               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.11.16.
            COM(2016) 726 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            az euróövezet gazdaságpolitikájáról

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               az euróövezet gazdaságpolitikájáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 136. cikkére, összefüggésben 121. cikke (2) bekezdésével,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az euróövezet gazdasága fellendülőben van, ám ez a folyamat továbbra is törékeny. Az elmúlt években jelentős előrelépések történtek: 2015 óta az euróövezeti reál GDP elérte a válság előtti szintet, a munkanélküliség pedig 2010–2011 óta most a legalacsonyabb. Ugyanakkor az aggregált kereslet visszafogott, az infláció az Európai Központi Bank rendkívül alkalmazkodó monetáris politikája ellenére is jócskán elmarad a célértéktől, és a növekedést visszaveti a válság hagyatéka, többek között a tartós makrogazdasági egyensúlyhiány és a gazdaság valamennyi ágazatában megfigyelhető nagymértékű eladósodottság, ami hitelállomány-leépítést tesz szükségessé és csökkenti a fogyasztásra és beruházásra rendelkezésre álló erőforrásokat. Az euróövezet gazdaságának növekedési potenciálja ráadásul már egyébként is tartósan lefelé mutató pályán haladt, és a válság tovább erősítette ezt a tendenciát. A javulásra utaló jelek ellenére a tartós beruházási hiányból és a magas munkanélküliségből adódóan fennáll a növekedési kilátások további romlásának kockázata. Az euróövezet gazdasági egyensúlyának helyreállítása változatlanul aszimmetrikus jelleget mutat, mivel az egyensúlyhiány kiigazítása csak a nettó adós országokban figyelhető meg, és ez egyre növekvő folyófizetésimérleg-többletek kialakulásához vezet. A G20-csoport keretében létrejött globális megállapodás részeként az euróövezeti tagállamokkal szemben elvárás, hogy valamennyi – monetáris, fiskális és strukturális – szakpolitikai eszköz egyéni és kollektív alkalmazása révén valósítsanak meg erőteljes, fenntartható, kiegyensúlyozott és inkluzív növekedést.

               (2)Az ambiciózus strukturális reformok elősegítenék a humánerőforrások és a tőkeforrások hatékony újraelosztását, így hozzájárulva a folyamatban lévő technológiai és szerkezeti változásokból fakadó kihívások kezeléséhez. Olyan reformokra van szükség, amelyek kedvező üzleti klímát teremtenek, kiteljesítik az egységes piacot és felszámolják a beruházási akadályokat. Az erre irányuló erőfeszítések elengedhetetlenek a termelékenység és a foglalkoztatás növeléséhez, a konvergencia megerősítéséhez és az euróövezeti gazdaság növekedési potenciáljának, illetve alkalmazkodóképességének fokozásához. A strukturális reformok végrehajtása az alkalmazkodó ármechanizmusokat használó, hatékony piacok megteremtése révén elősegítené, hogy a monetáris politika a reálgazdaságban is kifejtse hatását. A beruházási szűk keresztmetszetek megszüntetését és a beruházásélénkítést célzó reformok kettős előnnyel járnának: rövid távon élénkítenék a gazdasági tevékenységet, és egyúttal megteremtenék a hosszú távú növekedés feltételeit. A termelékenységet javító reformok különösen fontosak azon tagállamok számára, amelyekben a magas külső adósságállomány miatt jelentős hitelállomány-leépítésre van szükség, mivel a gyorsabb ütemű növekedés elősegíti a GDP-arányos adósságráta mérséklését. Az áralapú és nem áralapú versenyképesség fellendítése ugyancsak ösztönözné ezen országok külső egyensúlyának helyreállítását. A nagy folyófizetésimérleg-többlettel rendelkező tagállamok olyan intézkedések – köztük strukturális reformok – bevezetésével járulhatnak hozzá az euróövezet egyensúlyának helyreállításához, amelyek elősegítik a többletmegtakarítások belső keresletbe történő becsatornázását, mindenekelőtt a beruházások megerősítése révén. A jelenlegi alacsony kamatszint e tekintetben további lehetőségeket is kínál, főleg a jelentős költségvetési mozgástérrel rendelkező országok számára.

               (3)A strukturális reformok – köztük az országspecifikus ajánlásokban előírt, valamint a gazdasági és monetáris unió (GMU) kiteljesítéséhez szükséges intézkedések – összehangoltabb végrehajtása nyomán kedvező továbbgyűrűző hatások jelentkezhetnek a tagállamokban, és a reformok rövid távú pozitív hatásai is erősödhetnek. Az eurócsoport tematikus megbeszélései értékes eszköznek bizonyultak az euróövezet reformprioritásaival kapcsolatos közös álláspont kialakítása, a bevált gyakorlatok megosztása, a reformok végrehajtásának előmozdítása és a strukturális konvergencia szempontjából. Kívánatos, hogy az eurócsoport folytassa és lehetőség szerint erősítse meg ezt a párbeszédet, és a gyakorlatban is alkalmazza az elfogadott közös elveket és az összehasonlító teljesítményértékelést. A 2016. szeptember 20-án elfogadott tanácsi ajánlás
                  3
                értelmében létrehozandó nemzeti versenyképességi testületek nemzeti szinten szintén bekapcsolódhatnak a párbeszédbe, illetve hozzájárulhatnak az euróövezeti gazdaság vonatkozásában szükséges tagállami strukturális reformok kidolgozásához.

               (4)A közös szabályokon alapuló nemzeti költségvetési politikák szoros összehangolása a megfelelő átfogó költségvetési irányvonal kialakításának és a monetáris unió zökkenőmentes működésének nélkülözhetetlen előfeltétele. A közös költségvetési szabályok nemzeti szinten az államadósság fenntarthatóságát hivatottak biztosítani, miközben gondoskodnak a makrogazdasági stabilizációhoz szükséges mozgástér megőrzéséről. Az euróövezeti nemzeti és az átfogó költségvetési irányvonalaknak tehát kiegyensúlyozottan kell érvényesíteniük egyrészt a nemzeti államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítására, másrészt a nemzeti, illetve euróövezeti szintű rövid távú makrogazdasági stabilitásra vonatkozó célkitűzést. Jelenleg erős bizonytalanság övezi a gazdasági fellendülés erejét és a gazdasági szabad kapacitások mértékét, a monetáris politika pedig nagymértékben alkalmazkodott a körülményekhez. Ebben a helyzetben arra van szükség, hogy az euróövezeti szintű költségvetési politika kiegészítse a monetáris politikát a kereslet – különösen a beruházások – élénkítése és az alacsony inflációtól való elmozdulás érdekében. Az alacsony kamatlábak mind a költségvetési politika hatékonyságát, mind az országok közötti továbbgyűrűző hatásokat fokozzák. Ezért indokolt az arra vonatkozó ajánlás, hogy az euróövezet egésze pozitívabb költségvetési irányvonalat érvényesítsen. A Bizottság nézete szerint a jelenlegi körülmények között 2017-ben a GDP 0,5 %-ig terjedő költségvetési expanzió kívánatos az euróövezet egészében
                  4
               . Ez prudens és pragmatikus célkitűzés, amely összhangban áll a lehetséges célértékekkel – vagyis a 0,3 %-os alsó határ és a 0,8 %-os felső határ közé esik –, és célja a makrogazdasági stabilitással, illetve a költségvetés fenntarthatóságával kapcsolatos aggályok eloszlatása. Ezzel egyidejűleg számos tagállamban továbbra is magas az államadósság, és középtávon fenntarthatóvá kell tenni az államháztartást. A tagállamok körében ezért biztosítani kell a költségvetési kiigazítások megfelelő differenciálását, figyelembe véve a költségvetési mozgásteret és az euróövezeti országokra gyakorolt továbbgyűrűző hatásokat. A költségvetési céljukat túlteljesítő tagállamoknak a belső kereslet és a minőségi – többek között határon átnyúló – beruházások élénkítésére kell felhasználniuk költségvetési mozgásterüket az európai beruházási terv keretében. Például az Európai Stratégiai Beruházási Alap által nyújtott garanciák révén a költségvetési mozgástérrel rendelkező tagállamok rendkívül hatékonyan képesek maximalizálni intézkedéseiknek az euróövezeti reálgazdaságra és gazdasági fellendülésre gyakorolt hatását. A Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozó tagállamoknak, amelyekben további költségvetési kiigazításra van szükség, biztosítaniuk kell, hogy alapvetően eleget tegyenek a Paktum jövő évre vonatkozó követelményeinek. A Paktum korrekciós ágához tartozó tagállamoknak pedig gondoskodniuk kell túlzott hiányuk időben történő megszüntetéséről, többek között az előre nem látható körülmények ellensúlyozására szolgáló költségvetési tartalékok kialakítása révén. A strukturális reformok – főként a termelékenységet növelő intézkedések – támogatnák a növekedést és fokoznák az államháztartások fenntarthatóságát. Ezen túlmenően az erőforrások tárgyieszköz- és immateriális beruházásokra való összpontosítása révén a nemzeti költségvetések összetételének jelentős javítása – mind bevételi, mind kiadási oldalon – növelné a költségvetés keresleti oldalra gyakorolt rövid távú hatását, hosszabb távon pedig javítaná a termelékenységet. A tagállami szakpolitikák hitelességének megerősítéséhez, valamint a rövid távú makrogazdasági stabilitás, az államadósság fenntarthatósága és a hosszú távú növekedés közötti egyensúly megteremtésének elősegítéséhez hatékony nemzeti költségvetési keretekre van szükség.

               (5)Az euróövezeti munkaerőpiac továbbra is fokozatosan élénkül, és a munkanélküliség folyamatosan csökken. Mindazonáltal több tagállamban változatlanul nagymértékű a tartós és az ifjúsági munkanélküliség, míg a szegénység magas szinten stabilizálódott. A munkaerőpiac ellenálló képességének és alkalmazkodóképességének javítását célzó reformok tekintetében tett előrelépések dacára még mindig lényeges különbségek figyelhetők meg az euróövezeten belül, amelyek visszásan hatnak az euróövezet megfelelő működésére. A jól kialakított, tisztességes és inkluzív munkaerőpiac, szociális védelem, illetve adó- és szociális ellátórendszer nélkülözhetetlen ahhoz, hogy a munkaerő a zökkenőmentes és folyamatos újraelosztás keretében a legnagyobb termelékenységű tevékenységekre összpontosuljon, a munkahelyet váltó vagy a munkaerőpiacról kiszorult személyek segítséget kapjanak a (re)integrációhoz, csökkenjen a szegmentáció, valamint fokozottan érvényesüljön a társadalmi méltányosság, például a minőségi foglalkoztatás lehetőségeinek bővítése révén. Mindez egyúttal eredményesebb automatikus stabilizációhoz, valamint magasabb növekedési és foglalkoztatási rátákhoz vezet, ami fontos tényező az euróövezeti társadalmi kihívások megoldása szempontjából. A szükséges reformok közé tartozik: i. a munkahelyvédelmi jogszabályok módosítása megbízható szerződéses megállapodások biztosítása céljából, amelyek rugalmasságot és biztonságot nyújtanak mind a munkavállalók, mind a munkaadók számára, elősegítik a munkaerőpiaci átmenetet, megakadályozzák a kétszintű munkaerőpiac kialakulását és lehetővé teszik a munkaerőköltségek szükséges kiigazítását – ezen a területen az utóbbi években már rendkívül intenzív reformintézkedések valósultak meg; ii. a készségek javítása az oktatási rendszerek és az egész életen át tartó tanulásra vonatkozó, átfogó stratégiák teljesítményének és hatékonyságának fokozása révén, a munkaerőpiaci igényekhez igazodva; iii. a munkanélküliek – köztük a tartósan munkanélküli személyek – munkaerőpiacra való újbóli belépését elősegítő hatékony aktív munkaerőpiaci intézkedések, valamint iv. korszerű és megfelelő szociális védelmi rendszerek, amelyek támogatják a rászorulókat – köztük a munkanélkülieket és a munkaerőpiacról kiszorult személyeket –, és ösztönzik a munkaerőpiaci integrációt. Emellett az adózás súlypontjának a munkát terhelő adókról más területekre való áthelyezése – különösen a kis jövedelmű munkavállalók esetében –, valamint az adórendszer méltányosságának biztosítása javíthatja a munkaerőpiac teljesítményét. Azok az euróövezeti tagállamok, amelyek már végrehajtottak ilyen reformokat, sokkal ellenállóbbak és jobb foglalkoztatási és szociális teljesítményt tudnak felmutatni.

               (6)A bankunió kiépítése terén újabb előrelépések történtek, ám a folyamat még nem zárult le. Hiányzik a közös európai betétbiztosítási rendszer, és az Egységes Szanálási Alap közös védőhálója sincs kiépítve, ami visszaveti a bankunió arra vonatkozó képességét, hogy betöltse a bankok és az államok közötti kapcsolattartó szerepét. Az euróövezet bankszektorának ellenálló képessége ugyan a válság óta összességében megerősödött, ám számos tényező – például a nemteljesítő hitelek nagy aránya, a nem megfelelő üzleti modellek és a bizonyos tagállamokban kialakult kapacitásfelesleg – miatt egyre nagyobb nyomás nehezedik a bankokra, ami alacsony nyereségességhez vezet, és a bankok életképességét is megkérdőjelezi. Ez a nyomás hátrányosan érinti a bankok gazdaságnak történő hitelezési képességét. A kockázatok a reálgazdaságra is kiterjednek, ugyanis egyes tagállamokban továbbra is magas az állam és a magánszektor nem pénzügyi szereplőinek adósságállománya. A magánszektorban folytatni kell a rendezett hitelállomány-leépítést: a fenntartható adósság tekintetében adósságrendezési megállapodások, adósságszolgálat és szükség esetén adósságátütemezés révén, illetve a nem fenntartható adósságállomány leépítése révén, hogy a tőkeeszközök gyorsabban és hatékonyabban újraeloszthatók legyenek. Ebben az összefüggésben a nemteljesítő hitelek változatlanul magas arányának kezelése, továbbá a vállalkozásokra és a háztartásokra vonatkozó fizetésképtelenségi keretek közös elvek mentén történő kialakítása – így például a fizetésképtelenségi eljárások és a peren kívüli egyezségre vonatkozó keret javítása – a sikeres és a növekedésbarát hitelállomány-leépítési folyamat kulcsfontosságú összetevőjének számít.

               (7)Az elmúlt évben némi előrelépés történt az öt elnök által kiadott, az európai GMU megvalósításáról szóló jelentésben felvázolt kezdeményezések terén – többek között az európai szemeszterben hangsúlyosabbá vált az euróövezeti dimenzió szerepe, ajánlást fogalmaztak meg a nemzeti versenyképességi testületekről és a Bizottságon belül megalakult az Európai Költségvetési Tanács. A költségvetési szabályok átláthatóságának javítására és összetettségének mérséklésére irányuló munka jelenleg is zajlik. Ugyanakkor a GMU szempontjából meghatározó egyéb kezdeményezések – például a Bizottság által 2015 novemberében javasolt európai betétbiztosítási rendszer – tekintetében egyelőre nem sikerült megállapodásra jutni. Az öt elnök jelentésében foglaltak szerint ráadásul ennél átfogóbb kihívásokkal is meg kell birkózni. A Bizottság bejelentette, hogy 2017 márciusában közzé kívánja tenni az Európa jövőjéről szóló fehér könyvet, amely egyebek mellett a GMU jövőjével is foglalkozik majd. A további teendők operatív részleteiről való megállapodáshoz valamennyi euróövezeti tagállam és uniós intézmény, illetve az euróövezeten kívüli tagállamok körében is együttes felelősségvállalásra és a közös cél tudatának kialakítására van szükség, hiszen egy erős GMU előmozdítja az EU előtt álló kihívások hatékonyabb leküzdését, és az euróövezeten kívüli tagállamokra is kedvező hatást gyakorol,

               AJÁNLJA, hogy az euróövezeti tagállamok a 2017–2018 közötti időszakban – egyénileg és kollektíven – tegyenek intézkedéseket az eurócsoporton belül a következők érdekében:

               1.Olyan szakpolitikák megvalósítása, amelyek rövid és hosszú távon egyaránt élénkítik a növekedést, javítják az alkalmazkodóképességet és előmozdítják az egyensúly helyreállítását és a konvergenciát. Olyan reformok prioritásként való kezelése, amelyek növelik a termelékenységet, javítják az intézményi és üzleti környezetet, megszüntetik a beruházási szűk keresztmetszeteket és támogatják a munkahelyteremtést. A folyófizetésimérleg-hiánnyal vagy magas külső adósságállománnyal rendelkező tagállamoknak fokozniuk kell termelékenységüket, ugyanakkor kordában kell tartaniuk a fajlagos munkaköltségeket. A nagy folyófizetésimérleg-többlettel rendelkező tagállamoknak fel kell gyorsítaniuk a belföldi keresletük növelésére – kiváltképp a beruházásélénkítésre – irányuló intézkedések végrehajtását.

               2.A kiegyensúlyozott gazdaságpolitikai kombinációt előmozdító, általánosan pozitív költségvetési irányvonal érvényesítése a reformok ösztönzése és a gazdasági fellendülés megerősítése érdekében. Ez utóbbi úgy érhető el, hogy a tagállamok 2017-ben a GDP 0,5 %-áig terjedő költségvetési expanziót hajtanak végre. A Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseit tiszteletben tartó, hosszú távú költségvetési fenntarthatóság biztosítására, valamint az euróövezet rövid távú makrogazdasági stabilizálására irányuló nemzeti erőfeszítések ötvözése, a Stabilitási és Növekedési Paktum keretében rendelkezésre álló mozgástér maradéktalan kihasználásával. Az egyes tagállamok költségvetési kiigazításai közötti differenciálás, fokozottan figyelembe véve a Stabilitási és Növekedési Paktum szerint rájuk vonatkozó követelményekből adódó egyedi helyzetüket, az euróövezet átfogó helyzetét, valamint az euróövezeti országokat érintő továbbgyűrűző hatásokat: i. a költségvetési céljukat túlteljesítő tagállamoknak a belső kereslet és a minőségi – többek között határon átnyúló – beruházások élénkítésére kell felhasználniuk költségvetési mozgásterüket az európai beruházási terv keretében; ii. a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozó tagállamoknak, amelyekben további költségvetési kiigazításra van szükség, biztosítaniuk kell, hogy alapvetően eleget tegyenek a Paktum követelményeinek; iii. a korrekciós ághoz tartozó tagállamoknak gondoskodniuk kell túlzott hiányuk időben történő megszüntetéséről, többek között az előre nem látható körülmények ellensúlyozására szolgáló költségvetési tartalékok kialakítása révén. Az államháztartás összetételének javítása a tárgyieszköz- és immateriális beruházásokra fenntartott mozgástér bővítése révén, továbbá a nemzeti költségvetési keret hatékony működésének biztosítása.

               3.A munkahelyteremtést, a társadalmi méltányosságot és a konvergenciát előmozdító reformok végrehajtása, amit hatékony szociális párbeszéd kísér. A reformoknak ötvözniük kell az alábbiakat: i. megbízható munkaszerződések, amelyek rugalmasságot és biztonságot nyújtanak mind a munkavállalók, mind a munkaadók számára; ii. színvonalas és hatékony oktatási és képzési rendszer, illetve az egész életen át tartó tanulásra vonatkozó átfogó stratégiák, a munkaerőpiaci igényekhez igazodva; iii. a munkaerőpiaci részvételt elősegítő, hatékony aktív munkaerőpiaci intézkedések; iv. korszerű és megfelelő szociális védelmi rendszerek, amelyek támogatják a rászorulókat és ösztönzik a munkaerőpiaci integrációt. A munka adóterhének enyhítése – különös tekintettel a kis jövedelmű munkavállalókra és a költség-versenyképesség terén az euróövezeti átlagtól elmaradó tagállamokra –, valamint ezen intézkedés költségvetési semlegességének biztosítása a költségvetési mozgástérrel nem rendelkező országokban.

               4.Az európai betétbiztosítási rendszerről való megállapodás a 2015 novemberében előterjesztett bizottsági javaslat alapján, továbbá az Egységes Szanálási Alap közös védőhálójával kapcsolatos munka megkezdése, hogy a védőháló még az Alap átmeneti időszakának lejárta előtt életbe léphessen. Az euróövezet egészére kiterjedő hatékony stratégia kidolgozása és végrehajtása a bankszektor életképességét fenyegető kockázatok – köztük a nemteljesítő hitelek nagy aránya, a nem hatékony üzleti modellek és a kapacitásfelesleg – kezelése érdekében. A hitelállomány rendezett leépítésének elősegítése azon tagállamokban, ahol nagy a magánszektor adósságállománya.

               5.A GMU kiteljesítését célzó kezdeményezések nyitott és átlátható módon történő felgyorsítása, maradéktalanul tiszteletben tartva az uniós belső piacot. Az öt elnök által kiadott, az európai GMU megvalósításáról szóló jelentés szerint az első szakaszba tartozó, fennmaradó intézkedések végrehajtása.

               Kelt Brüsszelben,

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  HL C 349., 2016.9.24.,1. o.

                     (4)
                  Lásd COM(2016) 727 final, 2016.11.16.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.5.18.
            COM(2016) 327 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Észtország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Észtország 2016. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Észtország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,
                  amelyben véleményezi Észtország 2016. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2016. március 17–18-án jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2015. november 26-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben Észtországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság szintén ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást fogadott el
                  6
               . Az ajánlást az Európai Tanács 2016. február 18–19-én jóváhagyta, majd a Tanács 2016. március 8-án elfogadta. Észtországnak, amelynek pénzneme az euró, a gazdasági és monetáris unión belüli gazdaságok közötti szoros kapcsolódási pontokra figyelemmel gondoskodnia kell az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról.

               (2)2016. február 26-án közzétették az Észtországra vonatkozó 2016. évi országjelentést
                  7
               . Az országjelentésben a Bizottság értékelte az Észtország által tett előrelépéseket a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások kezelése, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek teljesítése terén. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is. 2016. március 8-án a Bizottság bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit
                  8
               . Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Észtországban nem áll fenn makrogazdasági egyensúlyhiány.

               (3)Észtország 2016. április 28-án benyújtotta 2016. évi stabilitási programját, 2016. március 10-én pedig 2016. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU rendelet 23. cikkének megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. Az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban
                  9
                a Bizottság részletesen kifejtette e rendelkezés esetleges alkalmazását.

               (5)Észtország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2016. évi stabilitási programjában a kormány a 2016–2018-as időszak során a GDP mintegy 0,5 %-át kitevő államháztartási hiánnyal számol, amely a későbbiekben kiegyensúlyozódik. Strukturális értelemben véve Észtország továbbra is teljesíti a középtávú költségvetési célt – azaz a strukturális egyenleget – a programidőszak egésze alatt. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság mértéke a várakozások szerint a GDP körülbelül 10 %-án marad 2017-ben, majd a GDP körülbelül 9,5 %-ára csökken 2020-ban. A fenti költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2016-ra megalapozott, 2017-re vonatkozóan azonban optimista. A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg várhatóan a 2015-ben a GDP 0,6 %-ának megfelelő többlet után 2016-ban költségvetési egyenleget, majd 2017-ben a GDP 0,2 %-át kitevő kisebb hiányt ér el, ami úgy tekinthető, hogy közel marad a középtávú költségvetési célhoz. A további eltérések értékelése annak a követelménynek a mentén történik majd, hogy a strukturális egyenleget a középtávú költségvetési célnak megfelelő szinten kell tartani. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint Észtország várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (6)Észtország komoly lépéseket tett a munkaerő-piaci részvétel javítására, többek között a munkaképességgel összefüggő reform végrehajtása révén. A szóban forgó reform, amely 2016 januárjában lépett hatályba, és amelynek teljes körű végrehajtása 2017 januárjától várható, összességében véve növelni fogja a munkaerő-kínálatot. Kihívást jelent majd azoknak a reintegrációját elősegíteni, akik hosszabb időre kiszorultak a munkaerőpiacról. A munkaképességgel összefüggő reform kedvezményezettjeit a munkaerőpiacra lépésben és a munkaerőpiacon maradásban segítő új aktív munkaerő-piaci intézkedések születtek, és emellett változásokat vezettek be a pénzügyi támogatási rendszerben.

               (7)Észtország intézkedéseket hozott a munkára való ösztönzés terén azáltal, hogy valamennyi jövedelmi csoport esetében – a kis jövedelmű munkavállalókat is beleértve – csökkentette a munka adóterhét. Mindez hozzájárulhatott ahhoz, hogy Észtországban az uniós átlagnál alacsonyabb a munkanélküliségi ráta és magasabb az alacsony szakképzettségű munkavállalók foglalkoztatási rátája. A már elfogadott intézkedések között szerepel egy 2017-től tervezett további adó-visszatérítés a kis jövedelmű munkavállalók számára. Ez ugyanakkor magas tényleges marginális adókulcsokat eredményez, ami adócsapda kialakulásával és a „zsebbe fizetés” gyakorlatának ösztönzésével fenyeget. Ezeknek az intézkedéseknek a hatása csak értékelést követően lesz ismert.

               (8)Az egész életen át tartó tanulásra vonatkozó 2020-as stratégia, valamint a 2015–2018 közötti időszakra szóló szakképzési program végrehajtása segített növelni a szakképzésben való részvételt, valamint annak jelentőségét a munkaerőpiacon. A tanulószerződéses gyakorlati képzésen részt vevő, szakképzést folytató tanulók aránya várhatóan nőni fog, azonban a szakképzésekről lemorzsolódók aránya továbbra is aggodalomra ad okot.

               (9)A 0–3 évesek számára rendelkezésre álló koragyermekkori nevelési és gondozási férőhelyek mennyisége még mindig korlátozott, de évente újabb helyek jönnek létre, így javul a helyzet.

               (10)A nemek közötti bérszakadék a 2014-ben 28,3 %-ot kitevő mértékkel Észtországban a legmagasabb az EU-ban. Ez azzal a kockázattal jár, hogy a nők potenciálját nem használják ki teljes körűen. A nemek közötti bérszakadék egyéb tényezők mellett a munkaerőpiacon fennálló foglalkoztatási és ágazati nemi szegregációnak, a magánszektor béreit érintő átláthatóság hiányának és a nők gondozási kötelezettségei miatti hosszabb karriermegszakításoknak tudható be. A kormány bejelentett egy sor intézkedést a nemek közötti bérszakadék kezelésére. Az egyelőre elfogadás és végrehajtás előtt álló tervezett intézkedések célja többek között az adatgyűjtés javítása, a munkaügyi felügyelőségek arra irányuló nyomonkövetési feladattal való felruházása, hogy a munkáltatók miként tartják be az egyenlő díjazás elvét, a bérek átláthatóságának előmozdítása, az apák arra ösztönzése, hogy a szülői szabadság egy részével ők éljenek, valamint a gyermekgondozási létesítményekhez való hozzáférés növelése. A 2016–2023 közötti időszakra szóló jóléti terv a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó célokat is megfogalmaz olyan intézkedésekkel, mint a munkaerőpiacon fennálló nemi szegregáció kezelése és a sztereotípiák leküzdése. A tervek szerint az intézkedések csökkenteni fogják a családok gondozási terheit, és gondozókkal látják el a munkaerőpiacot, ami várhatóan kedvező hatással lesz majd a nők munkaerő-piaci részvételére.

               (11)Észtországban nem minden önkormányzat részéről garantált a közszolgáltatásokhoz való hozzáférés, és helyi szinten továbbra is kihívást jelentenek a például a közlekedés, az oktatás, az idősek tartós ápolása-gondozása és egyéb szociális szolgáltatások terén helyben nyújtott magas színvonalú szolgáltatások. 2016 márciusában a kormány benyújtotta a parlamentnek a közigazgatási reformról szóló, a helyi önkormányzati reform előtt utat nyitó törvény tervezetét. A reform önkéntes és kormányzat által kezdeményezett összefonódásokkal is számol az elérhető és színvonalas szolgáltatások kínálata, valamint a hatékonyabb és alkalmasabb kormányzás biztosítása érdekében. A módosított szociális jóléti törvény kilenc szociális szolgáltatásra vonatkozóan határoz meg minimumkövetelményeket, de végrehajtását az önkormányzatok szolgáltatásnyújtás terén jelentkező hiányosságai miatt kockázat övezi. A javasolt helyi önkormányzati reform elfogadása még nem történt meg.

               (12)Észtországban az egyik legmagasabb mind a magán-, mind a közszektorbeli beruházások GDP-hez viszonyított aránya. Ugyanakkor a beruházási környezet további javítása terén még kihívások előtt áll az ország. Észtország lépéseket tett a „Tudásalapú Észtország” elnevezésű kutatási-fejlesztési és innovációs stratégiának és a vállalkozási növekedési stratégiának a végrehajtására, amelyek együtt alkotják az intelligens szakosodásra vonatkozó keretét. A szóban forgó stratégiák közötti szinergiák elégtelensége akadályozhatja a magánszektorbeli kutatási-fejlesztési és innovációs beruházásokat, különösen azért, mert a vállalkozások kutatási és technológiai beruházásainak aránya 2014-ben a GDP 0,6 %-ára csökkent, és valószínűtlen, hogy Észtország 2020-ban elérje a GDP 3 %-át kitevő kutatási-fejlesztési és innovációs célját. Korlátozott a kutatási intézményekkel együttműködő vállalkozások száma, ami a szabadalmi bejelentések alacsony szintjével jár. Mindeközben úgy tűnik, hogy Észtországban a gyártott áruk exportjának általános kerete az elmúlt években elmozdult az alacsonyabb értékű áruk irányába. A munkaerő és a szakképzett munkaerő hiánya gátat szabhat a csúcstechnológiai ágazatokban megvalósuló nagyobb beruházásoknak.

               (13)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Észtország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2016. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Észtországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Észtország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1. és 2. ajánlás tükrözi.

               (14)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a stabilitási programot, és azt a véleményt fogalmazta meg, hogy Észtország várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek,

               AJÁNLJA, hogy Észtország 2016-ban és 2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.
                     Gondoskodjon magas színvonalú közszolgáltatások – különösen szociális szolgáltatások – biztosításáról és az azokhoz való hozzáférésről helyi szinten, többek között a javasolt helyi önkormányzati reform elfogadása és végrehajtása által. Hozzon és hajtson végre intézkedéseket a nemek közötti bérszakadék szűkítésére, beleértve azokat, amelyek a jóléti tervben szerepelnek.

               2.
                     Mozdítsa elő a magánberuházásokat a kutatás-fejlesztés és innováció területén, többek között az egyetemek és a vállalkozások közötti együttműködés megerősítése révén.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2016) 327 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 és P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 76 final.

                     (8)
                  COM(2016) 95 final.

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.


                 EURÓPAI
                 BIZOTTSÁG
                                         Brüsszel, 2015.5.13.
                                         COM(2015) 276 final
                                 Ajánlás
                       A TANÁCS AJÁNLÁSA
           Svédország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,
   amelyben véleményezi Svédország 2015. évi konvergenciaprogramját
HU                                                                  HU
 ---pagebreak---                                                  Ajánlás
                                          A TANÁCS AJÁNLÁSA
                         Svédország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,
               amelyben véleményezi Svédország 2015. évi konvergenciaprogramját
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke
   (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
   felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre1 és
   különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló,
   2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre2 és különösen
   annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására3,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira4,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:
   (1)       Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020”
             elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a
             foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a
             kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség
             annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a
             versenyképesség terén.
   (2)       A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és
             az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást
             (2010–2014),         2010. október 21-én     pedig      elfogadta     a      tagállamok
   1
           HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
   2
           HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
   3
           COM(2015) 276.
   4
           P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.
HU                                                  2                                                HU
 ---pagebreak---         foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot. Ezek
        együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak,
        hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.
   (3)  A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Svédország 2014. évi nemzeti
        reformprogramjáról, valamint véleményezte Svédország 2014. évi aktualizált
        konvergenciaprogramját.
   (4)  A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést5, amely
        elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén
        2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a
        riasztási mechanizmus keretében készült jelentést6, amelyben Svédországot azon
        tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.
   (5)  Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához,
        a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát
        költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.
   (6)  A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Svédországra vonatkozó 2015. évi
        országjelentését7. Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án
        elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Svédország által elért eredményeket.
        Az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes
        vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott,
        hogy Svédországban makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek
        határozott szakpolitikai intézkedéseket és nyomon követést tesznek szükségessé. A
        legfontosabb probléma az, hogy a háztartások adósságszintje igen magas, ráadásul az
        emelkedő lakásárak, a tartósan alacsony kamatlábak, az erőteljes adóügyi ösztönzők
        és a korlátozott lakáskínálat miatt egyre nő. Figyelmet kell fordítani a magánszektor
        adósságállományával kapcsolatos makrogazdasági fejleményekre is.
   (7)  2015. április 23-án Svédország benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját,
        2015. április 24-én pedig 2015. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok
        figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.
   (8)  Svédország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik.
        2015. évi konvergenciaprogramjában a kormány azt vetíti előre, hogy az
        államháztartási hiány fokozatosan javulni fog (2015-ben a GDP 1,4 %-ára), míg
        2018-ban egyensúlyba kerül, a középtávú költségvetési cél – a GDP 1 %-ának
        megfelelő strukturális hiány – pedig a programozási időszak egésze folyamán
        teljesülni fog. A GDP-arányos államadósság a várakozások szerint 2015-ben 44,2 %-
        on tetőzik, majd ezt követően 2018-ra fokozatosan 40,0 %-ra csökken. A
        költségvetési      előrejelzéseket   alátámasztó    makrogazdasági       forgatókönyv
        megalapozott. Ugyanakkor intézkedéseket kell kidolgozni annak támogatására, hogy
        a 2016 utáni időszakban el lehessen érni a kitűzött hiánycélokat. A Bizottság 2015.
        tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2015-ben várhatóan a –1 %-os
        középtávú cél körül fog alakulni, 2016-ban pedig tovább javulva eléri a GDP –0,9 %-
        ának megfelelő értéket. A konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság
        2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint
   5
       COM(2014) 902.
   6
       COM(2014) 904.
   7
       SWD(2015) 46 final.
HU                                             3                                                HU
 ---pagebreak---         Svédország várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum
        rendelkezéseinek.
   (9)  Számos más tagállammal ellentétben Svédországban nem történt jelentősebb
        korrekció a lakásárak terén, így azok 2013 közepe óta ismét erős növekedési pályán
        vannak. A Bizottság részletes vizsgálata szerint a svédországi lakásárak a
        fundamentális értékük felett alakulnak. Ez részben a kedvező alaptényezőknek, azaz
        a magasabb rendelkezésre álló jövedelemnek, az alacsony kamatlábaknak és az erős
        demográfiai tendenciáknak köszönhető. Az országjelentés azonosította a lakásárak
        alakulásának kereslet- és kínálatoldali mozgatórugóit. Eszerint a keresleti oldalon
        különösen kedvezően alakultak a hitelfelvételi ösztönzők. Ezenfelül a svéd
        adórendszer is jellemzően felfelé tolja a lakásárakat, mivel Unió-szerte a legerősebb
        adóügyi ösztönzőket biztosítja a lakástulajdon megszerzésére. Ez szintén hozzájárult
        a svédországi háztartások adósságállományának növekedéséhez, amely már jelenleg
        is számottevő, és gyorsabb ütemben nő, mint az Unió egyéb térségeiben. Noha a
        háztartások összességében jelentős vagyonnal rendelkeznek, és a rendelkezésre álló
        jövedelem az elmúlt években emelkedett, a lakossági szektor a korábbinál
        sérülékenyebb lett, és a háztartások nagymértékű eladósodottsága kockázatot jelent a
        makrogazdasági stabilitás szempontjából. A személyi jövedelemadó adósságösztönző
        hatásának csökkentése érdekében Svédországnak fokozatosan korlátoznia kellene a
        jelzáloghitel-kamattörlesztések adóból történő leírhatóságát, vagy növelnie kellene a
        rendszeres ingatlanadókat. A háztartások adósságállománya növekedési ütemének
        csökkentése érdekében ezenfelül erőfeszítéseket kell tenni a jelzáloghitelek lassú
        ütemű amortizációjának felgyorsítására is.
   (10) A kínálati oldalon mutatkozó strukturális hatékonysági problémák lakáshiányt
        eredményeznek, és hozzájárulnak a lakásárak emelkedéséhez. Ezek a kényszerítő
        tényezők korlátozzák a munkaerő mobilitását, és szociális problémákat szülnek a
        veszélyeztetett csoportokban. A kínálatot visszaszorítja a meglévő lakásállomány
        rossz hatékonyságú kihasználása és az új lakások építése terén tapasztalható
        strukturális beruházáshiány. Mindenekelőtt erősebb ösztönzőket kell adni az
        önkormányzatoknak arra, hogy aktívan előmozdítsák az építőipari beruházásokat, és
        megoldást találjanak a veszélyeztetett csoportok lakásigényeire. Ösztönözni kell a
        versenyt az építőiparban, ehhez pedig teljes mértékben átlátható közbeszerzési
        eljárásokat kell biztosítani. A tervezési és fellebbezési folyamatok hosszadalmasak és
        bonyolultak, érdemes lenne ésszerűsíteni őket. A rugalmatlan bérleti piac a jelek
        szerint nem alkalmas arra, hogy feladatának eleget téve enyhítse a lakásár-nyomást
        vagy támogassa a mobilitási igényeket: ennek oka főként a bérleti díjak magas fokú
        ellenőrzése lehet. Ezt a problémát a bérleti díjmegállapítási rendszer fokozatos
        reformja révén kellene megoldani: ez egyrészt nagyobb eltéréseket tenne lehetővé a
        lakbérszintek között – ami adott esetben a meglévő lakásállomány jobb kihasználását
        eredményezhetné –, másrészt fokozott szabadságot biztosítana a lakástulajdonosok és
        a bérlők között létrejövő szerződések tekintetében.
   (11) A kormány lépéseket tesz az oktatással kapcsolatos eredmények javítása érdekében,
        miután az elmúlt évtizedben jelentős mértékben romlott az oktatás szintje, ami
        hozzájárul a nagyarányú ifjúsági munkanélküliséghez. A kormány intézkedéseket
        tesz az oktatásból a foglalkoztatásba történő átmenet megkönnyítése, valamint az
        alacsony képzettségű fiatalok és a migráns hátterű személyek munkaerő-piaci
        integrációjának javítása érdekében is. Nyomon kell követni az e területen elért
        előrehaladást.
HU                                              4                                              HU
 ---pagebreak---    (12)    Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Svédország
           gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi
           országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a
           nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Svédországnak címzett
           ajánlások nyomán hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak
           Svédország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája
           szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós
           szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó
           gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való
           beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1. ajánlás tükrözi az európai szemeszter
           keretében tett ajánlásokat.
   (13)    Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Svédország konvergenciaprogramját,
           és azt a véleményt8 fogalmazta meg, hogy Svédország megfelel a Stabilitási és
           Növekedési Paktum rendelkezéseinek.
   (14)    A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács
           megvizsgálta Svédország nemzeti reformprogramját és konvergenciaprogramját. A
           Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1. ajánlás
           tükrözi,
   AJÁNLJA, hogy Svédország 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
   1.      Az adóügyi ösztönzők kiigazítása – a jelzáloghitel-kamattörlesztések adóból történő
           leírhatóságának fokozatos korlátozása vagy a rendszeres ingatlanadók növelése,
           valamint a jelzáloghitelek amortizációjának felgyorsítása – révén állítsa meg a
           háztartások adósságállományának növekedését. A lakáspiaci strukturális alulkínálat
           enyhítése érdekében ösztönözze a versenyt az építőiparban, ésszerűsítse az
           építkezésekhez kapcsolódó tervezési és fellebbezési eljárásokat, és vizsgálja felül a
           bérleti díjak megállapításának rendszerét, hogy a lakbérek piacorientáltabb szinten
           mozoghassanak.
   Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                    a Tanács részéről
                                                    az elnök
   8
          Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.
HU                                                     5                                         HU


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.22.
            COM(2017) 501 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Belgium 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Belgium 2017. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Belgium 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Belgium 2017. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben Belgiumot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott. Az ajánlást az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta, majd a Tanács 2017. március 21-én elfogadta
                  6
               .

               (2)Olyan tagállamként, amelynek pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unión belüli gazdaságok közötti szoros kapcsolatra, Belgiumnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1–2. ajánlások tükröznek.

               (3)2017. február 22-én közzétették a Belgiumra vonatkozó 2017. évi országjelentést
                  7
               , Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Belgiumnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Belgium által elért eredményeket.

               (4)Belgium 2017. április 28-án benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) 2014–2020 közötti időszakra szóló tagállami programozása során. Az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó jogszabálynak
                  8
                megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól az esb-alapokból finanszírozott releváns programjainak felülvizsgálatát és módosítását, amennyiben ez szükséges a vonatkozó országspecifikus ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. A Bizottság további iránymutatást nyújtott az említett szabályok alkalmazására vonatkozóan
                  9
               .

               (6)Belgium jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik. A 2017. évi stabilitási programja szerint a kormány az államháztartási egyenleget fokozatosan, a 2016-ban a GDP 2,6 %-át kitevő hiányról 2020-ra a GDP –0,1 %-ára tervezi javítani. A strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési pozícióként meghatározott középtávú költségvetési célt 2019-re tervezik elérni. Ugyanakkor az újraszámított
                  10
                strukturális egyenleg 2019-re továbbra is a GDP 0,3 %-ának megfelelő hiányt mutat. Miután 2014-ben a GDP csaknem 107 %-ának megfelelő értéken tetőzött, majd 2015-re és 2016-ra a GDP mintegy 106 %-ára csökkent, a GDP-arányos államadósság a stabilitási program szerint 2020-ra várhatóan 99 %-ra csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor 2018-tól kezdődően a hiánycélok eléréséhez szükséges intézkedések nincsenek kidolgozva, ami a Bizottság – változatlan politikát feltételező – előrejelzése szerint hozzájárul a strukturális egyenleg 2018-ra előre jelzett romlásához.

               (7)A Bizottság 2017. május 22-én az EUMSZ 126. cikkének (3) bekezdése alapján jelentést adott ki, mivel Belgium 2016-ban nem közelített kellő mértékben az adósságcsökkentési referenciaértéknek való megfeleléshez. Az összes releváns tényező vizsgálata nyomán a jelentés megállapította, hogy az adósságkritériumnak való megfelelés jelenleg teljesítettnek tekinthető. Ugyanakkor 2017-ben további költségvetési intézkedéseket kell tenni a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályának való, 2016 és 2017 tekintetében egyaránt érvényesülő átfogó megfelelés biztosítása érdekében.

               (8)A 2017. évi stabilitási program azt jelzi, hogy a menekültek rendkívüli beáramlása és a 2016-ban és 2017-ben hozott biztonsági intézkedések jelentős költségvetési hatással bírnak, és a program megfelelő bizonyítékokkal támasztja alá ezen költségvetési többletkiadások mértékét és jellegét. A Bizottság szerint a 2016-ban figyelembe vehető többletkiadások a rendkívüli menekültbeáramlással kapcsolatban a GDP 0,08 %-át, a biztonsági intézkedésekkel összefüggésben pedig a GDP 0,05 %-át tették ki. A biztonsági intézkedéseknek a 2017-ben a 2016-os évhez képest jelentkező többlethatása a jelenlegi becslések szerint a GDP 0,01 %-át teszi ki. Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében és 6. cikkének (3) bekezdésében foglalt rendelkezések lehetőséget adnak e többletkiadások figyelembevételére, mivel a menekültek beáramlása és a terrorfenyegetettség súlyossága kivételes eseményhez kapcsolódnak, jelentős hatással vannak a belga államháztartásra, és a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való átmeneti eltérés engedélyezése nem veszélyezteti a pénzügyi fenntarthatóságot. Következésképpen a menekültekkel és a biztonsági intézkedésekkel kapcsolatos többletkiadások figyelembevétele érdekében 2016 tekintetében csökkentették a középtávú költségvetési cél teljesítéséhez előírt kiigazítás mértékét. 2017-et illetően a figyelembe vehető összegekre is kiterjedő végső értékelésre a belga hatóságok által benyújtott tényadatok alapján, 2018 tavaszán kerül majd sor.

               (9)A 2016. július 12-i tanácsi ajánlás szerint Belgiumnak 2017-ben a GDP legalább 0,6 %-ának megfelelő mértékű éves költségvetési kiigazítást kell végrehajtania a középtávú költségvetési cél elérése érdekében. A Bizottság 2017. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy Belgium 2017-ben némileg el fog térni ettől a követelménytől. Ugyanakkor 2016 és 2017 tekintetében (együttesen nézve) továbbra is fennáll a középtávú költségvetési célhoz vezető, ajánlott kiigazítási pályától való jelentős eltérés kockázata. Ez a következtetés akkor sem változna, ha a rendkívüli menekültbeáramlás és a biztonsági intézkedések költségvetési hatása kivonásra kerülne az előírt kiigazítás mértékéből.

               (10)Költségvetési helyzete és különösen adósságállományának szintje fényében Belgiumnak 2018-ban várhatóan további kiigazítást kell végrehajtania a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési pozícióként meghatározott középtávú költségvetési célja elérése érdekében. A Stabilitási és Növekedési Paktum keretében közösen elfogadott kiigazítási mátrix alapján ez a kiigazítás a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  11
                legfeljebb 1,6%-os nominális növekedését jelenti 2018-ban. Ez a GDP legalább 0,6 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a veszélye, hogy az ország 2018-ban jelentősen el fog térni ettől a követelménytől. Az előrejelzés szerint Belgium várhatóan 2017-ben és 2018-ban sem fog megfelelni az átmeneti adósságszabálynak. A Tanács összességében úgy véli, hogy 2017-től kezdődően további intézkedésekre lesz szükség a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében. Mindazonáltal az 1466/97/EK rendeletben foglaltak szerint a költségvetési tervek és a költségvetés alakulásának értékelése során a konjunkturális körülmények figyelembevételével kell megvizsgálni a tagállamok költségvetési egyenlegét. Amint azt az országspecifikus ajánlásokat kísérő bizottsági közlemény is nyomatékosítja, a 2018-as költségvetésiterv-javaslat, majd azt követően a 2018-as költségvetés alakulásának értékelése során megfelelően figyelembe kell venni a folyamatban lévő fellendülés megerősítéséhez és a belga államháztartás fenntarthatóságának biztosításához egyaránt hozzájáruló költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozó célt. Ezzel összefüggésben a Bizottság – Belgium konjunkturális helyzetét figyelembe véve – élni kíván mérlegelési jogkörével.

               (11)A költségvetés hatékony koordinációja alapvető fontosságú egy olyan szövetségi berendezkedésű tagállamban, mint Belgium, ahol a kiadásokkal kapcsolatos döntések jelentős részét szubnacionális kormányzatok hatáskörébe utalták. A belső koordináció javítására és a gazdasági és monetáris unióbeli stabilitásról, koordinációról és kormányzásról szóló szerződés (a „költségvetési paktum”) átültetésére irányuló kísérlet keretében a szövetségi, a regionális és a települési kormányzatok 2013-ban együttműködési megállapodást kötöttek azzal a céllal, hogy összevont és önálló többéves költségvetési pályákat jelöljenek ki, amelyek nyomon követését a Pénzügyi Államtanácsra bízták. E folyamattal azonban nem sikerült formális megállapodásra jutni a költségvetési pályákra vonatkozóan, és nem sikerült a Pénzügyi Államtanács nyomonkövetési hatáskörét garantáló megfelelő biztosítékokat sem kidolgozni. Ily módon a kiigazítási erőfeszítések megosztása tekintetében hiányzó koordináció aláássa az ország egészére vonatkozóan a stabilitási programban meghatározott, a középtávú cél felé mutató pálya megvalósíthatóságát.

               (12)A hosszú távú növekedést ösztönző hatása ellenére a közberuházások mértéke európai összehasonlításban rendkívül alacsony, különösen a közkiadások teljes összegéhez viszonyítva. Nem csupán arról van szó, hogy alacsony a közszektorbeli tőkeállomány, hanem a közszektorhoz tartozó infrastruktúra is leromlott. Mivel a költségvetési mozgástér a kormányzat valamennyi szintjén rendkívül szűk, a beruházásokhoz szükséges források biztosítása a közkiadások egészére kiterjedő szerkezetátalakítás függvénye, amelyet a közszolgáltatások és közpolitikák hatékonyságának javításán, továbbá bizonyos kiadási tételek gyors növekedésének megakadályozásán keresztül kell megvalósítani.

               (13)Belgium jelentős előrelépést tett bérmegállapítási rendszerének reformja terén. A béralkut szabályozó 1996-os törvény felülvizsgálatának célja a bérmegállapítási rendszer modernizálása terén a közelmúltban tett erőfeszítések nyomán a költség-versenyképesség javulása formájában elért eredmények megőrzése. A konzervatívabb alapforgatókönyvek és a bérnorma kiszámításába beépített előzetes kiigazítások révén a megreformált keret jelentős előrelépést jelent Belgiumnak az euróövezeten belüli legfontosabb kereskedelmi partnereihez viszonyított költség-versenyképessége javítása terén. A reform ezenkívül nagyobb garanciát nyújt arra vonatkozólag, hogy a kormánynak a nem bérjellegű munkaerőköltségek csökkentésére irányuló intézkedései érdemben segítsék a költség-versenyképességet, egyúttal megnöveli a kormány abban betöltött szerepét, hogy megelőzze a túlzott infláció hatására kibontakozó, a költség-versenyképességre nézve káros tendenciákat. A kollektív tárgyalásokra vonatkozó keret a bér- és termelékenységi tendenciák, továbbá a versenyképesség egyéb költség- és nem költségalapú tényezőinek a Központi Gazdasági Tanácsban képviselt szociális partnerek általi szoros figyelemmel kíséréséről rendelkezik. Tekintettel arra, hogy a bérek alakulása továbbra is számos ágazatban az infláció függvénye, egyúttal figyelembe véve a Belgium és a szomszédos országai közötti összehasonlításban egyre szélesedő inflációs különbséget, a fajlagos munkaköltség változásait továbbra is szoros figyelemmel kell kísérni az európai szemeszter keretében.

               (14)Némi előrelépés tapasztalható a munkaerőpiac működése terén. A magasabb nyugdíjkorhatár és az előrehozott nyugdíjba vonulás további korlátozásai a munkában maradásra vagy a munkába való visszatérésre ösztönzik az idősebb embereket. Az adóék fokozatos csökkentése hozzájárult a foglalkoztatási ráta növeléséhez. Jelentős volt a munkahelyteremtés, amelyet a gazdasági növekedés és a javuló költség-versenyképesség hajtott. A munkahelyteremtésben a munkát terhelő adók csökkentése és a bérek visszafogása is tükröződik, melyek révén javult a belga vállalkozások költség-versenyképessége. Mindazonáltal jó néhány strukturális hiányosság továbbra is fennáll. A munkanélküliségből vagy inaktivitásból a foglalkoztatásba való átmenet mutatói alacsonyak, és a teljes foglalkoztatási rátát továbbra is lerontja egyes meghatározott csoportok gyenge teljesítménye. Ezen csoportok közé tartoznak az alacsony képzettségűek, a fiatalok, az idősebb munkavállalók és a migráns háttérrel rendelkezők, azaz az Unión kívül született munkavállalók és a második generációs bevándorlók is. A migráns háttérrel rendelkező személyek foglalkoztatási mutatói – a további egyéni jellemzőknek megfelelő való kiigazítással együtt is – a legrosszabbak közé tartoznak az Európai Unióban. Az Unión kívül született személyek esetében a foglalkoztatási különbség a legmagasabb az EU-ban: a 20–64 év közötti korcsoportban foglalkoztatási rátájuk 2016-ban 49,1 %-volt, szemben a belgiumi születésű személyek 70,2 %-os rátájával, és a mutató értéke még alacsonyabb (39,1 %) volt az Unión kívül született nők esetében. Az Unión kívül született lakosok esetében a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitettek aránya 50,7 % volt 2015-ben, míg a belga születésű személyek esetében mindössze 17 %. Az egyes népességcsoportok közötti számottevő foglalkoztatási különbségek továbbra is a munkaerő krónikus kihasználatlanságát eredményezik. Jóllehet megvalósítás alatt vannak a foglalkoztatást ösztönző programok racionalizálására és testre szabására irányuló regionális szintű reformok, a szakpolitikai döntések költséghatékonyságát rendszeres időközönként ellenőrizni kell. A célcsoportokra irányuló szakpolitikai intézkedéseknek lehetnek előre nem látható és kiszorító hatásai is. A célzott szakpolitikai intézkedések hatékonyságának további kulcsfontosságú feltétele, hogy a különböző politikai szintek között és az adott szinteken belül működjön a koordináció és a kommunikáció. Az alacsonyabb bérek után fizetendő közterhek – ideértve a társadalombiztosítási járulékokat is – és a szociális ellátásoknak a munkaerőpiacra való belépéssel egyidejűleg történő megvonása vagy a munkaidő növelése inaktivitáshoz vagy szegénységi csapda kialakulásához vezethet.

               (15)Az oktatás és képzés területén sikerült némi előrelépést elérni az egyenlőség, a kulcskompetenciák és az oktatás minőségének javítására irányuló reformok terén. Annak ellenére azonban, hogy nemzetközi összehasonlításban a 15 éves diákok átlagos teljesítménye jó, a legjobban teljesítők aránya csökkent, míg a gyengén teljesítők aránya nőtt. Ezen túlmenően a társadalmi-gazdasági háttérhez kapcsolódó oktatási egyenlőtlenségek mértéke meghaladja az EU és az OECD átlagértékeit. A migráns háttér alapján mutatkozó teljesítménybeli eltérés szintén jelentős, és a második generáció – a társadalmi-gazdasági hátteret is figyelembe véve – csak alig valamivel teljesít jobban, mint az első. Az oktatási egyenlőtlenségek kezelése tehát az oktatási rendszeren túlmutató átfogó szakpolitikai intézkedéseket tesz szükségessé. A tanulólétszám erőteljes növekedése, különösen a migráns háttérrel rendelkező tanulók vonatkozásában (akiknek az aránya a 2012-ben mért 15,1 %-ról 2015-re 17,7 %-ra nőtt) még tovább fogja súlyosbítani az oktatási egyenlőség kérdését. Másrészt Belgiumban hiány mutatkozik képzett tanárokból. Ennek legfőbb okai abban keresendők, hogy nehéz a legalkalmasabb diákokat és jelentkezőket a tanári pálya felé vonzani, magas a pályát elhagyó kezdő tanárok aránya, továbbá a tanárok egy része tanítási feladatokra nem áll rendelkezésre. Emellett jelenleg Belgiumban a tanári alapképzés hossza 3 év, amely viszonylag rövidnek tekinthető. Az oktatási és képzési reformok kulcsfontosságúak az alacsony képzettségű fiatalok munkaerőpiaci részvételének javítása és a tudásintenzív gazdaságba való átmenet támogatása szempontjából.

               (16)A versenyképesség nem költségalapú dimenziója terén továbbra is javulásra van szükség. E tekintetben alapvető fontosságú a fokozottabb termelékenységjavulás és a tudásalapú tőkébe való nagyobb volumenű beruházás, amelynek elsősorban a digitális technológiák elsajátítására kell irányulnia. Bár az állami kutatási rendszer magas színvonalú, ahhoz, hogy jobb legyen az innovációs teljesítmény, fokozni kell a tudásáramlást a kevésbé termelékeny ágazatokban. A szövetségi szintű szervezetek mindegyike elismeri ennek szükségességét, és az elmúlt években különböző stratégiákat és intézkedéseket dolgoztak ki az innováció előmozdítása érdekében. Mindazonáltal az ilyen jellegű előrelépés érdekében további intézkedésekre lenne szükség az innováció keretfeltételeinek javítása terén. Úgy tűnik továbbá, hogy a hatékonyság és az eredményesség tekintetében lenne mit javítani a kutatásra és innovációra fordított közfinanszírozású belgiumi támogatások terén, különösen ami az esetleges kiszorítási hatásokat és általában a rendszer további egyszerűsítését illeti.

               (17)Korlátozott előrelépés történt a kiskereskedelmi vállalkozások működésére és létrehozására vonatkozó korlátozások megszüntetése terén. A kiskereskedelmi egységek létrehozásával kapcsolatos hatásköröknek a regionális szintre történő áthelyezésével járó reform nyomán új regionális szintű törvényeket hoztak, amelyekkel egyszerűsödött az engedélyezés adminisztratív eljárása. Ugyanakkor bizonyos rendelkezések meglehetősen tág keretek között értelmezhetők, ami miatt felmerül a piacra lépés indokolatlan akadályozásának kockázata. A fogyasztói árak továbbra is magasabbak, mint a környező országokban, és a különbség meghaladja a magasabb munkaerőköltségekkel magyarázható mértéket. Ezen kérdések kezelése átfogó stratégiát tenne szükségessé, amely biztosíthatná, hogy a fogyasztók élvezhessék a versenypiac és az alacsonyabb árak előnyeit.

               (18)Belgiumban a hálózatos iparágak és egyes szellemi szabadfoglalkozások szigorú szabályozása korlátozza a versenyt, különösen az ingatlanügynökök, az építészek és a könyvelők esetében. Az építészek esetében az akadályok – egyéb követelmények mellett – a részesedési és társasági formára való korlátozásokat jelentenek egyéb követelmények mellett; a számviteli tevékenységet végzők esetében az összeférhetetlenségi szabályok kizárják bármely egyéb gazdasági tevékenység egyidejű folytatását; az ingatlanügynökök esetében pedig korlátozva van a szakmai hozzáférés, továbbá a részesedési viszonyra és a szavazati jogokra vonatkozó korlátozások érvényesülnek. Ezen akadályok leépítése fokozhatná a versenyt, így több vállalkozás lépne be a piacra, aminek előnyeit a fogyasztók az alacsonyabb árak révén élvezhetnék. Az Európai Bizottság 2017 januárjában egy javaslatcsomagot
                  12
                terjesztett elő a szolgáltatási piacokon fennálló akadályok kezelésére. Ez a csomag különböző Belgiumnak címzett ajánlásokat tartalmaz az említett kihívások kezelésére.

               (19)A beruházások elmaradása különösen súlyosan érezteti hatását a közlekedési hálózatoknál. Egyre nagyobb problémát jelent a csúcsidőbeli forgalmi torlódás, amely kevésbé vonzóvá teszi az országot a külföldi befektetők számára, és jelentős gazdasági és környezeti költségekkel jár. Belgium várhatóan elmarad a üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentésére vonatkozó 2020-as céljától is, és súlyos légszennyezési problémákkal küzd. A legsürgetőbb feladat az alapvető vasúti és közúti infrastruktúra felfejlesztése, és a fő gazdasági központok közötti hiányzó kapcsolatok megteremtése. Ugyanakkor fontos kezelni a csúcsidőbeli torlódást a tömegközlekedési szolgáltatások javítása, a forgalomirányítás optimalizálása és a piac torzulásainak, valamint a káros adóügyi ösztönzőknek, így például a vállalati autók kedvező kezelésének a megszüntetése révén. Egy másik kihívás a belföldi villamosenergia-termelés megfelelősége és általánosságban az energiaellátás biztonsága. A több nukleáris létesítményben is bekövetkező előre nem tervezett üzemszünetek aggályokat vetettek fel a villamosenergia-kereslet és -kínálat közötti egyensúly biztosításának módját illetően, ugyanakkor a nukleáris létesítmények fokozatos leszerelésére vonatkozó, ismétlődően módosuló ütemterv változatlanul olyan környezetet teremt, amely nem kedvez a hosszú távú beruházási döntéseknek. Noha a rövid távú ellátási kockázatok mérséklődtek, elsősorban a stratégiai tartalék növelésének köszönhetően, és némi előrelépés történt az összeköttetések bővítése terén, a hosszabb távú beruházási szükségletek még mindig számottevőek. Az összeköttetések további bővítése mellett intelligens energiahálózatokra van szükség a keresletoldali szabályozás kialakítása érdekében. Az energiaágazatbeli projektek jelentős átfutási ideje és az elkövetkező évtizedben a helyettesítő kapacitás iránti megnövekedett igény miatt gyors intézkedésre van szükség, különösen az alkalmas jogi keret formájában, amely elősegíti a rugalmas kapacitások kiépítését is (azaz a termelés, a tárolás és a keresletoldali szabályozás terén).

               (20)Belgium tett némi előrelépést az adórendszer megreformálása terén, főként az adóknak a munkáról más adóalapokra történő áthelyezésével, ami fokozatosan csökkenti a munka adóékét. A munkát terhelő adókat – ideértve a társadalombiztosítási járulékokat is – több lépésben csökkentik 2016 és 2020 között. Kezdenek testet ölteni a megvalósítás alatt lévő adóreform hatásai. Ettől függetlenül az adórendszer továbbra is összetett, amelyben az egyedi mentességek, levonások és csökkentett adókulcsok erodálják az adóalapokat. Ezek némelyike bevételkieséssel, gazdasági torzulásokkal és számottevő adminisztratív teherrel jár. Az adórendszer átalakítása nem tűnik semlegesnek költségvetési szempontból, hiszen a munkát terhelő adók csökkentését csak részben ellentételezték más adók – elsősorban fogyasztási adók – emelésével. Az adórendszer kialakítása terén továbbra is jelentős javulás lenne elérhető az adóalapok további szélesítésével, ami alacsonyabb adókulcsokat tenne lehetővé, és kevesebb lenne a torzulás. Jelentős potenciál rejlik a „zöld” adóreformban, ami többek között a vállalati autók és üzemanyagkártyák jelenlegi kedvező adóügyi megítélésére vezethető vissza, és ami akadályozza a további előrelépést a forgalmi torlódások, a légszennyezés és az üvegházhatásúgáz-kibocsátás kezelése terén. A kormány kilátásba helyezte a vállalati autók adóztatási rendszerének megváltoztatását, de ez a reform valószínűleg csak korlátozott környezeti előnyökkel járna.

               (21)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Belgium gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Belgiumnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Belgium fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (22)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  13
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Belgium 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Folytasson olyan költségvetési politikát, amely összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel; ez 2018 vonatkozásában jelentős költségvetési kiigazítást tesz szükségessé. Szakpolitikai fellépései során igyekezzen olyan költségvetési irányvonalat kialakítani, amely hozzájárul a folyamatban lévő élénkülés megerősítéséhez, és biztosítja Belgium államháztartásának fenntarthatóságát. Jusson megállapodásra a költségvetési célok kormányzati szintek közötti megosztásának számonkérhető rendszeréről, és biztosítsa a független költségvetési monitoringot. Szüntesse meg a torzító hatású adókiadásokat. A infrastrukturális beruházásokhoz, így többek között a közlekedési infrastruktúrához szükséges források előteremtése érdekében javítson a közkiadások összetételén.

               2.Biztosítsa a leginkább hátrányos helyzetű csoportok, köztük a migráns háttérrel rendelkező személyek egyenlő hozzáférését a minőségi oktatáshoz, szakképzéshez és a munkaerőpiachoz.

               3.Mozdítsa elő a tudásalapú tőkébe való befektetést, különösen a digitális technológiák átvételét ösztönző intézkedésekkel és az innováció terjesztésével. Fokozza a versenyt a szakmai szolgáltatások piacán és a kiskereskedelemben, javítsa a piaci mechanizmusok működését a hálózatos iparágakban.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2017) 501 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 és P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  HL C 92/01., 2017.3.24., 1. o.

                     (7)
                  SWD(2017) 67 final.

                     (8)
                  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

                     (11)
                  A nettó államháztartási kiadások nem tartalmazzák a kamatkiadásokat, az uniós programokra fordított azon kiadásokat, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, sem pedig az álláskeresési ellátásokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásait. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (12)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final, COM(2016) 824 final.

                     (13)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.5.13.
            COM(2015) 256 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Németország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Németország 2015. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Németország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,
                  amelyben véleményezi Németország 2015. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot. Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Németország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Németország 2014. évi aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2014. november 28-án a 473/2013/EU rendeletnek
                  5
                megfelelően kiadta Németország 2015-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét
                  6
               .

               (4)A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  7
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  8
               , amelyben Németországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához, a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Németországra vonatkozó 2015. évi országjelentését
                  9
               . Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Németország által elért eredményeket. Az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Németországban makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek határozott szakpolitikai intézkedéseket és nyomon követést tesznek szükségessé. A tartósan elégtelen magán- és állami beruházások fényében növekedtek a kockázatok, ami visszatartja a növekedést és hozzájárul a folyó fizetési mérleg igen magas, továbbra is szoros figyelmet igénylő többletéhez. Különösen nagy szükség van a német gazdaságot – és annak méretéből adódóan – a szélesebb gazdasági és monetáris uniót érő kedvezőtlen hatások kockázatát csökkentő intézkedésekre.

               (7)Németország 2015. április 28-án benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját, 2015. április 16-án pedig 2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)Németország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és az adósságszabály hatálya alatt van. A 2015. évi stabilitási programja alapján a kormány költségvetési többlet fenntartását tervezi. A középtávú költségvetési cél – a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány – a programidőszak egésze során teljesül. Az államadósság-ráta a várakozások szerint 2019-re fokozatosan a GDP 61,5 %-ára csökken. Az ezeket a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv – amelyet nem hagyott jóvá független szerv – óvatos növekedési feltételezésekkel számol. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg várhatóan továbbra is a középtávú költségvetési cél felett marad. A bruttó adósság az előrejelzés szerint stabil csökkenő pályán marad, biztosítva az adósságnak az adósságszabály előírásait meghaladó mértékű csökkenését. Ez megteremti a beruházások fellendítéséhez szükséges költségvetési mozgásteret. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint Németország várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (9)A szövetségi kormány megnövelte az oktatásra és a kutatásra fordított kiadásokat, az oktatásra fordított állami kiadások GDP-arányosan azonban még mindig az uniós átlag alatt vannak, és az oktatási és kutatási kiadások összességében elmaradhatnak a 2015-re a GDP 10 %-ában meghatározott nemzeti céltól. Németország 2018-ig az állami beruházások megnövelését tervezi, többek között további 10 milliárd EUR összeget szán infrastruktúrákra és 5 milliárd EUR-t a gyenge pénzügyi helyzetű települések beruházásainak támogatására. Ezek a pozitív lépések azonban nem elegendőek a beruházások terén az általános lemaradás megoldására. Költségvetési mozgásterének kihasználásával Németország képes lenne a gazdaság jövőbeli növekedési potenciáljába fektetni és az állami beruházások lemaradását kezelni, amely különösen szembetűnő infrastrukturális és települési szinten. Németország nem lépett előre az adórendszer hatékonyságának javítása terén. Összességében kihasználatlannak tűnik az adóknak a növekedést jobban előmozdító bevételi források felé tereléséhez rendelkezésre álló mozgástér. A rendszeres ingatlanadókból származó bevételek viszonylag alacsonyak (2012-ben a GDP 0,5 %-a, szemben az EU-28-beli 1,5 %-kal) és az ingatlan-értékbecslés idejétmúlt, a nyugati tartományokban 1963/64-es, a keleti tartományokban 1935-ös piaci értékekre nyúlik vissza. Noha a helyi ingatlanadó (Grundsteuer) reformja a koalíciós megállapodás része volt és a 2014. és 2015. évi nemzeti reformprogramban is bejelentették, eddig nem történt konkrét intézkedés. A kevésbé torzító hatású rendszeres ingatlanadókra való összpontosítás helyett folytatódott az ingatlan-átruházási adók emelésének trendje. A helyi iparűzési adót (Gewerbesteuer) nem vizsgálták felül. A nonprofit elemeknek az adóalapba történő bevonása miatt hatékonyságvesztés lép fel. Az adózás vállalkozásokra nehezedő adminisztratív terhe és az adóbeszedés költsége viszonylag magas Németországban, és az elektronikus ügyintézést az uniós átlagnál kisebb mértékben alkalmazzák a személyi jövedelemadó és társasági adó terén. A szövetségi, tartományi és önkormányzati szintek közötti költségvetési kapcsolatok jelenleg zajló felülvizsgálata lehetőséget kínál a fenntartható költségvetési politikák keretének megerősítésére, beleértve a közigazgatás minden szintjén megfelelő állami beruházás biztosítását. A felülvizsgálat lehetőséget biztosít a bevételi és kiadási hatáskörök elosztásának, valamint a horizontális költségvetési kiegyenlítési rendszer és az adóigazgatás hatékonyságának javítására is.

               (10)Nem határoztak meg intézkedéseket a későbbi nyugdíjba vonulás ösztönzőinek fokozására, ami pedig elengedhetetlennek tűnik annak fényében, hogy az előrejelzések szerint középtávon Németország munkaképes korú népessége erősen csökken és a képzett munkaerő hiánya következhet be. Az átlagbér 50–67 %-a közötti jövedelmű munkavállalókat terhelő adóék nagyrészt változatlan maradt 2001 óta, és az egyik legmagasabb az EU-ban. A társadalombiztosítási rendszerek közelmúltbeli reformja valószínűleg a járulékok további emelését vonja maga után, és tovább növeli az adóéket. Ennek adott esetben negatív hatása lenne a munkaerő-piaci részvételre és a rendelkezésre álló jövedelemre. Az adófék-hatást jelenleg enyhíti az alacsony infláció. Mindazonáltal az elkövetkező években a dinamikus bérnövekedés és a valamivel magasabb infláció következtében az adófék automatikusan jelentősen megnövelheti az adóterheket. Ez viszont kihatással lehet a rendelkezésre álló jövedelemre. Korlátozott előrelépés történt a hátrányos helyzetű csoportok tanulmányi teljesítményének javítása terén. A migráns hátterű fiatalok körében kétszer nagyobb a korai iskolaelhagyás valószínűsége. A második keresők esetében egyes adóügyi intézkedések fontos visszatartó tényezők lehetnek a munkavállalástól vagy a nagyobb munkaidős foglalkoztatástól. Ez hozzájárul a teljes munkaidőben dolgozó nők alacsony arányához, és a nők által ledolgozott munkaórák EU-n belüli legalacsonyabb átlagos számához. A miniállások mentesítése a személyi jövedelemadó alól és sok esetben a munkavállalók által fizetendő minden társadalombiztosítási járulék alól szintén visszatartja a munkavállalókat attól, hogy a miniállások havonta 450 EUR-s küszöbénél magasabb fizetést biztosító munkát vállaljanak.

               (11)A szolgáltatási szektorokban, különösen a szakmai szolgáltatások terén a verseny ösztönzésére irányuló politikai intézkedés korlátozott volt. Németországban a szakmai szolgáltatások terén a munkatermelékenység növekedési rátája több mint egy évtizede negatív, vagy nullához közelít. Emellett Németországban azon uniós tagállamok közé tartozik, ahol a versenyt legkevésbé ösztönző a szakmai szolgáltatások szabályozása. A korlátozások közé tartoznak szakmai képesítési követelmények, és a jogi formára és a részesedésre vonatkozó követelmények. Ez utóbbi kapcsán kisebb módosítások vannak folyamatban néhány tartományban, de a korlátozások átfogó felülvizsgálata még várat magára. Németország részt vesz a szakmai képesítésekről szóló irányelvet módosító irányelvben előírt kölcsönös értékelési eljárásban, de eddig nem hozott intézkedéseket a felülvizsgálat nyomán. A német vasúti szállítás piacain nem javult számottevően a versenyhelyzet a múlt év óta. Különösen a távolsági vasúti személyszállítás szegmensében tartja vissza az új belépőket a nehézkes versenykörnyezet. A távolsági személyszállítás pályahasználati díjai a legmagasabbak közé tartoznak az EU-ban. A távolsági vasúti személyszállításban az új belépők piaci részesedése 1 % alatti, és tovább csökken.

               (12)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Németország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Németországnak címzett ajánlások nyomán hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Németország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat.

               (13)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Németország stabilitási programját, és azt a véleményt
                  10
                fogalmazta meg, hogy Németország megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (14)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Németország nemzeti reformprogramját és stabilitási programját. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi.

               (15)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euró. Németországnak az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

               AJÁNLJA, hogy Németország 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Többek között a rendelkezésre álló költségvetési mozgástér kihasználásával növelje tovább az infrastruktúra, az oktatás és a kutatás terén az állami beruházásokat. A magánberuházások előmozdítása érdekében hozzon intézkedéseket az adórendszer hatékonyságának javítására, különösen a helyi iparűzési adó és a társasági adózás felülvizsgálata, valamint az adóigazgatás modernizálása révén. Használja ki a folyamatban lévő felülvizsgálatot a szövetségi, tartományi és települési szintek közötti fiskális kapcsolatok kialakításának javítására, különös tekintettel a közigazgatás minden szintjén megfelelő állami beruházás biztosítására.

               2.Fokozza a későbbi nyugdíjba vonulás ösztönzőit. Hozzon intézkedéseket a munkát terhelő magas adók és társadalombiztosítási járulékok csökkentésére, különösen az alacsony keresetűek esetében, és kezelje az adófék hatását. A foglalkoztatás más formáira való áttérés elősegítése érdekében vizsgálja felül a miniállások adóügyi kezelését.

               3.Hozzon ambiciózusabb intézkedéseket a szolgáltatási ágazatbeli verseny ösztönzésére, különösen a szakmai szolgáltatások terén, és ennek érdekében szüntesse meg az indokolatlan korlátozásokat, így például a jogi formára és a részesedésre vonatkozó követelményeket, illetve a rögzített tarifákat. E célból zárja le e korlátok folyamatban lévő hazai felülvizsgálatát és hozzon nyomon követő intézkedéseket. Szüntesse meg a vasúti szállítás piacain a verseny fennmaradó korlátait, különösen a távolsági vasúti személyszállítás terén.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2015) 256.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  HL L 140., 2013.5.27., 11. o.

                     (6)
                  C(2014) 8801 final.

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904 final.

                     (9)
                  SWD(2015) 25 final.

                     (10)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.