title: A Bizottság (EU) 2020/648 ajánlása (2020. május 13.) a Covid19-világjárvánnyal összefüggésben törölt utazási csomagok és szállítási szolgáltatások visszatérítésének alternatívájaként az utasok és az utazók részére felkínált utalványokról

text:
               14.5.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 151/10

      A BIZOTTSÁG (EU) 2020/648 AJÁNLÁSA
      (2020. május 13.)
      a Covid19-világjárvánnyal összefüggésben törölt utazási csomagok és szállítási szolgáltatások visszatérítésének alternatívájaként az utasok és az utazók részére felkínált utalványokról
      AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
      mivel:

                  (1)

                  2020. január 30-án az Egészségügyi Világszervezet a Covid19-járványt „nemzetközi horderejű népészségügyi vészhelyzetnek” nyilvánította, majd 2020. március 11-én világjárványnak minősítette (1). E helyzetnek az üzleti és szabadidős célú nemzetközi és belföldi utazásokra gyakorolt súlyos hatása 2020. március 1. óta minden téren megmutatkozik Európában és a világ többi részén.

                  (2)

                  A Covid19-világjárvány nyomán az államok nemzeti szinten utazási tilalmakat rendeltek el, figyelmeztetéseket adtak ki, illetve korlátozásokat vezettek be a határokon. Mindez oda vezetett, hogy számtalan utazást töröltek, és sok polgár nem tudott elutazni. A jelenleg világszerte tapasztalható, példa nélküli utazási korlátozások (2) a személyszállítás csaknem teljes leállásához vezettek Európában és a világ más részein is. Ez súlyos következményekkel jár az üzemeltetőkre, a szervezett utazási formák szervezőire (a továbbiakban: utazásszervezők) és a szervezett utazások részeként egyéb idegenforgalmi szolgáltatásokat nyújtókra nézve.

                  (3)

                  A válság gazdasági hatása másfelől sok utast és utazót is érintett, akiknek jövedelme visszaesett a gazdasági tevékenységek beszűkülése miatt, ami pedig a munkáltatók és a munkavállalók kilátásait egyaránt befolyásolja (3).

                  (4)

                  Az uniós utazási és idegenforgalmi ágazat arról számol be, hogy a tavalyi év azonos időszakához képest 60–90 %-kal csökkent a foglalások száma. Az utazások törlése miatt az utasok által benyújtott visszatérítési kérelmek messze meghaladják az új foglalások számát. Az utazási irodák és utazásszervezők európai szövetségének (ECTAA) előzetes becslései szerint a Covid19-világjárvány 2020 első negyedévében 30 milliárd EUR (mínusz 60 %), a második negyedévben pedig 46 milliárd EUR (mínusz 90 %) veszteséget okozhat a korábbi évek alapján várható forgalomhoz képest.

                  (5)

                  Az üzemeltetők valamennyi közlekedési mód esetében üzleti tevékenységük jelentős visszaesésével és működésük szinte teljes leállásával szembesülnek, ami pénzforgalmuk csökkenéséhez (4) vezet – a Covid19-világjárványnak betudhatóan.

                  (6)

                  A járvány megfékezésére irányuló intézkedések feloldására vonatkozó feltételek és kritériumok nagyrészt olyan adatoktól – többek között epidemiológiai adatoktól – függenek, amelyek idővel alakulnak. Következésképpen még nem áll rendelkezésre egyértelmű ütemterv a kijárási korlátozások feloldására, amely lehetővé tenné a közlekedési szolgáltatások és az idegenforgalom teljes mértékű újraindítását (5).

                  (7)

                  A 261/2004/EK (6), az 1371/2007/EK (7), az 1177/2010/EU (8) és az 181/2011/EU (9) európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: az utasok jogairól szóló uniós rendeletek) határozzák meg az utasokat utazásuk törlése esetén megillető jogokat. Amennyiben az üzemeltető töröl egy utat, az utasok választhatnak a (pénzbeni) visszatérítés és az átfoglalás között, amely lehetőséget az üzemeltető köteles felajánlani (10). Mivel a jelenlegi körülmények között az átfoglalás aligha kivitelezhető, a tényleges választás elsősorban a különböző visszatérítési formákra korlátozódik.

                  (8)

                  Légi, tengeri és belvízi szállítás esetén a jegy teljes árának visszatérítése az utas kérését követő 7 napon belül, autóbuszos szállítás esetén az ajánlattételt vagy a kérelem kézhezvételét követő 14 napon belül, vasúti szállítás esetén pedig a kérelem beérkezését követő 1 hónapon belül esedékes. Az uniós jogszabályok értelmében a visszatérítés történhet pénzben vagy utalvány formájában. Az utalvány formájában történő visszatérítés azonban csak az utas beleegyezésével lehetséges (11).

                  (9)

                  Az (EU) 2015/2302 európai parlamenti és tanácsi irányelv (12) (a továbbiakban: a szervezett utazási formákról szóló irányelv) úgy rendelkezik, hogy amennyiben egy szervezett utazást „elháríthatatlan és rendkívüli körülmények” miatt törölnek, az utazók indokolatlan késedelem nélkül, de legkésőbb a szerződés megszüntetését követő 14 napon belül jogosultak az utazási csomagért befizetett összegek teljes visszatérítésére. Ebben az összefüggésben az utazásszervező utalvány formájában is felajánlhatja a visszatérítést az utazónak. Ez a lehetőség azonban nem fosztja meg az utazókat azon joguktól, hogy inkább a pénzbeni visszatérítést válasszák.

                  (10)

                  Hasonlóképpen, amennyiben az utazásszervező egy utazási csomagra már megkötött szerződést módosít (például halasztja az indulás időpontját) vagy másik utazási csomagot ajánl fel (13), és az említett módosítások vagy az említett másik utazási csomag alacsonyabb színvonalú vagy költségű utazási csomagot (14), illetve a szerződés felmondását (15) eredményezik, az utazásszervezőnek lehetősége van utalványt felkínálni, feltéve, hogy az utazót nem fosztja meg a pénzbeni visszatérítéshez való jogától.

                  (11)

                  2020. március 18-án a Bizottság elfogadta az Értelmező iránymutatás az utasok jogairól szóló uniós rendeletekhez a Covid19-betegséggel kapcsolatos helyzet alakulásával összefüggésben című közleményt (16). A Bizottság emlékeztetett arra, hogy az utasok választhatnak a jegyár készpénzes és utalvány formájában történő visszatérítése között.

                  (12)

                  2020. március 19-én a Bizottság nem hivatalos iránymutatást tett közzé honlapján a szervezett utazási formákról szóló irányelvnek a Covid19-cel összefüggésben történő alkalmazásáról (17), amelyben megerősítette az utazók jogát a teljes visszatérítésre, de azt is kijelentette, hogy az utazók utalványt is elfogadhatnak.

                  (13)

                  A Covid19-világjárványhoz köthető sok utazástörlés fenntarthatatlan pénzforgalmi és bevételi helyzetet idézett elő a közlekedési és az utazási ágazatban. Az utazásszervezők likviditási problémáit tovább súlyosbítja, hogy az utazási csomag teljes árát vissza kell téríteniük az utazónak, miközben ők maguk nem mindig kapnak visszatérítést az utazási csomag részét képező, előre fizetett szolgáltatásokért. Ez de facto azt eredményezheti, hogy az utazási ökoszisztéma szereplői méltánytalanul osztoznak a terheken.

                  (14)

                  Ha az utazásszervezők vagy az üzemeltetők fizetésképtelenné válnak, fennáll a veszélye annak, hogy sok utazó és utas egyáltalán nem kap visszatérítést, mivel az utazásszervezőkkel és az üzemeltetőkkel szembeni követeléseik védelme nem biztosított. Ugyanez a probléma merülhet fel a vállalkozások közötti piaci tevékenységek viszonylatában is, ahol az utazásszervezők az előre fizetett szolgáltatások visszatérítéseként utalványt kapnak az üzemeltetőktől, amely üzemeltetők később fizetésképtelenné válnak.

                  (15)

                  Az utalványok vonzóbbá tételével növelni lehetne azok elfogadottságát az utasok és az utazók körében mint a pénzbeni visszatérítés egyik alternatívája. Ez könnyíthetne az üzemeltetők és az utazásszervezők likviditási problémáin, és végső soron az utasok és az utazók érdekeinek védelmét szolgálná.

                  (16)

                  Az utalványokat ezért védeni kell az üzemeltető vagy a szervező fizetésképtelenségével szemben. E védelem kialakítása lehet a magánszektor vagy az állami szféra feladata, és a védelemnek kellően hatékonynak és megbízhatónak kell lennie. Le kell fednie legalább azokat az utalványokat, amelyek az ezen ajánlásban megfogalmazott jellemzőkkel bírnak.

                  (17)

                  E jellemzőknek elsősorban a következőkre kell vonatkozniuk: a minimális érvényességi idő, a minimálisnál hosszabb érvényességi idejű utalványok esetében az az időszak, amelynek elteltével az utazók, illetve az utasok – ha úgy kívánják – jogosultak a visszatérítésre, valamint a be nem váltott utalványok visszatérítésének feltételei. Azokra a szolgáltatásokra is ki kell terjedniük, amelyekre az utalvány felhasználható, továbbá az utalvány felhasználására rendelkezésre álló időre és az utalvány átruházhatóságára. További jellemzőket is fontolóra lehet venni az utalványok vonzerejének növelése érdekében.

                  (18)

                  Amennyiben egy utalvány kibocsátására a hitelkártya-rendszereken keresztül történő visszatérítéssel párhuzamosan kerül sor, az végül kettős visszatérítéshez vezethet. Ezért, ha az utazó vagy az utas az utalványt választja, az üzemeltető kötelessége ezt az információt továbbítani az utazásszervező, az utazási iroda vagy más közvetítő felé.

                  (19)

                  Annak érdekében, hogy az utalványokat vonzóvá tegyék az utasok, illetve az utazók számára, a tagállamok mérlegelhetik olyan rendszerek elfogadását, amelyek az uniós állami támogatási szabályokkal összhangban támaszt nyújtanak az utazási és a közlekedési ágazat szereplőinek. Közvetlenül a Szerződés 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján például létrehozhatnak kifejezetten az utalványokra vonatkozó garanciarendszereket. A tagállamok emellett az 1407/2013/EU bizottsági rendelettel (18) összhangban csekély összegű támogatás nyújtásával segíthetnék az utazási és a közlekedési ágazat szereplőit.

                  (20)

                  Az utazási és a közlekedési ágazat szereplői által a Covid19-világjárvány miatt benyújtott visszatérítési igények kielégítéséhez támogatást biztosító tagállamoknak gondoskodniuk kell arról is, hogy az említett rendszerek a szervezett utazási formákról szóló irányelv vagy a vonatkozó uniós utasjogi rendeletek hatálya alá tartozó valamennyi utasra, illetve utazóra alkalmazandók legyenek.

                  (21)

                  Az utazási és a közlekedési ágazat szereplőinek esetleges további likviditási szükségleteit illetően a Bizottság 2020. március 19-én az állami támogatási intézkedésekre vonatkozó ideiglenes keretet fogadott el a gazdaságnak a jelenlegi Covid19-járvánnyal összefüggésben való támogatása céljából (19), hogy a Szerződés 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján segítse a tagállamok gazdaságában bekövetkezett komoly zavar megszüntetését. Az ideiglenes keret módosítására 2020. április 3-án (20), majd 2020. május 8-án (21) annak érdekében került sor, hogy az kiterjedjen további támogatási intézkedésekre.

                  (22)

                  Az ideiglenes keret elvben minden ágazatra és vállalkozásra vonatkozik, beleértve a közlekedési és utazási vállalkozásokat is, és elismeri, hogy a közlekedés és az utazás a leginkább érintett ágazatok közé tartozik. Célja, hogy például a közvetlen támogatások, adókedvezmények, a kölcsönökhöz nyújtott állami garanciák és a támogatott állami kölcsönök lehetővé tétele révén orvosolja a vállalkozások likviditási problémáit. Különösen a kis- és középvállalkozások sürgős likviditási szükségleteinek gyors kezelése érdekében a tagállamok vállalatonként 800 000 EUR névértékig kamatmentes kölcsönöket, a kockázat 100 %-át fedező hitelgaranciákat vagy tőkefinanszírozást nyújthatnak. Ezenfelül az ideiglenes keret lehetőséget biztosít a vállalatonkénti 800 EUR-t meghaladó likviditási szükségletek fedezésére garanciák és kamattámogatások formájában, többek között minimális árképzési feltételek mellett. A tagállamok ennek kapcsán dönthetnek úgy, hogy a közlekedési és idegenforgalmi ágazat szereplőit is támogatják annak érdekében, hogy az utasok és a fogyasztók jogai védelmének, illetve az utasok és az utazók egyenlő bánásmódjának biztosítása érdekében teljesíteni lehessen a Covid19-járvány miatti visszatérítési igényeket.

                  (23)

                  Ezzel összefüggésben a Bizottság figyelembe fogja venni a tagállamok által a légi közlekedési ágazatnak nyújtott támogatásokra vonatkozóan már meghozott határozatokat annak biztosítására, hogy az ugyanazon kedvezményezetteknek nyújtott kiegészítő támogatás ne eredményezzen túlkompenzációt, tekintettel arra, hogy meg kell védeni az egyenlő versenyfeltételeket a belső piacon.

                  (24)

                  Végül a tagállamok egy üzemeltető vagy utazásszervező csődbe menetelét követően dönthetnek úgy, hogy fedezik az utasok, illetve utazók visszatérítési igényeit. A visszatérítési igények ilyen fedezete csak az utasoknak, illetve utazóknak kedvezne, a vállalkozásoknak nem. Ezért nem minősülne állami támogatásnak, és így a tagállamok a Bizottság előzetes jóváhagyása nélkül hajthatnák végre.

                  (25)

                  A Bizottság készen áll arra, hogy az ilyen intézkedések kidolgozása során segítséget és tanácsot nyújtson a tagállamoknak az állami támogatásokkal kapcsolatos szakpolitikai kérdésekben.

                  (26)

                  A tagállamokat és az üzemeltetőket ösztönözni kell arra, hogy mérlegeljék a vállalkozások tevékenységének és likviditási szükségleteinek támogatására rendelkezésre álló uniós rendszerek alkalmazását.

                  (27)

                  A minél teljesebb hatás érdekében valamennyi érdekelt felet tájékoztatni kell ezen ajánlásról, és ösztönözni kell őket az ajánlás végrehajtására,

            ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

         TÁRGY

                  1.

                  Ez az ajánlás azokra az utalványokra vonatkozik, amelyeket az üzemeltetők vagy az utazásszervezők a pénzbeni visszatérítés alternatívájaként és az utas, illetve utazó önkéntes beleegyezésével felajánlhatnak az alábbi körülmények fennállása esetén:

                              a)

                              az üzemeltető vagy az utazásszervező 2020. március 1. után a Covid19-világjárványhoz kapcsolódó okokból törli az utazást, a következő rendelkezésekkel összefüggésben:

                                          1.

                                          a 261/2004/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett 8. cikke (1) bekezdésének a) pontja;

                                          2.

                                          az 1371/2007/EK rendelet 17. cikkének (2) és (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett 16. cikkének a) pontja;

                                          3.

                                          az 1177/2010/EU rendelet 19. cikke (1) bekezdésének b) pontja;

                                          4.

                                          az 181/2011/EU rendelet 18. cikke (1) bekezdésének b) pontja;

                                          5.

                                          az (EU) 2015/2302 irányelv 12. cikkének (3) és (4) bekezdése;

                              b)

                              a szerződés módosítására vagy megszüntetésére 2020. március 1. után a Covid19-világjárványhoz kapcsolódó okokból kerül sor, az (EU) 2015/2302 irányelv 11. cikkének (4) és (5) bekezdésével összefüggésben.

         A FIZETÉSKÉPTELENSÉGGEL SZEMBENI VÉDELEM

                  2.

                  Annak érdekében, hogy az utalványok a pénzbeni visszatérítés vonzó és megbízható alternatívájává váljanak, legalább a 3–12. pontban leírt jellemzőkkel rendelkező utalványokat kellően hatékony és megbízható védelemben kell részesíteni az üzemeltető vagy az utazásszervező fizetésképtelenségével szemben.

         AZ UTALVÁNYOK AJÁNLOTT JELLEMZŐI

                  3.

                  Az utalványok érvényességi idejét legalább 12 hónapban kell megállapítani.
                  Az 5. pontra is figyelemmel az üzemeltetőknek és az utazásszervezőknek automatikusan vissza kell téríteniük az érintett utalvány összegét az utas, illetve az utazó részére legkésőbb az utalvány érvényességi idejének lejártát követő 14 napon belül, amennyiben az utalványt nem váltották be. Ez vonatkozik az érintett utalvány fennmaradó összegének visszatérítésére is korábbi részleges beváltás esetén.

                  4.

                  Amennyiben az utalványok érvényességi ideje meghaladja a 12 hónapot, az utasok és az utazók számára biztosítani kell a jogot ahhoz, hogy az utalvány kiállításától számított 12 hónapon belül pénzbeni visszatérítést kérhessenek. Időbeli korlátozásra vonatkozó jogi rendelkezések függvényében ezt a jogot egy későbbi időpontban bármikor biztosítani kell számukra.
                  Az üzemeltetők és az utazásszervezők az utas, illetve az utazó kérésére mérlegelhetik annak a lehetőségét, hogy az utalványokat azok kiállítását követő 12 hónapon belül is visszatéríthetővé tegyék.

                  5.

                  Az utasok és az utazók számára lehetővé kell tenni, hogy az utalványokat az azok érvényességi idejének lejárta előtti valamennyi új foglalásra fel lehessen használni, akkor is, ha a fizetés teljesítésére vagy a szolgáltatásra az említett időpont után kerül sor.

                  6.

                  Az utasoknak és az utazóknak fel kell tudniuk használni az utalványokat az üzemeltető, illetve az utazásszervező által kínált bármely közlekedési szolgáltatásért vagy utazási csomagért történő fizetésre (22).

                  7.

                  A rendelkezésre állástól függően, valamint a viteldíj-különbözetektől és árkülönbségektől eltekintve:

                              —

                              az üzemeltetőknek biztosítaniuk kell, hogy az utalványokat felhasználva az utasok ugyanazon az útvonalon ugyanolyan szolgáltatási feltételek mellett utazhassanak, mint amelyek az eredeti foglalásban szerepelnek,

                              —

                              az utazásszervezőknek biztosítaniuk kell, hogy az utalványokat felhasználva az utazók a felmondott utazási csomagban szereplővel azonos típusú vagy minőségű utazási szolgáltatást foglalhassanak le.

                  8.

                  Az üzemeltetőknek és utazásszervezőknek fontolóra kell venniük, hogy az utalványok felhasználásának lehetőségét kiterjesszék az ugyanazon vállalatcsoporthoz tartozó más jogalanyokkal történő foglalásra is.

                  9.

                  Amennyiben a törölt szállítási szolgáltatást vagy utazási csomagot utazási irodán vagy más közvetítőn keresztül foglalták le, az üzemeltetőknek és az utazásszervezőknek lehetővé kell tenniük, hogy az utalványokat ugyanazon utazási irodán vagy más közvetítőn keresztül is fel lehessen használni új foglalásokra.

                  10.

                  A szállítási szolgáltatásokra vonatkozó utalványok esetében biztosítani kell, hogy azokat többletköltségek nélkül át lehessen ruházni egy másik utasra. Az utazási csomagokra vonatkozó utalványok esetében is lehetővé kell tenni a más személyre való átruházást többletköltségek felszámítása nélkül, amennyiben a csomagban szereplő szolgáltatások nyújtói beleegyezésüket adják.

                  11.

                  Az utalványok vonzóbbá tétele érdekében az utazásszervezők és az üzemeltetők fontolóra vehetik, hogy az eredetileg lefoglalt utazási csomagért vagy szállítási szolgáltatásért fizetett összegnél magasabb értékű utalványokat adnak ki, például kiegészítő egyösszegű átalány vagy kiegészítő szolgáltatási elemek formájában.

                  12.

                  Az utalványokon fel kell tüntetni azok érvényességi idejét és az összes hozzájuk kapcsolódó jogot. Az utalványokat tartós adathordozón (23), például e-mailben vagy papíron kell megküldeni.

         AZ ÉRINTETT FELEK KÖZÖTTI EGYÜTTMŰKÖDÉS

                  13.

                  Amennyiben az utas utazási irodán vagy más közvetítőn keresztül foglalta le a szállítási szolgáltatást, vagy a szállítási szolgáltatás szervezett utazás részét képezte, az üzemeltetőnek tájékoztatnia kell az utazási irodát, a közvetítőt vagy az utazásszervezőt, ha az utas, illetve utazó az utalványt választja.

                  14.

                  A közlekedési és az utazási értéklánc különböző gazdasági szereplőinek jóhiszemű együttműködést kell tanúsítaniuk, és törekedniük kell a Covid19-világjárvánnyal összefüggő terhek méltányos megosztására.

         TÁMOGATÓ INTÉZKEDÉSEK

         Állami támogatás

                  15.

                  A tagállamok eldönthetik, hogy bevezetnek-e egyedi támogatási rendszereket a közlekedési és az utazási ágazat szereplői számára, így biztosítva a Covid19-világjárvány miatti visszatérítési igények kielégítését, és dönthetnek az általuk bevezetni kívánt intézkedések ütemezéséről és típusáról. E rendszerek kialakításakor a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy azok tagállami szolgáltatótól függetlenül valamennyi utas, illetve utazó érdekeit szolgálják.

                  16.

                  A Covid19-világjárvány során az utasokat vagy utazókat érő kedvezőtlen hatások csökkentése jegyében a tagállamoknak aktívan mérlegelniük kell az utalványokra vonatkozó garanciarendszerek létrehozását annak érdekében, hogy az utalvány kibocsátójának fizetésképtelensége esetén az utasok, illetve utazók biztosan visszatérítésben részesüljenek.
                  Amennyiben az ilyen garanciarendszerek csökkentik az utasoknak, illetve utazóknak az utalványok elfogadásával járó pénzügyi kockázatát, és növelik annak valószínűségét, hogy ezen utalványok pénzbeni visszatérítés helyetti választása javítja az üzemeltetők likviditási pozícióját, az intézkedések pénzügyi könnyebbséget nyújtanak az érintett üzemeltetők számára, és állami támogatásnak minősülnek.
                  A szóban forgó intézkedések nem tartoznának az ideiglenes keret hatálya alá, hanem azokat a tagállamok közvetlenül a Szerződés 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján nyújthatnák be a Bizottsághoz, és egyedi értékelés tárgyát képeznék. Ezen értékelés során a Bizottság elfogadná, hogy az utasok és utazók teljes körű védelme érdekében az állami kezességvállalás az utalványok értékének 100 %-át fedezze, ugyanakkor figyelembe venné az ideiglenes keret 3.2. szakaszának (24) egyéb vonatkozó rendelkezéseit is a támogatás arányosságának biztosítására.

                  17.

                  Abban az esetben, ha az utazási és a közlekedési ágazat szereplői általános likviditási segítségre szorulnak, a tagállamok dönthetnek úgy is, hogy likviditási támogatást nyújtó rendszereket vezetnek be. Amennyiben az ilyen támogatást nem piaci feltételek mellett nyújtják, az állami támogatást is magában foglalhat, és erről értesíteni kell a Bizottságot.
                  Az ideiglenes keret alapot teremt e likviditási támogatás összeegyeztethetőségét illetően, lehetővé téve többek között az utazási és a közlekedési ágazat szereplői számára, hogy állami hitelgaranciák és támogatott kölcsönök formájában ilyen típusú támogatásban részesüljenek, hogy ténylegesen felmerülő likviditási igényeiket (25) – kellően indokolt esetben – a kkv-k 18 hónapig, a nagyvállalatok 12 hónapig fedezni tudják.

                  18.

                  A tagállamok az üzemeltető vagy az utazásszervező csődbe menetelét követően dönthetnek úgy, hogy fedezik az utasok, illetve utazók visszatérítési igényeit.
                  Amennyiben a visszatérítésre a felszámolási eljárást követően kerül sor, az nem jelent likviditási segítséget a gazdasági tevékenységet már nem folytató utazásszervezőnek vagy üzemeltetőnek, hanem az utasok, illetve utazók érdekeit szolgálja, ezért a visszatérítés nem képezi állami támogatás részét. A tagállamok ezért a Bizottság előzetes jóváhagyása nélkül végrehajthatják az ilyen jellegű támogatási rendszereket.

         A kkv-k támogatása az Európai Beruházási Alap keretében

                  19.

                  A Bizottság azt ajánlja, hogy a tagállamok ösztönözzék a pénzügyi közvetítőket az Európai Beruházási Alap és az Európai Bizottság által indított COSME hitelgarancia-eszköz, valamint az Európai Beruházási Bank Csoport egyéb hasonló programjaink keretében nyújtott, Covid19-hez kapcsolódó támogatás igénybevételére. Az e rendszerek keretében a kkv-k/közepes piaci tőkeértékű vállalatok számára elkülönített likviditási keretek és működő tőke felhasználhatók a vállalatok Covid19-világjárvány miatti likviditási szükségleteinek kielégítésére, többek között a törölt utazások viteldíjának a visszatérítésére is.

         A koronavírusra való reagálást célzó beruházási kezdeményezés

                  20.

                  A Bizottság azt javasolja a tagállamok számára, hogy mérlegeljék az utazási és a közlekedési ágazatban működő kkv-k működőtőke-támogatásának felhasználását a koronavírusra való reagálást célzó beruházási kezdeményezés által az uniós kohéziós politika keretében biztosított további rugalmassággal összefüggésben. A kkv-k számára biztosított forgótőkét ennek megfelelően fel lehetne használni a vállalkozások azon likviditási szükségleteinek kielégítésére, amelyekkel a Covid19-világjárvány következtében szembesülnek, beleértve a lemondásokhoz kapcsolódó költségeket is.

         EZEN AJÁNLÁS VÉGREHAJTÁSÁNAK ELŐMOZDÍTÁSA

                  21.

                  Az uniós és nemzeti szintű fogyasztói szervezeteknek és az utasokat képviselő szervezeteknek arra kell ösztönözniük az utazókat és az utasokat, hogy pénzbeni visszatérítés helyett fogadjanak el olyan utalványokat, amelyek rendelkeznek az ezen ajánlásban leírt jellemzőkkel, és kiterjed rájuk a fizetésképtelenséggel szembeni védelem hatálya.

                  22.

                  Az uniós és nemzeti szintű üzleti, fogyasztói szervezeteknek és az utasokat képviselő szervezeteknek, valamint a tagállami hatóságoknak, beleértve a nemzeti végrehajtó szerveket is, hozzá kell járulniuk ahhoz, hogy valamennyi érintett fél tájékoztatást kapjon erről az ajánlásról, és együtt kell működniük annak végrehajtása érdekében.

         Kelt Brüsszelben, 2020. május 13-án.

               a Bizottság részéről

            Adina VĂLEAN

               a Bizottság tagja

         (1)  https://www.who.int/emergencies/diseases/novel-coronavirus-2019/events-as-they-happen

         (2)  Az Idegenforgalmi Világszervezet (UNWTO) szerint a nemzetközi úti célok 96 %-a utazási korlátozások hatálya alatt áll (lásd: UNWTO, A Covid19-hez kapcsolódó utazási korlátozások – a turizmus átfogó felülvizsgálata, első jelentés, 2020. április 16.).

         (3)  A gazdasági hangulatindex 2020 áprilisában mutatta a felmérések kezdete (1985) óta tapasztalt legdrasztikusabb havi csökkenést, amelynek következtében a mutató az euróövezet és az Unió esetében 67,0-ra, illetve 65,8-re esett vissza. A foglalkoztatási várakozások mutatója 2020 áprilisában érte el az eddigi legalacsonyabb szintet (63,7 az euróövezetben és 63,3 az Unióban). Lásd: https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/indicators-statistics/economic-databases/business-and-consumer-surveys/latest-business-and-consumer-surveys_en

         (4)  A légi forgalom esetében például mintegy mínusz 90 % az egy évvel ezelőtti adatokhoz képest (forrás: Eurocontrol); a távolsági vasúti személyszállítás esetében mínusz 85 %, a regionális vasúti személyszállítás esetében (beleértve az elővárosi szolgáltatásokat is) mínusz 80 %, és közel teljes leállás a nemzetközi vasúti személyszállítási szolgáltatások viszonylatában (forrás: Európai Vasutak Közössége); az üdülési célú és személyszállító hajók esetében pedig mínusz 90 %-ot meghaladó visszaesés április közepén az egy évvel ezelőtti adathoz képest (forrás: EMSA).

         (5)  Lásd: Közös európai ütemterv a Covid19-járvány megfékezésére irányuló intézkedések fokozatos megszüntetésére, 2020. április 15., https://ec.europa.eu/info/live-work-travel-eu/health/coronavirus-response/european-roadmap-lifting-coronavirus-containment-measures_hu

         (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 261/2004/EK rendelete (2004. február 11.) a visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 46., 2004.2.17., 1. o.).

         (7)  Az Európai Parlament és a Tanács 1371/2007/EK rendelete (2007. október 23.) a vasúti személyszállítást igénybe vevő utasok jogairól és kötelezettségeiről (HL L 315., 2007.12.3., 14. o.).

         (8)  Az Európai Parlament és a Tanács 1177/2010/EU rendelete (2010. november 24.) a tengeri és belvízi közlekedést igénybe vevő utasok jogairól, valamint a 2006/2004/EK rendelet módosításáról (HL L 334., 2010.12.17., 1. o.).

         (9)  Az Európai Parlament és a Tanács 181/2011/EU rendelete (2011. február 16.) az autóbusszal közlekedő utasok jogairól és a 2006/2004/EK rendelet módosításáról (HL L 55., 2011.2.28., 1. o.).

         (10)  A 261/2004/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdése; az 1371/2007/EK rendelet 16. cikke (1) bekezdésének a) pontja; az 1177/2010/EU rendelet 18. cikke (1) bekezdésének b) pontja; a 181/2011/EU rendelet 19. cikke (1) bekezdésének b) pontja.

         (11)  A 261/2004/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdése; az 1371/2007/EK rendelet 16. cikke (1) bekezdésének a) pontja; az 1177/2010/EK rendelet 18. cikke (1) bekezdésének b) pontja; a 181/2011/EK rendelet 19. cikke (1) bekezdésének b) pontja.

         (12)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2015/2302 irányelve (2015. november 25.) az utazási csomagokról és az utazási szolgáltatásegyüttesekről, valamint a 2006/2004/EK rendelet és a 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításról, továbbá a 90/314/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 326., 2015.12.11., 1. o.).

         (13)  Lásd a szervezett utazási formákról szóló irányelv 11. cikkét.

         (14)  Lásd a szervezett utazási formákról szóló irányelv 11. cikkének (4) bekezdését.

         (15)  Lásd a szervezett utazási formákról szóló irányelv 11. cikkének (5) bekezdését.

         (16)  HL C 89. I, 2020.3.18., 1. o.

         (17)  https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/coronavirus_info_ptd_19.3.2020.pdf,, közzétéve a Bizottság Covid19-járvány elleni intézkedéseket ismertető weboldalán https://ec.europa.eu/info/live-work-travel-eu/health/coronavirus-response/travel-and-transportation_hu

         (18)  A Bizottság 1407/2013/EU rendelete (2013. december 18.) az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108. cikkének a csekély összegű támogatásokra való alkalmazásáról (HL L 352., 2013.12.24., 1. o.).

         (19)  A Bizottság közleménye – Állami támogatási intézkedésekre vonatkozó ideiglenes keret a gazdaságnak a jelenlegi Covid19-járvánnyal összefüggésben való támogatása céljából (HL C 91I., 2020.3.20., 1. o.).

         (20)  A Bizottság közleménye – A gazdaságnak a jelenlegi Covid19-járvánnyal összefüggésben való támogatását célzó, állami támogatási intézkedésekre vonatkozó ideiglenes keret módosítása, HL C 112. I, 2020.4.4., 1. o.

         (21)  A Bizottság közleménye – A gazdaságnak a jelenlegi Covid19-járvánnyal összefüggésben való támogatását célzó, állami támogatási intézkedésekre vonatkozó ideiglenes keret módosítása (HL C 164., 2020.5.13., 3. o.).

         (22)  Megemlítendő, hogy az 1371/2007/EK rendelet 17. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 16. cikkének a) pontja és az 1177/2010/EU rendelet 18. cikkének (3) bekezdése által kötelezőként előírt jogok minden esetben alkalmazandók.

         (23)  A szervezett utazási formákról szóló irányelv 3. cikke 11. pontjának fogalommeghatározása szerint a „tartós adathordozó” olyan eszköz, amely lehetővé teszi az utazó vagy a kereskedő számára a személyesen neki címzett adatoknak a jövőben is hozzáférhető módon és az adat céljának megfelelő ideig történő tárolását, valamint a tárolt adatok változatlan formában történő megjelenítését”.

         (24)  Az ideiglenes keret 3.2. szakasza alapján lehetőség van korlátozott időtartamú állami hitelgaranciák nyújtására.

         (25)  Az ideiglenes keret 25. pontjának d) alpontja és 27. pontjának d) alpontja.


title: A Tanács ajánlása (2022. április 5.) a fiatal önkéntesek Európai Unión belüli mobilitásáról (EGT-vonatkozású szöveg) 2022/C 157/01

text:
               2022.4.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 157/1

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2022. április 5.)
      a fiatal önkéntesek Európai Unión belüli mobilitásáról
      (EGT-vonatkozású szöveg)
      (2022/C 157/01)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 165. és 166. cikkére,
      tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
      mivel:

                  1.

                  2021. szeptember 15-én az Európai Bizottság elnöke az Unió helyzetéről szóló beszédben (1) bejelentette, hogy az Európai Bizottság javaslatot tesz arra, hogy 2022 az ifjúság európai éve legyen, és „a fiatalokról szóljon, akik annyi áldozatot hoztak a többiekért”. Az ifjúság európai évével elérendő cél többek között „támogatni a fiatalokat abban, hogy jobban megértsék az uniós, nemzeti, regionális és helyi szintű közpolitikákból eredő, különféle, számukra elérhető lehetőségeket, és aktívan népszerűsíteni ezeket a lehetőségeket személyes, társadalmi, gazdasági és szakmai fejlődésük támogatása érdekében egy zöld, digitális és inkluzív világban, egyben a még fennmaradt akadályok felszámolására törekedve” (2).

                  2.

                  Amint azt a Covid19 ifjúságra és sportra kifejtett hatásáról szóló európai parlamenti állásfoglalás (2020/2864(RSP)) (3) is kiemelte, a fiatalok központi szerepet játszottak közösségeikben a Covid19-világjárvány során kialakult szükségletekre reagáló szolidaritási tevékenységek során, a figyelemfelhívó kampányok vezetésétől kezdve az Európai Szolidaritási Testület keretében a frontvonalon végzett munkáig és más önkéntes kezdeményezésekig.

                  3.

                  Az Európai Szolidaritási Testület és más rendszerek keretében végzett önkéntes tevékenységeik révén a fiatalok a gyakorlatban érvényre juttatják az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) preambulumában foglaltakat, amelyek kiemelik az aláírók azon óhaját, hogy elmélyítsék az Európa népei közötti szolidaritást, az EUSZ 2. cikkében foglaltakat, amelyek a szolidaritást a tagállamok közös értékei közé sorolják, továbbá az EUSZ 3. cikkében foglaltakat, miszerint az Unió célja a béke, az általa vallott értékek és népei jólétének előmozdítása. A humanitárius segítségnyújtás terén végzett önkéntes tevékenységeik révén pedig hozzájárulnak a béke előmozdításához Európában és a világban, továbbá az emberi méltóság és az emberi jogok tiszteletben tartásához.

                  4.

                  Az Európai önkéntes szolgálattal (1996–2018) és az Európai Szolidaritási Testülettel kapcsolatosan szerzett tapasztalatok ugyan sikeresnek mondhatók, azonban rámutattak a transznacionális önkéntes tevékenységek további könnyítésének szükségességére, különösen ami a kevesebb lehetőséggel rendelkező fiatalokat illeti. Ezzel összefüggésben a Tanács a fiatal önkéntesek európai mobilitásáról szóló, 2008. november 20-i tanácsi ajánlás (a továbbiakban: a 2008. évi tanácsi ajánlás) felülvizsgálatára szólított fel annak érdekében, hogy növekedjen az európai ifjúsági programokban rejlő potenciál a fiatalok elérése és a közösségépítés segítése terén (4). Ez különösen az EU 2019–2027-es ifjúsági stratégiájára vonatkozó munkaterv 4. mellékletében jut kifejezésre. Ezenkívül az EU ifjúsági stratégiájának végrehajtásáról szóló, 2021. október 14-i bizottsági jelentés (5) is utalt a 2008. évi tanácsi ajánlás felülvizsgálatára.

                  5.

                  A 2008. évi tanácsi ajánlásban felvetett kérdések többsége továbbra is alapvető fontosságú, és e javaslatban továbbra is szerepel. A 2008. évi tanácsi ajánlás aktualizálása több, 2008 óta bekövetkezett fejlemény miatt szükségessé vált. Ilyen fontos esemény az Európai Szolidaritási Testület 2016-os elindítása, valamint az új nemzeti önkéntességi rendszerek és tevékenységek kialakítása, amelyek a fiatalok számára olykor nagyon hasonló lehetőségeket kínáló transznacionális elemeket (6) is tartalmaznak. A 2019 és 2027 közötti időszakra szóló uniós ifjúsági stratégiában (7) felkérték a tagállamokat és a Bizottságot arra, hogy saját hatáskörükön belül „keressenek szinergiákat az uniós finanszírozási eszközök, valamint a nemzeti, regionális és helyi rendszerek között, és igyekezzenek kiegészíteni ezeket”.

                  6.

                  Az EU ifjúsági stratégiájának és a 2008. évi tanácsi ajánlásnak az értékelése (8) 2015-ben a 2008-asnál sürgetőbb kérdésként azonosította a hátrányos helyzetű személyek befogadásának szükségességét. A 2008. évi ajánlásban meghatározott további, ám nem kezelt szükségletek közé tartozott az önkéntességi célú projektek minőségbiztosítása, a szervezetek kapacitásépítési lehetőségeinek kérdése, valamint az ajánlás végrehajtásának jobb nyomon követése. Egy szakértői csoport olyan további szakpolitikai ajánlásokat fogalmazott meg (9), amelyek a tudásmegosztásra és a hálózatépítésre, az önkéntességhez való hozzáférésre, az adminisztratív akadályokra, a tudatosságra, az elismerésre, a digitális önkéntességre és a környezetvédelmi összefüggésekre is kiterjednek, és amelyek alapul szolgáltak a javasolt ajánláshoz.

                  7.

                  2008 óta a válságok – például azok, amelyek megzavarják az önkéntesek transznacionális szintű fizikai mobilitását – súlyos hatásokkal jártak. A Covid19-világjárvány rávilágított a résztvevők védelme és biztonsága, valamint fizikai és mentális egészsége mindenkori biztosításának fontosságára, ideértve az előre nem látható körülmények lehetséges hatásainak kezelésére irányuló rendelkezések alkalmazását is. Ezenfelül a „transznacionális önkéntesség” fogalma a gyakorlatban hosszú időn át kizárólag az önkéntesek fizikai mobilitásával járó tevékenységekre vonatkozott. A technológiai fejlődés és a Covid19-világjárvány hatására azonban új tendenciák jelentek meg az önkéntesség terén. A digitális önkéntesség rávilágított arra, hogy képes kiegészíteni a fizikai mobilitást, illetve az önkéntesség egy lehetséges formája is lehet, különösen azon fiatalok esetében, akiknek a helyzete nem teszi lehetővé a fizikai utazást. Az önkéntesség generációk közötti dimenziója szintén egyértelműen rámutatott arra, hogy milyen fontos szerepet játszik társadalmunk demográfiai kihívásainak kezelésében. A környezetvédelemmel és az éghajlatváltozással kapcsolatos aggályok az uniós politikai menetrend élén állnak, és a transznacionális mobilitást magukban foglaló tevékenységekben is meg kell jelenniük.

                  8.

                  Az Európai Bizottság az európai oktatási térség 2025-ig történő megvalósításáról szóló közleményében (10) hangsúlyozta az Európai Szolidaritási Testület keretében megvalósuló, határokon átnyúló tapasztalatszerzés inkluzivitásának, minőségének és elismerésének fontosságát. A rendelkezésre álló lehetőségek minőségének garantálása és a résztvevők számára az önkéntességük valamennyi szakaszában biztosított, megfelelő támogatás az előfeltételét képezi annak, hogy az önkéntes tevékenységek a közösségek és egyúttal a fiatal önkéntesek javát is szolgálják.

                  9.

                  Az oktatás és képzés terén az európai oktatási térség létrehozása érdekében és azon túlmutatóan folytatott európai együttműködés stratégiai keretrendszeréről (2021–2030) szóló tanácsi állásfoglalásban a Tanács a stratégiai keretrendszer 1. kiemelt területének vonatkozásában megerősítette, hogy a „nem formális tanulás, azon belül az önkéntesség előmozdítása, megbecsülése és elismerése, valamint a határokon átnyúló szolidaritási tevékenységek inkluzívabbá, minőségibbé és elismertebbé tétele” egy olyan konkrét terület, amelynek tekintetében intézkedésre van szükség.

                  10.

                  A transznacionális önkéntesség iránt érdeklődő fiatalok számára az egyik első nehézséget az jelenti, hogy egy erre a célra létrehozott nemzeti honlapon keresztül felhasználóbarát, az önkéntesi státuszukra és jogaikra vonatkozó információkhoz férhessenek hozzá annak érdekében, hogy transznacionális önkéntes tevékenységüket annak a fogadó tagállamban, illetve a szokásos tartózkodási helyük szerinti tagállamban a társadalombiztosítási jogaikra és jogosultságaikra gyakorolt hatásainak teljes ismeretében kezdhessék meg (11). Az információkhoz, eljárásokhoz, valamint segítségnyújtó és problémamegoldó szolgáltatásokhoz hozzáférést biztosító egységes digitális kapu létrehozásáról szóló, 2018. október 2-i (EU) 2018/1724 európai parlamenti és tanácsi rendelet értelmében a Bizottság és a tagállamok már most is kötelesek felhasználóbarát online tájékoztatást biztosítani az uniós polgárok számára az uniós és nemzeti jogban a valamely másik tagállamban végzett önkéntes tevékenységek vonatkozásában meghatározott jogokkal, kötelezettségekkel és szabályokkal kapcsolatosan (12).

                  11.

                  A transznacionális mobilitással kapcsolatos számos kérdést nem lehet kizárólag nemzeti szinten kezelni, mivel a tevékenységek mind a küldő, mind a fogadó tagállamokat érintik. Az önkéntességre vonatkozó adminisztratív és jogi keretek az egyes tagállamokban eltérők lehetnek. Az önkéntességre vonatkozó nemzeti szintű jogi és adminisztratív szabályok – különösen mind a küldő, mind a fogadó tagállam vonatkozásában a társadalombiztosítási jogosultsággal kapcsolatos információk – tekintetében a transznacionális önkéntes tevékenységben részt venni kívánó fiatalok számára nagyon fontos a fiatal közönséghez igazított, átfogó jellegű tájékoztatás.

                  12.

                  „A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Cselekvési terv az integrációról és a befogadásról a 2021–2027-es időszakra” című dokumentum (13) elismeri az önkéntesség szerepét a kevesebb lehetőséggel rendelkezők integrációjában és befogadásában. Lehet, hogy sokuk számára az önkéntes tevékenységek jelentik a leginkább hozzáférhető lehetőséget a határokon átnyúló mobilitásban való részvételre, különösen rövid távú önkéntesség, illetve csoportokban vagy csapatokban végzett önkéntes tevékenységek formájában.

                  13.

                  A harmadik országbeli állampolgárok adminisztratív és gyakorlati akadályokba ütközhetnek a határokon átnyúló önkéntességgel összefüggésben, amennyiben rövid vagy hosszú távú tartózkodásra jogosító vízumot vagy tartózkodási engedélyt kell kérelmezniük az önkéntes szolgálat céljából egy másik tagállamban. Az (EU) 2016/801 irányelv szabályozza a hosszú távú tartózkodásra jogosító vízum, illetve a tartózkodási engedély – valamely uniós tagállamba önkéntes szolgálat végzése céljából való beutazás végett történő – megszerzésének feltételeit. Az irányelvben ugyanakkor nincsenek a harmadik országbeli önkéntesek EU-n belüli mobilitására vonatkozó rendelkezések.

                  14.

                  Az önkéntes munka során szerzett tapasztalatok olyan tanulási eredményekhez segítik hozzá az önkénteseket, amelyek növelik a foglalkoztathatóságukat. Léteznek olyan nemzeti vagy uniós keretrendszerek (a Youthpass (14) és az Europass (15)), amelyek támogatják az önkéntes tevékenységek tanulási eredményeinek azonosítását, dokumentálását és érvényesítését. A nem formális és az informális tanulás eredményeinek érvényesítéséről szóló, 2012. december 20-i tanácsi ajánlásban (16) felkérték a munkáltatókat, az ifjúsági szervezeteket és a civil szervezeteket, hogy mozdítsák és segítsék elő a munkahelyen vagy önkéntes tevékenységek során szerzett tanulási eredmények meghatározását és dokumentálását. A 2012. évi tanácsi ajánlás értékelése (17) meghatározta azokat a területeket, ahol további intézkedésekre van szükség a 2012. évi tanácsi ajánlás céljainak eléréséhez annak érdekében, hogy az emberek több és jobb lehetőséget kapjanak az érvényesítésre, lehetővé téve számukra a további tanuláshoz való hozzáférést, valamint azt, hogy készségeiket az európai társadalomban és a munkaerőpiacon megfelelően hasznosítsák. A 2018. április 18-i Europass-határozat a célcsoportjai közé sorolja az önkénteseket.

                  15.

                  A 2008 óta bekövetkezett új fejlemények, a transznacionális önkéntesség akadályaira vonatkozó bizonyítékok, valamint a fiatal önkéntesek mobilitásának előmozdításával foglalkozó szakértői csoport szakpolitikai ajánlásai egy olyan új, az önkéntességről szóló tanácsi ajánlás kiadását teszik szükségessé, amelynek célja a transznacionális ifjúsági önkéntesség elősegítése és minőségének javítása, valamint az egymástól való tanulás, a hálózatépítés, továbbá szinergiák ösztönzése a tagállamokban lévő önkéntességi rendszerek és tevékenységek és az Európai Szolidaritási Testület között.

                  16.

                  Ez az ajánlás teljes mértékben tiszteletben tartja a szubszidiaritás és az arányosság elvét.

            ELISMERI, HOGY:

                  17.

                  Ezen ajánlás alkalmazásában az „önkéntesség” fogalommeghatározása megegyezik az Európai Szolidaritási Testület program létrehozásáról szóló, 2021. május 20-i (EU) 2021/888 európai parlamenti és tanácsi rendeletben szereplő fogalommeghatározással, azaz egy olyan szolidaritási tevékenység, amelyre legfeljebb 12 hónapon keresztül kerül sor önkéntes, nem fizetett (18) tevékenységként, és amely hozzájárul a közjó megvalósításához. Amennyiben a tagállamokban meglévő transznacionális rendszerek olyan 12 hónapot meghaladó időtartamú szolidaritási tevékenységeket irányoznak elő, amelyek egyéb szempontból megfelelnek az önkéntesség fogalommeghatározásának, azokat ezen ajánlás alkalmazásában önkéntességnek kell tekinteni, és így az ajánlás hatálya alá tartoznak.

                  18.

                  Az ezen ajánlás értelmében vett ifjúsági önkéntesség az uniós tagállamok vagy harmadik országok olyan állampolgárai által Európa-szerte végzett önkéntes tevékenységet foglalja magában, akik az Európai Szolidaritási Testület vagy a tagállamokban lévő bármely nemzeti, határokon átnyúló önkéntességi rendszer vagy tevékenység keretében önkéntes szolgálat céljából a tartózkodási helyükként szolgáló tagállamból egy másik tagállamba költöznek. A tagállamok és a Bizottság által ezen ajánlásra válaszul hozott intézkedéseknek a lehető legnagyobb mértékben figyelembe kell venniük a tagállamok és harmadik országok közötti önkéntes tevékenységeket is. Az önkéntes tevékenységek nem befolyásolhatják kedvezőtlenül a potenciális vagy már létező fizetett munkavégzést, és ezek pótlásának sem szabad tekinteni őket. Az „ifjúság” és a „fiatal” kifejezés a 18 és 30 év közötti korosztályt foglalja magában.

                  19.

                  A kevesebb lehetőséggel rendelkező fiatalok olyan fiatalok, akik gazdasági, társadalmi, kulturális, földrajzi vagy egészségügyi okokból, migráns háttérük miatt vagy olyan okokból, mint például fogyatékosság vagy tanulási nehézségek, vagy bármely egyéb okból, beleértve az Európai Unió Alapjogi Chartájának 21. cikke szerinti megkülönböztetés alapjául szolgáló okokat is, olyan akadályokkal szembesülnek, amelyek gátolják őket abban, hogy ténylegesen hozzáférjenek a kínált lehetőségekhez (19).

            AJÁNLJA, HOGY A TAGÁLLAMOK:

                  20.

                  Mérlegeljék az olyan intézkedéseket, amelyek az alábbiak révén hozzájárulnak a transznacionális önkéntes tevékenységek résztvevőinek egészségét, biztonságát és védelmét szolgáló megfelelő és egyértelmű jogszabályi és végrehajtási keret meglétéhez vagy fenntartásához:

                              a)

                              biztosítsák, hogy a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet rendelkezéseivel összhangban valamennyi önkéntes rendelkezhessen társadalombiztosítási jogosultsággal valamely tagállamban;

                              b)

                              támogassák az önkéntes tevékenységek végrehajtásában részt vevő szervezőket annak biztosításában, hogy egyértelmű és megbízható eljárások álljanak rendelkezésre az önkéntesek válságok, vészhelyzetek és egyéb, előre nem látható körülmények esetén történő ellátására és segítésére.

                  21.

                  Hívják fel a figyelmet az önkéntesek jogaira, és biztosítanak hozzáférhető információkat azokról, a fent említett célzott keretben meghatározottak szerint, és különös tekintettel az alábbiakra:

                              a)

                              annak biztosítása, hogy legyen olyan, a honlap-akadálymentesítési irányelv (20) követelményeinek megfelelő nemzeti honlap, amelyen az önkéntességre vonatkozó nemzeti szintű jogi és adminisztratív szabályokról, valamint az egy másik tagállamban való önkéntességnek az önkéntes meglévő és jövőbeli társadalombiztosítási jogaira és jogosultságaira gyakorolt hatásairól (21) gyakorlati, hozzáférhető és átfogó jellegű információkat biztosítanak az önkénteseknek (mind az érkező, mind pedig a távozó uniós önkénteseknek);

                              b)

                              az ifjúsági információszolgáltatók támogatása az önkéntességre vonatkozó nemzeti szintű jogi és adminisztratív szabályokkal kapcsolatos, a fiatal közönséghez igazított tájékoztatás kialakításáról szóló képzések ösztönzése által;

                              c)

                              az együttműködések ösztönzése a már működő hálózatokkal és szolgáltatásokkal – például az ERYICA-val – az ilyen tájékoztatás kialakítása kapcsán;

                              d)

                              a határokon átnyúló, meglévő nemzeti önkéntességi rendszerek és tevékenységek szervezőinek arra való ösztönzése, hogy jelöljék meg azokat a releváns nemzeti és európai (22) honlapokat, amelyek tájékoztatják az önkénteseket a más tagállamban való önkéntességgel kapcsolatos jogaikról, kötelezettségeikről és az alkalmazandó szabályokról.

                  22.

                  Az önkéntes tevékenységeket szervezők kapacitásépítési törekvéseinek támogatása révén javítsák az önkéntességi lehetőségek minőségét. Ez különösen az alábbiak révén érhető el:

                              a)

                              a küldő és a fogadó tagállamok szervezőinek együttműködésre ösztönzése, többek között kellő tájékoztatás nyújtásával az önkéntes tevékenységről, annak szervezőiről és az önkéntesről, hogy ezáltal mindkét fél megalapozott döntést hozhasson a tevékenység fenntarthatóságáról, és eleget tehessen valamennyi jogi követelménynek;

                              b)

                              az önkéntes tevékenységek szervezőinek arra való ösztönzése, hogy helyezzenek hangsúlyt a minőségre többek között azáltal, hogy az önkéntes tevékenységek szervezését olyan elemzésre alapozzák, amely elősegíti az igények azonosíthatóságát és kedvező eredményekhez vezet a helyi közösségekben;

                              c)

                              az önkéntes tevékenységek szervezőinek arra való ösztönzése, hogy helyezzenek megfelelő hangsúlyt az önkéntes tevékenységek tanulási dimenziójára, ideértve a transznacionális önkéntesség keretében történő nyelvtanulást is;

                              d)

                              az önkéntes tevékenységek szervezőinek támogatása a meglévő nemzeti vagy uniós keretek (pl. a Youthpass és az Europass) szisztematikusabb és általánosabb, az önkéntes tevékenységek tanulási eredményeinek azonosítása, dokumentálása és érvényesítése érdekében történő alkalmazásában;

                              e)

                              annak elismerése révén, hogy az ifjúsági munka a fiatalok számára az önkéntességi lehetőségek egyik fő előmozdítója és az EU-ban az önkéntes tevékenységek minőségfejlesztésének egyik fő eszköze, ily módon pedig hozzájárulva az ifjúsági munkára vonatkozó európai program (23) végrehajtásához;

                              f)

                              az ifjúsági munka terén és az ifjúsági szervezetek keretében aktív személyek határokon átnyúló mobilitásának előmozdítása;

                              g)

                              az ifjúságsegítők és az önkéntes tevékenységeket szervezők képzésének támogatása révén, elismerve kulcsfontosságú szerepüket a fiatal önkéntesek támogatásában és vezetésében a magas színvonalú önkéntességi tapasztalatok megszerzése során;

                              h)

                              a transznacionális önkéntes tevékenységek szervezőinek arra való ösztönzése révén, hogy kérelmezzék az Európai Szolidaritási Testület minőségi védjegyének megszerzését;

                              i)

                              az önkéntességre vonatkozó általános minőségi szabványok kidolgozása és előmozdítása révén, merítve a minőségre, a támogatásra, a befogadásra és az igazolásra vonatkozó intézkedések (EU) 2021/888 rendeletben (24) foglalt, átfogó rendszeréből, amennyiben az nemzeti összefüggésben megvalósítható;

                              j)

                              olyan intézkedések elfogadása révén, amelyek biztosítják, hogy az önkéntes tevékenységek nem vezetnek az állások kiváltásához.

                  23.

                  Biztosítsák, hogy a transznacionális önkéntes tevékenységekhez való hozzáférés minden fiatal számára, beleértve a kevesebb lehetőséggel rendelkezőket is, reális lehetőségnek számítson, többek között az alábbiak révén:

                              a)

                              az olyan nemzeti átjárók, valamint regionális és helyi struktúrák (például az ifjúsági munkához kötődő infrastruktúrák és ifjúsági tájékoztatási központok) létrehozásának és/vagy (ha már vannak ilyenek) működtetésének támogatásával, amelyek a fogyatékossággal élő személyek számára hozzáférhető formátumban nyújtanak tájékoztatást és iránymutatást a meglévő önkéntességi lehetőségekről a lehetséges fiatal önkéntesek, köztük a kevesebb lehetőséggel rendelkező fiatalok, a civil társadalom/szolidaritási szervezetek, valamint a terület egyéb érdekelt felei számára. Ezek a struktúrák magukban foglalhatnak öregdiák-hálózatokat (mint az EuroPeers) és helyi ifjúságsegítőket is, kihasználva azoknak a lehetséges önkéntesjelöltek támogatására és szerepvállalásának növelésére irányuló kapacitását, továbbá – adott esetben – az Európai Szolidaritási Testületet megvalósító nemzeti szervekkel együttműködésben is működhetnek;

                              b)

                              a kevesebb lehetőséggel rendelkező fiatalok transznacionális önkéntességhez való hozzáférésének az érintett szervezetek és hálózatok – mint például az Eurodesk és az ERYICA – általi célzott és hozzáférhető információmegosztás és tájékoztatás előmozdítása révén történő megkönnyítésével (25), ideértve többek között az interkulturális kompetenciák és a nyelvtanulás a transznacionális mobilitás ugródeszkáiként való jelentőségének tudatosítását is;

                              c)

                              annak biztosításával, hogy az önkéntes tevékenységek szervezői ösztönözve legyenek a társadalmi befogadás előmozdítására, ideértve az észszerű és megfelelő, a fiatalok számára hozzáférhető szálláslehetőségek biztosítását is, különös tekintettel a fogyatékossággal élő fiatalokra;

                              d)

                              az önkéntes tevékenységek szervezőinek abban való támogatásával, hogy a kevesebb lehetőséggel rendelkező fiatalok befogadásával kapcsolatos szempontokat dolgozzanak ki projektjeikhez (26), többek között a társadalmi befogadás előmozdításáért felelős szolgálatok olyan szakértőivel való összekapcsolásuk révén, akik támogathatják és képezhetik őket;

                              e)

                              célzott támogatás nyújtásával az önkéntes tevékenységek fejlesztéséhez, különösen a hátrányos helyzetű csoportok vagy a hátrányos megkülönböztetés kockázatának kitett csoportok befogadásának, egyenlőségének és társadalmi szerepvállalásának előmozdításával, továbbá ösztönözve e közösségek fiatal önkénteseit arra, hogy önkéntességet vállaljanak és multiplikátorként, vagy akár példaképként járjanak el saját közösségükben;

                              f)

                              az érintett szervezeteknek és hálózatoknak a helyi önkéntes tevékenységek (ideértve a rövid távú, a részidős és a csoportos formátumokat is) előmozdítása terén való támogatásával, ami potenciálisan az első lépés lehet a transznacionális tevékenységekben való részvétel felé vezető úton, valamint további célzott támogatás nyújtásával olyan önkéntességi lehetőségek fejlesztéséhez, amelyek – például többek között digitális önkéntességi lehetőségek felkínálása révén – azoknak a fiataloknak nyújtanak segítséget, akik különböző okokból nem tudnak részt venni a fizikai formában megvalósuló transznacionális mobilitásban;

                              g)

                              az ifjúsági mobilitást elősegíteni képes meglévő transznacionális eszközök – például a mobilitási kártyák – további előmozdításával és használatuk ösztönzésével valamennyi transznacionális önkéntes tevékenységben (27);

                              h)

                              lehetőség szerint – és a schengeni vívmányok, valamint a harmadik országbeli állampolgárok beutazására és tartózkodására vonatkozó uniós jog sérelme nélkül – azoknak az adminisztratív és gyakorlati kérdéseknek a megoldásával, amelyek nehézségéket okoznak a harmadik országbeli állampolgárok vízumainak és/vagy tartózkodási engedélyeinek önkéntes szolgálat céljából történő megszerzése terén.

                  24.

                  Fokozzák az önkéntes tevékenységek előnyeivel kapcsolatos tudatosságot információmegosztás, iránymutatás és tájékoztatási tevékenységek révén, ideértve a nemzeti szinten lévő érdekelt felek bevonását olyan ágazatokban, mint az oktatási, a képzési, a foglalkoztatási ágazat, a szociális ellátás és az ifjúságügy. Fordítsanak kiemelt figyelmet arra, hogy a kevesebb lehetőséggel rendelkező fiatalokat is kellőképpen megszólítsák. Ez magában foglalja annak előmozdítását, hogy:

                              a)

                              az önkéntes tevékenységek a társadalmi kihívások kezelésének, valamint a kiszolgáltatott helyzetben lévő személyekkel való szolidaritás megjelenítésének konkrét módját kínálják a fiatalok számára;

                              b)

                              az önkéntesség keretében szerzett tapasztalat elősegítse a fiatalok személyes, tanulmányi, szociális, állampolgári és szakmai fejlődését, és segítse őket a munkaerőpiacon szükséges és értékes kompetenciák fejlesztésében;

                              c)

                              léteznek az önkéntes tevékenységek tanulási eredményeinek azonosítását, dokumentálását és érvényesítését támogató keretrendszerek (ideértve a Youthpasst és az Europasst is).

                  25.

                  Támogassák és mozdítsák elő az önkéntességhez kapcsolódó közösségépítő tevékenységeket. Ez az alábbiakat foglalja magában:

                              a)

                              az önkéntesekből álló hálózatok működésének nemzeti szinten történő ösztönzését, különös tekintettel azokra, amelyek hosszú távú jövőképpel rendelkező tevékenységekben vesznek részt, azaz nem kapcsolódnak az egyes projektekhez, illetve azok időtartama nem korlátozza őket;

                              b)

                              az önkéntességhez kapcsolódó meglévő európai hálózatok, különösen az Európai Szolidaritási Hálózat és az EuroPeers, valamint az Európai Ifjúsági Portálon, az Európai Szolidaritási Testület portálján keresztül elérhető egyéb források és platformok előmozdítását;

                              c)

                              a volt önkéntesek arra való ösztönzését, hogy ifjúsági hálózatokon, oktatási intézményeken és műhelytalálkozókon keresztül osszák meg tapasztalataikat mint nagykövetek vagy egy hálózat tagjai, valamint tartsanak képzéseket a jelenlegi vagy jövőbeli önkénteseknek;

                              d)

                              az önkéntes tevékenységek szervezőinek arra való ösztönzését, hogy támogassák az önkénteseket a fogadó közösségbe való beilleszkedésben tevékenységük során, valamint az önkéntes tevékenységekben való részvételük folytatásában a hazatérésüket követően, különös tekintettel a kevesebb lehetőséggel rendelkező fiatalok segítésére.

                  26.

                  Tárják fel az önkéntesség új tendenciáit, alternatív dimenzióit és formátumait többek között az alábbiak révén:

                              a)

                              a digitális önkéntességgel – mint a fizikai formában történő mobilitás kiegészítésével, vagy akár az önkéntes tevékenységek önálló formájával – kapcsolatos formátumok tesztelésének és a transznacionális kontextusban megvalósuló digitális önkéntességre vonatkozó bizonyítékok gyűjtésének előmozdítása;

                              b)

                              a generációk közötti önkéntesség – mint az idősödő társadalom előtt álló kihívások kezeléséhez való értékes hozzájárulás, valamint a fiatalok nemzedékek közötti párbeszédbe való bevonásának a nemzedékek közötti tudástranszfert elősegítő és a társadalmi kohéziót erősítő módja – jelentőségének elismerése, illetve annak előmozdítása.

                  27.

                  Teremtsenek szinergiákat, kiegészítő jelleget és folytonosságot az európai szinten és a tagállamokban különböző szinteken meglévő önkéntességi rendszerek és tevékenységek között. Ez például az alábbiakat foglalja magában:

                              a)

                              a tagállamok közötti, a meglévő önkéntességi rendszerekre – ideértve a nemzeti közszolgálati rendszereket és tevékenységeket is, amennyiben vannak ilyenek – vonatkozó információcserét, illetve ezen információk továbbítását az Európai Bizottságnak az Európai Ifjúsági Portálon és a Youth Wiki portálon való közzététel megkönnyítése, valamint a bevált gyakorlatok kidolgozásának elősegítése érdekében;

                              b)

                              olyan intézkedések mérlegelését, amelyek előmozdítanák és támogatnák a bevált gyakorlatok önkéntességi rendszerek, illetve tevékenységek közötti átvitelét.

                  28.

                  Támogassák az éghajlat- és környezetvédelmi kihívások kezeléséhez érdemben hozzájáruló önkéntes tevékenységeket az alábbiak révén:

                              a)

                              a zöld gyakorlatok valamennyi önkéntes projektbe és tevékenységbe való integrálásának ösztönzése révén, valamint a környezeti szempontból fenntartható és felelős magatartás előmozdításával a résztvevők és a részt vevő szervezetek körében;

                              b)

                              az önkéntes tevékenységek környezeti lábnyoma csökkentésének előmozdításával például a hulladék csökkentése, az újrafeldolgozás és – amikor csak lehetséges – a fenntartható közlekedési eszközök használata révén;

                              c)

                              a környezetvédelem, a fenntarthatóság, az éghajlat-politikai célok, valamint a katasztrófamegelőzés és a helyreállítás témájával foglalkozó önkéntes tevékenységek fejlesztésének előmozdításával.

                  29.

                  A jelen ajánlás megvalósítása terén elért eredményeket építsék be az EU ifjúsági stratégiájának keretében végzett rendszeres aktualizálásokba – különösen a Youth Wiki részeként.

            FELKÉRI A BIZOTTSÁGOT, HOGY:

                  30.

                  Segítse elő – például a társaktól való tanulási tevékenységek, bizottsági szakértői csoportok, illetve az EU ifjúsági stratégiájával foglalkozó platform révén – az azzal kapcsolatos gyakorlatok tagállamok közötti cseréjét, hogy miként lehet leküzdeni azon akadályokat, amelyek meggátolhatják a fiatalok önkéntességben való részvételét.

                  31.

                  Támogassa a tagállamokat abban, hogy az EU ifjúsági stratégiája, az ifjúsági munkára vonatkozó európai program és az uniós ifjúsági programok – különösen az Európai Szolidaritási Testület – együttműködési mechanizmusai és eszközei révén kövessék ezt az ajánlást.

                  32.

                  Segítse elő a tagállamok és valamennyi releváns érdekelt fél között különböző szinteken az egymástól való tanulást és tapasztalatcserét olyan tevékenységek révén, mint a társaktól való tanulás, a partneri tanácsadás, a szakértői csoportok, a hálózatépítés és más együttműködési struktúrák, többek között az uniós és a nemzeti szintű rendszerek, illetve tevékenységek közötti szinergiákra és kiegészítő jellegre összpontosítva, beleértve a nemzeti közszolgálati rendszereket is, amennyiben vannak. E célból használja ki az olyan meglévő tereket, mint például a Youth Wiki és az Európai Ifjúsági Portál, ahol az erőforrások és az ismeretek különböző szinteken megoszthatók a tagállamok és a nem kormányzati szervezetek (NGO-k) között.

                  33.

                  Tárja fel az önkéntesség azon új tendenciáit és formáit, amelyek tiszteletben tartják az esélyegyenlőség, a megkülönböztetésmentesség, a hozzáférhetőség, illetve akadálymentesség, az inkluzivitás és a magas színvonalú tevékenységek alapelvét, mégpedig tényanyagok összegyűjtése, bevált gyakorlatok kidolgozása, valamint iránymutatások és kézikönyvek kiadása révén, különösen a digitális vagy a vegyes önkéntesség, továbbá a generációk közötti önkéntesség vonatkozásában.

                  34.

                  Az Európai Ifjúsági Portálon keresztül – amely az Európai Szolidaritási Testület keretében elérhető szolidaritási tevékenységek regisztrációs eszközét is felöleli – népszerűsítse a fiatalok, különösen a kevesebb lehetőséggel rendelkezők számára elérhető európai önkéntességi lehetőségeket, és terjessze az azokra vonatkozó információkat. A tagállamokkal együttműködésben az Európai Ifjúsági Portálon tüntesse fel a vonatkozó nemzeti honlapokra mutató hivatkozásokat (28).

                  35.

                  Továbbra is fejlessze, mozdítsa elő és támogassa a nem formális és informális tanulás eredményeinek érvényesítését támogató, meglévő uniós eszközök alkalmazását, különösen a Youthpass és az Europass platformot, többek között a tanulmányokkal kapcsolatos európai digitális tanúsítványok révén.

                  36.

                  Tanulmányok, felmérések, statisztikák, kutatások és adatelemzések révén támogassa az önkéntesség és a szolidaritási tevékenységek egyénekre és szervezetekre, valamint a társadalomra gyakorolt hosszú távú hatásaival kapcsolatos kutatást és adatgyűjtést, beleértve a Covid19-világjárvány tanulságait és az azzal kapcsolatos meglátásokat az önkéntességi ágazatra és annak a hasonló válságokra való felkészültségére vonatkozóan.

                  37.

                  A Youth Wiki online platform használatával gyűjtsön információt arról, hogy a tagállamok milyen eredményeket értek el ezen ajánlás végrehajtása terén.

                  38.

                  Készítsen jelentést a tanácsi ajánlásnak az EU ifjúsági stratégiája, valamint az oktatás és képzés terén az európai oktatási térség létrehozása érdekében és azon túlmutatóan folytatott európai együttműködés stratégiai keretrendszere végrehajtására irányuló munka keretében történő alkalmazásáról.

            Ez az ajánlás a fiatal önkéntesek európai mobilitásáról szóló, 2008. november 20-i tanácsi ajánlás helyébe lép.

         Kelt Luxembourgban, 2022. április 5-én.

               a Tanács részéről

               az elnök

            R. BACHELOT-NARQUIN

         (1)  https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/soteu_2021_address_hu_0.pdf

         (2)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2021/2316 határozata (2021. december 22.) az ifjúság európai évéről (2022) (HL L 462., 2021.12.28., 1. o.)

         (3)  Elfogadott szövegek – A Covid19 ifjúságra és sportra kifejtett hatásáról – 2021. február 10., szerda (europa.eu).

         (4)  HL C 456., 2018.12.18., 1. o.

         (5)  A Bizottság jelentése az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának az EU ifjúsági stratégiájánakvégrehajtásáról (2019–2021), COM(2021) 636 final.

         (6)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2021/888 rendelete (2021. május 20.) az Európai Szolidaritási Testület program létrehozásáról. Nem uniós országokban önkéntes tevékenységekre sor kerülhet:
      – az (EU) 2021/888 rendelet 7. cikkének (2) bekezdése értelmében, „a »fiatalok részvétele szolidaritási tevékenységekben« programág keretében az önkéntességre sor kerülhet a résztvevő tartózkodási helye szerinti országtól eltérő országban (a továbbiakban: határokon átnyúló önkéntesség) vagy a résztvevő tartózkodási helye szerinti országban (a továbbiakban: belföldi önkéntesség).” A résztvevő tartózkodási helye szerinti országtól eltérő ország lehet a programhoz társult valamely harmadik ország vagy valamely egyéb részt vevő ország;
      – az (EU) 2021/888 rendelet 10. cikkének (2) bekezdése értelmében, „az Európai Önkéntes Humanitárius Segítségnyújtási Hadtest keretébe tartozó önkéntességre a harmadik országok csak azon régióiban kerülhet sor, ahol sor kerül humanitárius segítségnyújtási tevékenységekre és műveletekre, és nincsenek folyamatban lévő nemzetközi vagy belső fegyveres konfliktusok.”
      Ezen túlmenően – a 2. cikk (3) bekezdésében foglaltaknak megfelelően – a programban olyan harmadik országbeli állampolgár is részt vehet, „aki jogszerűen tartózkodik valamely tagállamban, a programhoz társult valamely harmadik országban vagy valamely egyéb részt vevő, e rendelet hatálya alá tartozó országban”.

         (7)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/PDF/?uri=CELEX:42018Y1218(01)&qid=1578414694481&from=HU

         (8)  Evaluation of the EU Youth Strategy and the Council Recommendation on the mobility of young volunteers (Az EU ifjúsági stratégiájának és a Tanács fiatal önkéntesek mobilitásáról szóló ajánlásának értékelése), 2016.

         (9)  „Promoting the mobility of young volunteers and cross-border solidarity, a practical toolbox for actors and stakeholders in the field of youth and recommendations for policymakers” („A fiatal önkéntesek mobilitásának és a határokon átnyúló szolidaritásnak az előmozdítása: gyakorlati eszköztár az ifjúságügy szereplői és érdekelt felei számára, valamint ajánlások a politikai döntéshozóknak”) című 2021. évi dokumentum, amelyet az Európai Bizottság által a fiatal önkéntesek mobilitásáról szóló, 2008. évi tanácsi ajánlás felülvizsgálatának támogatása céljából létrehozott szakértői csoport dolgozott ki (2019 szeptembere és 2020 szeptembere között).

         (10)  A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának az európai oktatási térség 2025-ig történő megvalósításáról, COM(2020) 625 final, elérhető: EUR-Lex – 52020DC0625 – HU – EUR-Lex (europa.eu).

         (11)  Emlékeztetni kell arra, hogy a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet rendelkezik a szociális biztonsági jogok – köztük a betegségi ellátások– koordinálásáról a határokon átnyúló helyzetekben, és alkalmazandó a tagállamok között mozgó önkéntesekre is.

         (12)  HL L 295., 2018.11.21., 32. o., I. melléklet, E. szakasz. A „Your Europe” (Európa Önökért) portálon keresztül végrehajtva: Your Europe (Európa Önökért) (europa.eu).

         (13)  COM(2020) 758 final.

         (14)  A Youthpass az a fő elismerésre és érvényesítésre szolgáló eszköz, amely az Erasmus+ és az Európai Szolidaritási Testület valamennyi résztvevője számára elérhető, tükrözi tanulási folyamataikat, és tanulási eredményeiket a Youthpass tanúsítványban dokumentálja.

         (15)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/646 határozata (2018. április 18.) a készségekkel és képesítésekkel kapcsolatban nyújtott jobb szolgáltatások közös keretrendszeréről (Europass) és a 2241/2004/EK határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 112., 2018.5.2., 42. o.) egy olyan európai keretrendszert hoz létre, amely a formális, nem formális és informális keretek között, többek között gyakorlati tapasztalatok, mobilitás és önkéntesség során megszerzett készségek és képesítések átláthatóságát és közérthetőségét hivatott elősegíteni.

         (16)  HL C 398., 2012.12.22., 1. o.

         (17)  Az EU ifjúsági stratégiájának és a Tanács fiatal önkéntesek mobilitásáról szóló ajánlásának értékelése (europa.eu), 2016.

         (18)  Az önkéntesek az önkéntes tevékenységre fordított idejükért nem kapnak javadalmazást, de az általában az utazásra, étkezésre, illetve szállásra és/vagy egyéb kisebb személyes költségekre korlátozódó kiadásaikat esetlegesen fedezhetik.

         (19)  Lásd ugyanezt a fogalommeghatározást az (EU) 2021/888 rendelet 2. cikkének (4) bekezdésében.

         (20)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/2102 irányelve (2016. október 26.) a közszférabeli szervezetek honlapjainak és mobilalkalmazásainak akadálymentesítéséről (HL L 327., 2016.12.2., 1. o.)

         (21)  Ideértve az európai egészségbiztosítási kártya (EHIC) kérelmezési eljárásaival kapcsolatos tájékoztatást, valamint az arra vonatkozó részletes információkat, hogy a nemzeti egészségügyi ellátórendszerek mire terjednek, illetve mire nem terjednek ki.

         (22)  Az (EU) 2018/1724 rendelet (HL L 295., 2018.11.21., 1. o..) szerinti, többnyelvű „Your Europe” (Európa Önökért) portál; az Európai Ifjúsági Portál „Youth Wiki” része; az Europa portálon található információk, pl. az európai egészségbiztosítási kártyáról: A kártya igénylése – Foglalkoztatás, szociális ügyek és társadalmi befogadás – Európai Bizottság (europa.eu).

         (23)  A Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői által megfogalmazott állásfoglalás az európai ifjúsági munkára vonatkozó menetrend létrehozásának keretéről (2020/C 415/01).

         (24)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2021/888 rendelete (2021. május 20.) az Európai Szolidaritási Testület program létrehozásáról, valamint az (EU) 2018/1475 és a 375/2014/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 202., 2021.6.8., 32. o.).

         (25)  Iránymutatásért lásd az Erasmus+ és az Európai Szolidaritási Testület befogadási és sokszínűségi stratégiáját: https://ec.europa.eu/programmes/erasmus-plus/resources/implementation-guidelines-erasmus-and-european-solidarity-corps-inclusion-and-diversity_en

         (26)  A 2020–2021-ben elfogadott, egyes hátrányosan megkülönböztetett és hátrányos helyzetű csoportokat célzó uniós esélyegyenlőségi stratégiákkal és a társadalmi befogadásra vonatkozó szakpolitikai keretekkel összhangban: az EU rasszizmus elleni, a 2020–2025-ös időszakra szóló cselekvési tervével (COM(2020) 565 final, 2020. szeptember 18.), a romák egyenlőségének, társadalmi befogadásának és részvételének előmozdítását célzó uniós stratégiai keretrendszerrel (COM(2020) 620 final, 2020. október 7.), az LMBTIQ-személyek egyenlőségéről szóló stratégiával (COM(2020) 698 final, 2020. november 12.), az integrációról és a befogadásról szóló cselekvési tervvel (COM(2020) 758 final, 2020. november 24.), valamint a fogyatékossággal élő személyek jogainak érvényre juttatását célzó stratégiával (COM(2021) 101 final, 2021. március 3.) összhangban.

         (27)  Ez a korábbi Európai önkéntes szolgálatban már eddig is bevált gyakorlatnak számított; a jelenlegi Európai Szolidaritási Testületben minden önkéntes ingyenesen jut hozzá az európai ifjúsági kártyához.

         (28)  Az ezen ajánlás 2. pontjának a) alpontjában előírt információkat, valamint a nemzeti önkéntességi rendszerekkel, illetve önkéntes tevékenységekkel kapcsolatos információkat tartalmazó honlapokat.


title: A Bizottság ajánlása (2019. június 18.) Bulgária 2021 és 2030 közötti időszakra vonatkozó integrált nemzeti energia- és klímatervének tervezetéről

text:
               3.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/5

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
      (2019. június 18.)
      Bulgária 2021 és 2030 közötti időszakra vonatkozó integrált nemzeti energia- és klímatervének tervezetéről
      (2019/C 297/02)
      AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
      tekintettel az energiaunió és az éghajlat-politika irányításáról, valamint a 663/2009/EK és a 715/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, a 94/22/EK, a 98/70/EK, a 2009/31/EK, a 2009/73/EK, a 2010/31/EU, a 2012/27/EU és a 2013/30/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 2009/119/EK és az (EU) 2015/652 tanácsi irányelv módosításáról, továbbá az 525/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. december 11-i (EU) 2018/1999 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
      mivel:

                  (1)

                  Az (EU) 2018/1999 rendelet értelmében minden tagállamnak be kell nyújtania a Bizottsághoz a 2021 és 2030 közötti időszakra vonatkozó integrált nemzeti energia- és klímatervének tervezetét az említett rendelet 3. cikke (1) bekezdésének és I. mellékletének megfelelően. Az integrált nemzeti energia- és klímatervek első tervezeteit 2018. december 31-ig kellett benyújtani.

                  (2)

                  Bulgária 2019. január 15-én nyújtotta be nemzeti energia- és klímatervének tervezetét. E terv tervezetének benyújtása képezi az alapját és első lépését a Bizottság és a tagállamok közötti ún. iteratív folyamatnak, amely az integrált nemzeti energia- és klímatervek véglegesítésének és későbbi végrehajtásának előkészítését szolgálja.

                  (3)

                  Az (EU) 2018/1999 rendelet értelmében a Bizottságnak értékelnie kell az integrált nemzeti energia- és klímatervek tervezetét. A Bizottság átfogó értékelést készített a bolgár nemzeti energia- és klímaterv tervezetéről, az (EU) 2018/1999 rendelet valamennyi releváns szempontjának figyelembevételével. A Bizottság az értékelést (2) ezen ajánlással egy időben közzéteszi. Az alábbi ajánlások az értékelés eredményein alapulnak. A Bizottság ajánlásai különösen a következőkre irányulhatnak: i. a célkitűzések, célok és hozzájárulások által megcélzott szint az energiaunió célkitűzéseinek és különösen a megújuló energia és az energiahatékonyság tekintetében 2030-ra meghatározott uniós célok együttes elérésének szempontjából, valamint a tagállam által a villamosenergia-rendszerösszeköttetés 2030-ra megcélzott szintje; ii. a tagállami és uniós szintű célkitűzésekkel kapcsolatos szakpolitikák és intézkedések, valamint olyan egyéb szakpolitikák és intézkedések, amelyeknek határokon átnyúló jelentősége lehet; iii. bármely további olyan szakpolitikák és intézkedések, amelyeket az integrált nemzeti energia- és klímatervek esetleg előírnak; iv. az integrált nemzeti energia- és klímatervben foglalt meglévő és tervezett szakpolitikáknak és intézkedéseknek az energiaunió egy dimenzióján belüli, valamint a különböző dimenziói közötti kölcsönhatása és ezek összeegyeztethetősége.

                  (4)

                  Ajánlásai kidolgozása során a Bizottság két szempontot vett figyelembe: egyfelől azt, hogy az összes tagállam számszerűsített tervezett hozzájárulásait összesítve kell látnia ahhoz, hogy értékelni tudja az uniós szintű ambíciókat; másfelől pedig azt, hogy az érintett tagállamoknak megfelelő idő álljon a rendelkezésére ahhoz, hogy kellően figyelembe tudják venni a Bizottság ajánlásait saját nemzeti tervük véglegesítése előtt.

                  (5)

                  A tagállamok megújuló energiával kapcsolatos céljaira vonatkozó bizottsági ajánlások az (EU) 2018/1999 rendelet II. mellékletében meghatározott, objektív kritériumokon alapuló képletre támaszkodnak.

                  (6)

                  Az energiahatékonyság tekintetében a Bizottság ajánlásai az integrált nemzeti energia- és klímaterv tervezetében feltüntetett nemzeti szintű célok értékelésén alapulnak, összehasonlítva azokat az uniós célkitűzések eléréséhez szükséges közös erőfeszítések szintjével, adott esetben figyelembe véve egyes egyedi nemzeti körülményekre vonatkozó információkat. Az energiahatékonyság területén kitűzött végleges nemzeti hozzájárulásoknak tükrözniük kell az energiamegtakarítások költséghatékony lehetőségeit, és e hozzájárulásokat szilárd, hosszú távú épületfelújítási stratégiának, valamint a 2012/27/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) 7. cikkéből eredő energiamegtakarítási kötelezettség végrehajtását célzó intézkedéseknek kell alátámasztaniuk. A tagállamoknak emellett igazolniuk kell, hogy kellő mértékben figyelembe vették az „első az energiahatékonyság” elvet, ismertetve, hogy az energiahatékonyság miként járul hozzá a versenyképes karbonszegény gazdaság nemzeti céljainak költséghatékony megvalósításához, az energiaellátás biztonságához és az energiaszegénység kezeléséhez.

                  (7)

                  Az energiaunió irányításáról szóló rendelet előírja a tagállamok számára, hogy adjanak általános áttekintést az integrált nemzeti energia- és klímatervben meghatározott célkitűzések, célok és hozzájárulások eléréséhez szükséges beruházásokról, valamint e beruházások forrásainak általános értékeléséről. A nemzeti energia- és klímaterveknek a befektetői biztonság garantálása érdekében biztosítaniuk kell a nemzeti szakpolitikák és intézkedések átláthatóságát és kiszámíthatóságát.

                  (8)

                  Ezzel párhuzamosan a 2018–2019-as európai szemeszter ciklusának keretében a Bizottság nagy hangsúlyt fektetett a tagállamok energiához és éghajlat-politikához kapcsolódó beruházási szükségleteire. Ez tükröződik a Bulgáriára vonatkozó 2019. évi országjelentésben (4), valamint a Bulgáriának szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó bizottsági ajánlásban (5) is, melyek az európai szemeszter folyamatának részét képezik. A Bizottság az integrált nemzeti energia- és klímatervek tervezetének értékelése során figyelembe vette az európai szemeszter legfrissebb megállapításait és ajánlásait. A Bizottság ajánlásai kiegészítik az európai szemeszter keretében kiadott legutóbbi országspecifikus ajánlásokat. A tagállamok is kötelesek biztosítani azt, hogy az integrált nemzeti energia- és klímaterveik figyelembe vegyék az európai szemeszter keretében kiadott legutóbbi országspecifikus ajánlásokat.

                  (9)

                  Az energiaunió irányításáról szóló rendelet előírja továbbá azt is, hogy minden tagállamnak kellően figyelembe kell vennie a 2019. december 31-ig benyújtandó integrált nemzeti energia- és klímaterv tervezetéhez fűzött bizottsági ajánlásokat, és amennyiben az érintett tagállam nem fogad meg egy ajánlást vagy nem fogadja meg annak jelentős részét, döntését meg kell indokolnia és az indokolást közzé kell tennie.

                  (10)

                  A tagállamok értelemszerűen ugyanazokat az adatokat, illetve a későbbi években ugyanazokat az aktualizált adatokat szerepeltetik integrált nemzeti energia- és klímaterveikben, mint az Eurostathoz vagy az Európai Környezetvédelmi Ügynökséghez benyújtott jelentéseikben. Az azonos forrás és – adott esetben – az európai statisztikák felhasználása szintén elengedhetetlen a modellezéshez és az előrejelzésekhez szükséges alapforgatókönyv számításaihoz. Az európai statisztikák felhasználása lehetővé teszi az integrált nemzeti energia- és klímatervekben alkalmazott adatok és előrejelzések jobb összehasonlíthatóságát.

                  (11)

                  A végleges integrált nemzeti energia- és klímatervnek tartalmaznia kell az (EU) 2018/1999 rendelet I. mellékletének valamennyi elemét. Ennek keretében a lehetőségekhez mérten értékelni kell a tervezett szakpolitikák és intézkedések makrogazdasági, egészségügyi, környezeti, foglalkoztatási, valamint az oktatás, a készségek terén és a társadalom egészére kifejtett hatásait. A nyilvánosságot és az egyéb érdekelt feleket be kell vonni a végleges integrált nemzeti energia- és klímatervek előkészítésébe. Mindezeket, továbbá az egyéb elemeket az ezen ajánlással együtt közzétett szolgálati munkadokumentum (6) ismerteti részletesen.

                  (12)

                  Az integrált energia- és klímatervek lehetőséget biztosítanak a hosszú távú szakpolitikák és intézkedések koherens meghatározására, figyelembe véve az ebből eredő, dimenziók közötti kapcsolódási pontokat a lehetséges szinergiák vagy kockázatok tekintetében. Bár látszólag a terv tervezetében leírt szakpolitikák és intézkedések bizonyos kapcsolódási pontokat figyelembe vesznek, az öt dimenziót átfogó értékelésüket tovább kell erősíteni a végső tervben. Az elemzés tartalmazhatna mennyiségi becsléseket, továbbá ki kellene terjednie a szakpolitikák és az intézkedések közötti lehetséges negatív kölcsönhatásokra is, és meg kellene mutatnia, hogy Bulgária hogyan kívánja ezeket kezelni. Különösen a dekarbonizáció, az energiabiztonság és a belső piaci dimenziók, valamint az „első az energiahatékonyság” elve közötti szinergiák további értékelést tesznek szükségessé. Hasonlóképpen, tovább kell vizsgálni az energiahatékonyságnak az energiaszegénység kezelésében betöltött szerepét. Fontos elem a szénalapú energiatermelés tervezett folytatása és a gáz kedvezőbb felhasználása közötti kölcsönhatás a dekarbonizációs dimenzióban, amelyet a végső tervben tovább kell értékelni, a költségek és a versenyképesség szempontjából is. Egy másik elem a biomassza felhasználásának hatása a földhasználati és erdészeti ágazatban elszámolt abszorpciókra. A villamosenergia-termelés és a karbonszegény technológiák alkalmazása közötti kapcsolatot tovább kell vizsgálni a kutatás, innováció és versenyképesség dimenziója keretében.

                  (13)

                  Hasznos volna a végleges integrált nemzeti energia- és klímatervben átfogó elemzést nyújtani arról, hogy a karbonszegény technológiák ágazata – köztük az energiaigényes és a nagyobb mértékű szén-dioxid-kibocsátást okozó ipari ágazatok dekarbonizációjára szolgáló technológiák ágazata – jelenleg milyen pozíciót foglal el a világpiacon. A tervnek ki kellene emelnie a versenyelőnyt és a potenciális kihívásokat jelentő területeket, valamint meg kellene határoznia a rájuk épülő célkitűzéseket, szakpolitikákat és intézkedéseket, megfelelően összekapcsolva azokat a vállalkozás- és iparpolitikával. A körforgásos gazdasággal kapcsolatos kölcsönhatások és különösen annak az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése szempontjából való relevanciája tovább hangsúlyozhatók.

                  (14)

                  A Bizottság Bulgáriának szóló ajánlásait Bulgária integrált nemzeti energia- és klímaterve tervezetének ezen ajánlással egy időben közzétett értékelése támasztja alá (7),

            AJÁNLJA, HOGY BULGÁRIA TEGYEN INTÉZKEDÉSEKET A KÖVETKEZŐK ÉRDEKÉBEN:

                  1.

                  A megújuló energia részesedésének 2030-ra kitűzött célértékét jelentős mértékben, legalább 27 %-ra kell növelni Bulgária hozzájárulásaként a megújuló energiára vonatkozó 2030-as uniós célkitűzéshez, az (EU) 2018/1999 rendelet II. mellékletében szereplő képletnek megfelelően. A végleges integrált nemzeti energia- és klímatervnek tartalmaznia kell egy ütemterv-előirányzatot, amely eléri az (EU) 2018/1999 rendelet 4. cikke a) pontjának (2) alpontjában felsorolt valamennyi referenciaértéket az adott részaránnyal összhangban, figyelembe véve azt, hogy ezen cél közös teljesítéséhez fokozni kell az erőfeszítéseket. Részletesen és számszerűsítve ismertetni kell az (EU) 2018/2001 európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) szerinti kötelezettségekkel összhangban azokat a szakpolitikákat és intézkedéseket, melyek lehetővé teszik e hozzájárulás kellő időben történő és költséghatékony teljesítését. A fűtési és hűtési ágazatban a célok szintjét növelni kell az (EU) 2018/2001 irányelv 23. cikkében foglalt indikatív cél elérése érdekében, és meg kell határozni azokat a szakpolitikákat és intézkedéseket, amelyek révén teljesülni fog a Bulgária integrált nemzeti energia- és klímaterve tervezetében meghatározott közlekedési cél, összhangban az (EU) 2018/2001 irányelv 25. cikkével. További részleteket és mérőszámokat kell megadni az (EU) 2018/2001 irányelv 21. és 22. cikkével összhangban a saját megújulóenergia-fogyasztást és a megújulóenergia-közösségeket támogató keretekről, ideértve a közigazgatási eljárások egyszerűsítését is.

                  2.

                  Növelni kell a célkitűzéseket mind a primer, mind a végső energiafogyasztás csökkentése terén, figyelembe véve azt, hogy fokozni kell az erőfeszítéseket az Unió 2030-as energiahatékonysági célkitűzésének elérése érdekében, és ezt olyan szakpolitikákkal és intézkedésekkel kell alátámasztani, amelyek révén 2030-ig további energiamegtakarítások érhetők el. A javasolt szakpolitikákat és intézkedéseket hatásvizsgálattal és részletesebb információkkal kell alátámasztani a hatások számszerűsítésére, a várható energia-megtakarításokra és a végrehajtás ütemtervére vonatkozóan. Részletesebben ki kell fejteni, hogy miként javítható az energiamegtakarítási kötelezettségvállalási rendszerének hatékonysága a várt eredmények elérése érdekében.

                  3.

                  Meg kell határozni egy szilárd alapokon álló gázdiverzifikációs stratégiát, beleértve a releváns infrastruktúra-projekteket és azok hozzájárulásait. Részletesen ismertetni kell a nukleáris anyagokkal és üzemanyagokkal való hosszú távú ellátásra vonatkozó stratégiát, különös tekintettel a nukleáris energiatermelési kapacitás tervezett bővítésére.

                  4.

                  Előretekintő célkitűzéseket és mérhető célokat kell meghatározni a piaci integrációra vonatkozóan, különösen az arra irányuló intézkedésekre nézve, hogy versenyképes nagykereskedelmi és kiskereskedelmi piacok alakuljanak ki mind az országon belüli verseny előmozdítása – beleértve a teljesen piaci alapú árak felé való elmozdulást is –, mind pedig a határokon átnyúló kereskedelem előtt álló akadályok lebontása útján.

                  5.

                  Egyértelműbbé kell tenni a mostantól 2030-ig elérendő, az energiaunióhoz konkrétan kapcsolódó nemzeti célkitűzéseket és finanszírozási célokat a kutatás, az innováció és a versenyképesség terén oly módon, hogy azok könnyen mérhetők legyenek és alkalmasak legyenek az integrált nemzeti energia- és klímaterv más dimenzióiban kitűzött célok elérésének támogatására. E célkitűzéseket konkrét és megfelelő szakpolitikákkal és intézkedésekkel kell alátámasztani, köztük olyanokkal, amelyeket az európai stratégiai energiatechnológiai tervhez hasonlóan más tagállamokkal együttműködve kell kidolgozni.

                  6.

                  Fokozni kell a regionális együttműködést a szomszédos tagállamokkal, valamint a már kialakult regionális együttműködési kereteken belül, amilyen például a közép- és délkelet-európai földgáz-összeköttetésekkel foglalkozó magas szintű munkacsoport, többek között a megújuló energiák, az energiahatékonyság és a kutatás, az innováció és a versenyképesség dimenziójában, valamint figyelembe véve a közös kihívásokat és célkitűzéseket. Jelentős potenciál rejlik a villamosenergia-ágazatban zajló, küszöbön álló fejlesztésekre irányuló további együttműködésben, többek között ami a nagyobb megújulóenergia-részarány és a tiszta közlekedés lehetővé tételének szükségességét illeti, ami a régión belüli villamosenergia-összeköttetésekre és kereskedésre egyaránt hatással lehet.

                  7.

                  Általános áttekintést kell nyújtani gazdaságának az energia- és éghajlat-politikai célkitűzések megvalósítása révén történő korszerűsítéséhez szükséges beruházásokról. Általános értékelést kell benyújtani e beruházások forrásairól, beleértve a megfelelő nemzeti, regionális és uniós szintű finanszírozást. Finanszírozási forrásként figyelembe kell venni az (EU) 2018/842 európai parlamenti és tanácsi rendelet (9) szerinti, más tagállamok részére történő jogosultság-átadások költséghatékony alkalmazását is.

                  8.

                  Fel kell sorolni valamennyi energetikai támogatást, ideértve különösen a fosszilis tüzelőanyagok támogatását, valamint az azok fokozatos kivezetésére irányuló létező és tervezett intézkedéseket.

                  9.

                  Ki kell egészíteni a levegőminőséggel és a légköri kibocsátásokkal kapcsolatos szakpolitikák közötti kölcsönhatások elemzését, ennek keretében ismertetni és számszerűsíteni kell a különböző forgatókönyvek tekintetében a levegőszennyezést érintő hatásokat, ezt alátámasztó információkat kell benyújtani, valamint meg kell vizsgálni a szinergiákat és az ellentétes irányú hatásokat.

                  10.

                  Jobban be kell építeni a tervbe az igazságos és méltányos átmenettel kapcsolatos szempontokat, részletesebben ismertetve a tervezett célkitűzések, szakpolitikák és intézkedések társadalmi, foglalkoztatási és készségekre gyakorolt hatásait, figyelembe véve különösen az átmenetnek a szén- és szén-dioxid-intenzív iparágakra gyakorolt hatását. Jobban ki kell dolgozni az energiaszegénység problémáinak kezelésére vonatkozó koncepciót, többek között az értékelés meghatározása révén, az (EU) 2018/1999 rendelet előírásainak megfelelően.

         Kelt Brüsszelben, 2019. június 18-án.

               a Bizottság részéről

            Miguel ARIAS CAÑETE

               a Bizottság tagja

         (1)  HL L 328., 2018.12.21., 1. o.

         (2)  SWD(2019) 225.

         (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2012/27/EU irányelve (2012. október 25.) az energiahatékonyságról, a 2009/125/EK és a 2010/30/EU irányelv módosításáról, valamint a 2004/8/EK és a 2006/32/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 315., 2012.11.14., 1. o.).

         (4)  SWD(2019) 1001 final/2.

         (5)  COM(2019) 502 final, 2019. június 5.

         (6)  SWD(2019) 225.

         (7)  SWD(2019) 225.

         (8)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/2001 irányelve (2018. december 11.) a megújuló energiaforrásokból előállított energia használatának előmozdításáról (HL L 328., 2018.12.21., 82. o.).

         (9)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/842 rendelete (2018. május 30.) a Párizsi Megállapodásban vállalt kötelezettségek teljesítése érdekében a tagállamok által 2021-től 2030-ig kötelezően teljesítendő, az éghajlat-politikai fellépéshez hozzájáruló éves üvegházhatásúgázkibocsátás-csökkentések meghatározásáról, valamint az 525/2013/EU rendelet módosításáról (HL L 156., 2018.6.19., 26. o.).