title: 2011/136/EU: A Bizottság ajánlása ( 2011. március 1. ) a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerben az adatvédelmi szabályok végrehajtására vonatkozó iránymutatásokról

text:
               2.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 57/44

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2011. március 1.)
   a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerben az adatvédelmi szabályok végrehajtására vonatkozó iránymutatásokról
   (2011/136/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A fogyasztóvédelmi jogszabályok alkalmazásáért felelős nemzeti hatóságok közötti együttműködésről szóló, 2004. október 27-i 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (a továbbiakban: fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet) célja a fogyasztóvédelmi jogszabályoknak az egységes piacon történő végrehajtása során együttműködés javítása; a rendelet létrehozza a végrehajtási hatáskörrel rendelkező hatóságok egész Unióra kiterjedő hálózatát (a továbbiakban: fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat), valamint meghatározza azt a keretet és azokat az általános feltételeket, amelyek alapján a tagállamok végrehajtási hatóságai a fogyasztók kollektív gazdasági érdekének védelme céljából együttműködnek.

               (2)

               Az egységes piac hatékony működéséhez a nemzeti végrehajtási hatóságok közötti együttműködés elengedhetetlen és a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat keretei között az egyes hatóságok felkérhetnek más hatóságokat az uniós fogyasztóvédelmi jogszabályok esetleges megszegésének kivizsgálásában jogsegély nyújtására.

               (3)

               A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer célja, hogy a végrehajtási hatóságok számára biztonságos és védett környezetben lehetővé tegye a fogyasztóvédelmi jogszabályok esetleges megsértésével kapcsolatos információcserét.

               (4)

               A tagállamok közötti, elektronikus úton történő információcserének a személyes adatok védelme tekintetében meg kell felelnie a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) (a továbbiakban: adatvédelmi irányelv), valamint a személyes adatok közösségi intézmények és szervezetek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) (a továbbiakban: adatvédelmi rendelet) előírásainak.

               (5)

               Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 8. cikke elismeri az adatvédelemhez való jogot. A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszernek biztosítania kell, hogy a Bizottság és a tagállamok között az adatvédelmi szabályok tekintetében megoszló különböző kötelezettségek és felelősségek egyértelműek legyenek, valamint az érintetteket a jogaik érvényesítéséhez tájékoztassák, és könnyen igénybe vehető mechanizmust biztosítsanak számukra.

               (6)

               Mivel helyénvaló, hogy a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerben az adatvédelmi szabályok alkalmazására vonatkozó iránymutatások készüljenek (a továbbiakban: iránymutatások), hogy azok elősegítsék az adatvédelmi szabályok betartását a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerben történő feldolgozás során.

               (7)

               A végrehajtásért felelős tisztviselőket ösztönözni kell arra, hogy lépjenek kapcsolatba az országos adatvédelmi felügyeleti hatóságaikkal, hogy iránymutatást és segítségnyújtást kapjanak az iránymutatásoknak a nemzeti jogszabályok szerint történő legjobb végrehajtásához, illetve, hogy szükség esetén biztosíthassák, hogy a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerben a feldolgozási műveletekkel kapcsolatos értesítések és előzetes vizsgálati eljárások nemzeti szinten is végrehajtásra kerüljenek.

               (8)

               A Bizottság által szervezésre kerülő, az ezen iránymutatások végrehajtásában segítséget nyújtó képzéséken való részvételt erőteljesen szorgalmazni kell.

               (9)

               Az iránymutatás végrehajtására vonatkozó visszajelzéseket ezen ajánlás elfogadását követően legfeljebb két évvel el kell juttatni a Bizottságnak. A Bizottság ekkor a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer helyzetét adatvédelmi szempontból újból felméri, és értékeli, hogy szükség van-e további eszközökre, köztük szabályozási intézkedésekre.

               (10)

               Meg kell tenni a szükséges intézkedéseket, hogy az iránymutatásokban foglaltak végrehajtását a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer szereplői és felhasználói számára is a lehetőségek szerint megkönnyítsék. A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerre vonatkozó adatvédelmi biztosítékok fejlődését és végrehajtását folyamatosan figyelemmel kell kísérnie a nemzeti adatvédelmi hatóságoknak és az európai adatvédelmi biztosnak.

               (11)

               Az iránymutatások kiegészítik a 2007/76/EK bizottsági határozatot (4), és figyelembe veszik az adatvédelmi irányelv 29. cikke által létrehozott, a személyesadat-feldolgozás vonatkozásában az egyének védelmével foglalkozó munkacsoport véleményét (5), valamint az adatvédelmi rendelet 41. cikke által létrehozott európai adatvédelmi biztos (a továbbiakban: európai adatvédelmi biztos) véleményét (6).

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   A tagállamoknak lehetőségük szerint az ezen ajánlás mellékletében előírt iránymutatásokat követniük kell.

      Kelt Brüsszelben, 2011. március 1-jén.

            a Bizottság részéről

         John DALLI

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 364., 2004.12.9., 1. o.

      (2)  HL L 281., 1995.11.23., 31. o.

      (3)  HL L 8., 2001.1.12., 1. o.

      (4)  HL L 32., 2007.2.6., 192. o.

      (5)  6/2007 vélemény a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerrel kapcsolatos adatvédelmi kérdésekről 01910/2007/EN – WP 130 – elfogadva 2007. szeptember 21-én.

      (6)  EDPS vélemény: 2010-0692.

      MELLÉKLET

         A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerben az adatvédelmi szabályok végrehajtására vonatkozó iránymutatásokról

      1.   BEVEZETÉS
      A nemzeti fogyasztóvédelmi hatóságok közötti együttműködés létfontosságú a belső piac megfelelő működéséhez, mivel a határokon átnyúló ügyek hatékony végrehajtásának hiánya aláássa a fogyasztóknak a határokon átnyúló ajánlatok elfogadásához szükséges bizalmát, illetve ezáltal a belső piac iránti bizalmukat, és a verseny torzulásához vezet.
      A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer információtechnológiai eszköz, amelyet a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet hozott létre, és amely a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat részét képező nemzeti fogyasztóvédelmi hatóságok közötti információcsere számára biztosít rögzített eljárási rendszert. Lehetővé teszi, hogy egy hatóság felkérje a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózatban részt vevő más hatóságokat jogsegély nyújtására, az uniós fogyasztóvédelmi jogszabályok lehetséges megsértésének kivizsgálásához és megszűntetéséhez, illetve eladók és szolgáltatók más uniós országokban élő fogyasztókat célzó illegális kereskedelmi gyakorlatának felfüggesztése érdekében végrehajtási intézkedések meghozatalához. Az információ közlésre vonatkozó megkeresések, valamint a hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti, a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet alkalmazásával kapcsolatos minden kommunikáció a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszeren keresztül történik.
      A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet célkitűzése a belső piac egészében javítani a fogyasztóvédelmi jogszabályok alkalmazását azáltal, hogy létrehozza a nemzeti végrehajtási hatóságok egész Unióra kiterjedő hálózatát, valamint azzal, hogy meghatározza a tagállamok közötti együttműködés feltételeit. A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet megállapította, hogy az ilyen információcseréknek és a nemzeti végrehajtási hatóságok közötti kölcsönös jogsegély iránti megkereséseknek egy kijelölt adatbázison keresztül kell történniük. A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszert erre tekintettel úgy alakították ki, hogy az igazgatási együttműködést és információcserét segítse az uniós fogyasztóvédelmi szabályok kikényszerítése érdekében.
      Az együttműködés a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer mellékletében felsorolt jogi aktusok Közösségen belüli jogsértéseire terjed ki, amelyek a fogyasztók kollektív gazdasági érdekeit védi.
      2.   EZEN IRÁNYMUTATÁSOK ALKALMAZÁSI KÖRE ÉS CÉLKITŰZÉSE
      Ezen iránymutatások célja, hogy foglalkozzék a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai közötti hatékony és eredményes végrehajtási együttműködés és a magánélet tiszteletben tartásához való alapvető jog közötti egyensúly, valamint a személyes adatok védelme biztosításának központi kérdésével.
      A személyes adat az adatvédelmi irányelv (1) meghatározása szerint az azonosított vagy azonosítható természetes személyre („érintettre”) vonatkozó bármely információ; az azonosítható személy olyan személy, aki közvetlen vagy közvetett módon azonosítható, különösen egy azonosító számra vagy a személy fizikai, fiziológiai, mentális, gazdasági, kulturális vagy társadalmi önazonosságára vonatkozó egy vagy több tényezőre történő utalás révén.
      Mivel a végrehajtásért felelős nemzeti tisztviselők (ügykezelők), akik a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer felhasználói, nem mindig adatvédelmi szakértők, és esetleg nem minden esetben vannak kellőképpen tudatában a saját nemzeti adatvédelmi jogszabályaik által előírt adatvédelmi követelményeknek, tanácsos a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer felhasználóit olyan iránymutatásokkal ellátni, amelyek az adatvédelem gyakorlati szemszögéből magyarázzák el a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer működését, a rendszerbe beépített biztosíték és a rendszer használatából adódó esetleges kockázatok részletezésével együtt.
      Az iránymutatások célja, hogy a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerrel kapcsolatos legjelentősebb adatvédelmi kérdésről áttekintést adjon, és hogy olyan felhasználóbarát útmutatót készítsen, amelyre a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer minden felhasználója támaszkodni tud. Nem feladata azonban, hogy a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer adatvédelmi hátterét részletesen feltárja.
      Különösen ajánlott a tagállamok adatvédelmi hatóságaival konzultálni annak biztosítása érdekében, hogy az iránymutatások a nemzeti adatvédelmi jogszabályoknak megfeleljenek, illetve, hogy a jogszabályok valóban alátámasszák azokat. A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer felhasználói további segítséget és iránymutatást az alábbi nemzeti adatvédelmi hatóságoktól is kaphatnak annak érdekében, hogy biztosítva legyen az adatvédelemre vonatkozó követelmények betartása. Az említett adatvédelmi hatóságok felsorolása és elérhetősége az alábbi honlapon található:
      http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/privacy/nationalcomm/#eu
      Világosan kell látni, hogy a személyes adatokat az adatvédelmi irányelvben megfogalmazott különleges alapelvekkel és feltételekkel összhangban kell feldolgozni. Az ügykezelők a rendelet keretei között jogosultak a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszeren keresztül adatokat, beleértve a személyes adatokat is, kicserélni, amennyiben a feldolgozás célja a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet mellékletében felsorolt uniós fogyasztóvédelmi jogszabályok jogsértésének megszüntetése. Az ilyen adatok feldolgozását megelőzően azonban gondos értékelést kell végezni, amely biztosítja az adatvédelmi alapelvek betartását, illetve, hogy az adatok feldolgozása kizárólag a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet céljainak megvalósítása érdekében szükséges.
      Mindezt szem előtt tartva, a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerhez hozzáféréssel bíró ügykezelőknek egyenként kell az ügyeket értékelniük, mielőtt a személyes adatok bármiféle feldolgozását elvégezhetnék (2). Ezen iránymutatások célja, hogy néhány megfontolandó, iránymutató adatvédelmi elv ismertetésével segítse az ügykezelőket ebben az értékelésben.
      Az is célkitűzés, hogy a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer architektúrájának egyes bonyolult jellemzői a közös feldolgozási műveletekre, valamint a közös adatkezelésre tekintettel tisztázásra kerüljenek, oly módon, hogy a Bizottság, illetve a tagállamok illetékes hatóságai „közös adatkezelői” szerepkörét meghatározzák a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer adatcseréjében.
      3.   A FOGYASZTÓVÉDELMI EGYÜTTMŰKÖDÉSI RENDSZER – A VÉGREHAJTÁSI EGYÜTTMŰKÖDÉS INFORMATIKAI ESZKÖZE
      A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer a Bizottság által, a tagállamokkal együttműködésben tervezett és fenntartott informatikai eszköz. A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer célja, hogy segítse a tagállamokat az uniós fogyasztóvédelmi jogszabályok gyakorlati végrehajtásában. A rendszert a fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat használja, amelyet azok a hatóságok alkotnak, amelyeket a tagállamok és az EGT-országok a fogyasztóvédelmi jogszabályoknak a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet előírásai szerint történő alkalmazása érdekében az egymás közötti együttműködés és információcsere céljából kijelöltek.
      A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet 10. cikke megállapítja, hogy:

         „A Bizottság elektronikus adatbázist működtet, amelyben tárolja és feldolgozza a részére a 7., 8. és 9. cikknek megfelelően átadott információkat. Az adatbázishoz tájékozódás céljából kizárólag az illetékes hatóságok férhetnek hozzá…”

      A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet 12. cikkének (3) bekezdése hozzáteszi:

         „A jogsegély iránti megkereséseket, valamint az információkra vonatkozó minden közlést írásban, formanyomtatványon kell megtenni, és azokat a 10. cikkben létrehozott adatbázis útján, elektronikus formában kell továbbítani.”

      A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet mellékletében felsorolt irányelvek és rendeletek Közösségen belüli jogsértéseire korlátozódva segíti elő az együttműködést és az információcserét. E jogszabályok sokféle témakörrel, mint például tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokkal, távértékesítéssel, fogyasztói hitellel, szervezett utazási formákkal, tisztességtelen szerződési feltételekkel, időmegosztásos üzemeltetésű ingatlanokkal, elektronikus kereskedelemmel és egyebekkel foglalkoznak. A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer nem használható fel az olyan jogszabályi területeken belüli információcserére, amelyek nincsenek kifejezetten felsorolva e mellékletben.
      Például:

                  I.

                  Egy Belgiumban letelepedett kereskedő a franciaországi lakosokkal való üzleti kapcsolataiban tisztességtelen feltételeket alkalmaz, a tisztességtelen szerződési feltételekről szóló irányelvet sértve. Franciaországban a fogyasztóvédelmi hatóság használhatja a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszert arra, hogy a belgiumi fogyasztóvédelmi hatóságot megkeresse a kereskedővel szemben minden szükséges, Belgiumban rendelkezésre álló végrehajtási intézkedés meghozatala érdekében, hogy a Közösségen belüli jogsértést haladéktalanul megszüntessék.

                  II.

                  Dániában a fogyasztóvédelmi hatósághoz panaszok érkeznek arra vonatkozóan, hogy egy konkrét weblap csalárd és megtévesztő kereskedelmi gyakorlatot folytat a fogyasztók kárára. A weboldalt Svédországban tárolják. A dán fogyasztóvédelmi hatóságnak információkra van szüksége a weboldallal kapcsolatban. Ezért a dán hatóság használhatja arra a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszert, hogy információkat kérjen a svéd fogyasztóvédelmi hatóságtól, amely köteles az információkat megadni.

            A tagállamok töltik fel és a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerben tárolják az információkat; azok a tagállamok férhetnek hozzá az adatokhoz, amelyekhez az információt címezték, és az adatokat a Bizottság törli (3). A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszert információk tárolására, valamint egy hatékony és biztonságos kommunikációs rendszerként használják, amelyen keresztül információkat lehet cserélni.
      Az adatvédelem szempontjából egy ilyen adatbázis létrehozása mindig bizonyos kockázatokkal jár a személyes adatok védelme területén: a hatékony együttműködéshez feltétlenül szükséges adatoknál több adat megosztása; olyan adatok megtartása, amelyeket törölni kellett volna, illetve olyan adatok tárolása, amelyek már nem pontosak vagy valótlanok; valamint az érintettek jogainak és az adatkezelőkre vonatkozó kötelezettségek tiszteletben tartásának elmulasztása. Ezért szükséges az ilyen kockázatokat csökkenteni gondoskodván arról, hogy a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer felhasználói tájékozottak és képzettek legyenek az adatvédelmi szabályok terén, és képesek legyenek az alkalmazandó adatvédelmi jogszabályok betartását biztosítani.
      4.   AZ ADATVÉDELEM JOGI ÉS FELÜGYELETI KERETRENDSZERE
      Az Európai Uniónak az adatvédelem területén 1995. óta kialakult jogi szabályozása van: az adatvédelmi irányelv (4), amely a személyes adatok tagállamok általi feldolgozását szabályozza, valamint az adatvédelmi rendelet (5), amely a személyes adatoknak az uniós intézmények és szervek általi feldolgozására vonatkozik. Az adatvédelmi jogszabályok alkalmazása jelenleg attól függ, hogy ki a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer szereplője vagy felhasználója.
      A Bizottság által végzett adatfeldolgozási tevékenységeket az adatvédelmi rendelet szabályozza, míg az illetékes nemzeti végrehajtási hatóságoknál az ügykezelők által megvalósított feldolgozási tevékenységre az adatvédelmi irányelvet átültető nemzeti jogszabályok vonatkoznak.
      Mivel a Bizottságnak és a kijelölt illetékes hatóságoknak mint társ-adatkezelőknek a legnagyobb a szerepük a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerben, kötelesek az illetékes felügyelőhatóságot feldolgozási műveleteikről értesíteni, illetve azokat előzetes ellenőrzés céljából részükre benyújtani, továbbá az adatvédelmi szabályoknak való megfelelést biztosítani. Az adatvédelmi irányelvet átültető nemzeti szabályozások mentességet biztosíthatnak mind az értesítésre, mind pedig az előzetes vizsgálatra vonatkozó követelmények teljesítése alól.
      Az adatvédelmi jogszabályok harmonizációjának célja mind az adatvédelem magas színvonalának biztosítása, mind az egyének alapvető jogainak védelme volt, miközben lehetővé tették a személyes adatok áramlását a tagállamok között. Mivel a nemzeti végrehajtási intézkedések különböző szabályokat eredményezhetnek, annak érdekében, hogy az adatvédelmi szabályoknak való megfelelés biztosítva legyen, a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer felhasználóinak nyomatékosan tanácsoljuk, hogy ezen iránymutatásokat beszéljék meg a nemzeti adatvédelmi hatóságukkal, mert – például – az egyéneknek nyújtandó információkra, illetve egyes adatfeldolgozási műveleteknek az adatvédelmi hatóságokhoz történő bejelentési kötelezettségére vonatkozó szabályok eltérőek lehetnek.
      Az uniós adatvédelmi keretrendszer fontos jellemzője a független adatvédelmi hatóságok által felette gyakorolt felügyelet. A polgároknak joguk van e hatóságokhoz panaszukat benyújtani és gyorsan, bíróságon kívül megoldani adatvédelmi ügyeiket. A személyes adatok nemzeti szinten történő feldolgozását a nemzeti adatvédelmi hatóságok, a személyes adatok uniós intézmények általi feldolgozását pedig az európai adatvédelmi biztos (6) felügyeli. Következésképpen a Bizottság az európai adatvédelmi biztos felügyeleti hatásköre, míg a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer más felhasználói a nemzeti adatvédelmi hatóságok felügyeleti hatásköre alá tartoznak.
      5.   KI KICSODA A FOGYASZTÓVÉDELMI EGYÜTTMŰKÖDÉSI RENDSZERBEN? – A KÖZÖS ADATKEZELÉS KÉRDÉSE
      A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer jó példája a közös feldolgozási műveleteknek és a közös irányításnak. Míg csak a tagállamok illetékes hatóságai gyűjtenek, rögzítenek, tesznek hozzáférhetővé, illetve cserélnek személyes adatokat, az adatok tárolása a kiszolgáló számítógépeken, illetve az adatoknak onnan való törlése az Európai Bizottság felelőssége. A Bizottság nem férhet hozzá e személyes adatokhoz, de a rendszer kezelőjének és üzemeltetőjének tekintendő.
      Következésképpen a Bizottság és a tagállamok között a különböző feladatok és felelősségi körök kiosztása a következőképpen foglalható össze:

                  —

                  Minden egyes illetékes hatóság adatkezelő a saját adatfeldolgozási tevékenységeire nézve.

                  —

                  A Bizottság nem felhasználója, hanem üzemeltetője a rendszernek, és elsősorban a rendszer-architektúra fenntartásáért és biztonságáért felel. A Bizottságnak mindemellett van hozzáférése a riasztásokhoz, a visszajelzésekkel kapcsolatos, valamint más, az adott ügyekkel kapcsolatos információkhoz is (7). A bizottsági hozzáférés biztosításának célja, hogy a Bizottság figyelemmel kísérhesse a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet, valamint a fogyasztóvédelmi rendelet mellékletében felsorolt fogyasztóvédelmi jogszabályok alkalmazását, és statisztikai információkat gyűjthessen e feladatok végrehajtásáról. A Bizottságnak azonban nincs hozzáférése a kölcsönös jogsegély, illetve a végrehajtás iránti megkeresésekben található információkhoz, mivel e megkereséseket csak a tagállamokban a kérdéses konkrét üggyel foglalkozó, illetékes hatóságokhoz intézik. Mindezek után meg kell állapítani, hogy a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet lehetőséget biztosít a Bizottság számára, hogy bizonyos vitás kérdések esetében az illetékes hatóságok segítségére legyen (8), továbbá, hogy meghívást kapjon a több mint két tagállam részvételével zajló összehangolt vizsgálatban való részvételre (9).

                  —

                  A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer szereplőinek megosztott a felelőssége a feldolgozás jogszerűsége, az adatszolgáltatás, illetve a hozzáférési, tiltakozási és helyesbítési jogok tekintetében.

                  —

                  Mind a Bizottság, mind az illetékes hatóságok, adatkezelői minőségükben egyénileg felelősek azért, hogy az adatfeldolgozási műveleteikkel kapcsolatos szabályok adatvédelmi szabályokkal való összeegyeztethetőségét biztosítsák.

            6.   SZEREPLŐK ÉS FELHASZNÁLÓK A FOGYASZTÓVÉDELMI EGYÜTTMŰKÖDÉSI RENDSZERBEN
      A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerben különböző hozzáférési profilok léteznek: az adatbázishoz való hozzáférés korlátozott, és csak az illetékes hatóság megnevezett tisztviselőjének engedélyezik (hitelesített felhasználó), nem átruházható módon. Csak a tagállamok illetékes hatóságai által a Bizottságnak bejelentett tisztviselők fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerhez való hozzáférési kérelmét lehet jóváhagyni. A rendszerbe való belépéshez bejelentkezési azonosító/jelszó megadása szükséges, amit az összekötő hivatal tud beszerezni.
      Csak a megkeresett és a megkereső illetékes hatóság felhasználóinak van teljes körű hozzáférése valamely adott ügy során minden cserélt információhoz, beleértve a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerben az ügy iratainak valamennyi mellékletét is. Az összekötő hivatalok egy ügyről csak a kiemelt információkat tudják elolvasni, azért, hogy így lehetővé váljon számukra annak az illetékes hatóságnak az azonosítása, amelyhez egy megkeresést továbbítani kell. A megkeresésekhez vagy riasztásokhoz csatolt bizalmas dokumentumokat nem tudják elolvasni.
      A végrehajtási ügyekben az ügyre vonatkozó általános információkhoz az illetékes hatóságok minden olyan felhasználója hozzáfér, aki értesítést kapott arról, hogy ő a megsértett jogi aktusok felelőse. Ez az értesítések segítségével történik. Az értesítésekben az alapul szolgáló ügyet részletesen le kell írni, a személyes adatok szerepeltetését azonban el kell kerülni. Kivételek előfordulhatnak, különösen például az eladó, vagy a szállító megnevezése esetében (ha természetes személy).
      A Bizottságnak nincs hozzáférése az információközlés, illetve végrehajtás iránti megkeresésekhez vagy bizalmas dokumentumokhoz, de az értesítéseket és riasztásokat megkapja.
      7.   AZ INFORMÁCIÓCSERÉRE VONATKOZÓ ADATVÉDELMI ELVEK
      A tagállamokban a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer felhasználói a személyes adatokat csak olyan feltételek mellett és azokkal az elvekkel összhangban dolgozhatják fel, amelyeket az adatvédelmi irányelv meghatároz. Az adatkezelő felel az adatvédelmi elvek betartásának biztosításáért a személyes adatoknak a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerben történő feldolgozása során.
      Azt is szükséges megjegyezni, hogy a titoktartási és az adatvédelmi szabályok tiszteletben tartásával kapcsolatos szabályok is vonatkoznak a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerre. A bizalmas kezelési és a szakmai titoktartási szabályok általánosságban vonatkozhatnak az adatokra, míg az adatvédelmi szabályok a személyes adatokra korlátozódnak.
      Fontos szem előtt tartani, hogy a tagállamokban a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer felhasználói sok más feldolgozási műveletért is felelnek, és esetleg nem adatvédelmi szakértők. A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerben az adatvédelmi szabályok betartásának nem szabad szükségtelenül bonyolultnak lennie vagy túlzott adminisztrációs terhet jelentenie. De egyenmegoldású rendszernek sem kell lennie. Ezen iránymutatások a személyes adatok kezelésére vonatkozó ajánlások, de emlékeztetni kell arra, hogy nem minden, a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerben cserélt adat személyes adat.
      A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerbe történő minden egyes információfeltöltés előtt a végrehajtásért felelős tisztviselőknek meg kell vizsgálniuk, hogy a küldendő személyes adatok elküldése feltétlenül szükséges-e a hatékony együttműködés megvalósításának céljából, illetve figyelemmel kell lenniük arra, hogy kinek küldik a személyes adatokat. A végrehajtásért felelős tisztviselőnek mérlegelnie kell, hogy a címzettnek a riasztás vagy a kölcsönös jogsegély iránti megkeresés céljából feltétlenül szüksége van-e az adott információra.
      A legfontosabb adatvédelmi alapelvekből álló alábbi felsorolásnak az a célja, hogy a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerhez hozzáféréssel bíró, végrehajtásért felelős tisztviselők számára segítséget nyújtson abban, hogy minden egyes ügyben értékeljék, hogy a személyes adatok feldolgozásával kapcsolatos adatvédelmi szabályokat minden egyes alkalommal betartják-e, amikor a rendszerben személyes adatokat dolgoznak fel. A végrehajtásért felelős tisztviselőknek szem előtt kell tartaniuk azt is, hogy nemzeti szinten fennállhatnak az alább felsorolt, az adatvédelmi elvek alkalmazására vonatkozó mentességek és korlátozások, valamint tanácsos konzultálniuk a nemzeti adatvédelmi hatóságukkal (10).

         Melyek a betartandó adatvédelmi elvek?

      Az adatvédelemre vonatkozó általános elvek, minden egyes, az adatvédelmi irányelv szerinti személyes adat feldolgozása előtt mérlegelendők. Mivel azt az irányelvet a nemzeti jogba átültették, az ügykezelőket emlékeztetjük arra, hogy konzultáljanak a nemzeti adatvédelmi felügyelőhatóságukkal az alább felsorolt elvek alkalmazásával kapcsolatban, illetve tanácsoljuk, hogy győződjenek meg arról, hogy nem állnak-e fenn mentességek vagy korlátozások ezen elvek alkalmazására vonatkozóan.

         Az átláthatóság elve

      Az adatvédelmi irányelv alapján az érintett jogosult tudomást szerezni arról, ha a személyes adatait feldolgozzák. A kezelő feladata, hogy megadja az érintett nevét és címét, a feldolgozás célját, az adatok címzettjeit, illetve minden olyan információt, amely ahhoz szükséges, hogy az adatok tisztességes feldolgozása biztosítva legyen (11).
      Adatok kizárólag az alábbi körülmények fennállása esetén dolgozhatók fel (12):

                  —

                  amennyiben ahhoz az érintett hozzájárul,

                  —

                  amennyiben az adatfeldolgozás egy szerződés teljesítéséhez vagy a szerződés megkötéséhez szükséges,

                  —

                  amennyiben az adatfeldolgozás jogi kötelezettség teljesítéséhez szükséges,

                  —

                  amennyiben feldolgozásuk az érintett létfontosságú érdekei védelméhez szükséges,

                  —

                  az adatfeldolgozás közérdekből elvégzendő feladat végrehajtásához vagy az adatkezelőre, illetve az adatokról tudomást szerző harmadik félre ruházott hivatali hatáskör gyakorlásához szükséges,

                  —

                  az adatfeldolgozás az adatkezelő, vagy az adatokat megkapó harmadik fél vagy felek jogszerű érdekének érvényesítéséhez szükséges.

         A jogszerűség és tisztességesség elve

      Tisztességtelen vagy törvénytelen módon nem lehet személyes adatokat gyűjteni vagy feldolgozni, valamint nem lehet azokat a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendeletben meghatározott rendeltetésekkel össze nem egyeztethető célra felhasználni. Ahhoz, hogy a feldolgozás jogszerű legyen, az ügykezelőknek gondoskodniuk kell arról, hogy a feldolgozási igényt igazoló egyértelmű indokaik legyenek. A feldolgozás meghatározott, egyértelmű és törvényes célból végezhető el, és az adatok további feldolgozása nem végezhető e célokkal összeférhetetlen módon (13). Erről csak a fogyasztóvédelmi együttműködési rendelet rendelkezhet.
      A tisztességes feldolgozás biztosításához tájékoztatni kell az érintetteket adataik feldolgozásának céljáról, valamint hozzáférési, helyesbítési és kifogásolási jogaikról.

         Az arányosság, pontosság és az adatok megőrzésének alapelve

      Az információnak arányosnak, helyesnek, lényegesnek kell lennie, valamint nem haladhatja meg azt a célt, amiért gyűjtötték, illetve tovább feldolgozzák. az adatoknak pontosaknak és, amennyiben szükséges, időszerűeknek kell lenniük; minden ésszerű intézkedést meg kell tenni annak érdekében, hogy a hibás vagy hiányos adatok, tekintettel gyűjtésük vagy további feldolgozásuk céljaira, törlésre vagy helyesbítésre kerüljenek; a személyes adatokat olyan formában kell tárolni, amely megengedi az érintettek azonosítását legfeljebb az adatok gyűjtésének vagy feldolgozásának céljából szükséges ideig. A történelmi, statisztikai vagy tudományos felhasználás céljából hosszabb ideig tárolt személyes adatok esetében megfelelő biztosítékokat kell létrehozni.
      Az ügykezelőknek meg kell vizsgálniuk, hogy az információ, amit feldolgoznak, feltétlenül szükséges-e a megvalósítandó célok érdekében.

         A célok korlátozásának elve

      A személyes adatokat meghatározott, kifejezett és törvényes célokra kell gyűjteni, nem lehet tovább feldolgozni e célokkal összeegyeztethetetlen módon, valamint az érintettek tudomására kell azokat hozni. Az ügykezelők csak akkor dolgozhatnak fel személyes adatokat, ha annak egyértelmű célja van, például létezik a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet alapján a továbbítást igazoló jogalap.

         A hozzáférés joga

      Az adatvédelmi irányelv (14) szerint az érintetteknek joguk van hozzá, hogy tájékoztassák őket személyes adataik feldolgozásáról; a feldolgozás céljairól; az adatok címzettjeinek kilétéről, valamint, hogy meghatározott jogaik vannak, vagyis a tájékoztatás és a helyesbítés jogáról. Az érintett jogosult a róla feldolgozott valamennyi adathoz hozzáférni. Az érintett jogosult továbbá a hiányos, hibás, vagy az adatvédelmi szabályok be nem tartásával feldolgozás alatt álló adatok helyesbítését, törlését vagy zárolását kérni (15).

         Különleges adatok

      A faji vagy etnikai hovatartozást, politikai véleményt, vallási vagy filozófiai meggyőződést, szakszervezeti tagságot, egészséget, szexuális életet, bűncselekményeket vagy büntetőítéleteket felfedő adatok feldolgozása tilos. Az adatvédelmi irányelv (16) azonban rendelkezik ez alól a szabály alól bizonyos mentességekről, amikor az érzékeny adatokat bizonyos feltételek mellett fel lehet dolgozni (17). Mivel a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer felhasználói kerülhetnek olyan helyzetbe, hogy különleges adatokat (18) kell kezelniük, tanácsos ezekkel különös körültekintéssel bánni. A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer felhasználóinak ajánljuk, hogy konzultáljanak a nemzeti adatvédelmi hatósággal azzal kapcsolatban, hogy a különleges adatok feldolgozására vonatkoznak-e eltérések.

         Mentességek

      Bűncselekmények megelőzése, kivizsgálása, felderítése és büntetőeljárás alá vonás esetében az adatvédelmi irányelv néhány mentességet is megállapít. Az ügykezelőknek azt tanácsoljuk, hogy nézzenek utána a nemzeti jogban, hogy fel tudják mérni, lehetségesek-e, illetve milyen mértékben az ilyen mentességek (19). Amennyiben alkalmazásra kerülnek ilyen mentességek, ajánlatos azokat egyértelműen jelezni minden egyes illetékes hatóság adatvédelmi nyilatkozatán.

         Az adatvédelmi elvek alkalmazása

      Ezen adatvédelmi elveknek a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer működésével kapcsolatos alkalmazása a következő ajánlásokhoz vezet:

                  1.

                  A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer alkalmazását szigorúan korlátozni kell a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendeletben meghatározott célokra. A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet 13. cikkének (1) bekezdése megállapítja, hogy a közölt információ csak a fogyasztók érdekeinek védelmét szolgáló jogszabályok betartásának biztosítása céljából használható fel. Ezeket a jogszabályokat a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet melléklete sorolja fel.

                  2.

                  Ajánlott, hogy a végrehajtásért felelős tisztviselők a valamely kölcsönös jogsegély iránti megkeresés vagy riasztás során kapott információkat csak az ahhoz a konkrét ügyhöz kapcsolódó célokra használják fel az adatvédelemre vonatkozó jogszabályi kötelezettségeknek való szigorú megfelelés mellett, és előzetesen értékeljék a feldolgozás szükségességét azon vizsgálatok esetében, amelyek szélesebb körű érdeklődésre tarthatnak számot.

                  3.

                  Az adatok továbbítása során a végrehajtásért felelős tisztviselők eseti alapon értékelik, hogy kik legyenek a feldolgozandó információ címzettjei.

                  4.

                  A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer felhasználóinak figyelmesen kell kiválasztaniuk a kérdéseket, amelyeket feltesznek a kölcsönös jogsegély iránti megkeresés során, és nem szabad a szükségesnél több adatot kérniük. Ez nem csupán az adatminőségi elvek tiszteletben tartásával kapcsolatos kérdés, hanem az adminisztrációs teher csökkentésének ügye is.

                  5.

                  Az adatvédelmi irányelv (20) előírja, hogy a személyes adatoknak pontosaknak és időszerűeknek kell lenniük. Ajánlott, hogy az információt szolgáltató illetékes hatóság is hozzájáruljon a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerben tárolt adatok pontosságának biztosításához. A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer egyik funkciójaként olyan előugró üzeneteket terveztek a rendszerbe, amelyek időszakosan emlékeztetik az ügykezelőket, hogy ellenőrizzék a személyes adatok pontosságát és naprakészségét.

                  6.

                  Egy átfogó adatvédelmi nyilatkozat közzététele a weblapokon gyakorlatias módja az érintettek jogaikról való tájékoztatásának. Ajánlott, hogy az egyes illetékes hatóságok a weblapjaikon internetes adatvédelmi nyilatkozatot tegyenek közzé. Minden egyes adatvédelmi nyilatkozatnak összhangban kell lennie az adatvédelmi irányelv által megállapított tájékoztatási kötelezettséggel, tartalmaznia kell egy linket a Bizottság adatvédelmi nyilatkozatot tartalmazó weboldalára, és további részleteket kell közölnie, beleértve a kérdéses illetékes hatóság kapcsolattartási adatait, valamint a hozzáférési vagy tájékozódási jog bármilyen nemzeti korlátozását is. Minden érintett adatkezelő felelős az adatvédelmi nyilatkozatok közzétételének biztosításáért.

                  7.

                  Az érintett kérheti a személyes adataihoz való hozzáférést, azok helyesbítését, illetve törlését egynél több forrásból. Bár minden egyes illetékes hatóság, mivel ő az adatfeldolgozó, felelős a saját adatfeldolgozási műveleteiért, a határokon átnyúló ügyekkel kapcsolatos megkeresésekre tett válaszlépéseket össze kellene hangolni. Ilyen esetekben ajánlott, hogy az illetékes hatóságok tájékoztassák a többi érintett illetékes hatóságot a megkeresés beérkezéséről.
                  Ha egy illetékes hatóság úgy véli, hogy egy kérelem megadása hatással lehet más illetékes hatóságok által folytatott vizsgálatokra vagy végrehajtási eljárásokra, az előbbinek ki kell kérnie az utóbbiak véleményét, mielőtt megadná a kérelmet.
                  Az érintett a Bizottsághoz is fordulhat kérelmével. A Bizottság csak olyan adatok iránti kérelmet teljesíthet, amelyekhez hozzáféréssel bír. A Bizottságnak egy kérelem átvételekor konzultálnia kell azzal az illetékes hatósággal, amely az információt szolgáltatta. Ha nem emelnek kifogást vagy az illetékes hatóság ésszerű időn belül nem válaszol, a Bizottság az adatvédelmi rendelet alapján dönthet a kérelem teljesítéséről. A Bizottságnak azon illetékes hatóságok véleményét is ki kell kérnie, amelyek vizsgálati vagy végrehajtási tevékenységeit a kérelem teljesítése által esetleg veszélyezteti. A Bizottságnak meg kellene vizsgálnia, hogy segítené-e az információcserét, ha a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerbe további technikai megoldásokat építenének be.

                  8.

                  A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló 2007/76/EK végrehajtási határozat a cégvezetők nevének bevitelét lehetővé tevő adatmezők létrehozásáról rendelkezik a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerben. A végrehajtásért felelős tisztviselőknek fel kell mérniük, hogy az ilyen típusú személyes adat megadása szükséges-e az ügy megoldásához. A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerbe történő minden egyes információfeltöltés, illetve egy riasztás vagy kölcsönös jogsegély iránti megkeresés másik illetékes hatóságnak történő elküldése előtt minden esetben értékelni kell, hogy szükséges-e egy vállalat igazgatójának a nevét a kijelölt adatmezőben megadni.

                  9.

                  A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló 2007/76/EK végrehajtási határozat előírja, hogy az információkat, végrehajtás iránti megkereséseket vagy riasztásokat feltöltő illetékes hatóságoknak jelezniük kell, hogy az információkat bizalmasan kell-e kezelni. Ezt eseti alapon kell mérlegelni. Hasonlóképpen, a megkeresett hatóságnak az információk kiszolgáltatásakor jeleznie kell, hogy az információkat bizalmasan kell-e kezelni. A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerben található egy alapértelmezett érték funkció, amelynél a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer felhasználói a „bizalmas” jelző kifejezett törlésével biztosíthat hozzáférést egy adott dokumentumokhoz.

            8.   A FOGYASZTÓVÉDELMI EGYÜTTMŰKÖDÉSI RENDSZER ÉS AZ ADATVÉDELEM

         Az adatvédelem-barát környezet

      A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszert az adatvédelmi jogszabályok követelményeit szem előtt tartva alakították ki:

                  —

                  A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer s-TESTA-t használ (Trans European Services for Telematics between Administrations, azaz a közigazgatási rendszerek közötti biztonságos transzeurópai telematikai szolgáltatások), amely szervezett, megbízható és biztonságos páneurópai kommunikációs platformot kínál az európai és a nemzeti közigazgatások részére. Az s-TESTA hálózat saját infrastruktúrát használ, amely az internettől teljesen elkülönül. A rendszer kialakításakor megfelelő biztonsági intézkedések beépítésével gondoskodtak az s-TESTA hálózat lehető legmagasabb szintű védelméről. Az „EU Korlátozott” minősítésű információ továbbításához a hálózatot biztonsági akkreditációnak kell alávetni.

                  —

                  Számos technikai funkciót vezettek be: biztonságos, személyes jelszavak a kijelölt hatóságok bejelentett illetékes tisztviselői számára; biztonságos hálózat használata (s-TESTA); előugró üzenetek, amelyek emlékeztetik az ügykezelőket, hogy személyes adatok feldolgozásakor figyelemmel kell lenniük az adatvédelmi szabályokra; különböző felhasználói profilok létrehozása, amelyek az információhoz való hozzáférést a szerep (illetékes hatóság, összekötő hivatal vagy a Bizottság) szerint módosítják; lehetőség a dokumentumokhoz való hozzáférés korlátozására azáltal, hogy bizalmasként határozzák meg azokat, valamint a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer honlapján az adatvédelmi szabályokra mutató üzenet.

                  —

                  Végrehajtási szabályok (21), amelyek az adatvédelem betartásának biztosítása céljából kiemelt szempontokra térnek ki: világos törlési szabályok (milyen információkra vonatkoznak; hogyan és mikor kell adatokat törölni); az információkhoz való hozzáférés típusát meghatározó elvek (csak a közvetlenül érintett illetékes hatóságok rendelkeznek teljes körű hozzáféréssel, míg a többiek csak általános információkhoz juthatnak).

                  —

                  A használati iránymutatások (22), amelyek részletesebben tisztázzák, mire kell figyelni a különböző adatmezők kitöltésekor, illetve magukban foglalják ezen iránymutatásokat (23).

                  —

                  Az éves felülvizsgálatok gondoskodnak arról, hogy az illetékes hatóságok ellenőrizzék a személyes adatok pontosságát (címkézést terveznek, de még nem hajtották végre), valamint azt is, hogy az ügyeket a szabályok szerint lezárják és/vagy töröljék annak biztosítására, hogy az ügyek ne felejtődjenek el. A Bizottság a tagállamokkal együttműködésben rendszeresen felül fogja vizsgálni azokat az ügyeket, amelyek elintézése jelentősen hosszabb időt vesz igénybe, mint amennyi az átlagos ügyintézés ideje.

                  —

                  A kölcsönös jogsegély ügyeket 5 évvel az ügy lezárását követően automatikusan törlik, a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet előírásainak megfelelően.

                  —

                  A fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer az adatvédelmet megkönnyíteni kívánó, folyamatosan fejlődő IT-eszköz. Sok biztosíték funkciót már beépítettek a rendszer architektúrájába, amit fentebb ismertettünk. A Bizottság szükség szerint folytatni szándékozik a fejlesztést további tökéletesítésekkel.

         További iránymutatás

         Mennyi ideig kell egy ügyet tárolni, és mikor kell azt lezárni és törölni?

      Csak a Bizottság törölhet információkat a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerből (24), amit rendszerint valamely illetékes hatóság kérésére tesz. Az illetékes hatóságnak egy ilyen kérelem benyújtásakor meg kell adnia a törlés iránti kérelem jogalapját. Az egyetlen kivételt a végrehajtás iránti megkeresések képezik. Ezeket a Bizottság 5 évvel azt követően, hogy a megkereső hatóság lezárta az ügyet, automatikusan törli.
      Meghatározott határidőkön belül szabályokat hoztak létre a már nem szükséges, pontatlan, megalapozatlannak bizonyuló, illetve a maximális tárolási időt elérő adatok törlésének biztosítására.

         Miért 5 évben állapították meg az adatok megőrzésének idejét?

      A megőrzési idő célja, hogy elősegítse a Közösségen belüli jogsértések kezelésében a fogyasztói érdekeket védő jogszabályok végrehajtásáért felelős hatóságok között az együttműködést, valamint hozzájáruljon a belső piac zökkenőmentes működéséhez, a fogyasztói érdekeket védő jogszabályok alkalmazásának minőségéhez és következetességéhez, a fogyasztói gazdasági érdekek védelmének ellenőrzéséhez, továbbá a végrehajtás színvonalának és következetességének javításához. A megőrzési idő alatt az ügyben elsőként eljárt illetékes hatóságnál dolgozó, engedéllyel rendelkező végrehajtásért felelős tisztviselő beletekinthet az ügy irataiba, ha az ügyhöz esetlegesen kapcsolódó ismételt jogsértés megállapításához ez szükséges, amely egy jobb, hatékonyabb végrehajtást tesz lehetővé.

         A vitafórum a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerhez tartozik

      A vitafórum egy eszköz, amelyet az olyan kérdésekkel kapcsolatos információcserére szánnak, mint az új végrehajtási hatáskörök és a legjobb gyakorlatok. Általánosságban a vitafórum – bár a végrehajtásért felelős tisztviselők ritkán használják – nem szolgálhat ügyekkel kapcsolatos adatok cseréjére, és nem utalhat személyes adatokra.

         Milyen típusú adatokat lehet a rövid összefoglalókban és a csatolt dokumentumokban megadni?

      A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló 2007/76/EK végrehajtási határozat rendelkezik egy „csatolt iratok” elnevezésű adatmező létrehozásáról riasztás, információközlés, illetve végrehajtás iránti megkeresések esetében. A rövid összefoglalók elnevezésű mezőben a jogsértést kell leírni. A rövid összefoglalók lehetőleg ne tartalmazzanak személyes adatokat, mivel ezen adatmező pusztán a jogsértés általános bemutatására szolgál. A csatolt dokumentumokban a nem feltétlenül szükséges személyes adatokat felismerhetetlenné kell tenni, vagy el kell távolítani.

         Mit értenek azalatt, hogy „alapos” a gyanúja annak, hogy jogsértés történt?

      A jogsértés alapos gyanúját a nemzeti jog alapján kell értelmezni. Ajánlott azonban, hogy a jogsértés gyanúját csak akkor vegyék fel a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerbe, ha van némi bizonyíték, ami alátámasztja, hogy az ügyben jogsértés történt vagy történhetett.

         Mit kell tenni a harmadik országokba történő adattovábbítás esetén?

      A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet (25) úgy rendelkezik, hogy a fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló rendelet alapján közölt információkat a tagállamok kétoldalú jogsegélyegyezmény alapján egy harmadik ország hatóságának is átadhatják, amennyiben ehhez az információt eredetileg közlő illetékes hatóság is hozzájárul, és az adatvédelmi rendelkezéseket betartják.
      Ajánljuk, hogy amíg az Európai Unió nem köt nemzetközi megállapodást a kölcsönös jogsegélyekre vonatkozó együttműködési szabályokról (26), a harmadik országokkal kötött kétoldalú jogsegélyegyezmények rendelkezzenek megfelelő adatvédelmi biztosítékokról, és az egyezményeket az előzetes ellenőrzés elvégzése érdekében a vonatkozó adatvédelmi felügyelőhatóságnak jelentsék be, hacsak a Bizottság meg nem vizsgálta és meg nem állapította, hogy a harmadik ország az adatvédelmi irányelv 25. cikkében foglaltak szerinti megfelelő szintű védelmet biztosít az Unióból érkező személyes adatok számára.

         (1)  2. cikk a) pontja

         (2)  Megjegyzendő, hogy az adatvédelmi elvek mind az elektronikusan, mind a papírformátumban tárolt adatokra vonatkoznak.

         (3)  A törlésre vonatkozó külön szabályokat lásd: 2007/76/EK határozat és „A fogyasztóvédelmi együttműködési hálózat: használati iránymutatások” („The Consumer Protection Cooperation Network: Operating Guidelines”).

         (4)  95/46/EK irányelv, HL L 281., 1995.11.23., 31. o.;

         (5)  45/2001/EK rendelet, HL L 8., 2001.1.12., 1. o.

         (6)  http://www.edps.europa.eu/EDPSWEB/edps/EDPS

         (7)  A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló 2006/2004/EK rendelet 8., 9. és 15. cikke.

         (8)  A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló 2006/2004/EK rendelet 8. cikkének (5) bekezdése.

         (9)  A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló 2006/2004/EK rendelet 9. cikke.

         (10)  A 95/46/EK irányelv 11. cikkének (2) bekezdése és 13. cikke.

         (11)  A 95/46/EK irányelv 10. és 11. cikke.

         (12)  A 95/46/EK irányelv 7. cikke.

         (13)  A 95/46/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdésének b) pontja.

         (14)  A 95/46/EK irányelv 10., 11. és 12. cikke.

         (15)  A 95/46/EK irányelv 12. cikke.

         (16)  A 95/46/EK irányelv 8. cikkének (2) bekezdése.

         (17)  A 95/46/EK irányelv 8. cikke.

         (18)  A 2007/76/EK határozat mellékletének 4. fejezete.

         (19)  6/2007 sz. vélemény a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszerrel kapcsolatos adatvédelmi kérdésekről 01910/2007/EN – WP 130 – elfogadva 2007. szeptember 21-én, 24–26. o.

         (20)  A 95/46/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdésének d) pontja.

         (21)  A 2007/76/EK határozat.

         (22)  Fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer: Üzemeltetési útmutató – a fogyasztóvédelmi együttműködési bizottság által 2010. június 8-án jóváhagyva.

         (23)  Ezen iránymutatások tartalma a fogyasztóvédelmi együttműködési rendszer jövőbeli képzéseinek részét fogja képezni.

         (24)  A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló 2006/2004/EK rendelet 10. cikke, illetve fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló 2007/76/EK végrehajtási határozat mellékletének 2. fejezete.

         (25)  A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló 2006/2004/EK rendelet 14. cikkének (2) bekezdése.

         (26)  A fogyasztóvédelmi együttműködésről szóló 2006/2004/EK rendelet 18. cikke.


title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2010. augusztus 23. ) az Európai Unió Tanácsának a Banca d’Italia külső könyvvizsgálóiról (EKB/2010/11)

text:
               28.8.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 233/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2010. augusztus 23.)
   az Európai Unió Tanácsának a Banca d’Italia külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2010/11)
   2010/C 233/01
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank („EKB”) és a nemzeti központi bankok beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A Banca d’Italia jelenlegi külső könyvvizsgálóinak megbízatása a 2009. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnt. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2010. pénzügyi évtől.

               (3)

               A Banca d’Italia a PricewaterhouseCoopers SpA-t választotta külső könyvvizsgálójaként a 2010–2015. pénzügyi évekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy 2010–2015. pénzügyi évekre a Banca d’Italia külső könyvvizsgálóiként a PricewaterhouseCoopers SpA-t jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2010. augusztus 23-án.

            az EKB elnöke

         Jean-Claude TRICHET


title: A Bizottság ajánlása ( 2008. május 30.) a következő anyagok kockázatcsökkentési intézkedéseivel kapcsolatban króm-trioxid, ammónium-dikromát és kálium-dikromát (az értesítés a C(2008) 2326. számú dokumentummal történt) (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               18.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 158/65

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2008. május 30.)
   a következő anyagok kockázatcsökkentési intézkedéseivel kapcsolatban króm-trioxid, ammónium-dikromát és kálium-dikromát
   (az értesítés a C(2008) 2326. számú dokumentummal történt)
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2008/455/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a létező anyagok kockázatainak értékeléséről és ellenőrzéséről szóló, 1993. március 23-i 793/93/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 11. cikke (2) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 793/93/EGK rendelet értelmében az alábbi anyagok értékelendő elsőbbségi anyagoknak minősülnek, a 793/93/EGK rendeletben megállapított elsőbbségi anyagok harmadik listájáról rendelkező 1997. január 27-i 143/97/EK bizottsági rendelettel (2) összhangban:

                           —

                           króm-trioxid,

                           —

                           ammónium-dikromát,

                           —

                           kálium-dikromát.

               (2)

               Az említett rendeletnek megfelelően kijelölt referens tagállam a létező anyagok embert és környezetet érintő kockázatainak becslésére vonatkozó elvek megállapításáról szóló, 1994. június 28-i 1488/94/EK bizottsági rendelettel (3) összhangban befejezte az említett anyagokkal kapcsolatos, az embert és a környezetet érintő kockázatok értékelését, és a 793/93/EGK rendeletnek megfelelően stratégiát javasolt a kockázatok csökkentésére.

               (3)

               A toxicitási, ökotoxicitási és környezetvédelmi tudományos bizottság (SCTEE) konzultációt követően véleményeket bocsátott ki az előadó által elvégzett kockázatértékelésekre vonatkozóan. A véleményeket közzétették a tudományos bizottság weboldalán.

               (4)

               A kockázatértékelés eredményei és a kockázatcsökkentésre irányuló stratégiák további eredményei a vonatkozó bizottsági közleményben (4) találhatók.

               (5)

               Az értékelés alapján egyes anyagokra vonatkozóan indokolt bizonyos kockázatcsökkentő intézkedések ajánlása.

               (6)

               A munkavállalók számára ajánlott kockázatcsökkentő intézkedéseket a munkavállalók védelmére vonatkozó jogszabályok keretében kell figyelembe venni, amelyek megfelelő keretet nyújtanak az adott anyagok kockázatainak szükséges mértékű csökkentéséhez.

               (7)

               Az ebben az ajánlásban megfogalmazott kockázatcsökkentő intézkedések összhangban vannak a 793/93/EGK rendelet 15. cikke (1) bekezdésének megfelelően felállított bizottság véleményével,

         AJÁNLJA:
   1.   SZAKASZ
   KRÓM-TRIOXID

         (CAS-szám 1333-82-0; Einecs-szám 215-607-8)

   AMMÓNIUM DIKROMÁT

         (CAS-szám 7789-09-05; Einecs-szám 232-143-1)

   KÁLIUM DIKROMÁT

         (CAS-szám 7778-50-9; Einecs-szám 231-906-6)

   Intézkedések a munkavállalói (1) és a környezeti (2, 3, 4, 5, 6) kockázatok csökkentésére

               1.

               A festékek és színezékek előállításához, fémkezelő termékek összetevőjeként, elektrolitos plattírozáshoz és gyapjúszínező pácként króm(VI)-vegyületeket használó munkáltatóknak figyelmen kívül kell hagyniuk minden olyan, nemzeti szinten kialakított ágazatspecifikus iránymutatást, amely a 98/24/EK tanácsi irányelv (5) 12. cikkének (2) bekezdése szerinti gyakorlati, nem kötelező iránymutatáson alapul.

               2.

               Az érintett tagállamok illetékes hatóságainak a 2008/1/EK irányelv (6) értelmében kibocsátott engedélyekben feltételeket, kibocsátási határértékeket vagy ekvivalens paramétereket, illetve technikai intézkedéseket kell meghatározniuk a króm(VI)-vegyületekre vonatkozóan annak érdekében, hogy a létesítmények a rendelkezésre álló legjobb technológiák szerint működjenek, figyelembe véve ezen létesítmények műszaki jellemzőit, földrajzi elhelyezkedését és a helyi környezeti tényezőket.

               3.

               A tagállamoknak pontosan nyomon kell követniük a rendelkezésre álló legjobb technológiáknak a króm(VI)-vegyületek tekintetében történő alkalmazását, és a rendelkezésre álló legjobb technológiákról való információcsere keretében minden fontos fejleményt be kell jelenteniük a Bizottságnak.

               4.

               A környezeti kockázat elkerülésére indokolt adott esetben nemzeti szabályozással korlátozni a helyi kibocsátást a környezetbe.

               5.

               Különös tekintettel a króm(VI)-vegyületeknek a bőrök és nyersbőrök cserzésével foglalkozó üzemekben Cr(III)-cserzősókká történő redukálására, ajánlott, hogy a bőrök és nyersbőrök cserzésével foglalkozó üzemekre vonatkozó BREF dokumentum következő módosításával megfelelő hivatkozások szerepeljenek arra vonatkozóan, hogy a króm(VI)-vegyületek króm(III)-cserzősók előállítása céljából történő helyszíni redukálása ne minősüljön rendelkezésre álló legjobb technológiának.

               6.

               A króm(VI)-kibocsátás miatt kockázatnak kitett víztestek tekintetében az érintett tagállamok környezetminőségi előírásokat állapítanak meg, továbbá nemzeti szennyezéscsökkentő intézkedéseket hoznak, hogy a 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (7) összhangban 2015-re teljesítsék a szóban forgó előírásokat.

         2.   SZAKASZ
   CÍMZETTEK

               7.

               Ennek az ajánlásnak az anyagokat importáló, előállító, szállító, tároló, készítménnyé összeállító vagy más módon feldolgozó, felhasználó, ártalmatlanító vagy visszanyerő valamennyi ágazat és a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2008. május 30-án.

            a Bizottság részéről

         Stavros DIMAS

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 84., 1993.4.5., 1. o. Az 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított rendelet.

      (2)  HL L 25., 1997.1.28., 13. o.

      (3)  HL L 161., 1994.6.29., 3. o.

      (4)  HL C 152., 2008.6.18., 1. o.

      (5)  HL L 131., 1998.5.5., 11.o. A 2007/30/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 165., 2007.6.27., 21. o.) módosított rendelet.

      (6)  HL L 24., 2008.1.29., 8. o.

      (7)  HL L 327., 2000.12.22., 1. o. A legutóbb a 2008/32/EK irányelvvel (HL L 81., 2008.3.20., 60. o.) módosított irányelv.


title: A Tanács ajánlása ( 2006. március 14. ) a Bizottságnak az Európai Fejlesztési Alap (hetedik EFA) 2004. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében adandó felmentésről

text:
               18.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 81/10

      A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2006. március 14.)
   a Bizottságnak az Európai Fejlesztési Alap (hetedik EFA) 2004. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében adandó felmentésről
   (2006/221/EK)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel az 1995. november 4-én Mauritiuson aláírt megállapodással módosított, 1989. december 15-én Loméban aláírt negyedik AKCS–EK-egyezményre,
   tekintettel a negyedik AKCS–EK-egyezmény szerinti közösségi támogatás finanszírozásáról és kezeléséről szóló 91/401/EGK belső megállapodásra (1), amely létrehozta többek között a hetedik Európai Fejlesztési Alapot (hetedik EFA) és különösen annak 33. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel a negyedik AKCS–EK-egyezmény szerinti fejlesztésfinanszírozási együttműködésre alkalmazandó 1991. július 29-i 91/491/EGK pénzügyi szabályzatra (2) és különösen annak 69–77. cikkére,
   megvizsgálva a hetedik EFA műveleteire vonatkozó 2004. december 31-i bevételi és kiadási kimutatást, illetve eredménykimutatást, valamint a Számvevőszéknek a 2004. pénzügyi évre vonatkozó jelentését, a Bizottság válaszaival együtt (3),
   mivel a belső megállapodás 33. cikkének (3) bekezdése szerint a Bizottság számára a hetedik EFA pénzgazdálkodása tekintetében a mentességet az Európai Parlamentnek kell megadnia, a Tanács ajánlására,
   mivel a 2004. pénzügyi év során a Bizottság a hetedik EFA műveleteit összességében kielégítően hajtotta végre,
   JAVASOLJA, hogy az Európai Parlament a Bizottságot mentse fel a 2004. pénzügyi évre vonatkozóan a hetedik EFA műveleteinek végrehajtása tekintetében.

      Kelt Brüsszelben, 2006. március 14-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         K.-H. GRASSER

      (1)  HL L 229., 1991.8.17., 288. o.

      (2)  HL L 266., 1991.9.21., 1. o.

      (3)  HL C 301., 2005.11.30., 249. o.


title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2008. április 30. ) az Európai Unió Tanácsa számára az Európai Központi Bank külső könyvvizsgálóiról (EKB/2008/2)

text:
               9.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 114/1

      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA

   (2008. április 30.)
   az Európai Unió Tanácsa számára az Európai Központi Bank külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2008/2)
   (2008/C 114/01)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank („EKB”) és az eurorendszer nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt, és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               Az EKB jelenlegi könyvvizsgálóinak megbízatása a 2007. pénzügyi év ellenőrzését követően lejárt. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2008. pénzügyi évtől.

               (3)

               Az EKB a PricewaterhouseCoopers Aktiengesellschaft Wirtschaftsprüfungsgesellschaftot választotta külső könyvvizsgálójaként a 2008–2012. pénzügyi évekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy a 2008–2012. pénzügyi évekre az EKB külső könyvvizsgálójaként a PricewaterhouseCoopers Aktiengesellschaft Wirtschaftsprüfungsgesellschaftot jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2008. április 30-án.

            az EKB elnöke

         Jean-Claude TRICHET


title: Az Európai Rendszerkockázati Testület ajánlása (2016. március 24.) a makroprudenciális politikai intézkedések határokon átnyúló hatásainak értékeléséről és az ezen intézkedésekre vonatkozó önkéntes viszonosságról szóló ERKT/2015/2 ajánlás módosításáról (ERKT/2016/3)

text:
               29.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 153/1

         AZ EURÓPAI RENDSZERKOCKÁZATI TESTÜLET AJÁNLÁSA
   (2016. március 24.)
   a makroprudenciális politikai intézkedések határokon átnyúló hatásainak értékeléséről és az ezen intézkedésekre vonatkozó önkéntes viszonosságról szóló ERKT/2015/2 ajánlás módosításáról
   (ERKT/2016/3)
   (2016/C 153/01)
   AZ EURÓPAI RENDSZERKOCKÁZATI TESTÜLET IGAZGATÓTANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a pénzügyi rendszer európai uniós makroprudenciális felügyeletéről és az Európai Rendszerkockázati Testület létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1092/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 3. és 16–18. cikkére,
   tekintettel a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 458. cikke (8) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Rendszerkockázati Testület eljárási szabályzatának elfogadásáról szóló, 2011. január 20-i ERKT/2011/1 európai rendszerkockázati testületi határozatra (3) és különösen annak 15. cikke (3) bekezdésének e) pontjára és 18–20. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A makroprudenciális politika eredményességének és következetességének biztosításához szükséges, hogy a politikai döntéshozók kellő figyelmet fordítsanak az egyes tagállamok által elfogadott makroprudenciális politikai intézkedések határokon átnyúló hatásaira, és – amennyiben indokolt – a viszonosságot biztosító megfelelő makroprudenciális politikai intézkedéseket hozzanak azok kezelésére.

               (2)

               A makroprudenciális politikai intézkedésekre vonatkozó önkéntes viszonosság ERKT/2015/2 európai rendszerkockázati testületi ajánlásban (4) meghatározott keretének biztosítania kell, hogy a valamely tagállamban aktivált minden kitettségalapú makroprudenciális politikai intézkedés tekintetében a többi tagállamban viszonosságot biztosítsanak.

               (3)

               A belső minősítésen alapuló (IRB) módszert használó hitelintézetek belgiumi jelzáloghitel-kitettségeire az 575/2013/EU rendelet 458. cikke (2) bekezdése d) pontjának vi. alpontja alapján alkalmazott 5 százalékpontos kockázatisúly-többlet végrehajtásával összefüggő újabb belgiumi jogalkotási fejleményekre tekintettel az Európai Rendszerkockázati Testület igazgatótanácsa úgy döntött, hogy a belgiumi intézkedést felveszi azon makroprudenciális politikai intézkedések listájára, amelyek tekintetében az ERKT/2015/2 ajánlás alapján a viszonosság biztosítása ajánlott,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   1. SZAKASZ

      MÓDOSÍTÁSOK

   Az ERKT/2015/2 ajánlás a következőképpen módosul:

               1.

               Az 1. szakaszban a C(1) ajánlás helyébe az alábbi szöveg lép:

                           „(1)

                           Az érintett hatóságok számára ajánlott, hogy biztosítsák a viszonosságot a más érintett hatóságok által elfogadott azon makroprudenciális politikai intézkedések tekintetében, amelyek tekintetében az ERKT a viszonosság biztosítását ajánlotta. A viszonosság biztosítása ajánlott a következő intézkedések tekintetében:
                           Belgium:

                                       —

                                       a belső minősítésen alapuló módszert használó hitelintézetek belgiumi jelzáloghitel-kitettségeire az 575/2013/EU rendelet 458. cikke (2) bekezdése d) pontjának vi. alpontja alapján alkalmazott 5 százalékpontos, a mellékletben részletesebben leírt kockázatisúly-többlet.”

               2.

               Az EKRT/2015/2 ajánlás mellékletként a mellékletben található szöveggel egészül ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2016. március 24-én.

            az ERKT elnöke

         Mario DRAGHI

      (1)  HL L 331., 2010.12.15., 1. o.

      (2)  HL L 176., 2013.6.27., 1. o.

      (3)  HL C 58., 2011.2.24., 4. o.

      (4)  Az Európai Rendszerkockázati Testület ERKT/2015/2 ajánlása (2015. december 15.) a makroprudenciális politikai intézkedések határokon átnyúló hatásainak értékeléséről és az ezen intézkedésekre vonatkozó önkéntes viszonosságról (HL C 97., 2016.3.12., 9. o.).

      MELLÉKLET

            „MELLÉKLET

               Belgium

            A belső minősítésen alapuló módszert használó hitelintézetek (IRB-hitelintézetek) belgiumi jelzáloghitel-kitettségeire az 575/2013/EU rendelet 458. cikke (2) bekezdése d) pontjának vi. alpontja alapján alkalmazott 5 százalékpontos kockázatisúly-többlet
            I.   Az intézkedés leírása

                        (1)

                        A belgiumi intézkedés az IRB-hitelintézetek által a belgiumi jelzáloghitelek kitettségértékére alkalmazott kockázati súlyok 5 százalékpontos növelésében áll. Konkrétabban, a lakossággal szembeni, Belgiumban található lakóingatlannal fedezett kitettségekre vonatkozó, az 575/2013/EU rendelet 154. cikkének (3) bekezdésével összhangban kiszámított kockázati súlyozás 5 százalékponttal emelkedik. Így például az IRB-hitelintézetek által a belgiumi jelzáloghitelekre alkalmazott 10 százalékos kockázati súlyozás 15 százalékra emelkedik.

                  II.   Viszonosság

                        (2)

                        Az 575/2013/EU rendelet 458. cikkének (5) bekezdésével összhangban az érintett hatóságok számára ajánlott, hogy a belgiumi intézkedés tekintetében biztosítsák a viszonosságot az országukban letelepedett IRB-hitelintézetek belföldön engedélyezett, Belgiumban található fióktelepei által kibocsátott jelzáloghitelek kitettségértékére vonatkozóan. E bekezdés alkalmazásában a C(3) ajánlásban meghatározott határidő alkalmazandó.

                        (3)

                        Ahol nincsenek más tagállamokban található, Belgiumban letelepedett fióktelepekkel rendelkező, a belgiumi jelzáloghitel-piaccal szembeni jelentős kitettségekkel rendelkező IRB-hitelintézetek, az érintett hatóságok dönthetnek úgy, hogy nem alkalmazzák az 575/2013/EU rendelet 458. cikkének (5) bekezdését. Amennyiben az 575/2013/EU rendelet 458. cikkének (9) bekezdése alapján a belgiumi intézkedés alkalmazásának meghosszabbításáról szóló új határozat kerül meghozatalra, az érintett hatóságok számára ajánlott, hogy vizsgálják meg a helyzetet, és amennyiben szükségnek ítélik, a belgiumi intézkedés tekintetében biztosítsák a viszonosságot.

                        (4)

                        Az érintett hatóságok számára ajánlott továbbá, hogy a belgiumi intézkedés tekintetében biztosítsák a viszonosságot az országukban letelepedett IRB-hitelintézetek által határokon átnyúlóan közvetlenül nyújtott belgiumi jelzáloghitelek kitettségértékére vonatkozóan is. A C(2) ajánlással összhangban az érintett hatóságok számára ajánlott, hogy az ERKT-vel való konzultációt követően alkalmazzák az országukban elérhető azon makroprudenciális politikai intézkedést, amely a fent említett viszonossággal leginkább egyenértékű hatással rendelkezik, beleértve a 2013/36/EU irányelv VII. címe 2. fejezetének IV. szakaszában rögzített felügyeleti intézkedések elfogadását és felügyeleti hatásköröket is. Az érintett hatóságok számára ajánlott, hogy az egyenértékű intézkedést hat hónapon belül fogadják el.

                        (5)

                        Ahol nincsenek más tagállamokban található, a belgiumi jelzáloghitel-piaccal szembeni jelentős közvetlen kitettségekkel rendelkező IRB-hitelintézetek, az érintett hatóságok dönthetnek úgy, hogy nem biztosítják a viszonosságot. Amennyiben az 575/2013/EU rendelet 458. cikkének (9) bekezdése alapján a belgiumi intézkedés alkalmazásának meghosszabbításáról szóló új határozat kerül meghozatalra, az érintett hatóságok számára ajánlott, hogy vizsgálják meg a helyzetet, és amennyiben szükségnek ítélik, a belgiumi intézkedés tekintetében biztosítsák a viszonosságot.”


				|

		52013PC0385

			Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA az Olaszországban fennálló túlzott hiányról szóló 2010/286/EU határozat hatályon kívül helyezéséről /* COM/2013/0385 final - 2013/ () */

			   	Ajánlás
A TANÁCS HATÁROZATA
az Olaszországban fennálló túlzott hiányról
szóló 2010/286/EU határozat hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (12)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       A Bizottság ajánlását
követően elfogadott 2009. december 2-i 2010/286/EU tanácsi határozattal[1] megállapításra került, hogy
Olaszországban túlzott államháztartási hiány állt fenn. A Tanács megállapította,
hogy az államháztartási hiány a várakozások szerint 2009-ben eléri a GDP
5,3%-át, tehát túllépi a Szerződés által a GDP 3%-ában meghatározott
referenciaértéket, míg a bruttó államadósság várhatóan a GDP 115,1%-a lesz,
azaz a Szerződés által a GDP 60%-ában meghatározott referenciaérték fölött
marad[2].
(2)       2009. december 2-án a
Szerződés 126. cikkének (7) bekezdésével és a túlzott hiány esetén
követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról
szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet[3] 3. cikkének (4) bekezdésével
összhangban a Tanács a Bizottság ajánlása alapján ajánlást intézett
Olaszországhoz azzal a céllal, hogy legkésőbb 2012-ig szüntesse meg a
túlzott hiányt. Az ajánlást nyilvánosságra hozták.
(3)       A Szerződésekhez csatolt,
a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló jegyzőkönyv 4.
cikkével összhangban a Bizottság biztosítja a túlzott hiány esetén
követendő eljárás végrehajtásához kapcsolódó adatokat. A jegyzőkönyv
alkalmazásának részeként az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez
csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló
jegyzőkönyv alkalmazásáról szóló, 2009. május 25-i 479/2009/EK tanácsi
rendelet[4]
3. cikkével összhangban a tagállamok évente kétszer, azaz április 1-jéig és
október 1-jéig kötelesek közölni a költségvetési hiányra, az államadósságra és
más kapcsolódó változókra vonatkozó adatokat.
(4)       Annak mérlegelésekor, hogy
indokolt-e a túlzott hiány fennállásáról szóló határozat hatályon kívül
helyezése, a Tanácsnak a közölt adatok alapján kell döntést hoznia. Emellett a
túlzott hiány esetén követendő eljárás megszüntetésére csak akkor kerülhet
sor, ha a Bizottság előrejelzései szerint a hiány az előrejelzésnek
megfelelő időtávon nem haladja meg a GDP 3%-ában meghatározott
küszöbértéket[5].
(5)       A 479/2009/EK rendelet 14.
cikkével összhangban a Bizottság (Eurostat) által közölt adatok alapján,
valamint Olaszország 2013. április 1-jét megelőző adatközlése,
valamint a 2013. évi stabilitási program nyomán, illetve a bizottsági
szolgálatok 2013. tavaszi előrejelzése és a 2013. május 21-i 54. sz.
törvényerejű rendelettel elfogadott kiegészítő intézkedések
vizsgálata alapján az alábbi következtetések vonhatók le:
–
Miután 2009-ben elérte a GDP 5,5%-át kitevő
csúcsértéket, Olaszország államháztartási hiánya folyamatosan csökkent, és
2012-ben, azaz a Tanács által előírt határidőre elérte a GDP 3,0%-át.
Az eredmény a jelentős költségvetési konszolidációnak köszönhető,
noha 2012-ben a kamatkiadás GDP-arányosan 0,8 százalékponttal meghaladta a
2009-es értékeket és a gazdasági tevékenység összetételében kevéssé volt
adóintenzív.
–
Az olasz kormány által 2013. április 10-én
elfogadott és a parlament által május 7-én jóváhagyott, a 2013–2017 közötti
időszakra vonatkozó stabilitási program becslése szerint az
államháztartási hiány 2013-ban a GDP 2,9%-ára, majd 2014-ben a GDP 1,8%-ára fog
csökkenni. Változatlan politikát feltételezve a Bizottság szolgálatainak 2013.
tavaszi előrejelzése szerint az államháztartási hiány 2013-ban a GDP
2,9%-ának, míg 2014-ben a GDP 2,5%-ának megfelelő értéket fog elérni. Mind
a stabilitási program, mind a tavaszi előrejelzés figyelembe veszi a 2013.
április 8-i 35. sz. törvényerejű rendelet hatását, mely rendelet
előírja a közszféra magánszállítók felé fennálló üzleti tartozásainak
rendezését a 2013–2014-es időszakban összesen 40 milliárd eurót (vagy a
GDP mintegy 2,5%-át) kitevő összegben. Bár ez az összeg növeli az
államháztartási hiányt, a hiánynak csak azt a részét érinti, amely a
tőkekiadásokhoz kapcsolódik. A törvényerejű rendelet ezeket a
kifizetéseket a GDP 0,5%-ában állapította meg a 2013. évre vonatkozóan,
figyelembe véve a hiány megfelelő növekedését. A törvényerejű
rendelet védzáradékot is tartalmaz, amely felhatalmazza a kormányt, hogy
késleltesse a hiánynövelő üzleti tartozások kifizetését, illetve hogy
elfogadjon más korrekciós intézkedéseket annak érdekében, hogy biztosítsa a
2013. évre kitűzött költségvetési célokat.
–
Az olasz parlament május 7-én hivatalosan jóváhagyta
a 2013. évi stabilitási programban meghatározott költségvetési
célkitűzéseket. Május 17-én, azaz a tavaszi előrejelzéseket
követően, az új kormány hivatalos közleményében megerősítette ezeket
a kötelezettségvállalásokat és jelezte az új intézkedések elfogadását a
stabilitási programban meghatározott költségvetési célkitűzések
teljesítése érdekében. Az 54. sz. törvényerejű rendelet, amelyet ugyanazon
a napon fogadtak el, részletezi a az új intézkedéseket. Ide tartoznak a
következők:
–
a luxuslakások kivételével a tulajdonos által
használt lakóingatlanokra, valamint a mezőgazdasági ingatlanokra kivetett
vagyonadó júniusban esedékes részletének felfüggesztése, az ingatlanadóra
vonatkozó jogszabályok teljes átdolgozásának kötelezettségvállalása mellett. A
védzáradék biztosítja, hogy az átdolgozás mindenek előtt teljes mértékben
tiszteletben fogja tartani a költségvetési célkitűzéseket; továbbá, ha a
költségvetés szempontjából semleges reform nem kerül elfogadásra 2013.
augusztus végéig, a felfüggesztett vagyonadórészletet szeptember 16-ig kell
megfizetni.
–
nem érintett munkavállalók esetében a
bérkiegészítési rendszer kiterjesztése a 2013. évre, a 2012. évi
munkaerő-piaci reform következtében tartalékba helyezett költségvetési
forrásokat meghaladóan rendelkezésre álló források újraelosztásával.
–
Összességében, az értékelés szerint, következetes
végrehajtás esetén az új intézkedések nem járnak jelentős hatással az
államháztartási hiányra, így a tervek szerint a hiány tartósan a GDP 3%-ában
meghatározott referenciaérték alatt fog maradni.
–
A 2009–2012 közötti időszak során mért,
GDP-arányosan 2,75 százalékpontos összesített javulást követően a
ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedésektől
megtisztított strukturális egyenleg, változatlan politikát feltételezve, az
előrejelzések szerint további 1 százalékponttal fog javulni 2013-ban (kb.
a GDP 0,5%-át elérve), 2014-ben pedig enyhén romlik majd.
–
2009 és 2012 között a GDP-arányos államadósság 10,6
százalékponttal, azaz 127,0%-ra növekedett, amely részben Olaszország által az
euróövezeti tagállamoknak nyújtott pénzügyi támogatás következménye. Mivel a
konjunkturális körülmények továbbra is negatívak maradnak, a bruttó
államadósság előreláthatóan a GDP 131,4%-ára fog növekedni 2013-ban,
valamint a GDP 132,2%-ára 2014-ben, ami részben az üzleti tartozások
2013–2014-es időszakra tervezett, GDP-arányosan 2,5 százalékpont
értékű kifizetésének a következménye.
(6)       A Tanács emlékeztet arra,
hogy a túlzott hiány megszüntetését követő évtől, 2013-tól
Olaszországnak megfelelő ütemben kell előrehaladnia középtávú
célkitűzésének teljesítése felé, beleértve a kiadásnövelési
referenciaérték tiszteletben tartását, és megfelelő előrehaladást
kell tennie az adósságkritérium teljesítése felé, a túlzott hiány esetén
követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról
szóló, 1997. júliusi 1467/97/EK tanácsi rendelet 2. cikke (1a) bekezdésének
megfelelően.
(7)       A Szerződés 126. cikke
(12) bekezdésének megfelelően a túlzott hiány fennállásáról szóló tanácsi
határozatot hatályon kívül kell helyezni, ha a Tanács úgy ítéli meg, hogy az
érintett tagállamban megszüntették a túlzott hiányt.
(8)       A Tanács véleménye szerint a
túlzott hiány kiigazítása Olaszországban megtörtént, ezért a 2010/286/EU
határozatot hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az átfogó értékelésből az következik,
hogy Olaszországban megtörtént a túlzott hiány kiigazítása.
2. cikk
A 2010/286/EU határozat hatályát veszti.
3. cikk
Ennek a határozatnak a címzettje az Olasz
Köztársaság.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       elnök
[1]               HL L 125., 2010.5.21., 40. o.
[2]               A 2009. évre vonatkozó államháztartási hiányt és az
államadósságot később a GDP 5,5%-ának, illetve 116,4%-ának megfelelő
értékre módosították.
[3]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
[4]               HL L 145., 2009.6.10., 1. o.
[5]               „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának
részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási programok és
konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan” c. útmutatóval
(2012. szeptember 3.) összhangban. Lásd:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.


title: A Bizottság ajánlása ( 2006. szeptember 22. ) a fényvédő termékekről és a hatékonyságukra vonatkozó állításokról (az értesítés a C(2006) 4089. számú dokumentummal történt)   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               26.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 265/39

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2006. szeptember 22.)
   a fényvédő termékekről és a hatékonyságukra vonatkozó állításokról
   (az értesítés a C(2006) 4089. számú dokumentummal történt)
   (EGT vonatkozású szöveg)
   (2006/647/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó Szerződésre és különösen annak 211. cikke második francia bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A kozmetikai termékekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/768/EGK tanácsi irányelv (1) 1. cikk (1) bekezdése értelmében a fényvédő szerek kozmetikai termékek.

               (2)

               A 76/768/EGK irányelv 2. cikk első bekezdése szerint a közösségi piacon forgalomba hozott kozmetikai termékek nem lehetnek ártalmasak az emberi egészségre, amennyiben azokat rendeltetésszerűen vagy ésszerűen előrelátható feltételek mellett használják, figyelembe véve elsősorban a termék kiszerelését, címkézését, és használati utasítását.

               (3)

               A 76/768/EGK irányelv 6. cikk (3) bekezdése kötelezi a tagállamokat arra, hogy minden szükséges intézkedést tegyenek meg annak biztosítására, hogy a kozmetikai termékek címkézésekor, értékesítésekor és reklámozásakor tilos legyen az olyan megszövegezés, valamint az olyan megnevezések, márkanevek, képek és egyéb képi vagy más megjelölések használata, amelyek olyan jellemzőket sugallnak, amelyekkel az adott termék nem rendelkezik.

               (4)

               Továbbá a 76/768/EGK irányelv 7a. cikke értelmében a gyártónak, megbízottjának, vagy annak a személynek, akinek megrendelésére a kozmetikai terméket gyártották, illetve az importált kozmetikai termékek közösségi forgalomba hozataláért felelős személynek, ellenőrzési célokból az érintett tagállam illetékes hatósága számára könnyen hozzáférhetővé kell tennie azokat az információkat, melyek a kozmetikai terméktől várt hatást igazolják, amennyiben azt a hatás vagy a termék jellege indokolja.

               (5)

               A magas szintű egészségvédelem előmozdítása érdekében iránymutatást kell adni a 76/768/EGK irányelv 6. cikk (3) bekezdése rendelkezéseinek következményeire vonatkozóan a fényvédő termékek hatékonyságára vonatkozó állítások tekintetében.

               (6)

               Jóllehet a gazdasági ágazat már tett e tekintetben bizonyos lépéseket, célszerű az olyan – fényvédő termékekkel kapcsolatos – állítások megjelölése, melyeket nem szabad tenni, valamint a betartandó felhasználási óvintézkedések és az olyan használati utasítások meghatározása, amelyek követése a felsorolt tulajdonságok némelyikének esetében javasolt.

               (7)

               Célszerű továbbá a fényvédő termékek más feltüntetett tulajdonságaival kapcsolatos kérdésekkel, valamint az ilyen termékek hatékonyságával foglalkozni, nevezetesen a magas szintű közegészségügyi védelem biztosítását szolgáló fényvédő termék minimum hatékonyságával, valamint azzal, hogy a fényvédő termékek címkézése hogyan tehető egyszerűvé és közérthetővé annak érdekében, hogy segítsünk a fogyasztónak a megfelelő termék kiválasztásában.

               (8)

               A napsugárzás többek között (rövidebb) ultraibolya B sugárzásból („UVB sugárzás”) és (hosszabb) ultraibolya A sugárzásból („UVA sugárzás”) tevődik össze. A bőr gyulladását („leégés”) és az ebből eredő pirosodást (erythema) főképp az UVB sugárzás okozza. A bőrrák kockázatát illetően, jóllehet az UVB sugárzás a fő okozója, nem elhanyagolható az UVA sugárzás okozta kockázat sem. Ezenkívül az UVA sugárzás a bőr korai öregedését is előidézi. A kutatások arra engednek következtetni, hogy a túlzott UVB és UVA sugárzás károsan hat az immunrendszerünkre.

               (9)

               A fényvédő termékek hatékony védelmet nyújthatnak a leégéssel szemben. Tudományos megállapítások azt sugallják, hogy a fényvédő termékek megakadályozhatják a napsugárzás okozta bőröregedés kialakulását, és védelmet nyújthatnak a bőr ellenállóképességének napsugárzás okozta gyengülése ellen. Járványtani vizsgálatok azt mutatják, hogy a fényvédő termékek használata megakadályozhatja egyes bőr-karcinómák kialakulását.

               (10)

               Ahhoz, hogy a fényvédő termékek alkalmasak legyenek a megelőzésre, mind az UVB-, mind az UVA-sugárzás ellen védelmet kell nyújtaniuk. Ezért, jóllehet a napvédő faktor csak az erythemát okozó sugárzásra (főképp az UVB sugárzásra) vonatkozik, a fényvédő termékeknek UVB és UVA elleni védelmet is kell nyújtaniuk.

               (11)

               Még azok a nagyon hatékony fényvédő termékek sem tudnak teljes védelmet biztosítani az UV sugárzásból eredő egészségügyi kockázatokkal szemben, amelyek az UVB és az UVA sugárzás ellen is védenek. Egyetlen fényvédő termék sem képes minden UV sugárzást kiszűrni. Mind a mai napig nincs meggyőző tudományos bizonyíték arra nézve, hogy a fényvédő termékek használata megakadályozza a melanóma kialakulását. Következésképpen a fényvédő termékekről nem állíthatják, illetve nem kelthetik azt a benyomást, hogy teljes védelmet nyújtanak a túlzott UV sugárzásból eredő kockázatok ellen.

               (12)

               Ez különösen igaz a csecsemők és kisgyermekek napozására. Mivel a gyermekkori napozás nagyban hozzájárul az idősebb korban kialakuló bőrrákhoz, a fényvédő termékeknek nem szabad azt sugallniuk, hogy csecsemők és kisgyermekek számára is elégséges védelmet nyújtanak.

               (13)

               A fényvédő termékek tulajdonságaira vonatkozó téves értelmezéseket megfelelő figyelmeztetésekkel kell elkerülni.

               (14)

               Számos tanulmány alapján az Egészségügyi Világszervezet (WHO) Nemzetközi Rákkutatási Ügynöksége hangsúlyozza a fényvédő termékek megfelelő alkalmazása és a napvédő faktor hatékonysága közötti kapcsolat fontosságát. Rendkívül fontos a fényvédő termékek gyakori újraalkalmazása. A megjelölt napvédő faktor védelmi szintjének elérése érdekében a fényvédő termékeket a vizsgálati követelményekben megadott mennyiséghez hasonló mennyiségben kell alkalmazni, azaz 2 mg/cm2, amely egy átlagos felnőtt test esetében 6 teáskanálnyi naptejnek (kb. 36 gramm) felel meg. Ez a mennyiség nagyobb, mint amennyit a fogyasztók általában használni szoktak. Kisebb mennyiségű fényvédő termék alkalmazása esetén a védelem aránytalanul csökken. Például a megadott mennyiség felének használata esetén a védelem akár kétszer-háromszor is kevesebb lehet.

               (15)

               A fényvédő termékeknek olyan hatékonynak kell lenniük, hogy az UVB és az UVA sugárzás ellen magas szintű közegészségügyi védelmet biztosítsanak. A fényvédő termékeknek ezért legalább minimális védelmet kell nyújtaniuk az UVB és az UVA sugárzás ellen. Egy magasabb napvédő faktor esetén (azaz főleg UVB védelem) a terméknek egy magasabb UVA védelmet is biztosítania kell. Ezért összefüggés kell, hogy legyen az UVA és az UVB sugárzás elleni védelem között. Tudományos kutatások azt mutatják, hogy bizonyos, a bőrt érő biológiai kárt meg lehet akadályozni, illetve csökkenteni lehet, ha a folyamatos pigmentálódási tesztben (azaz főleg az UVA sugárzást érintő) mért védelmi faktor aránya legalább egyharmada a napvédő faktor (azaz főleg az UVB sugárzást érintő) vizsgálati módszernél mért faktornak. A széleskörű védelem biztosítása érdekében a bőrgyógyászok a legalább 370 nm-es, kritikus hullámhosszt javasolják.

               (16)

               Annak érdekében, hogy az UVB sugárzás elleni javasolt minimális védelem megismételhetőségét és összehasonlíthatóságát biztosítani lehessen, az európai, japán, amerikai és dél-afrikai gazdasági ágazat által 2006-ban naprakésszé tett Nemzetközi Napvédő Faktor Vizsgálati Szabványt (International Sun Protection Factor Test Method 2006) kell használni. Az UVA sugárzás elleni minimális védelem értékelése érdekében a japán gazdasági ágazat által alkalmazott, és a francia egészségügyi hivatal, az Agence française de sécurité sanitaire des produits de santé – Afssaps által módosított, folyamatos pigmentálódási tesztet, valamint a kritikai hullámhosszra vonatkozó tesztet kell alkalmazni. Ezeket a vizsgálati módszereket azért nyújtották be az Európai Szabványügyi Bizottsághoz (CEN), hogy ezen a területen megállapítsák az európai szabványokat (2).

               (17)

               Míg ezek a vizsgálati módszerek referencia-módszerként alkalmazandóak, előnyben kell részesíteni az in-vitro vizsgálati módszereket, melyek egyenértékű eredményeket nyújtanak, mivel az in-vivo módszerek kapcsán etikai kétségek merülnek fel. A gazdasági ágazatnak komolyabb erőfeszítéseket kell tennie az UVB és UVA sugárzás elleni védelemre vonatkozó in-vitro vizsgálati módszerek kifejlesztésére.

               (18)

               A fényvédő termékek hatékonyságára vonatkozó állítások legyenek egyszerűek és közérthetőek, azonos kritériumokra alapozva, hogy a fogyasztó könnyebben összehasonlíthassa és kiválaszthassa az adott sugárzásnak és bőrtípusnak megfelelő terméket.

               (19)

               Különös szükség van egy, az UVA védelemre vonatkozó, egységes állításra annak érdekében, hogy a fogyasztó számára könnyebb legyen kiválasztani a megfelelő terméket, mely egyaránt véd az UVB és az UVA sugárzás ellen.

               (20)

               A címkéken használt, a napvédő faktort jelző számok sokasága nem járul hozzá a kitűzött célhoz, miszerint az állításokat egyszerűvé és közérthetővé kell tenni. Egyik számtól a következőig elenyésző a védelem növekedésének mértéke, különösen a magas tartományban. Ezenfelül a védelem mértékének növekedése csak a leégés esetében lineáris, azaz, egy 30-as napvédő faktorú termék kétszer olyan jól véd a leégéstől, mint egy 15-ös napvédő faktorú termék. Egy 15-ös napvédő faktorú termék azonban az UVB sugárzás 93 %-át nyeli el, míg egy 30-as napvédő faktorú termék az UVB sugárzás 97 %-át. Végül, az 50 fölötti napvédő faktor nem növeli jelentősen az UV sugárzás elleni védelmet. Ezért a címkézett napvédő faktorok számát nyugodtan csökkenteni lehet anélkül, hogy a védelem erőssége tekintetében a fogyasztó számára csökkenne a választék.

               (21)

               Azáltal, hogy a címkézés során a négy különböző kategória („alacsony”, „közepes”, „erős” és „rendkívül erős”) egyikét használják, egyszerűbben és érthetőbben jelezhető a fényvédő termékek hatékonysága, mint a számok sokaságával. Ezért a kategóriát legalább olyan jól látható módon kell címkézni, mint a napvédő faktor számát.

               (22)

               A fogyasztókat tájékoztatni kell a túlzott napozásból eredő kockázatokról. Ezenfelül a fogyasztóknak iránymutatásra van szükségük a megfelelő fényvédő termék hatékonyságát illetően, figyelembe véve a napozás mértékét és a bőrtípust,

         AJÁNLJA:
   1.   SZAKASZ
   TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

               1.

               Ez az ajánlás a következőkre vonatkozóan ad útmutatást:

                           a)

                           a 2. szakaszban, a 76/768/EGK irányelv 6. cikke (3) bekezdésének alkalmazásáról a fényvédő termékek egyes tulajdonságai, valamint a hatékonyságukra vonatkozó állítások tekintetében,

                           b)

                           a 3., 4. és 5. szakaszban a fényvédő termékek által az UVB és az UVA sugárzás ellen nyújtott magas szintű védelem minimális hatékonyságáról, valamint a fényvédő termékek egyszerű és közérthető címkézéséről annak érdekében, hogy a fogyasztó könnyebben ki tudja választani a megfelelő terméket.

               2.

               Ezen ajánlás alkalmazásában a következő meghatározások érvényesek:

                           a)

                           „fényvédő termék” alatt minden olyan készítmény értendő (úgymint krémek, olajok, gélek, sprayek), amelyet azért használnak emberi bőrön, hogy kizárólag, vagy főképp az UV sugárzástól védje azt, azáltal, hogy a sugárzást elnyeli, szétszórja vagy visszaveri,

                           b)

                           „állítás” alatt a fényvédő termékek címkézésekor, értékesítésekor és reklámozásakor használt, a fényvédő termék tulajdonságaira vonatkozó megszövegezés, valamint megnevezések, márkanevek, képek és egyéb képi vagy más megjelölések értendők,

                           c)

                           „UVB sugárzás” alatt a 290-320 nm-es spektrumú napsugárzás értendő,

                           d)

                           „UVA sugárzás” alatt a 320-400 nm-es spektrumú napsugárzás értendő,

                           e)

                           „kritikus hullámhossz” alatt az a hullámhossz értendő, amelynél a 290 nm-nél kezdődő integrált extinkciós görbe alatti szakasz egyenlő a 290-400 nm közötti abszorbciós spektrum 90 %-ával,

                           f)

                           „minimális erythemal dózis” alatt az erythema-hatékony energia mennyisége értendő,

                           g)

                           „napvédő faktor” alatt a fényvédő termékkel védett bőrön a minimális erythemal dózis aránya értendő a nem védett bőr minimális erythemal dózisához viszonyítva,

                           h)

                           „UVA védelemfaktor” alatt annak a minimális UVA-dózisnak az aránya értendő, amely a folyamatos pigmentálódás kiváltásához szükséges olyan bőrön, amelyet fényvédő termék véd, ahhoz a minimális UVA-dózishoz mérve, amely szükséges a védelem nélküli bőr esetén a minimális pigmentálódás kiváltásához.

         2.   SZAKASZ
   UVA/UVB VÉDELEM, ÁLLÍTÁSOK, ALKALMAZÁSSAL KAPCSOLATOS ÓVINTÉZKEDÉSEK ÉS HASZNÁLATI UTASÍTÁSOK

               3.

               A 76/768/EGK irányelv 6. cikke (3) bekezdésének betartása érdekében a 4-8. pontokban említett tulajdonságokat és állításokat kell figyelembe venni.

               4.

               A fényvédő termékeknek az UVB és az UVA sugárzás ellen is védelmet kell nyújtaniuk.

               5.

               Tilos a következő tulajdonságok állítása:

                           a)

                           100 %-os védelem az UV sugárzás ellen (mint a „napsugárzást megállító” (sunblocker) vagy a „teljes védelem”),

                           b)

                           nem szükséges ismételten használni a terméket (mint „egésznapos védelem”).

               6.

               A fényvédő terméken figyelmeztetést kell feltüntetni, amely jelzi, hogy a termék nem biztosít 100 %-os védelmet, valamint tanácsokat a szükséges óvintézkedésekről. Ilyen figyelmeztetések is szerepelhetnek:

                           a)

                           „Fényvédő termék használata mellett se tartózkodjon túl sokáig a napon!”,

                           b)

                           „Csecsemőket és kisgyerekeket ne érjen közvetlen napfény!”,

                           c)

                           „A túlzott napozás komoly veszélyt jelent az egészségre!”.

               7.

               A fényvédő termékeken olyan használati utasítások szerepeljenek, amelyek biztosítják, hogy a termék hatékonyságára vonatkozó állítás elérhető. Ilyen utasítások is szerepelhetnek:

                           a)

                           „Még napozás előtt használja a fényvédő terméket”,

                           b)

                           „A védelem fenntartása érdekében gyakran ismételje a szer alkalmazását, különösen izzadás, úszás vagy törölközés után”,

               8.

               A fényvédő termékeken olyan használati utasítás is szerepeljen, mely biztosítja, hogy elegendő mennyiségű szert használnak a bőrön ahhoz, hogy a termék állítólagos hatékonyságát elérjék. Ez például úgy érhető el, hogy egy piktogrammal, rajzzal vagy mérőeszközzel jelzik a szükséges mennyiséget. A fényvédő termékeken szerepeljen magyarázat annak kockázatáról, ha a termékből a szükségesnél kevesebb mennyiséget használnak, például: „Figyelem: az ajánlott mennyiségnél kevesebb használata jelentősen csökkenti a védelem mértékét”.

         3.   SZAKASZ
   MINIMÁLIS HATÉKONYSÁG

               9.

               A fényvédő termékek nyújtsanak egy minimális mértékű védelmet az UVB és az UVA sugárzás ellen. A védelem mértékét standardizált, megismételhető vizsgálati módszerekkel kell mérni, figyelembe véve a fotodegradációt. Az in-vitro vizsgálati módszereket előnyben kell részesíteni.

               10.

               A fényvédő termékek által nyújtott minimális védelem foka az alábbi legyen:

                           a)

                           6-os napvédő faktorú UVB védelem a Nemzetközi Napvédő Faktor Vizsgálati Szabvány (2006) alkalmazásával, vagy bármely in-vitro módszerrel nyert ennek megfelelő mértékű védelem.

                           b)

                           A napvédő faktor 1/3-ának megfelelő UVA védelem, a folyamatos pigmentálódási tesztnek a francia egészségügyi hivatal, az Agence française de sécurité sanitaire des produits de santé – Afssaps által módosított alkalmazásával, vagy bármely in-vitro módszerrel nyert, ennek megfelelő mértékű védelem,

                           c)

                           370 nm-es kritikus hullámhossz, a kritikus hullámhossz vizsgálati módszer alkalmazása révén.

         4.   SZAKASZ
   A HATÉKONYSÁGRA VONATKOZÓ EGYSZERŰ ÉS KÖZÉRTHETŐ ÁLLÍTÁSOK

               11.

               A fényvédő termékek hatékonyságát jelző állítások legyenek egyszerűek, egyértelműek és közérthetőek, melyeket standardizált és megismételhető kritériumokra alapoztak.

               12.

               Az UVB és UVA védelemre vonatkozó állítások csak akkor tehetők, ha a védelem egyenlő vagy nagyobb a 10. pontban megjelölt szinteknél.

               13.

               A fényvédő termékek hatékonyságát olyan kategóriákra való utalással kell jelölni a címkén, mint „alacsony”, „közepes”, „erős” és „rendkívül erős”. Mindegyik kategóriának meg kell felelnie az UVB és UVA sugárzás elleni védelem standardizált fokának.

               14.

               Korlátozni kell a címkéken használt, a napvédőfaktort jelző számok sokaságát, hogy könnyebb legyen a különböző termékek összehasonlítása, de ne csökkenjen a fogyasztó számára a választék. Az egyes kategóriák esetén a következő napvédőfaktorok és címkézések ajánlottak:

                           Címkén feltüntetett kategória

                           Címkén feltüntetett napvédő faktor

                           Mért napvédő faktor (a 10. pont a) alpontjában javasolt elveknek megfelelően mérve)

                           Javasolt minimális UVA védelem faktor (a 10. pont b) alpontjában javasolt elveknek megfelelően mérve)

                           Javasolt minimális kritikus hullámhossz (a 10. pont c) alpontjában javasolt elveknek megfelelően mérve)

                           „Alacsony védelem”

                           „6”

                           6–9,9

                           A címkén feltüntetett napvédő faktor 1/3-a

                           370 nm

                           „10”

                           10–14,9

                           „Közepes védelem”

                           „15”

                           15–19,9

                           „20”

                           20–24,9

                           „25”

                           25–29,9

                           „Erős védelem”

                           „30”

                           30–49,9

                           „50”

                           50–59,9

                           „Rendkívül erős védelem”

                           „50 +”

                           60 ≤

               15.

               A fényvédő termék kategóriáját ugyanolyan jól látható helyen kell feltüntetni, mint a napvédő faktort.

         5.   SZAKASZ
   VEVŐTÁJÉKOZTATÁS

               16.

               A fogyasztókat tájékoztatni kell a túlzott UV sugárzásnak való kitettséggel járó kockázatokról, és azon fényvédő termékek kategóriáiról, amelyek bizonyos mértékű napozáshoz és bizonyos bőrtípus esetén szükségesek. Az ezzel kapcsolatos információt például nemzeti weboldalakon, szórólapokon vagy sajtóközlemények útján lehet közzétenni.

         6.   SZAKASZ
   A CÍMZETTEK

               17.

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2006. szeptember 22-én.

            a Bizottság részéről

         Günter VERHEUGEN

            alelnök

      (1)  HL L 262., 1976.9.27., 169. o. A legutóbb a 2006/65/EK bizottsági irányelvvel (HL L 198., 2006.7.20., 11. o.) módosított irányelv.

      (2)  A CEN-nek címzett szabványosítási megbízás a fényvédő termékek hatékonyságát vizsgáló módszerekről, M/389-es megbízás, 2006. július 12.