Az egyéb bizonyítékok közé tartozhatna a tényleges tulajdonos öntanúsítása és a pénzügyi eszközök piacairól szóló 2004/39/EK irányelvben meghatározott feladatok keretében az adatkezelők által összegyűjtött dokumentáció.
   7.2.   A 7.1. pontban említett egyéb bizonyítékok megállapításakor a forrás szerinti tagállamok figyelembe vehetik a vonatkozó kockázatok szintjét például azáltal, hogy az 1 000 EUR alatti igénylések esetében kevésbé megterhelő szabályokat határoznak meg.
   8.   Elektronikus formátumú információ és dokumentáció

   A forrás szerinti tagállamok felkérést kapnak, hogy engedélyezzék az adatkezelők és a forrásadó-kezelők számára az információ és a dokumentáció elektronikus úton történő továbbítását és archiválását.
   9.   Felügyelet

   A tagállamok felkérést kapnak olyan eljárások meghatározására, amelyekkel vizsgálják, hogy az adatkezelők és a forrásadó-kezelők teljesítik-e az ezzel az ajánlással összhangban megállapított kötelezettségeket. Mindez magában foglalhat a forrás szerinti tagállam adóhatósága által, az adatkezelő vagy a forrásadó-kezelő letelepedése szerinti tagállam adóhatósága által és külső ellenőrök által végrehajtott egyéni vagy közös ellenőrzéseket.
   10.   Nyomon követés

   10.1.   A határokon átnyúló értékpapír-befektetésekből származó jövedelem esetében nyújtott forrásadó-mentességre vonatkozó egyszerűsítési eljárásokat érintően ebben az ajánlásban meghatározott szabályoknál rugalmasabb szabályok elfogadására ösztönzik a tagállamokat.
   10.2.   A tagállamok felkérést kapnak, hogy vizsgálják meg az ajánlás nyújtotta mozgásteret az információcsere új, nem megterhelő csatornáinak alkalmazására, amelyek célja, hogy a forrás szerinti tagállamok és az illetőség szerinti tagállamok számára is biztosítsák a befektetőkre vonatkozó információkat. Ez a közösségi jogban, különösen a 2003/48/EK irányelvben meghatározott eljárások alapján kialakítható.
   10.3.   A tagállamok felkérést kapnak, hogy vizsgálják meg azokat a lehetőségeket és feltételeket, amelyek alapján engedélyezhető a forrásadó-kezelők számára, hogy a visszatérítendő adóösszegeket a forrás szerinti tagállam adóhatóságai számára átutalandó adókkal szemben elszámolják.
   10.4.   A tagállamok felkérést kapnak, hogy dolgozzanak ki az ennek az ajánlásnak az alkalmazásában a pénzügyi közvetítők jóváhagyására vonatkozó közös feltételeket és kötelezettségeket.
   10.5.   A tagállamok felkérést kapnak, hogy a megfelelő bizottsági munkacsoportokban folytassák a forrásadó-mentességi eljárások fejlesztésének lehetséges módjaira irányuló munkát és fogadjanak el összehangolt álláspontot az OECD megfelelő tárgyalásain.
   11.   Címzettek

   Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2009. október 19-én.

            a Bizottság részéről

         Charlie McCREEVY

            a Bizottság tagja

      (1)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/docs/clearing/first_giovannini_report_en.pdf

      (2)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/docs/clearing/second_giovannini_report_en.pdf

      (3)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/clearing/compliance_fr.htm#reports

      (4)  HL L 225., 1990.8.20., 6. o.

      (5)  HL L 157., 2003.6.26., 49. o.

      (6)  HL L 157., 2003.6.26., 38. o.

      (7)  HL L 336., 1977.12.27., 15. o.

      (8)  HL L 150., 2008.6.10., 28. o.

      (9)  HL L 145., 2004.4.30., 1. o.