title: A Tanács ajánlása ( 2012. július 10. ) Svédország 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és Svédország 2012–2015-ös időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi vélemény adásáról

text:
               24.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 219/85

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2012. július 10.)
   Svédország 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és Svédország 2012–2015-ös időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi vélemény adásáról
   2012/C 219/25
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikkének (2) bekezdésére és 148. cikkének (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikkének (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikkének (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3), melyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A Tanács 2011. július 12-én ajánlást (4) fogadott el Svédország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményt adott Svédországnak a 2011–2014-es időszakra vonatkozó, aktualizált konvergenciaprogramjáról.

               (4)

               A Bizottság 2011. november 23-án elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció második európai szemeszterét. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2012. február 14-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Svédországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra kerül sor.

               (5)

               A Tanács 2011. december 1-jén következtetéseket fogadott el, amelyekben felhívta a szociális védelemmel foglalkozó bizottságot, hogy a Foglalkoztatási Bizottsággal és más bizottságokkal együttműködésben nyújtsa be a Tanácsnak az Európa 2020 szakpolitikai ciklus keretében javasolt intézkedésekkel kapcsolatos észrevételeit. Az említett észrevételek a Foglalkoztatási Bizottság véleményének részét képezik.

               (6)

               Az Európai Parlament az 1466/97/EK rendelettel összhangban megfelelően részt vett az európai szemeszterben, és 2012. február 15-én elfogadta a 2012. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló állásfoglalást és a 2012. évi éves növekedési jelentéshez való hozzájárulásról szóló állásfoglalást.

               (7)

               2012. március 2-án az Európai Tanács jóváhagyta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést elősegítő intézkedések biztosítását célzó prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (8)

               Svédország 2012. április 20-án nyújtotta be a 2012–2015-ös időszakra vonatkozó konvergenciaprogramját, valamint a 2012. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes felülvizsgálat során azt is megvizsgálta, hogy Svédországban fennáll-e egyensúlyhiány. A részletes felülvizsgálat során a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Svédországban fennáll ugyan egyensúlyhiány, ám annak mértéke nem túlzott.

               (9)

               A konvergenciaprogramnak az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdése szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a programban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2012-re megalapozott, a 2013–2015-ös időszakra vonatkozóan pedig, 3,5 % körüli átlagos GDP-növekedést előrejelezve, optimista. A Bizottság szolgálatainak 2012. tavaszi előrejelzése 2013-ban a GDP 2,1 %-os növekedésével számol. A konvergenciaprogramban körvonalazott költségvetési stratégia célja a hosszú távú fenntarthatóságnak a svéd költségvetési keretszabályok betartása mellett történő biztosítása, többek között az államháztartás nettó hitelnyújtása terén a GDP 1 %-át kitevő többlet elérése a ciklus során. A stratégia célja továbbá a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeinek teljesítése, különösen a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték tiszteletben tartása. A konvergenciaprogram a középtávú költségvetési célt a GDP 1,0 %-át kitevő államháztartási többletről a GDP 1,0 %-át kitevő hiányra módosította. Az új középtávú költségvetési cél megfelelő módon tükrözi a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit. A módosításnak köszönhetően a középtávú költségvetési cél – az (újraszámított) strukturális költségvetési egyenleg alapján – valószínűleg elérhető lesz a programidőszak alatt, még akkor is, ha figyelembe vesszük további expanzív diszkrecionális intézkedések valószínűségét is 2013 vagy 2014 során. Az optimista makrogazdasági feltételezésekhez lefelé mutató kockázatok kapcsolódnak a 2013-ra és az azt követő időszakra vonatkozó költségvetési előrejelzéseket illetően. Az államháztartási kiadások tervezett éves növekedési üteme – diszkrecionális bevételi intézkedéseket is figyelembe véve – megfelelne a Stabilitási és Növekedési Paktum kiadásnövelési referenciaértékének Az adósságráta a GDP 60 %-a alatt van, és a konvergenciaprogram előrejelzései szerint a programidőszak során tovább csökken majd.

               (10)

               A Bizottság által végzett, az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes felülvizsgálat megerősítette, hogy Svédországban meglehetősen magas a háztartások adósságállománya. Bár a lakás- és a jelzálogpiacon 2011-ben stabilizálódott a helyzet, továbbra is fennáll számos olyan strukturális zavar, amelyek veszélyeztetik e piacok hosszú távú stabilitását. A pénzügyi szektor ellenálló képességének fokozására meghozták a megfelelő intézkedéseket. Létezik ugyanakkor néhány olyan hatályos szakpolitika, amelyek hozzájárulhatnak a svéd lakáspiac és jelzáloghitel-felhalmozás volatilitásához, és amelyek kevesebb figyelmet kaptak: a kamatfizetések nagyvonalú levonhatósága az adóból, alacsony ingatlanadó és értékcsökkenés, valamint szigorú bérleti szabályozás. A kínálati oldalt illetően a helyi tervezési monopólium, a hosszadalmas övezetkialakítási eljárások és a verseny hiánya akadályozzák a lakáskínálat rugalmasságát.

               (11)

               Bár a munkaerőpiacon általános javulás volt megfigyelhető 2011-ben, a fiatalok és a veszélyeztetett csoportok, különösen pedig a migráns háttérrel rendelkezők esetében továbbra is magas a munkanélküliségi ráta. A helyzet kezelése érdekében Svédország jelenleg több aktív munkaerő-piaci intézkedést és oktatásügyi reformot hajt végre. Ezen intézkedések többsége relevánsnak és hitelesnek tűnik, bár még túl korai lenne értékelni a várható hatásukat. A fiatalok foglalkoztatását célzó fő intézkedésnek – az éttermek és vendéglátó-ipari szolgáltatások héakulcsa csökkentésének – a relevanciája és hatékonysága azonban bizonytalan, azt még értékelni kell. Emellett az ambíció szintje növelhető lenne, ha a kihívásokat átfogóbb módon kezelnék, megoldva a bérskála alsó végén található viszonylag magas bérek kérdését, valamint a rendes és időszakos munkavállalók között a foglalkoztatottak védelme tekintetében fennálló különbségeket.

               (12)

               Az Unióban a kutatási és fejlesztési (K+F) kiadások GDP-hez viszonyított arányát tekintve Svédország a második helyen áll, és az Innovatív Unió kutatási és innovációs eredménytáblája alapján innovációs vezetőnek minősül. Ami azonban az innovatív termékek piaci forgalomba hozatalát illeti, Svédország az uniós átlagnál gyengébben teljesít, és teljesítménye negatív tendenciát mutat. Emellett úgy tűnik, Svédország lemaradásban van a gyorsan növekvő innovatív vállalkozások létrehozása terén. Továbbá Svédország összességében erős K+F-pozíciója sérülékeny, mivel erősen függ néhány nagy, nemzetközi vállalattól, amelyek fokozatosan Svédországon kívülre helyezik K+F-tevékenységeiket. Ezeket a kérdéseket a 2012 őszén esedékes új kutatási és fejlesztési törvénynek kell rendeznie.

               (13)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Svédország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését. Értékelte a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, és részletes felülvizsgálatot végzett. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Svédország fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. A Bizottságnak az európai szemeszter keretében megfogalmazott ajánlásait az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi.

               (14)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a konvergenciaprogramot, és véleményét (5) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (15)

               A Bizottság részletes felülvizsgálata és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a konvergenciaprogramot. Az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait különösen az alábbi 2. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, HOGY Svédország a 2012–2013-as időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A költségvetési stratégiának az előirányzottak szerinti végrehajtása és a középtávú költségvetési cél folyamatos teljesítésének biztosítása révén 2012-ben és azt követően őrizze meg szilárd költségvetési pozícióját.

               2.

               Hozzon további megelőző intézkedéseket a lakás- és a jelzálogpiac középtávú stabilitásának fokozására, többek között az óvatos hitelezés ösztönzése, az ingatlanberuházások finanszírozása terén jelentkező túlzott eladósodás csökkentése, valamint a lakáskínálat és a bérleti szabályok korlátainak megszüntetése révén.

               3.

               Hozzon további intézkedéseket a fiatalok és veszélyeztetett csoportok munkaerő-piaci részvételének javítására például a következők révén: az aktív munkaerő-piaci intézkedések hatékonyságának fokozása, az iskolából a munka világába való átmenet segítése, az olyan szakpolitikák támogatása, amelyek növelik a veszélyeztetett csoportokba tartozók iránti munkaerő-piaci keresletet, valamint a munkaerőpiac működésének javítása. Vizsgálja felül az éttermek és vendéglátó-ipari szolgáltatások esetében jelenleg alkalmazott csökkentett héakulcs hatékonyságát a munkahelyteremtés támogatása tekintetében.

               4.

               A közelgő kutatási és innovációs törvényben olyan intézkedésekre helyezze a hangsúlyt, amelyek fokozzák a kiválóságot a kutatásban, javítják az innovatív termékek piacra vitelét és új technológiák kifejlesztését.

      Kelt Brüsszelben, 2012. július 10-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         V. SHIARLY

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  2012-re érvényben tartja a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2012. április 26-i 2012/238/EU tanácsi határozat (HL L 119., 2012.5.4., 47. o.).

      (4)  HL C 217., 2011.7.23., 9. o.

      (5)  Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


				|

		52013DC0383

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA a Spanyolországban fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről /* COM/2013/0383 final - 2013/ () */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
a Spanyolországban fennálló túlzott
költségvetési hiány megszüntetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke
(7) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       Az Európai Unió
működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 126. cikke szerint a
tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt.
(2)       A Stabilitási és Növekedési
Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez
vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén
alapul.
(3)       A Tanács 2009. április 27-én
– az Európai Közösséget létrehozó szerződés (EKSZ) 104. cikke (6)
bekezdésének megfelelően – határozatában megállapította, hogy Spanyolországban
túlzott hiány áll fenn, és – összhangban az EKSZ 104. cikkének (7) bekezdésével
és a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának
felgyorsításáról és pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi
rendelet[1]
3. cikkével – ajánlást bocsátott ki a túlzott hiány legkésőbb 2012-ig
történő megszüntetéséről.
(4)       A Tanács 2009. december 2-án
– az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikke (5) bekezdésének megfelelően –
határozatban megállapította, hogy Spanyolország eredményes intézkedéseket tett,
továbbá, hogy az említett ajánlás elfogadását követően az államháztartásra
jelentős negatív hatást gyakorló, előre nem látható kedvezőtlen
gazdasági események következtek be[2].
Különösen a növekedési kilátásokban a globális gazdasági és pénzügyi válság
nyomán bekövetkezett erőteljes romlás járt jelentős negatív
költségvetési hatásokkal. Ennek nyomán a Tanács úgy határozott, hogy az EUMSZ
126. cikkének (7) bekezdése szerinti felülvizsgált ajánlást fogad el arra
vonatkozóan, hogy a túlzott hiányt középtávú intézkedésekkel legkésőbb
2013-ig hiteles és fenntartható módon meg kell szüntetni.
(5)       2010. június 15-én a
Bizottság megállapította, hogy Spanyolország a Tanács 2009. december 2-i
ajánlásával összhangban eredményes intézkedéseket tett annak érdekében, hogy a
költségvetési hiányt a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték alá
szorítsa, így a túlzotthiány-eljárás keretében nincs szükség kiegészítő
intézkedésekre.
(6)       A Tanács 2012. július 10-én –
az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikke (5) bekezdésének megfelelően –
határozatban megállapította, hogy Spanyolország eredményes intézkedéseket tett,
de a felülvizsgált ajánlás 2009. évi elfogadását követően az
államháztartásra jelentős negatív hatást gyakorló, előre nem látható
kedvezőtlen gazdasági események következtek be. Különösen a növekedési
kilátásokban bekövetkezett romlás és a kevésbé adóintenzív összetételű
növekedés felé való elmozdulás járt jelentős negatív költségvetési
hatásokkal. A Tanács ezért az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdésének megfelelő
felülvizsgált ajánlást (a továbbiakban: a túlzotthiány-eljárás keretében tett
felülvizsgált ajánlás) fogadott el, és az ajánlásban felkérte Spanyolországot,
hogy legkésőbb 2014-re szüntesse meg a túlzott hiányt. Annak érdekében,
hogy az államháztartás hiánya 2014-re a GDP 3 %-ában meghatározott
referenciaérték alá kerüljön, a bizottsági szolgálatok 2012. tavaszi
előrejelzésének aktualizált változata alapján Spanyolországnak azt
ajánlották, hogy a strukturális egyenleg tekintetében 2012-ben a GDP
2,7 %-ának, 2013-ban a GDP 2,5 %-ának, 2014-ben pedig a GDP
1,9 %-ának megfelelő javulást érjen el. Az
államháztartási hiányra vonatkozó célt 2012-re a GDP 6,3 %-ának, 2013-ra a
GDP 4,5 %-ának, míg 2014-re a GDP 2,8 %-ának megfelelő szintre
tűzték ki. Az ajánlás azt is tartalmazta,
hogy Spanyolország hajtsa végre a 2012. évi költségvetésben, valamint az
autonóm térségek vonatkozásában kidolgozott egyensúlyi tervben elfogadott
intézkedéseket, és 2012. július végéig fogadja el a bejelentett, középtávú
költségvetési stratégiát is tartalmazó, 2013–2014-re szóló többéves
költségvetési tervet, amely részletesen meghatározná azokat a strukturális
intézkedéseket, amelyek a túlzott hiány 2014-ig történő megszüntetéséhez
szükségesek.
(7)       2012. november 14-én a
Bizottság a bizottsági szolgálatok 2012. őszi előrejelzése alapján
megállapította, hogy Spanyolország a Tanács 2010. július 10-i felülvizsgált
ajánlásával összhangban eredményes intézkedéseket tett, és úgy vélte, nincs
szükség további lépésekre a túlzott hiány esetén követendő eljárásban.
(8)       Az 1467/97/EK rendelet
3. cikkének (5) bekezdése értelmében a Tanács a Bizottság ajánlása
alapján az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdésének megfelelő
felülvizsgált ajánlás elfogadásáról határozhat, amennyiben sor került
eredményes intézkedések meghozatalára, továbbá, ha az említett ajánlás
elfogadását követően a költségvetésre jelentős negatív hatást
gyakorló, előre nem látható gazdasági események következtek be. A
költségvetésre jelentős és kedvezőtlen hatást gyakorló, előre
nem látható kedvezőtlen gazdasági eseményeket a tanácsi ajánlás alapjául
szolgáló gazdasági előrejelzéssel összevetve kell megvizsgálni.
(9)       Az EUMSZ 126. cikke
(7) bekezdésének és az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének
megfelelően a Tanácsnak a túlzott hiány meghatározott időszakon belül
történő megszüntetésére irányuló ajánlásokat kell tennie az érintett tagállam
részére. Az ajánlás az érintett tagállam számára legfeljebb hathónapos
határidőt állapíthat meg a túlzott hiány megszüntetésére irányuló
eredményes intézkedések meghozatalára. Továbbá a túlzott hiány
megszüntetéséről szóló ajánlásban a Tanácsnak olyan éves költségvetési
célok elérését kell előírnia, amelyek az ajánlást alátámasztó
előrejelzések alapján összhangban vannak a strukturális egyenlegben, azaz
az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélküli, ciklikusan kiigazított
egyenlegben elért, viszonyítási alapként a GDP legalább 0,5 %-ának
megfelelő egyenlegjavulással.
(10)     A 2011-es rövid ideig tartó
fellendülést követően a gazdaság ismét recesszióba süllyedt, negatív
negyedéves reál-GDP-növekedést mutat 2011 harmadik negyedéve óta. Éves
viszonylatban a GDP 1,4 %-kal csökkent 2012-ben. A bizottsági szolgálatok
2013. tavaszi előrejelzése szerint a recesszió folytatódik 2013 folyamán,
a pozitív nettó kivitel továbbra sem lesz képes ellensúlyozni a hazai kereslet
folyamatos csökkenését. A kibocsátás várhatóan csak 2013 vége felé
stabilizálódik. A reál-GDP így várhatóan 1,5 %-kal esik vissza 2013-ban,
mielőtt 2014-ben (változatlan politikát feltételezve) 0,9 %-kal
növekedni kezdene. A legutóbbi tanácsi ajánlás időpontjában úgy becsülték,
hogy a reál-GDP zsugorodása 2012-ben 1,9 %, 2013-ban pedig 0,3 %
lesz, míg 2014-ben 1,1 %-kal nőni fog. A növekedés 2012. évi, kevésbé
negatív alakulása főleg a valamivel rugalmasabb hazai keresletnek,
valamint valószínűleg a régiók és a helyi hatóságok által 2012. január
1-je előtt felhalmozott kereskedelmi adósság (27,4 milliárd EUR, azaz
a GDP 2,6 %-a) visszafizetési rendszerén keresztül nyújtott likviditásnak
volt köszönhető. 2013 és 2014-re vonatkozóan, a bizottsági szolgálatok
2013. tavaszi előrejelzése 2013-ban erőteljesebb
reál-GDP-visszaesést, 2014-ben visszafogottabb fellendülést prognosztizál. Ez
magában foglalja a hazai kereslet erőteljesebb csökkenését mindkét évben
és hosszabban elhúzódó visszaesést a foglalkoztatás terén. A makrogazdasági
kilátások romlása részben a 2013-14-es költségvetési tervbe belefoglalt
kiegészítő konszolidációs intézkedésekhez, valamint a 2013-as költségvetés
figyelembe vételéhez köthető.
(11)     A bizottsági szolgálatok 2013.
tavaszi előrejelzése szerint az államháztartási hiány 2012-ben elérte a
GDP 10,6 %-át, szemben a kormány által, illetve a túlzotthiány-eljárás
keretében kitűzött, a GDP 6,3 %-ában meghatározott céllal és a
2011-es, a GDP 9,4 %-át kitevő eredménnyel. A bankoknak nyújtott
(egyszeri intézkedéseknek tekintett) tőketranszferek miatti kiigazítással
a hiány 2012-ben a GDP 7,0 %-át, míg 2011-ben 9,0 %-át tette ki. Az államháztartási egyenleg csökkenése megfelel az
elsődleges egyenleg 2,4 százalékpontos javulásának (a bankoknál
végrehajtott tőketranszfer nélkül), zsugorodó gazdaság és a növekedés
kevésbé adóintenzív összetétele mellett. A
bizottsági szolgálatok 2013. tavaszi előrejelzése a strukturális hiány 1,8
százalékpontos javulását mutatja 2012-ben, az ajánlott 2,7 százalékpontos
javulással szemben. A legutóbbi tanácsi ajánlás óta a potenciális kibocsátást
enyhén lefelé módosították, a becsült költségvetési erőfeszítések továbbra
is változatlanok. A strukturális egyenleg becsült változását azonban súlyosan
érintették a váratlan bevételkiesések, amelyek mintegy 1 százalékpontot tettek
ki. Összességében, figyelembe véve ezeket a hatásokat, a kiigazított
költségvetési erőfeszítések 2,9 százalékpontra emelkednének, amely
magasabb, mint a túlzotthiány-eljárás keretében tett felülvizsgált ajánlás. A
feltőkésítési intézkedésektől eltekintve, a költségvetési eltérés
2012-ben (a diszkrecionális intézkedéseket és a bázishatást figyelembe véve) a
vártnál kisebb bevételek, valamint a magasabb folyó termelőfelhasználás és
szociális transzferek kombinációjára vezethető vissza. A növekedés kevésbé
adóintenzív összetétele és a munkaerőpiac erőteljesebb romlása
jelentős bevételkiesést vont maga után, különösen a közvetlen és közvetett
adók terén, valamint magasabb szociális kiadásokat okozott. Spanyolország
2012-ben jelentős, a GDP 4 %-át kitevő konszolidációs
intézkedéseket fogadott el, amelyek a bevételi oldalon a GDP 1,5 %-át, a
kiadási oldalon a GDP 2,5 %-át teszik ki. Ezek az intézkedések részben
kompenzálták a strukturális egyenlegben a növekvő kamatkifizetésekből
és magasabb szociális transzferekből adódóan bekövetkezett romlást.
(12)     2013-ban a bizottsági
szolgálatok 2013. tavaszi előrejelzése szerint a költségvetési hiány
várhatóan a GDP 6,5 %-ára csökken, a túlzotthiány-eljárás keretében
meghatározott 4,5 %-os célhoz képest. Az elsődleges egyenleg
várhatóan 4,5 százalékponttal javul (0,9 százalékpont a bankoknak nyújtott
tőketranszfer nélkül). A legutóbbi tanácsi ajánlást követően a
spanyol kormány 2012 augusztusában 2013-2014-re szóló többéves költségvetési
tervet terjesztett elő, felvázolva a középtávú konszolidációs stratégia
egyes jellemzőit. A diszkrecionális intézkedések költségvetési hatása
2013-ban összességében a kiadási oldalon várhatóan a GDP mintegy 1 %-a, a
bevételi oldalon pedig a GDP körülbelül 1,5 %-a lesz. A túlzotthiány-eljárás
keretében meghatározott célhoz képest a várhatóan a GDP körülbelül 2 %-át
kitevő költségvetési eltérésre részben a rosszabb kiindulási helyzet ad
magyarázatot. Az eltérés fő oka azonban a növekedés kedvezőtlen
szerkezeti összetétele, valamint a túlzotthiány-eljárás keretében tett
felülvizsgált ajánlásban vártnál erőteljesebb magánfogyasztás-csökkenés és
rosszabbul teljesítő munkaerőpiac. A bizottsági szolgálatok 2013.
tavaszi előrejelzése a strukturális hiány 1,1 százalékpontos további
csökkenését vetíti elő 2013-ra, az ajánlott 2,5 százalékpontos
erőfeszítéshez képest. A becsült potenciális növekedésben bekövetkezett
változásokkal és a vártnál magasabb bevételcsökkenésekkel kiigazítva a becsült
költségvetési erőfeszítések 1,4 százalékponttal javulnak, így a
kiigazított költségvetési erőfeszítések a GDP 2,5 %-át teszik ki,
összhangban a túlzotthiány-eljárás keretében tett felülvizsgált ajánlásban
javasolt erőfeszítésekkel. A 2013-as stabilitási programban a spanyol
kormány 2013-ra a GDP 6,3 %-nak megfelelő államháztartási hiánycélt
jelentett be, amelyet kb. 3 milliárd EUR összegű (a GDP 0,3 %-a)
további, még ez évben elfogadandó és végrehajtandó konszolidációs
intézkedésekkel kell megtámogatni.
(13)     2014-ben az államháztartási
hiány várhatóan a GDP 7 %-ára nő, szemben a túlzotthiány-eljárás
keretében a GDP 2,8 %-ában meghatározott céllal. Az elsődleges hiány
a GDP 0,4 %-ával nő. A bázishatás mellett a becsült eltérés
főként az elmúlt években végrehajtott átmeneti intézkedések kifutását,
valamint azt tükrözi, hogy a 2014-re tervezett konszolidációs intézkedéseket
nem részletezték kellő mértékben a 2012 augusztusában bejelentett többéves
költségvetési tervben, ezért azokat a bizottsági szolgálatok
előrejelzésében nem vették figyelembe. Ezen túlmenően a gazdasági növekedés
összetételében az adó hatása továbbra is csekély lesz, a társadalombiztosítási
járulékok és a közvetett adók nem emelkednek a nominális GDP növekedésével
teljesen arányos mértékben. A magasabb adósságállomány miatt a kamatfizetések
is tovább növekednek. A bizottsági szolgálatok 2013. tavaszi előrejelzése
szerint a strukturális hiány az ajánlásban szereplő, a GDP 1,9 %-át
kitevő javulással szemben 1,1 százalékponttal romlik. A becsült
potenciális növekedésben bekövetkezett változásokkal és a váratlan
bevételcsökkenésekkel kiigazítva, az eltérés további 0,2 százalékponttal
nő.
(14)     A költségvetési irányítás
tekintetében jelentős előrelépés történt a költségvetés
végrehajtására vonatkozó jelentéstétel területén a központi kormányzati
szintnél alacsonyabb szinteken. A költségvetési stabilitási törvény riasztásra
és korrekciós mechanizmusokra vonatkozó, a költségvetési eltérések korlátozását
célzó rendelkezései azonban nem bizonyultak teljes mértékben hatékonynak, és
végrehajtásuk átláthatósága javítható. A költségvetési jelentéstétel területén
regionális szinten történt előrelépés ellenére, a magasabb fokú
költségvetési átláthatóság eléréséhez a költségvetési tervek esetében is
átfogóbb, következetesebb és kellő időben történő
jelentéstételre van szükség konszolidált államháztartási szinten, az ESA95-tel
összhangban. A teljes intézményi és pénzügyi függetlenséggel rendelkező
költségvetési tanács létrehozása továbbra is várat magára.
(15)     A bruttó államadósság 2012-ben
a GDP mintegy 84 %-ára emelkedett, a bizottsági szolgálatok 2012. tavaszi
aktualizált előrejelzésében szereplő, a GDP 80,9%-ában meghatározott
értékhez képest. Az adósságráta növekedése a hiány vártnál magasabb
alakulásának, az alacsonyabb nominális GDP-növekedésnek, a
bank-feltőkésítési műveletek költségeinek, valamint a közigazgatás
hátralékai kifizetésének volt betudható. A bizottsági szolgálatok 2013. tavaszi
előrejelzése szerint a GDP-arányos államadósság várhatóan tovább
növekszik, és változatlan politikai forgatókönyv mellett 2014-ben meghaladja a
95 %-ot, így minden évben meghaladja a Szerződésben szereplő
referenciaértéket.
(16)     2013. április 10-én a
Bizottság a Spanyolországra vonatkozóan a makrogazdasági egyensúlyhiány
kezelésére szolgáló eljárás[3]
keretében elvégzendő 2013. évi részletes vizsgálat alapján megállapította,
hogy Spanyolország esetében túlzott mértékű makrogazdasági egyensúlyhiány
áll fenn. A fellendülés éveiben felhalmozódott egyensúlytalanságok korrekciója,
és a különösen a rendkívül magas magánszektorbeli és külső adósságállomány
abszorpciója jelentős negatív következményekkel jár a gazdasági növekedésre,
a pénzügyi stabilitásra és az államháztartásra. A túlzott hiány középtávú,
fenntartható korrekciója a makrogazdasági egyensúlyhiányok ezzel párhuzamos
kiigazítását teszi szükségessé, amelyet a növekedés és a munkahelyteremtés
ösztönzését, valamint a kiigazítást hátráltató strukturális merevségek
csökkentését célzó, további strukturális reformok támogatnak.
(17)     A bizottsági szolgálatok 2013.
tavaszi előrejelzése szerint Spanyolország nem fogja teljesíteni a 2012.
július 10-i tanácsi ajánlásban meghatározott nominális költségvetési célokat.
Spanyolország azonban strukturális kiigazítást hajtott végre 2012-ben és
2013-ban, amely – figyelembe véve a tanácsi ajánlás elfogadása óta
bekövetkezett előre nem látható kedvezőtlen gazdasági fejleményeket –
összhangban van a túlzotthiány-eljárás keretében tett felülvizsgált ajánlással.
Ezek a váratlan és kedvezőtlen gazdaság fejlemények jelentős negatív
hatást gyakoroltak az államháztartásra. Különösen a bevételek számottevő
visszaesése, amely a gazdasági egyensúly folyamatban lévő, a növekedés
kevésbé adóintenzív szerkezete felé mutató helyreállításához és a bevétel
rugalmasságára gyakorolt, ehhez társuló negatív hatásokhoz kapcsolódik,
vezetett a költségvetési pozíció jelentős romlásához. Ezen túlmenően
a gazdasági recesszió rendkívül kedvezőtlenül érintette a foglalkoztatást,
és a munkanélküliség jelentősen megnőtt. Mindezeket a tényezőket
figyelembe véve, a Stabilitási és Növekedési Paktum előírásaival
összhangban, valamint beleértve az államháztartásra jelentős negatív
hatással járó túlzott makrogazdasági egyensúlyhiányok korrekciójának
szükségességét, Spanyolország esetében indokoltnak tűnik a túlzott hiány
megszüntetésére kitűzött határidő két évvel, 2016-ig történő
meghosszabbítása.
(18)     A gazdasági és költségvetési
fejleményekre vonatkozó nagyfokú bizonytalanságra tekintettel az ajánlásban a
kiigazítási időszak utolsó évére javasolt költségvetési célt
egyértelműen a referenciaérték szintje alatt kell meghatározni annak
érdekében, hogy garantálni lehessen a korrekció hatékony és tartós eredményét
az előírt határidőn belül.
(19)     Az államháztartási hiány
közbenső céljait, amelyek a túlzott hiány 2016-ig történő
korrekciójához vezetnek, 2013-ra a GDP 6,5 %-ában, 2014-re a GDP
5,8 %-ában, 2015-re a GDP 4,2 %-ában, és 2016-ra a GDP
2,8 %-ában határozták meg. E célok eléréséhez az elsődleges
egyenlegnek a 2013-2016 közötti időszakban (az egyszeri intézkedések
nélkül) átlagban a GDP 1,3 %-át kitevő éves javulására, valamint a
bizottsági szolgálatok 2013. tavaszi, 2016-ra kiterjesztett
előrejelzéseinek alapján a strukturális költségvetési egyenlegnek 2013-ban
a GDP 1,1 %-át, 2014-ben a GDP 0,8 %-át, 2015-ben a GDP
0,8 %-át, valamint 2016-ban a GDP 1,2 %-át kitevő javulására van
szükség. Ez a fokozatosabb kiigazítási pálya figyelembe veszi a jelenlegi nehéz
gazdasági környezetet és a spanyol gazdaság folyamatban lévő,
jelentős strukturális átalakításait, és azt nagyratörő strukturális
reformokkal kell megtámogatni. Ennélfogva az várhatóan támogatja a külső
és belső makrogazdasági egyensúlyhiányok megszüntetését, mérsékli a
költségvetési konszolidációnak a gazdasági növekedésre gyakorolt rövid távú
negatív hatását, miközben tovább stabilizálja és megfordítja az államadósság
növekvő tendenciáját.
(20)     A bizottsági szolgálatok 2013.
tavaszi, 2016-ra kiterjesztett előrejelzése szerint (amely változatlan
politikát feltételez) úgy tűnik ebben a szakaszban nem lesz szükség
további intézkedésekre a strukturális egyenlegben 2013-ra javasolt javulás
(valamint a GDP 6,5 %-át kitevő új hiánycél) eléréséhez, azonban a
költségvetési terveket a kormányzat minden szintjén szigorúan végre kell
hajtani. Ahhoz, hogy a hiány 2014-2016-os időszakra fenntartható módon a
Szerződés szerinti referenciaérték alá szorítható legyen, a bizottsági
szolgálatok 2013. tavaszi előrejelzésében már szereplő intézkedéseken
felül további jelentős strukturális költségvetési intézkedésekre lesz
szükség. Ezeknek az intézkedéseknek, amelyek 2014-ben a GDP körülbelül
2 %-át, 2015-ben 1 %-át, 2016-ban 1,5 %-át teszik ki, figyelembe
kell venniük a negatív másodlagos hatások, a negatív potenciális
kibocsátásnövekedés, valamint a növekvő kamatkifizetések és szociális
juttatások kompenzálásának szükségességét.
(21)     A 2013-as stabilitási program
olyan kiigazítási pályát irányoz elő, amely szélesebb értelemben
összhangban áll a túlzott hiány 2016-ig történő korrekciójával, és célul
2013-ban a GDP 6,3 %-át, 2014-ben 5,5 %-át, 2015-ben 4,1 %-át,
és 2016-ban 2,7 %-át kitevő államháztartási hiányt tűz ki.
2013-ra a cél a programban előirányzott körülbelül 3 milliárd EUR
összegű további konszolidációs intézkedéseken alapul, amelyeket még
pontosan meg kell határozni.
(22)     A költségvetési konszolidációs
intézkedéseknek biztosítaniuk kell az államháztartási egyenleg tartós
javulását, miközben az államháztartás minőségének javítására és a gazdaság
növekedési képességének erősítésére irányulnak.
(23)     Spanyolország középtávon a
fenntarthatóságot veszélyeztető nagy kockázattal, hosszú távon közepes
kockázattal néz szembe. A magasabb, a GDP körülbelül –0,5 %-át kitevő
strukturális elsődleges egyenleghez való visszatérés (amilyen átlagban az
1998-2012 közötti időszakban volt) segíthet e kockázatok mérséklésében. A
korai nyugdíjbavonulási rendszer 2013-as reformja várhatóan hozzájárul a
szociális ellátórendszer hosszú távú fenntarthatóságához. Úgy tűnik
azonban, hogy az életkorral kapcsolatos kiadások növekedésének megfékezésére
irányuló további intézkedésekre van szükség, például a 2011-es nyugdíjreform
által előirányzott fenntarthatósági tényező megfelelő
szabályozása útján, beleértve annak kikötését, hogy a nyugdíjkorhatár a várható
élettartam növekedésével összhangban fog emelkedni.
(24)     Tekintettel államháztartásának
decentralizált jellegére, Spanyolország költségvetési kiigazítási pályáját
hiteles középtávú konszolidációs stratégiával kell alátámasztani, amely a
következőket foglalja magába: i. részletes többéves költségvetési terv a
2014-2016-ra vonatkozó intézkedések pontos meghatározásával, ii. az intézményi
keret hatékonyságának további megerősítése (a költségvetési stabilitási
törvény végrehajtásában az átláthatóság további növelésével, valamint független
költségvetési tanács létrehozásával), iii. konkrét lépések megtétele a
szociális ellátórendszer növekvő strukturális hiányának megfékezésére,
valamint iv. nagyobb hangsúly fektetése a konszolidáció növekedést
elősegítő jellegére (többek között a kiadások, valamint az
adórendszer módszeres felülvizsgálatai útján).
(25)     A spanyolországi pénzügyi
intézmények feltőkésítésére vonatkozóan az európai stabilitási mechanizmus
keretében nyújtott pénzügyi támogatás rendszeres felülvizsgálatával[4] párhuzamosan, valamint a 2012.
július 23-án aláírt egyetértési megállapodásban elfogadottak szerint, a
Spanyolország által a túlzotthiány-eljárás keretében tett
kötelezettségvállalások végrehajtására vonatkozó előrelépések
monitoringjára negyedévente kerül sor.
(26)     Spanyolország teljesíti a
túlzott államháztartási hiány megszüntetésére kitűzött határidő
meghosszabbításának a túlzott hiány esetén követendő eljárás
végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló 1467/97/EK rendelet
3. cikkének (5) bekezdésében meghatározott feltételeit,
ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
(1)
Spanyolországnak 2016-ig fel kell számolnia a
jelenlegi, túlzott hiányt.
(2)
Spanyolországnak 2013-ban a GDP 6,5 %-át,
2014-ben 5,8 %-át, 2015-ben 4,2 %-át és 2016-ban 2,8 %-át
kitevő államháztartási hiánycélt kell elérnie, amely a bizottsági
szolgálatok 2013. tavaszi, 2016-ra meghosszabbított előrejelzésein alapul,
és összhangban áll a strukturális költségvetési egyenlegnek 2013-ban a GDP
1,1 %-át, 2014-ben a GDP 0,8 %-át, 2015-ben a GDP 0,8 %-át,
valamint 2016-ban a GDP 1,2 %-át kitevő javulásával.
(3)
Spanyolországnak a kormányzat valamennyi szintjén
végre kell hajtania a 2013. évi költségvetési tervben elfogadott
intézkedéseket, és készen kell állnia korrekciós intézkedés megtételére a
költségvetési tervektől való eltérés esetén. A hatóságoknak meg kell
erősíteniük a középtávú költségvetési stratégiát a 2014-2016-ra vonatkozó,
egyértelműen meghatározott strukturális intézkedésekkel, amelyekre a
túlzott hiány 2016-ig történő korrekciójának eléréséhez van szükség.
(4)
A Tanács a 2013. október 1-jei határidőt
állapítja meg a spanyol kormány számára eredményes intézkedések meghozatalára,
valamint arra, hogy az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (4a)
bekezdésével összhangban részletes jelentést tegyen a célok elérése érdekében
kidolgozott konszolidációs stratégiáról.
Ezen felül a spanyol hatóságoknak: i. meg kell
erősíteniük az intézményi keret hatékonyságát az átláthatóság további
növelésével a költségvetési stabilitási törvény végrehajtásában, valamint
független költségvetési tanács létrehozásával, amely elemzéseket készít,
tanácsot ad, figyelemmel kíséri a költségvetési politika nemzeti és uniós költségvetési
szabályoknak való megfelelését, ii. konkrét lépéseket kell tenniük a szociális
ellátórendszer növekvő strukturális hiányának megfékezésére, valamint iii.
nagyobb hangsúlyt kell fektetniük a konszolidáció növekedést
elősegítő jellegére, többek között a kiadások, valamint az
adórendszer módszeres felülvizsgálatai útján. Ezen
felül a költségvetési konszolidációs stratégia sikerének biztosítása érdekében
fontos a költségvetési konszolidáció megtámogatása átfogó strukturális
reformokkal, a Tanácsnak az európai szemeszter és a makrogazdasági
egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás keretében Spanyolországhoz címzett
ajánlásaival összhangban.
Ennek az ajánlásnak a Spanyol Királyság a
címzettje.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
[2]               A Spanyolországra vonatkozó, a túlzott hiány esetén
követendő eljáráshoz kapcsolódó dokumentumok elérhetők a
következő weboldalon találhatók:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/spain_en.htm

[3]               http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/occasional_paper/2013/op134_en.htm
[4]               http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/spain/index_en.htm


               HU

                        EURÓPAI BIZOTTSÁG

               Brüsszel, 20.7.2010

               COM(2010) 913 végleges

               A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA A TANÁCSNAK

               a Zöld-foki-szigetekkel kötött halászati partnerségi megállapodáshoz csatolt jegyzőkönyv megújítására irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról

               A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA A TANÁCSNAK

               a Zöld-foki-szigetekkel kötött halászati partnerségi megállapodáshoz csatolt jegyzőkönyv megújítására irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról

               A.INDOKOLÁS

               Az Európai Unió és a Zöld-foki-szigetek a felek által 2005. december 16-án parafált halászati megállapodáshoz
                  1
                – amely 2007. március 30-án lépett hatályba – jegyzőkönyvet csatoltak. Az uniós hajók részére halászati lehetőségeket biztosító és a pénzügyi ellentételezést meghatározó jegyzőkönyv 2011. augusztus 31-én hatályát veszti.

               A Bizottság egy olyan új jegyzőkönyv megtárgyalását javasolja, amely megfelel a tagállami flották tényleges lehetőségeinek és igényeinek, és amely összhangban van a halászati partnerségi megállapodásokra vonatkozóan 2004. júliusban közzétett tanácsi iránymutatásokkal.

               Ezért a Bizottság felkéri a Tanácsot, hogy hagyja jóvá az ehhez az ajánláshoz csatolt tárgyalási irányelveket.

               B.AJÁNLÁS

               A fenti megfontolások alapján a Bizottság a következőket ajánlja:

               –a Tanács hatalmazza fel a Bizottságot, hogy kezdje meg és folytassa le a Zöld-foki Köztársasággal létrejött halászati partnerségi megállapodás keretében megkötött jegyzőkönyv megújítására vonatkozó tárgyalásokat;

               –az ügyben a Bizottságot jelölje ki az Unió főtárgyalójának;

               –a Bizottság a tárgyalásokat az Európai Unió működéséről szóló szerződésben foglalt rendelkezésekkel összhangban a különleges bizottsággal konzultálva folytassa le;

               –a Tanács hagyja jóvá az ehhez az ajánláshoz csatolt tárgyalási irányelveket.

               MELLÉKLET

               Tárgyalási irányelvek

               –A tárgyalások célja az Európai Unió és a Zöld-foki Köztársaság között létrejött halászati partnerségi megállapodás keretében megkötött jegyzőkönyv megújítása a Bizottság 2002. december 23-i közleménye nyomán született, 2004. július 15-i tanácsi következtetésekkel összhangban és a szóban forgó országban fennálló emberi jogi helyzet figyelembevételével.

               –Kívánatos, hogy a jegyzőkönyv záradékot tartalmazzon az emberi jogokat és a demokratikus alapelveket sértő esetek következményeire vonatkozóan.

               –Annak érdekében, hogy az új jegyzőkönyv biztosítsa a felelősségteljes és fenntartható halászat előmozdítását, a Bizottság a tárgyalások során a következő célokat tartja szem előtt:

               az európai flotta hajói számára a Zöld-foki Köztársaság kizárólagos gazdasági övezetéhez való hozzáférés biztosítása, valamint a szükséges engedélyek megadása ahhoz, hogy e hajók az említett övezetben tonhalfajokra halászhassanak;

               a rendelkezésre álló legmegalapozottabb tudományos szakvélemények megfelelő figyelembevétele;

               a halászati erőforrásokhoz való hozzáférés biztosítása a jelenlegi jegyzőkönyvben meghatározott paraméterek alapján és az utóbbi években tapasztalt fejleményeknek megfelelően történjen;

               az ágazati politikáról folyó párbeszéd megerősítése a felelősségteljes halászat előmozdítása érdekében, összhangban a Zöld-foki-szigetek fejlesztési céljaival, különösen a halászat felügyelete és ellenőrzése, a halászati erőforrások kezelése, valamint a halászati termékek higiéniai jellemzőinek javítása tekintetében.

                     (1)
                  A Tanács 2027/2006/EK rendelete (2006. december 19.) – HL L 414., 2006.12.30.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52007SC0142

Ajánlás a Tanács ajánlása lengyelországnak a túlzott költségvetési hiány megszüntetésére vonatkozóan A Szerződés 104. cikke (7) bekezdésének alkalmazása  /* SEC/2007/0142 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 7.2.2007SEC(2007) 142 véglegesAjánlásA TANÁCS AJÁNLÁSA LENGYELORSZÁGNAKa túlzott költségvetési hiány megszüntetésére vonatkozóanA Szerződés 104. cikke (7) bekezdésének alkalmazása(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁS1. Háttér: A 104. cikk és a túlzott hiány esetén követendő eljárásA Szerződés 104. cikke előírja a rendezett államháztartás fenntartásának és a túlzott hiány elkerülésének követelményét, az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez vezető növekedés eszközeként. A Szerződés 104. cikkét a Stabilitási és Növekedési Paktum, pontosabban annak a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló 1467/97/EK tanácsi rendeletben[1] megállapított korrekciós ága hajtja végre. A Paktumot 2005-ben módosították, a költségvetési fegyelem biztosítása, a Paktum eredményességének és közgazdasági megalapozottságának fokozása és az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának védelme céljából.2. Túlzott hiány esetén követendő eljárás Lengyelország esetébenA Bizottság szolgálatainak 2004. tavaszi gazdasági előrejelzései[2] alapján – amelyek 2003-ra a GDP 4,1 %-ának megfelelő hiányt mutattak ki[3] – a Bizottság a Szerződés 104. cikkének (3) bekezdésével összhangban 2004. május 12-én túlzott hiány esetében követendő eljárást kezdeményezett Lengyelországgal szemben. Lengyelország 2004 májusában benyújtotta első konvergenciaprogramját, amellyel kapcsolatban a Tanács 2004. július 5-én véleményt nyilvánított[4]. A Bizottság ajánlásából kiindulva ugyanakkor a Tanács a 104. cikk (6) bekezdésének megfelelően úgy határozott, hogy Lengyelország túlzott hiánnyal rendelkezik[5], és ennek következtében a 104. cikk (7) bekezdésének alapján a hiány korrekciójára vonatkozó ajánlást bocsátott ki a lengyel hatóságok számára[6]. Ezen ajánlásában a Tanács felkérte a lengyel hatóságokat, hogy „ a lehető legrövidebb időn belül szüntessék meg a jelenlegi túlzott hiányt ” és „ középtávú keretek között hozzanak intézkedéseket azon célkitűzésük elérése érdekében, hogy a hiányt 2007-ig hihető és fenntartható módon a GDP 3 %-a alá csökkentsék, a Tanács 2004. július 5-i, a 2004. májusában benyújtott konvergenciaprogramról szóló véleményében meghatározott, a hiány csökkenéséhez vezető pályával összhangban ” az alábbi éves célkitűzésekkel: „a GDP 5,7 %-a 2004-ben, a GDP 4,2 %-a 2005-ben, a GDP 3,3 %-a 2006-ban és a GDP 1,5 %-a 2007-ben” . A Tanács 2004. november 5-ét jelölte ki határidőnek az eredményes intézkedések foganatosítására „ a 2005-re előirányzott hiány célértékének elérése érdekében ”. A lengyel hatóságoknak azt is ajánlották, hogy „ lehetséges többletbevételek elkülönítésével csökkentsék a központi költségvetési hiányt” . A Tanács ezenkívül felkérte a lengyel hatóságokat, hogy „gondoskodjanak az eladósodási ráta növekedésének megállításáról” .3. A túlzott hiány esetében követendő eljárásban szereplő államháztartási adatok és a rendszerszerű nyugdíjreformA nyugdíjrendszerek ágazati besorolásáról szóló 2004. március 2-i Eurostat-határozat leszögezte, hogy a rögzített járulékú tőkefedezeti nyugdíjrendszerek nem sorolhatók a társadalombiztosítási rendszerek közé, ezért nem tekinthetők az államháztartás részének[7].Lengyelország jelenleg él a nyugdíjreformmal kapcsolatos átmeneti időszak lehetőségével, amely a 2007. április 1-jén esedékes első 2007. évi adatszolgáltatással (a 2006-os év és az azt megelőző évek tényleges költségvetési adósság- és hiányadatairól szóló jelentéssel) ér véget[8]. Ezért a rögzített járulékú tőkefedezeti nyugdíjrendszerek által beszedett társadalombiztosítási járulékokat és egyéb bevételeket (illetve a felmerült kiadásokat) államháztartási bevételként (illetve kiadásként) tartották nyilván, ami az e nélkül számítottnál valamelyest kisebb hiány- és adósságadatokat eredményezett. Az átmeneti időszak végével csak a nyugdíjreform okozta költségvetési költségeket figyelembe vevő számítás lesz érvényes.4. A közelmúlt eseményei és a 2007-es kilátásokA 2007-es költségvetés tervezete és a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése alapján a Tanács a Bizottság ajánlásából kiindulva 2006. november 28-án határozatot fogadott el, amelyben a 104. cikk (8) bekezdésével összhangban megállapította, hogy a 104. cikk (7) bekezdésével összhangban tett tanácsi ajánlás nyomán Lengyelország által foganatosított intézkedések eredménytelennek bizonyultak[9]. A Szerződéssel és a Stabilitási és Növekedési Paktummal összhangban ezt csak egy újabb, a 104. cikk (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlás követheti, mivel Lengyelország nem vezette be a közös valutát és ezért rá nem alkalmazható az eljárás két következő lépése, a 104. cikk (9) és (11) bekezdése.A konvergenciaprogram legutóbbi, 2006. november 30-án benyújtott változatában Lengyelország a 2007-es költségvetési tervezethez képest lefelé módosította a 2006-os becsült hiányadatokat és a 2007–2009 közötti időszakra vonatkozó hiánycélokat. Az új 2007-es hiánycél a GDP 1,4 %-a (a nyugdíjreform költségeivel együtt 3,4 %-a). A 2007-es hiánycél lefelé módosítása nem további intézkedéseken alapul, hanem a vártnál jobb 2006-os eredményeket (a 2007-es költségvetésben várt 2,1 %-os hiány helyett a konvergenciaprogram a GDP 1,9 %-át kitevő hiányt becsül) és a kedvezőbb 2007-es növekedési kilátásokat tükrözi. A strukturális (tehát a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított) hiány 2007-ben a GDP mintegy 0,5 %-ával javul, a 2006-os 0,25 % után.A legfrissebb gazdasági és költségvetési eseményeket figyelembe véve a 2006-os eredmény valószínűleg a GDP 1,9 %-a lesz, ami közelebb áll a programban szereplő számhoz, mint a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzésében szereplő, a GDP 2,2 %-át kitevő hiányhoz, és kedvező kiindulási alapot teremthet 2007-re. Úgy tűnik azonban, hogy a 2007-es hiánycél – amelynek alapja főként i. az a feltételezés, hogy a helyi önkormányzatok kiadási terveiket nem teljes körűen valósítják meg továbbá ii. bizonyos bevételi intézkedések – a következő kockázatoknak van kitéve: i. az uniós alapok növekvő kihasználásból eredő társfinanszírozási igény hirtelen növekedése és ii. erős függés a makrogazdaság kedvező alakulásától. A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése szerint a 2007-es költségvetés végrehajtása csupán a GDP 0,25 %-ának megfelelő strukturális javulással jár. A legfrissebb adatokat figyelembe véve a 2007-es hiány az előrejelzés szerint nominálisan a GDP 1,7 %-a lesz.A konvergenciaprogram legfrissebb változata a túlzott hiány 2007-ig történő megszüntetését tervezi, számolva azzal a lehetőséggel, hogy az 1467/97/EK tanácsi rendelet 2. cikkének (7) bekezdésével és a magatartási kódex végrehajtási rendelkezéseivel összhangban a nyugdíjköltségek egy részét figyelembe lehet venni[10]. Az említett rendelet 2. cikkének (7) bekezdése előírja, hogy „A referenciaértéket túllépő, de annak közelében maradó hiánnyal rendelkező tagállamok esetében, ha e túllépés a több pilléren alapuló – egy kötelező, tőkefedezeti pillért is magában foglaló – rendszer bevezetésére irányuló nyugdíjreformok végrehajtását tükrözi, a Bizottság és a Tanács az államilag irányított pillér reformjának költségét is figyelembe veszi a túlzott hiány esetén követendő eljárással kapcsolatos hiánymutatók alakulásának értékelésekor. A reform nettó költségét ezért lineáris degresszív alapon, ötéves átmeneti időtartamra figyelembe kell venni. E nettó költséget a Tanácsnak (...) a 104. cikk (12) bekezdése értelmében hozott határozatakor is figyelembe kell venni [azaz hatályon kívül kell helyeznie a túlzott hiány esetén követendő eljárás során hozott korábbi határozatokat] , amennyiben a hiány jelentős mértékben és folyamatosan csökkent, és elért egy, a referenciaértékhez közeli szintet” [a GDP 3 %-át]. Tekintettel a magatartási kódex végrehajtási rendelkezéseire, a nyugdíjreform költségeinek figyelembe vehető része 60 %. Mivel a nyugdíjköltségeket 2007-re a GDP 2 %-ára becsülik, a költségek figyelembe vehető része a GDP mintegy 1,2 %-ának felel meg.Ahhoz, hogy Lengyelország élhessen e rendelkezéssel, a hiánynak kimutathatóan i. jelentős mértékben és folyamatosan csökkennie kellene, és ii. a referenciaértékhez közeli szintre kellene érnie. Az alábbi táblázat alátámasztja, hogy a hiány a 2004–2006 közötti időszakban jelentős mértékben és folyamatosan csökkent (függetlenül attól, hogy a nyugdíjreform költségeit beszámították-e vagy sem); a (nyugdíjreform költségeivel számított) hiány azonban 2006-ban még nem közelítette meg a referenciaértéket. Ennek következtében a 2007-es hiány alakulása fogja majd eldönteni, hogy a Paktum rendelkezése alkalmazható-e Lengyelország esetében; a hiányt egyértelműen a referenciaértékhez közelítő korrekciós intézkedések hiányában e rendelkezés nem alkalmazható.Az államháztartási egyenlegre vonatkozó célok, eredmények és a nyugdíjreform költségei (a GDP %-ában)A konvergenciaprogram legfrissebb változata szerint a 2008-as és a 2009-es hiány még kisebb lesz, a GDP 3,1 %-a, illetve 2,9 %-a (a nyugdíjreform költségeivel együtt). A tervezett strukturális javulás évente a GDP mintegy 0,5 %-a.A program értékelésében, amely a programról alkotott tanácsi véleményre irányuló ajánlás alapját képezi, a Bizottság a költségvetési célok elérésének kockázataira figyelmeztet, amelyek a vártnál alacsonyabb növekedés eshetőségéből és a kiigazítás hátterében álló intézkedések meghatározatlanságából erednek.A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása 12005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reál-GDP (%-os változás) | KP 2006. november | 3,5 | 5,4 | 5,1 | 5,1 | 5,6 |BIZ 2006. november | 3,5 | 5,2 | 4,7 | 4,8 | nincs adat |Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | KP 2006. november2 | −0,4 | 0,5 | 0,5 | 0,3 | 0,4 |BIZ 2006. november6 | −0,3 | 0,4 | 0,3 | 0,1 | nincs adat |Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2006. november | −2,5 | −1,9 | −1,4 | −1,0 | −0,6 |BIZ 2006. november | −2,5 | −2,2 | −2,0 | −1,8 | nincs adat |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2006. november | 0,1 | 0,5 | 1,0 | 1,4 | 1,7 |BIZ 2006. november | 0,1 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | nincs adat |Ciklikusan kiigazított egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2006. november2 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |BIZ 2006. november | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | nincs adat |Strukturális egyenleg3 (a GDP %-ában) | KP 2006. november4 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |BIZ 2006. november5 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | nincs adat |Megjegyzések: A költségvetési előrejelzések nem veszik figyelembe a nyugdíjrendszerek besorolásáról szóló, 2004. március 2-i Eurostat-határozat hatását, amely határozatot a 2007 tavaszán esedékes adatbejelentésig végre kell hajtani. A határozat figyelembevételével az aktualizált program szerint az államháztartási hiány 2005-ben a GDP 4,3 %-a, 2006-ban 3,9 %-a, 2007-ben 3,4 %-a, 2008-ban 3,1 %-a, 2009-ben 2,9 %-a lenne. 2A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. 3Ciklikusan kiigazított egyenleg, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül (hasonlóan az előző sorokhoz). 4A programban nem szerepelnek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések. 5A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzésében nem szerepelnek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések. 6A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozóan 4,1 %-os, 4,4 %-os, 4,8 %-os és 5,0 %-os becsült potenciális növekedés alapján. Forrás: Konvergenciaprogram (KP); a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi gazdasági előrejelzései (BIZ); a Bizottság szolgálatainak számításai |5. KövetkeztetésekAz alábbi következtetések vonhatók le:-  A 2006. novemberi aktualizált konvergenciaprogramban meghatározott legfrissebb 2007-es hiánycél (a GDP 1,4 %-a a nyugdíjreform költségei nélkül) a 2004–2006 közötti időszak vártnál jobb költségvetési eredményei ellenére alig alacsonyabb, mint a Tanács által 2004 júliusában jóváhagyott hiánycél (a GDP 1,5 %-a). A hiánycél nagyjából a 2004. júliusi növekedési feltételezéseken alapul. Semmi nem indokolja, hogy a túlzott hiány megszüntetésére kiszabott határidőt 2007 utáni időpontra hosszabbítsák.-  2007 tavaszán véget ér a nyugdíjrendszerek besorolásáról szóló, 2004. március 2-i Eurostat-határozat végrehajtására engedélyezett átmeneti időszak, és a meghatározott járulékú tőkefedezeti nyugdíjrendszerek tovább már nem sorolhatók az államháztartási körbe. Emiatt 1999-től kezdve a nyugdíjreform költségének összegével felfelé kell módosítani a lengyel hiánycélokat. 2007 esetében (a nyugdíjreformok költségei nélkül) a GDP 1,4 %-ában meghatározott hiánycél a nyugdíjreformok költségeinek beszámításával a GDP mintegy 3,4 %-ára módosul.-  A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése szerint az államháztartási hiány (a nyugdíjreform költségeivel együtt) eléri a GDP 4 %-át. Mindazonáltal figyelembe véve az őszi előrejelzés óta ismertté vált friss információkat – különösen a 2006-os év gazdasági erejét és a 2006-os hiány vártnál kedvezőbb eredményeit (a jelenlegi becslés szerint a GDP 1,9 %-a) – a 2007-re előre jelzett hiány alacsonyabb lesz, körülbelül a GDP 3,7 %-a (a nyugdíjreform költségeivel együtt). A legutóbbi hiánycéllal szembeni különbség a GDP vártnál magasabb növekedésének és az automatikus stabilizátorok működésének, azaz a magasabb adóbevételeknek (főként hozzáadottérték-adóból) és osztalékoknak, valamint (az alacsonyabb munkanélküliség miatt) alacsonyabb szociális kiadásoknak köszönhető. A jelenleg ismert adatok alapján a GDP 0,5 %-át kitevő strukturális kiigazításnak 2007-ben elégnek kell lennie a GDP 3,4 %-ának megfelelő legújabb hivatalos cél eléréséhez.-  A 2006. novemberi aktualizált konvergenciaprogram megerősíti, hogy a lengyel hatóságok 2007-ben meg akarják szüntetni a túlzott hiányt. A nyugdíjreform költségével együtt a GDP 3,4 %-át kitevő, azaz a referenciaérték feletti 2007-es hiánycél meghatározásával a program azt feltételezi, hogy Lengyelország élhet a Stabilitási és Növekedési Paktum azon rendelkezésével, amely lehetővé teszi a nyugdíjreform költségeinek csökkenő mértékű (2007-ben 60 %, vagy a GDP 1,2 %-a) figyelembevételét a túlzott hiány létéről hozott határozatot hatályon kívül helyező határozat meghozatalakor. Mivel a hiány 2004–2006 között jelentős mértékben és folyamatosan csökkent, a hiány 2007-es értéke és a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértékhez való közelsége fogja eldönteni, hogy Lengyelország élhet-e a rendelkezéssel.A 2006. novemberi aktualizált konvergenciaprogram a hiány további csökkentését tervezi, 2009-ben a GDP 2,9 %-ára (a nyugdíjreform költségeivel együtt). A költségvetési teljesítmény a programban előirányzottnál rosszabbul is alakulhat, mivel a 2008–2009-es növekedési kilátások optimisták, a kiigazítást támogató intézkedések pedig nincsenek részletezve. A túlzott hiány tartós korrekciójához ezeket a kockázatokat kezelni kell.AjánlásA TANÁCS AJÁNLÁSA LENGYELORSZÁGNAKa túlzott költségvetési hiány megszüntetésére vonatkozóanA Szerződés 104. cikke (7) bekezdésének alkalmazásaAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 104. cikke (7) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,mivel:1.  A Szerződés 104. cikke szerint a tagállamoknak kerülniük kell a túlzott államháztartási hiányt.2.  A Stabilitási és Növekedési Paktum a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul, az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez vezető növekedés eszközeként.3.  2004. július 5-én a Tanács a 104. cikk (6) bekezdésével összhangban megállapította, hogy Lengyelország túlzott hiánnyal rendelkezik[11].4.  A lengyelországi túlzott hiányról hozott határozatot követően a Tanács 2004. július 5-én – a Szerződés 104. cikkének (7) bekezdésével és a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet[12] 3. cikkével összhangban – azt ajánlotta a lengyel hatóságoknak, hogy hozzanak középtávú keretbe foglalt intézkedéseket annak érdekében, hogy 2007-re hiteles és fenntartható módon a GDP 3 %-a alá csökkentsék a hiányt azzal a hiánycsökkentési pályával összhangban, amelyet a 2004. májusban benyújtott konvergenciaprogramról szóló, ugyanazon a napon alkotott tanácsi vélemény határozott meg.[13]5.  A 104. cikk (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlásban szereplő számok nem veszik figyelembe a rögzített járulékú tőkefedezeti nyugdíjrendszereket az államháztartási körön kívülre soroló, 2004. március 2-i Eurostat-határozat hiánynövelő hatását. A 104. cikk (7) bekezdése szerinti ajánlás és a 2004. májusi konvergenciaprogramról majd annak aktualizált (2004. novemberi és 2006. januári) változatairól alkotott tanácsi vélemények kifejezetten felhívták a figyelmet a túlzott hiány megszüntetésének arra a kockázatára, amely az Eurostat-határozat végrehajtásából ered – a határozatot az Eurostat 2004. szeptemberi határozata alapján 2007. április 1-jéig (a 2006-os év és az azt megelőző évek tényleges költségvetési adósság- és hiányadatairól szóló bejelentésig) végre kell hajtani. A 104. cikk (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlás időpontjában az Eurostat-határozat végrehajtásának hiánynövelő hatását (tehát az 1999-es lengyel nyugdíjreform éves költségét) a GDP mintegy 1,5 %-ára becsülték.6.  A Tanács 2006. november 28-án a 104. cikk (8) bekezdésével összhangban határozatot fogadott el, amelyben megállapítja, hogy a Tanács 2004. július 5-én tett, a 104. cikk (7) bekezdése szerinti ajánlása nyomán Lengyelország által végrehajtott intézkedések eredménytelennek bizonyultak a túlzott hiány 2007-ig történő megszüntetéséhez[14]. A határozatot arra alapozták, hogy i. a 2007-es hiánycélt a 2007-es költségvetésben az ajánláshoz képest felfelé módosították (annak ellenére, hogy a hiányértékek 2004–2006 között a vártnál sokkal jobban alakultak); ii. a Bizottság szolgálatainak őszi előrejelzése szerint fennáll a kockázat, hogy a hiány 2007-ben a célnál magasabb szintű lesz; valamint iii. 2007. tavaszától végre kell hajtani a fent említett Eurostat-határozatot, ami a becslések szerint a GDP mintegy 2 %-ával fogja növelni a 2007-es hiányt.7.  Lengyelország jelenleg olyan tagállam, amely a Szerződés 122. cikke (1) bekezdésének értelmében eltéréssel rendelkezik, ami azt jelenti, hogy el kell kerülnie a túlzott hiányt, de a Szerződés 104. cikkének (9) és (11) bekezdése rá nézve nem alkalmazandó; további ajánlások Lengyelországnak csak a 104. cikk (7) bekezdése alapján címezhetők.8.  Az 1467/97/EK rendelet 3. cikkének (4) bekezdése szerint a 104. cikk (7) bekezdésével összhangban tett ajánlásnak tartalmaznia kell azt, hogy az érintett tagállamnak legkésőbb hat hónapon belül eredményes intézkedést kell hoznia, és hogy a túlzott hiányt a megállapítását követő évben kell megszüntetni, kivéve ha különleges körülmények állnak fenn. A 3. cikk (4) bekezdése azt is előírja, hogy a túlzott hiány megszüntetésére irányuló ajánlásban a Tanácsnak kérnie kell, hogy a tagállam irányadó szinten évente legalább a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javítsa a strukturális egyenleget.9.  A megítélés szerint különleges körülmények – nevezetesen a hiány nagyságrendje és a gazdaság folyamatban lévő, strukturális átalakulása – álltak fenn akkor, amikor a Tanács a 104. cikk (7) bekezdése szerint ajánlást tett Lengyelországnak, ezért a hiány korrekcióját középtávú keretben (2007-ig) írták elő. Mivel a 2004–2006 közötti időszak hiányadatai jóval a 104. cikk (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlás célszámai alatt voltak, és a 2007-re várt gazdasági növekedés nagyjából megalapozott, a túlzott hiány megszüntetésére kiszabott határidő meghosszabbítása nem szükséges.10.  A 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó, 2006. novemberi aktualizált konvergenciaprogram a korábbi programokhoz hasonlóan szintén 2007-re tervezi a túlzott hiány megszüntetését. A 2006-os évnek a programban vártnál jobb eredményeiből (a GDP 1,9 %-a) kiindulva a 2007-es hiánycél a GDP 1,4 %-a. A hiány ezért a tervek szerint 2008-ban a GDP 1 %-ára 2009-ben pedig 0,6 %-ára csökken. Ezek a hiánycélok nem veszik figyelembe a fent említett Eurostat-határozat hatását. A hatást figyelembe véve a hiány a következőképpen alakul: 3,9 % 2006-ban, 3,4 % 2007-ben, 3,1 % 2008-ban és 2,9% 2009-ben. A strukturális (tehát a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított) hiány a tervek szerint évente a GDP mintegy 0,5 %-ával javul 2007–2009 között.11.  A GDP 3,4 %-ának megfelelő 2007-es hiány meghaladja a GDP 3 %-ában megállapított referenciaértéket. A program feltételezi, hogy a túlzott hiány esetén követendő eljárás 104. cikk (12) bekezdése szerinti megszüntetése céljából a Bizottság és a Tanács – a módosított 1467/97/EK tanácsi rendelet 2. cikkének (7) bekezdésével összhangban – figyelembe fogja venni az 1999-es nyugdíjreformból eredő költségvetési terhek lineáris degresszív skála alapján számított hányadát, amely 2007-ben 60 %, azaz a GDP mintegy 1,2 %-a. Ahhoz, hogy Lengyelország élhessen e rendelkezéssel, a hiánynak jelentős mértékben és folyamatosan csökkennie kellene, és a referenciaértékhez közeli szintre kellene érnie. Mivel a hiány 2004–2006 között jelentős mértékben és folyamatosan csökkent, a hiány 2007-es alakulása fogja eldönteni, hogy a rendelkezés alkalmazható-e Lengyelország vonatkozásában.12.  A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése szerint a 2007-es hiánycélok elérésének vannak kockázatai. Figyelembe véve az őszi előrejelzés óta kapott friss információkat – különösen a 2006-os év vártnál kedvezőbb eredményeit (a jelenlegi becslés szerint a GDP 1,9 %-a) – a 2007-es hiány valószínűleg körülbelül a GDP 3,7 %-a lesz (a nyugdíjreform költségeivel együtt), azaz valamivel jobb, mint az őszi előrejelzés (a GDP mintegy 4 %-a), de rosszabb, mint a hivatalos cél (a GDP 3,4 %-a).13.  A 2006. novemberi aktualizált konvergenciaprogramról alkotott [2007. február 27]-i véleményében a Tanács felülvizsgálja a lengyel hatóságok középtávú költségvetési terveit. Általános következtetésként megállapítható, hogy a program a túlzott hiány 2007-ig történő megszüntetését tervezi, de az eddig tett lépések úgy tűnik, hogy nem megfelelőek és a tervezett intézkedések elégtelenek az eredmény eléréséhez. Noha az azt követő évekre a program erőteljes növekedési kilátások mellett megfelelő mértékű előrelépést tervez a középtávú célkitűzés felé, a költségvetési célok elérésével és a kiigazítás tartósságával szemben jelentős kockázatok merülnek fel. A költségvetési célok kockázatai főként a következőkből erednek: i. a 2008–2009 között időszakra vonatkozó makrogazdasági forgatókönyv optimizmusa; ii. a tervezett reformok eredményes végrehajtásával kapcsolatos jelentős bizonytalanság; valamint iii. a kiadások tervezett visszafogását támogató – láthatólag korai tervezési szakaszban lévő – intézkedéseket részletező információk hiánya.14.  A költségvetési konszolidációs intézkedéseknek általában biztosítaniuk kell az államháztartási egyenleg tartós javulását, és eközben oly módon kell hatniuk, hogy javítsák az államháztartás minőségét és megerősítsék a gazdaság növekedési lehetőségeit.AJÁNLJA:15.  A lengyel hatóságoknak legkésőbb 2007-ig meg kell szüntetniük a jelenleg fennálló túlzott hiányt .16.  A lengyel hatóságoknak hiteles és fenntartható módon csökkenteniük kell az államháztartás hiányát, e célból 2006 és 2007 folyamán GDP-arányosan 0,5 százalékponttal javítaniuk kell a strukturális egyenleget.A Tanács a lengyel hatóságok számára az e célra vezető eredményes intézkedések megtételére adott határidőt [2007. augusztus 27]-ben állapítja meg.A Tanács továbbá felkéri Lengyelországot, hogy a túlzott hiány megszüntetése után folytassa a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiányban meghatározott középtávú célra irányuló konszolidációt.Ennek az ajánlásnak a címzettje a Lengyel Köztársaság.Kelt Brüsszelben, [2007. február 27]-án/-én.a Tanács részérőlaz elnök[1] HL L 209., 1997.8.2., 6. o. Az 1056/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 5. o.) módosított rendelet.[2] European Economy 2/2004. szám. A Bizottság szolgálatainak 2004. tavaszi gazdasági előrejelzése figyelembe vette a Lengyelország által 2004 márciusában jelentett adatokat, amelyeket az Eurostat is közzétett (Eurostat News Release 38/2004 szám, 2004.3.16.).[3] A szokásos eljárásoknak megfelelően időközben módosították a 2003-as hiányadatot, értéke most a GDP 4,7 %-a.[4] HL C 320., 2004.12.24., 15. o.[5] HL L 62., 2005.3.9., 18. o.[6] Lásd: http://register.consilium.eu.int/pdf/en/04/st11/st11220.en04.pdf[7] Lásd az Eurostat News Release 2004. március 2-i 30/2004 számát, továbbá az Eurostat államháztartási hiányról és államadósságról szóló kézikönyvének I.1.3., „A tőkefedezeti nyugdíjrendszerek besorolása és az államháztartásra gyakorolt hatás” című fejezetét. A kézikönyv elérhető az alábbi internetes címen: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_OFFPUB/KS-BE-04-002/EN/KS-BE-04-002-EN.PDF.[8] Lásd az Eurostat News Release 2004. szeptember 23-i 117/2004 számát.[9] HL L 414., 2006.12.30., 81. o.[10] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleménye az ECOFIN-Tanács által 2005. október 11-én elfogadott következő dokumentumról: „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásával kapcsolatos pontosítások, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan”. Lásd a magatartási kódex I B szakaszának (5) bekezdését.[11] HL L 62., 2005.3.9., 18. o.[12] HL L 209., 1997.8.2., 6. o. Az 1056/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 5. o.) módosított rendelet.[13] HL C 320., 2004.12.24., 18. o.[14] HL L 414., 2006.12.30., 81. o.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52006SC0227

Ajánlás a Tanács véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Ciprus aktualizált, 2005-2009-re szóló konvergenciaprogramjáról  /* SEC/2006/0227 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 22.2.2006SEC(2006) 227 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Ciprus aktualizált, 2005–2009-re szóló konvergenciaprogramjáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSElőzményekAz 1998. július 1-jén hatályba lépett Stabilitási és Növekedési Paktum a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul, amely erősíti a munkahelyteremtést elősegítő árstabilitás és erős fenntartható fejlődés feltételeit. A Paktum 2005-ben első ízben módosításra került. A reform elismerte a Paktum hasznosságát a költségvetési fegyelem biztosítása során, de ugyanakkor arra törekedett, hogy erősítse a Paktum hatékonyságát és gazdasági támpilléreit, és hogy védje az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát.A költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1], amely a Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat, valamint azok éves aktualizálásait kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még nem bevezető tagállamok esetében (aktualizált) konvergenciaprogramokat). Ciprus első ízben 2004 májusában nyújtott be konvergenciaprogramot. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően 2004. július 5-én a Tanács az említett rendelettel összhangban véleményt fogalmazott meg a Bizottság ajánlása alapján. Az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat ugyanezzel az eljárással összhangban a Bizottság értékeli és a fent említett Gazdasági és Pénzügyi Bizottság vizsgálja, a Tanács pedig megvizsgálhatja azokat.Ezekben a programokban a tagállamoknak meg kell határozniuk a költségvetési egyenleg helyzetére vonatkozó középtávú célkitűzéseiket, illetve az elérésükhöz és megőrzésükhöz szükséges politikai intézkedéseket, beleértve a gazdasági feltételezéseket is. A Paktum reformjának eredményeként az Unió gazdasági és költségvetési sokféleségének fényében, beleértve a fenntarthatósághoz kapcsolódó költségvetési kockázatot, különbséget kell tenni az egyes tagállamok középtávú célkitűzései között. A reform további eleme az, hogy a költségvetési politikában – a gazdaságilag kedvezőbb időszakokban alkalmazott fokozottabb költségvetési fegyelmen keresztül – szimmetrikusabb megközelítést kell megvalósítani a ciklus során, míg a hosszú távú fenntarthatóságot érezhetően befolyásoló „nagyobb horderejű szerkezeti reformok” a középtávú célkitűzéstől vagy az oda vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltéréskor jönnek szóba.Figyelembe véve a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseit, a magatartási kódexet[2], a várható kibocsátás és a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg becslésére közösen megállapított módszertant és a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat, a Bizottság megvizsgálta Ciprus nemrégiben benyújtott aktualizált konvergenciaprogramját, és az alább ismertetett értékelés alapján ajánlást fogadott el a programról szóló tanácsi véleményre.Értékelés1.  Ciprus a 2005–2009 közötti időszakot lefedő konvergenciaprogramjának második aktualizálását 2005. december 14-én küldte meg, az új magatartási kódex[3] által december 1-ében meghatározott határidőt követően, ami a hatóságok azon szándékát mutatja, hogy az aktualizálásba belefoglalják a december második hetén bejelentett költségvetési intézkedéseket. A program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramoknak az új magatartási kódexben meghatározott modelljét[4].2.  2004. július 5-én a Tanács úgy határozott, hogy a hiány Cipruson túlzott. A 104. cikk (7) bekezdése szerinti – ugyanezen a napon kelt – tanácsi ajánlásnak megfelelően ezt a túlzott hiányt 2005-ig ki kell igazítani. A 2004–2008 közötti időszakot lefedő konvergenciaprogram utóbbi aktualizálásáról hozott, 2005. március 8-i véleményében a Tanács felkérte Ciprust azon tervezett intézkedések szigorú végrehajtására, amelyektől 2005-re a hiány csökkentését várják a GDP 3 %-a alá, valamint annak biztosítására, hogy az adóssághányad ettől az évtől kezdve csökkenjen, valamint a nyugdíj- és egészségügyi rendszer reformjára.3.  Ciprus reál-GDP növekedésének mértéke (3½ %) – amelyet a termelékenység és a foglalkoztatás szilárd növekedése kísért – az elmúlt évtizedben az EU-ban a legmagasabbak között volt. A külfölddel szembeni nettó hitelfelvétel (külső hiány) növekedett (2004-ben a GDP 4¾ %) a gyengülő versenyképesség, illetve Ciprus főbb exportágazatai közül néhányban megnövekedett verseny miatt. Ennek nagyjából megfelelt az állami szektor hitelszükséglete, ami 2004-ben a hiányt a GDP 4 %-a fölé emelte. A HICP- infláció az évtized túlnyomó részében 3 % alatt maradt.4.  Az aktualizálás a 2006–2009 közötti időszakra a 4 %-ot kissé meghaladó reál-GDP növekedést tervez, ami a hazai végső kereslet várható erősödésére, valamint a külgazdaság pozitív hozzájárulására épül. Mindez 2007-ig valószínűsíthető, de 2008-ban és 2009-ben már kissé optimistább feltételezés. Ennek eredményeként a kibocsátási réssel mért ciklikus feltételek a program előrejelzései által implikáltakhoz képest kedvezőbbek. Az előrejelzések szerint a külső hiány folyamatosan csökken, a 2006. évi GDP 5⅓ %-áról 2009-re 2¾ %-ra.5.  Az éves HICP-infláció, amely a magasabb energia- és nem feldolgozott élelmiszerárak ellenére 2005-ben 2 % körüli szinten maradt, az előrejelzések szerint a programidőszak alatt ezen szint körül mozog majd. Ez az előrejelzés valószínűnek tűnik. A CYP/EUR átváltási árfolyam az ERM II-be való, 2005. május 2-i belépés óta a középárfolyam közelében maradt. Az állami kötvényhozamok 2005 folyamán csökkentek, 2006 elejére 4 %-ra. Az euro-övezettel szembeni hozamkülönbözet kevesebb, mint 100 bázispontra csökkent. Ciprus 2008. január 1-re kívánja megvalósítani az euro-övezethez való csatlakozását.6.  A jelenlegi aktualizálás a költségvetési hiány 2005. évi alakulását a GDP 2½ %-ára jelzi előre, szemben a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzése szerinti, a GDP 2¾ %-át kitevő értékkel, illetve a korábbi aktualizálás enyhén 3 % alatti értékével. A korábbi aktualizálással szembeni eltérés elsősorban a GDP kb. ½ %-ával a vártnál jobban alakuló kamatkiadásokat tükrözi.7.  Az aktualizálás, amely arra épül, hogy a hiányt 2005-re a GDP 3 %-a alá csökkentik, 2009-ig az államháztartás további konszolidációját célozza, amely évben a hiány várhatóan eléri a GDP ½ %-át, a bruttó államadósság pedig a GDP 53½ %-át. Az elsődleges többlet, miután 2005-re eléri a GDP ¾ %-át, ez előrejelzések szerint 2009-re fokozatosan a GDP 1¾ %-ára nő. A hiány csökkenése a kiadási hányadnak a GDP 4 %-a körüli csökkentését tükrözi, amelyet nem ellensúlyoz teljes mértékben a bevételi hányad csökkenése (2 %-kal). A kiigazítás a folyó elsődleges kiadások strukturális csökkentésére, a kamatkiadások megtakarításán, valamint a bevételi oldalon a strukturális és egyszeri intézkedések kombinációjára épül. A korábbi programhoz képest a 2006–2008 közötti időszak alatti fokozatosabb kiigazítás a GDP-növekedés kissé alacsonyabb mértékét tükrözi.8.  A Bizottság szolgálatainak a program alapján, a közösen megállapított módszertan alkalmazásával végzett számításai szerint a strukturális hiány (vagyis az egyszeri és átmeneti intézkedések nélküli, ciklikus hatásoktól megtisztított államháztartási hiány) a 2005. évi GDP 3 %-áról 2009-re kb. ½ %-ra javul, vagyis évente átlagosan a GDP több, mint 0,5 százalékpontjával, fokozatosan záródó kibocsátási rés mellett. 2007-ben a strukturális egyenleg javulásának elmaradása tükrözi Ciprus EU költségvetéssel szembeni nettó pozíciójának várható romlását, mivel 2006-ban az EU-csatlakozáshoz köthető átmeneti, kiegyenlítő támogatások megszűnnek. Az aktualizálás világosan meghatározza a középtávú célkitűzést, amely a GDP ½ %-át kitevő, 2009-re megvalósítani szándékozott strukturális hiányt jelent. Mivel ez a középtávú célkitűzés meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a GDP kb. 2 %-ára becsülik), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány fellépése ellen. A program középtávú célkitűzése megfelelő szintű, mert az a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euro-övezet és az ERM II-ben résztvevő tagállamok vonatkozásában javasolt értéktartományon belülre esik és hosszú távon megfelelően tükrözi az adóssághányadot és az átlagos potenciális kibocsátás-növekedést.9.  A program költségvetési előrejelzéseinek kockázatai nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek. Tekintettel arra, hogy a ciprusi gazdaság jelentős mértékben a turizmusra épül, a makrogazdasági forgatókönyvet veszélyeztető kockázatok elsősorban a térség geopolitikai fejleményeihez kapcsolódnak. Továbbá, a 2008-ra és 2009-re vonatkozó makrogazdasági kitekintés enyhén optimistább, az adóra vonatkozó előrejelzések kissé kedvezőek. Ugyanakkor a ciprusi kormány eddig túlteljesítette költségvetési célkitűzéseit, az aktualizálásban megerősíti arra irányuló elkötelezettségét, hogy amennyiben szükséges, további intézkedéseket fogad el az előrejelzett kiigazítás megvalósítása érdekében.10.  A 2005. évre becsült alakulást és a költségvetési célokat veszélyeztető kockázatok egyenlegének figyelembe vétele mellett úgy tűnik, hogy a program költségvetési irányvonala összhangban áll a túlzott hiány 2005-re történő kiigazításával, a 104. cikk (7) bekezdés szerinti tanácsi ajánlásnak megfelelően. 2008-tól kezdve elégségesnek tűnik ahhoz, hogy biztonsági sávot nyújtson ahhoz, hogy szokásos makrogazdasági ingadozások mellett ne lépjék túl a hiánynak a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértékét, illetve annak biztosításához, hogy 2009-re majdnem elérjék a program középtávú célkitűzését (a GDP -½ %-a). A program középtávú célkitűzésének eléréséhez vezető kiigazítás program által implikált üteme nagyjából összhangban áll a Stabilitási és Növekedési Paktummal.11.  Az államadósságot 2005-re a GDP 70½ %-ára becsülik, ami a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték fölött van. Az aktualizálás az adóssághányad folyamatos csökkenését jelzi előre, 2009-re 53½ %-ra, ami az elsődleges többletek növekedésére, a nominális GDP jelentős növekedésére, valamint 2006-tól adósság-csökkentő állományalkalmazkodásokra vezetethető vissza (törlesztési alapok leépítése). Az ismertetett fejleményekhez kapcsolódó kockázatok nagyjából kiegyenlítik egymást. Az adóssághányad úgy tűnik, hogy elégségesen csökkenő pályán mozog.12.  Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Ciprus magas kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési terhei miatt. Az államháztartás tervezett konszolidációjának szigorú végrehajtása középtávon csökkenti a hosszú távú fenntarthatóság kockázatait és amint azt a programban is felismerik, szükség lesz a nyugdíjrendszer területén alapvető reformintézkedésekre is annak érdekében, hogy visszaszorítsák a nyugdíjkiadásoknak a 2050-ig tartó időszakra előrejelzett jelentős növekedését, valamint, hogy csökkentsék a hosszú távú fenntarthatóságot veszélyeztető kockázatot.13.  Az államháztartás területén tervezett intézkedések nagyjából megfelelnek a 2005 és 2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak. Ciprus jó úton halad túlzott hiányának a Tanács által megállapított határidőre történő kiigazítása felé, valamint megteszi a szükséges intézkedéseket a középtávú célkitűzés elérése érdekében, miközben az adóssághányad 2005-től kezdődően csökkenő pályán halad. A program továbbá a külső hiány csökkenését jelzi előre.14.  Ciprus 2005. november 11-én – a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben – benyújtott Nemzeti Reformprogramja a következő – az államháztartást jelentősen érintő – kihívásokat azonosítja: i. a K+F, az innováció és az infokommunikációs technológiák (IKT) terjedésének támogatása; ii. az alapvető infrastruktúra fejlesztése; iii. a humántőke fejlesztésének fokozása és iv. szociális kohézió. A Nemzeti Reformprogramban bemutatott intézkedések költségvetési hatásait a konvergenciaprogram aktualizálásának költségvetési előrejelzései tartalmazzák. Az államháztartás területén tervezett intézkedések nagyjából megfelelnek a Nemzeti Reformprogramban előirányzott prioritásoknak. Különösen, az aktualizálás az állami kiadások nyomonkövetését és hatékonyabb felügyeletét szolgáló intézkedéseket mutat be.A fenti értékelés alapján a programidőszakra tervezett, a hiánynak 2005-ben a GDP 3 %-a alá történő csökkentését követő strukturális kiigazítás ambiciózusnak tekinthető. A Tanács 2004. július 5-i, 104. cikk (7) bekezdése szerinti ajánlásainak fényében Ciprusnak helyénvaló lenne:i. az aktualizált konvergenciaprogrammal összhangban szigorúan végrehajtani olyan intézkedéseket, amelyek folyamatos jellegüknél fogva biztosítják, hogy a program középtávú célkitűzése felé vezető költségvetési konszolidáció a túlzott hiány kiigazítását követően fenntartható legyen;ii. ellenőrizni az állami nyugdíjkiadásokat, valamint további reformokat végrehajtani a nyugdíjrendszer és az egészségügy területén az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítása érdekében.AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Ciprus aktualizált, 2005–2009-re szóló konvergenciaprogramjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[5], és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:15.  2006. március 14-én a Tanács megvizsgálta Ciprusnak a 2005–2009. közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramját.16.  Ciprus reál-GDP növekedésének mértéke (3½ %) – amelyet a termelékenység és a foglalkoztatás szilárd növekedése kísért – az elmúlt évtizedben az EU-ban a legmagasabbak között volt. A nettó hitelfelvétel (külső hiány) növekedett (2004-ben a GDP 4,8 %-a) a gyengülő versenyképesség, illetve Ciprus főbb exportágazatai közül néhányban megnövekedett verseny miatt. Ennek nagyjából megfelelt az állami szektor hitelszükséglete, amely 2004-ban a GDP 4,1 %-ának megfelelő hiányt regisztrált. A HICP- infláció az évtized túlnyomó részében 3 % alatt maradt.17.  2004. július 5-én a Tanács úgy határozott, hogy a hiány Cipruson túlzott. A 104. cikk (7) bekezdése szerinti – ugyanezen a napon kelt – tanácsi ajánlásnak megfelelően ezt a túlzott hiányt 2005-ig ki kell igazítani. A 2004–2008 közötti időszakot lefedő konvergenciaprogram utóbbi aktualizálásáról hozott, 2005. március 8-i véleményében a Tanács felkérte Ciprust azon tervezett intézkedések szigorú végrehajtására, amelyektől 2005-re a hiány csökkentését várják a GDP 3 %-a alá, valamint annak biztosítására, hogy az adóssághányad ettől az évtől kezdve csökkenjen, valamint a nyugdíj- és egészségügyi rendszer reformjára.18.  A jelenlegi aktualizálás a költségvetési hiány 2005. évi alakulását a GDP 2½ %-ára jelzi előre, szemben a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzése szerinti, a GDP 2¾ %-át kitevő értékkel, illetve a korábbi aktualizálás enyhén 3 % alatti értékével. Az aktualizálással szembeni eltérés elsősorban a GDP ½ %-ának megfelelő, a vártnál jobban alakuló kamatkiadásokat tükröz.19.  A program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramoknak az új magatartási kódexben meghatározott modelljét[6]. Az aktualizálást két héttel a magatartási kódexben meghatározott december 1-i határidő után küldték meg, ami a hatóságok azon szándékát mutatja, hogy az aktualizálásba belefoglalják a december második hetén bejelentett költségvetési intézkedéseket.20.  A program alapját képező makrogazdasági forgatókönyv szerint a 2005–2009 közötti időszakra enyhén 4 % fölötti reál-GDP növekedést terveznek. A jelenleg rendelkezésre álló információk alapján végzett értékelés szerint a forgatókönyv 2007-ig valószínű, 2008-ra és 2009-re vonatkozóan pedig kissé optimistább növekedési feltételezésekre épül. Ennek eredményeként a kibocsátási réssel mért ciklikus feltételek a program előrejelzései által implikáltakhoz képest kedvezőbbek. A program inflációs előrejelzései reálisnak tűnnek.21.  Az aktualizálás, amely arra épül, hogy a hiányt 2005-re a GDP 3 %-a alá csökkentik, 2009-ig az államháztartás további konszolidációját célozza, amely évben a hiány várhatóan eléri a GDP ½ %-át. Az elsődleges többlet, miután 2005-re eléri a GDP ¾ %-át, ez előrejelzések szerint 2009-re fokozatosan a GDP 1¾ %-ára nő. A hiány csökkenése a kiadási hányadnak a GDP 4 %-a körüli csökkentését tükrözi, amelyet nem ellensúlyoz teljes mértékben a bevételi hányad csökkenése (2 %-kal). A kiigazítás a folyó elsődleges kiadások strukturális csökkentésére, a kamatkiadások megtakarításán, valamint a bevételi oldalon a strukturális és egyszeri intézkedések kombinációjára épül. A korábbi programhoz képest a 2006–2008 közötti fokozatosabb kiigazítás a GDP-növekedés kissé alacsonyabb mértékét tükrözi.22.  A programidőszak alatt a közösen megállapított módszertan használatával számított strukturális egyenleg (tehát a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után) várhatóan évente átlagosan a GDP több, mint ½ %-ának megfelelő mértékben javul, a 2005. év GDP-jének 3 %-a körüli hiányról 2009-re kb. ½ %-ra. 2007-ben a strukturális egyenleg javulásának elmaradása tükrözi Ciprus EU költségvetéssel szembeni nettó pozíciójának várható romlását, mivel 2006-ban az EU-csatlakozáshoz köthető átmeneti, kiegyenlítő támogatások megszűnnek. A program a költségvetési egyenleg helyzetére vonatkozó középtávú célkitűzést a GDP ½ %-ának megfelelő strukturális hiányként állapítja meg, amelyet 2009-re kívánnak megvalósítani. Mivel ez a középtávú célkitűzés meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a GDP kb. 2 %-ára becsülik), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány fellépése ellen. A program középtávú célkitűzése megfelelő szintű, mert az a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euro-övezet és az ERM II-ben résztvevő tagállamok vonatkozásában javasolt értéktartományon belülre esik és hosszú távon megfelelően tükrözi az adóssághányadot és az átlagos potenciális kibocsátás-növekedést.23.  A program költségvetési előrejelzéseinek kockázatai nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek. Tekintettel arra, hogy a ciprusi gazdaság jelentős mértékben a turizmusra épül, a makrogazdasági forgatókönyvet veszélyeztető kockázatok elsősorban a térség geopolitikai fejleményeihez kapcsolódnak. Továbbá, a 2008-ra és 2009-re vonatkozó makrogazdasági kitekintés enyhén optimistább, az adóra vonatkozó előrejelzések kissé kedvezőek. Ugyanakkor a ciprusi kormány eddig túlteljesítette költségvetési célkitűzéseit, az aktualizálásban megerősíti arra irányuló elkötelezettségét, hogy amennyiben szükséges, további intézkedéseket fogad el az előrejelzett kiigazítás megvalósítása érdekében.24.  A költségvetés 2005. évre becsült alakulását és a költségvetési célokat veszélyeztető kockázatok egyenlegének figyelembe vétele mellett úgy tűnik, hogy a program költségvetési irányvonala összhangban áll a túlzott hiány 2005-re történő kiigazításával, a Tanács ajánlásának megfelelően. Továbbá úgy tűnik, elég széles biztonsági sávot nyújt ahhoz, hogy 2008-tól szokásos makrogazdasági ingadozások mellett ne lépjék túl a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-határértéket. Továbbá, elégségesnek tűnik ahhoz, hogy a program középtávú célkitűzését 2009-re majdnem teljes mértékben megvalósítsák, a programban előirányzottaknak megfelelően. A túlzott hiány kiigazítását követő években a program középtávú célkitűzése irányában történő kiigazításnak a program által implikált üteme nagyjából megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktumnak, amely előírja, hogy az euro-övezetben és az ERM II-ben résztvevő tagállamokban a strukturális egyenleget évente a GDP 0,5 %-ával kell javítani, és a gazdaságilag kedvező időszakokban ennél magasabb, a gazdaságilag kedvezőtlen időszakokban pedig ennél alacsonyabb kiigazítást kell alkalmazni.25.  Az adóssághányad a becslések szerint 2005-ben elérte a GDP 70,5%-át, amely a Szerződésben a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték felett van. A program szerint az adóssághányad 2009-re a GDP 53½ %-ára csökken. Az adóssághányad előrejelzett alakulását veszélyeztető kockázatok nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek. Ezen kockázatértékelés fényében úgy tűnik, hogy az adóssághányad elégségesen csökken a referenciaérték irányába.26.  Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Ciprus magas kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési terhei miatt. Az államháztartás tervezett konszolidációjának szigorú végrehajtása középtávon csökkenti a hosszú távú fenntarthatóság kockázatait és amint azt a programban is felismerik, szükség lesz a nyugdíjrendszer területén alapvető reformintézkedésekre is annak érdekében, hogy visszaszorítsák a nyugdíjkiadásoknak a 2050-ig tartó időszakra előrejelzett jelentős növekedését, valamint, hogy csökkentsék a hosszú távú fenntarthatóságot veszélyeztető kockázatot.27.  Az államháztartás területén tervezett intézkedések nagyjából megfelelnek a 2005 és 2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak. Ciprus jó úton halad túlzott hiányának a Tanács által megállapított határidőre történő kiigazítása felé, valamint megteszi a szükséges intézkedéseket a középtávú célkitűzés elérése érdekében, miközben az adóssághányad 2005-től kezdődően csökkenő pályán halad.28.  Ciprus Nemzeti Reformprogramja, melyet 2005. november 11-én küldtek meg a gazdasági növekedést és munkahelyteremtést célzó, megújult lisszaboni stratégia keretében, az államháztartásra jelentős hatást gyakorló, következő kihívásokat azonosítja: i. a K+F, az innováció és az infokommunikációs technológiák (IKT) terjedésének támogatása; ii. az alapvető infrastruktúra fejlesztése; iii. a humántőke fejlesztésének fokozása és iv. szociális kohézió. A Nemzeti Reformprogramban bemutatott intézkedések költségvetési hatásait a konvergenciaprogram aktualizálásának költségvetési előrejelzései tartalmazzák. Az államháztartás területén tervezett intézkedések nagyjából megfelelnek a Nemzeti Reformprogramban előirányzott prioritásoknak. Különösen, az aktualizálás az állami kiadások nyomonkövetését és hatékonyabb felügyeletét szolgáló intézkedéseket mutat be.A fenti értékelés alapján a Tanács üdvözli a programidőszakra tervezett, a hiánynak 2005-ben a GDP 3 %-a alá történő csökkentését követő strukturális kiigazítást. A 104. cikk (7) bekezdése szerinti ajánlásai fényében a Tanács felkéri Ciprust, hogy:-  i. az aktualizált konvergenciaprogrammal összhangban szigorúan hajtson végre olyan intézkedéseket, amelyek folyamatos jellegüknél fogva biztosítják, hogy a program középtávú célkitűzése felé vezető költségvetési konszolidáció a túlzott hiány kiigazítását követően fenntartható legyen;-  ii. ellenőrizze az állami nyugdíjkiadásokat, valamint hajtson végre további reformokat a nyugdíjrendszer és az egészségügy területén az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítása érdekében.A legfontosabb makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reál-GDP (%-os változás) | KP 2005. december | 3,8 | 4,1 | 4,2 | 4,2 | 4,2 | 4,3 |COM 2005. nov. | 3,8 | 3,9 | 4,0 | 4,2 | nincs adat | nincs adat |KP 2004. december | 3,6 | 4,0 | 4,4 | 4,5 | 4,5 | nincs adat |HICP-infláció (%) | KP 2005. december | 1,9 | 2,1 | 2,0 | 2,0 | 2,0 | 2,0 |COM 2005. nov. | 1,9 | 2,3 | 2,1 | 2,1 | nincs adat | nincs adat |KP 2004. december | 2,1 | 2,6 | 2,2 | 2,1 | 2,0 | nincs adat |Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | KP 2005. december1 | -1,3 | -0,8 | -0,3 | 0,1 | 0,0 | 0,1 |COM 2005. nov.5 | -1,1 | -0,7 | -0,2 | 0,4 | nincs adat | nincs adat |KP 2004. december1 | -1,5 | -1,1 | -0,6 | 0,0 | +0,5 | nincs adat |Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. december | -4,1 | -2,5 | -1,9 | -1,8 | -1,2 | -0,6 |COM 2005. nov. | -4,1 | -2,8 | -2,86 | -2,46 | nincs adat | nincs adat |KP 2004. december | -4,8 | -2,9 | -1,7 | -1,5 | -0,9 | nincs adat |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. december | -0,9 | 0,7 | 1,2 | 1,2 | 1,4 | 1,7 |COM 2005. nov. | -0,9 | 0,5 | 0,3 | 0,7 | nincs adat | nincs adat |KP 2004. december | -1,3 | 0,7 | 1,8 | 2,0 | 2,5 | nincs adat |Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. december1 | -3,6 | -2,2 | -1,8 | -1,8 | -1,2 | -0,6 |COM 2005. nov. | -3,9 | -2,5 | -2,7 | -2,6 | nincs adat | nincs adat |KP 2004. december | -4,3 | -2,7 | -1,7 | -1,5 | -0,9 | nincs adat |Strukturális egyenleg2 (a GDP %-ában) | KP 2005. december3 | -4,6 | -3,1 | -2,1 | -2,1 | -1,5 | -0,6 |COM 2005. nov.4 | -4,9 | -3,1 | -2,7 | -2,6 | nincs adat | nincs adat |KP 2004. december | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | KP 2005. december | 71,3 | 70,5 | 67,0 | 64,0 | 56,9 | 53,5 |COM 2005. nov. | 72,0 | 70,4 | 69,1 | 67,4 | nincs adat | nincs adat |KP 2004. december | 74,9 | 71,9 | 69,2 | 65,7 | 58,1 | nincs adat |Megjegyzések: 1A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. 2Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (ugyanúgy, mint a megelőző sorokban) az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után. 3A program egyszeri és egyéb átmeneti intézkedései (2004-ben a GDP 1,0 %-át, 2005-ben a GDP 0,9 %-át, és 2006–2008 között a GDP 0,3 %-át kitevő egyszeri bevételek). 4Egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéséből (2004-ben a GDP 1,0 %-a, 2005-ben a GDP 0,6 %-a). 5A 2004–2007. közötti időszak lehetséges becsült növekedési értékei alapján: rendre 4,0 %, 3,5 %, 3,5 % és 3,5 %. 6 A 2006. évre vonatkozó hiány előrejelzése változatlan politikát feltételező forgatókönyvre épül, mivel a 2006. évi költségvetés-tervezet még nem állt rendelkezésre a Bizottság szolgálatainak 2005. évi őszi előrejelzésének elkészülésekor, ami szintén részben magyarázza a 2007-re szóló magasabb hiány-előrejelzést. Forrás: Konvergenciaprogram (KP); a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi gazdasági előrejelzései (COM); a Bizottság szolgálatainak számításai. |[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. A 1055/2005/EK rendelettel módosított rendelet. HL L 174., 2005.7.7., 1. o. Az e szövegben említett valamennyi dokumentum megtalálható a következő internetes oldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásával kapcsolatos pontosítások, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan”, című dokumentum, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én fogadott el.[3] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleménye az ECOFIN-Tanács által 2005. október 11-én elfogadott következő dokumentumról: „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásával kapcsolatos pontosítások, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergencia programok tartalmára és formájára vonatkozóan”[4] A program tartalmazza valamennyi, a magatartási kódex által előírt kötelező adatot, valamint a választható adatok többségét.[5] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. A 1055/2005/EK rendelettel módosított rendelet. HL L 174., 2005.7.7., 1. o. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] A program tartalmazza valamennyi, a magatartási kódex által előírt kötelező adatot, valamint a választható adatok többségét. Hiányoznak a munkaerőpiac alakulására (különösen foglalkoztatásra (ledolgozott munkaórában) és a munkatermelékenységre (ledolgozott munkaórában)), és a potenciális GDP növekedéshez való hozzájárulásra vonatkozó adatok.