title: 2014/117/EU: A Bizottság ajánlása ( 2014. március 3. ) a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezéséről szóló 1379/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben előírt termelési és értékesítési tervek kidolgozásáról és végrehajtásáról

text:
               5.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 65/31

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2014. március 3.)
   a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezéséről szóló 1379/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben előírt termelési és értékesítési tervek kidolgozásáról és végrehajtásáról
   (2014/117/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az 1379/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (a közös piacszervezésről szóló rendelet) 28. cikke értelmében a termelői szervezeteknek termelési és értékesítési tervet kell benyújtaniuk az illetékes nemzeti hatósághoz azzal a céllal, hogy hozzájáruljanak a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezésére irányuló célkitűzések megvalósításához.

               (2)

               A termelési és értékesítési terv elkészítése kötelező a termelői szervezetek számára.

               (3)

               A termelési és értékesítési tervek egységes kivitelezésének elősegítése érdekében a Bizottságnak az 1418/2013/EU bizottsági végrehajtási rendelet (2) rendelkezéseinél részletesebb ajánlásokat kell kidolgoznia a szóban forgó tervek szerkezetére, formátumára és határidőire vonatkozóan, világos és részletes iránymutatásokkal szolgálva a tagállamok és a termelői szervezetek számára.

               (4)

               A halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezésére irányuló célkitűzésekhez való hozzájárulásuk elősegítése érdekében a Bizottságnak ajánlásokat kell megfogalmaznia a termelői szervezetek részére arra vonatkozóan, hogy milyen formában dolgozzák ki a termelési és a piaci igények kiegyensúlyozására irányuló stratégiájukat, külön kitérve az abban kifejtendő termelési programra és értékesítési stratégiára.

               (5)

               A Bizottságnak példákat is kell idéznie a termelői szervezetek által végrehajtható különböző intézkedésekre, így szemléltetve, hogy ezek az intézkedések hogyan járulhatnak hozzá konkrétan a termelői szervezeteknek az 1379/2013/EU rendelet 7. cikkében megállapított különböző célkitűzéseihez, amelyekre a termelési és értékesítési terv is irányul.

               (6)

               A termelési és értékesítési terv termelői szervezetek általi nyomon követésének megkönnyítése érdekében, valamint azért, hogy az illetékes nemzeti hatóságok értékelni tudják, miként járulnak hozzá a termelési és értékesítési tervek különböző intézkedései a közös piacszervezés céljaihoz, továbbá ellenőrizni tudják, hogy a termelői szervezetek teljesítik-e az említett tervek végrehajtásához kapcsolódó kötelezettségeiket, az ajánlásnak ki kell térnie a megfelelő mutatók alkalmazására is.

               (7)

               Annak megkönnyítésére, hogy a termelői szervezetek és az illetékes tagállami hatóságok megbecsülhessék a termelési és értékesítési tervben foglalt intézkedések végrehajtásához kapcsolódó pénzügyi szükségleteket, a termelési és értékesítési tervnek célszerű egy pénzügyi ütemtervet is tartalmaznia.

               (8)

               Annak érdekében, hogy az illetékes tagállami hatóságok értékelhessék a termelési és értékesítési terv termelői szervezetek általi végrehajtását, a Bizottságnak indokolt olyan ajánlást megfogalmaznia, hogy a termelői szervezetek által benyújtandó éves jelentésben szerepeljenek a tervezett intézkedések végrehajtásának és a termelői szervezet célkitűzéseihez való hozzájárulásának értékelését szolgáló releváns mutatók.

               (9)

               Ez az ajánlás szükség szerint módosítható vagy felülvizsgálható, különösen a tengerügyi és halászati szakpolitikának a 2014–2020-as időszakban nyújtandó pénzügyi támogatás feltételeit rögzítő uniós jogi aktus elfogadását követően.

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   a termelői szervezetek és a termelői szervezetek társulásai tegyenek eleget:

               a)

               az 1379/2013/EU rendelet 28. cikkének (1) bekezdésében előírt termelési és értékesítési terv (a továbbiakban: terv) formátumára és szerkezetére vonatkozóan ezen ajánlás A. részében található kritériumoknak;

               b)

               az 1379/2013/EU rendelet 28. cikkének (5) bekezdésében előírt éves jelentés (a továbbiakban: éves jelentés) határidőire és kidolgozási eljárásaira vonatkozóan ezen ajánlás B. részében előírt részletes feltételeknek.

         Az ajánlásban a termelői szervezetekre történő hivatkozások a termelői szervezetek társulásaira is értendők.

      A.   RÉSZ

   A TERMELÉSI ÉS ÉRTÉKESÍTÉSI TERVEK FORMÁJA ÉS SZERKEZETE
   A halászati és akvakultúra-ágazati termelői szervezetek által a nemzeti hatóságoknak benyújtott tervnek a következő információkat kell tartalmaznia:
   1.   A termelői szervezetre vonatkozó általános információk

         Elnevezés

   A termelői szervezet teljes neve.

         Típus

   Akvakultúra-ágazati termelői szervezet vagy halászati termelői szervezet.

         Azonosító kód

   Nemzeti azonosító kód.

         Székhely

   A termelői szervezet hivatalos székhelyeként bejegyzett helyszín (például város vagy kikötő), valamint a szervezet illetékességi területe, a vonatkozó NUTS (a statisztikai célú területi egységek nómenklatúrája) kód feltüntetésével.

         Tagok száma

   A termelői szervezet tagjaként hivatalosan bejegyzett termelők száma.

         Forgalom (fajonként részletezve)

   A termelői szervezet elmúlt három évben bonyolított összesített forgalmát összefoglaló táblázat, a forgalom fajok szerinti bontását is bemutató nézettel.
   A forgalom kiszámítása vagy a tagok által az elmúlt három évben első alkalommal értékesített termelés éves átlagértéke, vagy – az újonnan elismert termelői szervezetek esetében – a termelői szervezet minden egyes tagja által ugyanazon időszakban első alkalommal értékesített termelés értékének összege alapján történik.

         A fogások mennyisége és a lehalászott mennyiség (fajonként részletezve)

   A fogások és a lehalászott mennyiség előző három évi mennyiségét és értékét fajonkénti bontásban részletező táblázat (tonna/év, illetve euro/év).

         A termelői szervezet által értékesített fő fajok meghatározása [ex 2.1.]

   A termelői szervezet által értékesített fő fajok meghatározásához ajánlott az előző alszakaszban leírt táblázat használata. Az értékesített fő fajok a termelői szervezet termelésében legjelentősebb részt képviselő fajok a forgalom, illetve a fogások vagy a tenyésztett fajok mennyisége tekintetében. A fajok meghatározásához a 2508/2000/EK rendelet (3) 2. cikkében foglalt szabályok szolgálhatnak referenciaként.
   2.   Termelési program és értékesítési stratégia

   2.1.   Bevezetés

   A termelői szervezetnek ki kell fejtenie, hogyan alkotnak általános egységet az általa végrehajtani tervezett intézkedések és a terv célkitűzései.
   A terv bevezetésében a termelői szervezet a saját eszközeinek, lehetőségeinek, kockázatainak és gyengeségeinek értékelésére támaszkodva ismerteti az arra irányuló stratégiáját, hogy – a termelői szervezeteknek a közös piacszervezésről szóló rendelet 3. és 7. cikkében leírt célkitűzéseivel összhangban – miként kívánja továbbfejleszteni és a piaci igényekhez igazítani termelését.
   Ebben az ismertetésben egyértelműen kifejti azt is, hogy milyen kapcsolat áll fenn a termelői szervezet által végrehajtani kívánt termelési program és értékesítési stratégia között.
   2.2.   Termelési program

   A termelési programnak magába kell foglalnia egy egész halászati évre szóló, indikatív értékesítési ütemtervet, mely a szezonális piaci tendenciákon alapul (ár, termelés és kereslet). A programban kiemelt hangsúlyt kapnak a következő szempontok:
   2.2.1.   Minden termelői szervezet esetében

               —

               a termelési tevékenységek tervezése,

               —

               a tevékenységek koordinálása más termelőkkel.

         Kizárólag a halászati termelői szervezetek esetében:

               —

               a halászati jogok és hozzáférési jogok kezelése a termelői szervezet tagsága körében, a termelési terv függvényében,

               —

               a valamennyi fogás kirakodására vonatkozó kötelezettség végrehajtása és kezelése.

         2.2.2.   Kizárólag az akvakultúra-ágazati termelői szervezetek esetében

               —

               fenntartható akvakultúra-gyakorlatok kialakítása.

         2.3.   Értékesítési stratégia

   Az értékesítési stratégiának azt kell ismertetnie, hogyan kívánja biztosítani a termelői szervezet, hogy az értékesített termelés minőségi, mennyiségi és kiszerelési szempontból is megfeleljen a piaci igényeknek. A stratégiában kiemelt hangsúlyt kapnak a következő szempontok:

               —

               a piaci igények azonosítása (mennyiség, minőség, kiszerelés),

               —

               az új felvevőpiacok vagy más kereskedelmi lehetőségek azonosítása,

               —

               párbeszéd és koordináció az ellátási lánc egyéb szereplőivel.

         3.   A közös piacszervezésről szóló rendelet 7. cikkében előírt célkitűzések megvalósítására szolgáló intézkedések

   3.1.   A halászati termelői szervezetek esetében

   3.1.1.   A fenntartható halászati tevékenységek támogatása
       (4)

   E pont vonatkozásában a tervben szerepelnie kell a következő intézkedések legalább egyikének:

               —

               a halászati jogok és az erőforrásokhoz való hozzáférés közös kezelése a termelői szervezet tagsága körében, a különböző állományok, halászati tevékenységek és halászterületek vonatkozásában hatályos szabályoknak megfelelően,

               —

               a párbeszéd koordinációja és együttműködés a halászat területén illetékes tudományos szervezetekkel, valamint együttműködés a halászati erőforrások érintő gazdálkodási döntéseket megalapozó tudományos szakvélemények fejlesztésében,

               —

               tudományos és technikai kampányok kidolgozása és irányítása az erőforrásokra, az ökoszisztémákra kifejtett hatásokra és a fenntartható halászati technikák fejlesztésére vonatkozó ismeretek elmélyítése érdekében,

               —

               hatásvizsgálatok végzése az új gazdálkodási intézkedések alkalmazásához,

               —

               a munkahelyi biztonsághoz és a tengeri biztonsághoz kapcsolódó kockázatok feltérképezése és kollektív megelőzése,

               —

               segítségnyújtás és képzések biztosítása a termelői szervezetek tagjai számára a halászati szabályozással, a fenntartható halászati gyakorlatok támogatásával és a fedélzeti biztonsággal kapcsolatban,

               —

               hatékony részvétel a különböző halászati gazdálkodási szervezetekben nemzeti, regionális, európai és nemzetközi szinten,

               —

               a termelői szervezetek – köztük a különböző tagállamok termelői szervezetei – közötti párbeszéd koordinálása.

         3.1.2.   A nem szándékos fogások elkerülése és csökkentése
       (5)

   E pont vonatkozásában a tervben szerepelnie kell a következő intézkedések legalább egyikének:

               —

               a nem szándékos fogások elkerülését és csökkentését elősegítő halászati gyakorlatok feltérképezése és előmozdítása,

               —

               tervek és kollektív intézkedések kidolgozása és végrehajtása a nem szándékos fogások elkerülésére és csökkentésére,

               —

               az ilyen fogások legmegfelelőbb felhasználási módjának meghatározása (6).

         3.1.3.   Hozzájárulás a halászati termékek nyomon követhetőségéhez, a fogyasztók egyértelmű és átfogó tájékoztatása

   E pont vonatkozásában a tervben szerepelnie kell a következő intézkedések legalább egyikének:

               —

               a nyomon követhetőségi technikák továbbfejlesztése,

               —

               a kommunikációs igények és a fogyasztói tájékoztatási intézkedések értékelése,

               —

               a termékek címkézésének javítása, ideértve a kötelező és önkéntes alapú részletesebb tájékoztatást elősegítő tanúsítási eljárások szervezését is, a közös piacszervezésről szóló rendelet 38. és 39. cikkének megfelelően,

               —

               kommunikációs és fogyasztói tájékoztató intézkedések előkészítése és végrehajtása.

         3.1.4.   Hozzájárulás a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászati gyakorlatok felszámolásához

   E pont vonatkozásában a tervben szerepelnie kell a következő intézkedések legalább egyikének:

               —

               a termelők számára szervezett képzés és oktatás,

               —

               megfigyelési programok és a termelői szervezetek tagjai által végzett tevékenységek ellenőrzése.

         3.1.5.   A feltételek javítása a tagok halászati termékeinek forgalomba hozatalához

   E pont vonatkozásában a tervben szerepelnie kell a következő intézkedések legalább egyikének:

               —

               felvevőpiacok feltérképezése a termelés értékesítéséhez és a tagok kínálatának szervezése,

               —

               a termékek hatékonyabb forgalmazási stratégiáinak kidolgozása, a terméktanúsítást is ideértve,

               —

               tanúsítási eljárások kidolgozása, többek között a táplálkozástudomány és a minőségbiztosítás területén,

               —

               az önkéntes alapú részletesebb tájékoztatás támogatása a közös piacszervezésről szóló rendelet 39. cikkének megfelelően,

               —

               új módszerek és új értékesítési eszközök megtervezése és kifejlesztése,

               —

               segítségnyújtás és képzések biztosítása a termelői szervezet tagjai számára az értékesítési technikákkal kapcsolatban,

               —

               nemzeti, európai és nemzetközi szintű kereskedelmi vásárokon való részvétel a termelői szervezet tagjai által előállított termékek népszerűsítése érdekében.

         3.1.6.   A gazdasági megtérülés javítása

   E pont vonatkozásában a tervben szerepelnie kell a következő intézkedések legalább egyikének:

               —

               a működési költségek csökkentését szolgáló tudományos és technikai kampányok előkészítése és nyomon követése,

               —

               segítségnyújtás és képzések biztosítása a termelői szervezet tagjai számára a halászati gazdálkodással kapcsolatban,

               —

               költségelszámolási szolgáltatások kidolgozása a termelői szervezet tagjai számára.

         3.1.7.   A piacok stabilizálása

   E pont vonatkozásában a tervben szerepelnie kell a következő intézkedések legalább egyikének:

               —

               hozzájárulás a pontosabb piaci információk kialakításához,

               —

               szélesebb körű ismeretek terjesztése a termelői szervezet tagjai körében az ellátási lánc főbb gazdasági tényezőiről,

               —

               gyakorlati támogatás nyújtása a termelők részére a fogyasztókkal és más piaci szereplőkkel (különösen a feldolgozókkal, kiskereskedőkkel és árverésszervezőkkel) való információmegosztás javítása érdekében.

         3.1.8.   Az élelmiszer-ellátáshoz való hozzájárulás, valamint a magas szintű élelmiszer-minőségi és -biztonsági normák előmozdítása, hozzájárulva egyúttal a foglalkoztatáshoz a tengerparti és vidéki területeken

   E pont vonatkozásában a tervben szerepelnie kell a következő intézkedések legalább egyikének:

               —

               forgalmazási előírásokkal (minőség, méret vagy tömeg, csomagolás, kiszerelés és címkézés) kapcsolatos kezdeményezéseket támogató kampányok kidolgozása és megvalósítása,

               —

               új, fenntartható módon kiaknázható fajok népszerűsítésével kapcsolatos kampányok kidolgozása és megvalósítása,

               —

               új eljárások és új termékek fejlesztésével kapcsolatos kampányok kidolgozása és megvalósítása,

               —

               a halászati termékek promóciójára irányuló kampányok kidolgozása és megvalósítása,

               —

               a halászati munkahelyek promóciójára irányuló kampányok kidolgozása és megvalósítása.

         3.1.9.   A halászat környezeti hatásának csökkentése, többek között a halászeszközök szelektivitásának javítását célzó intézkedések révén

   E pont vonatkozásában a tervben szerepelnie kell a következő intézkedések legalább egyikének:

               —

               a halászati gyakorlatok környezeti hatásának értékelésére és csökkentésére irányuló tudományos felmérések és kísérleti programok kidolgozása és megvalósítása,

               —

               kisebb környezeti hatást kifejtő halászeszközök kifejlesztésére irányuló kísérleti programok kidolgozása és megvalósítása,

               —

               a kisebb környezeti hatást kifejtő halászati gyakorlatok és halászeszközök bevezetését elősegítő képzések és segítségnyújtás a termelők részére.

         3.2.   Az akvakultúra-ágazati termelői szervezetek esetében

   3.2.1.   A fenntartható akvakultúra-tevékenységek támogatása
       (7)

   E pont vonatkozásában a tervben szerepelnie kell a következő intézkedések legalább egyikének:

               —

               tudományos és technikai kampányok kidolgozása és végrehajtása a fajokkal és az akvakultúra-tevékenységek környezeti hatásaival kapcsolatos ismeretek bővítése, továbbá a fenntartható akvakultúra-technikák fejlesztésének elősegítése érdekében,

               —

               koordináció, párbeszéd és együttműködés az akvakultúra területén illetékes tudományos szervezetekkel, és együttműködés az akvakultúrával összefüggő gazdálkodási döntéseket megalapozó tudományos szakvélemények fejlesztésében,

               —

               segítségnyújtás és képzések biztosítása a termelői szervezet tagjai részére a fenntartható akvakultúra-gyakorlatok előmozdítása érdekében,

               —

               a munkahelyi biztonsághoz kapcsolódó kockázatok azonosítása és kollektív megelőzése,

               —

               hatékony részvétel az akvakultúrával foglalkozó különböző illetékes testületekben nemzeti, regionális, európai és nemzetközi szinten,

               —

               a termelői szervezetek – köztük a különböző tagállamok termelői szervezetei – közötti párbeszéd koordinálása.

         3.2.2.   A tagok tevékenysége és a nemzeti stratégiai tervek közötti összhang biztosítása
       (8)

   E pont vonatkozásában a tervben szerepelnie kell a következő intézkedések legalább egyikének:

               —

               részvétel a nemzeti stratégiai tervek kidolgozásában,

               —

               a takarmányok fenntarthatóságához kapcsolódó tanúsítási rendszerek kidolgozása.

         3.2.3.   Törekvés annak biztosítására, hogy az akvakultúrában felhasznált, halászati eredetű takarmánytermékek fenntartható módon kezelt halászatból származzanak

   E pont vonatkozásában a tervnek tartalmaznia kell egyet vagy többet a következő intézkedések közül:

               —

               részvétel nyomon követhetőségi eljárások kidolgozásában,

               —

               a takarmányok fenntarthatóságához kapcsolódó tanúsítási rendszerek kidolgozása.

         3.2.4.   A feltételek javítása a tagok akvakultúra-termékeinek forgalomba hozatalához

   E pont vonatkozásában a tervben szerepelnie kell a következő intézkedések legalább egyikének:

               —

               felvevőpiacok feltérképezése a tagok termékeinek értékesítéséhez és/vagy becsatornázásához,

               —

               a termékek hatékonyabb értékesítési stratégiáinak kidolgozása, a terméktanúsítást is ideértve,

               —

               az önkéntes alapú részletesebb tájékoztatás támogatása a közös piacszervezésről szóló rendelet 39. cikkének megfelelően,

               —

               tanúsítási eljárások kidolgozása, többek között a táplálkozástudomány és a minőségbiztosítás területén,

               —

               új módszerek és új értékesítési eszközök megtervezése és kifejlesztése,

               —

               segítségnyújtás és képzések biztosítása a termelői szervezet tagjai számára az értékesítési technikákkal kapcsolatban,

               —

               nemzeti, európai és nemzetközi szintű kereskedelmi vásárokon való részvétel a termelői szervezet tagjai által előállított termékek népszerűsítése érdekében.

         3.2.5.   A gazdasági megtérülés javítása

   E pont vonatkozásában a tervben szerepelnie kell a következő intézkedések legalább egyikének:

               —

               a működési költségek csökkentését szolgáló tudományos és technikai kampányok előkészítése és nyomon követése,

               —

               segítségnyújtás és képzések biztosítása a termelői szervezet tagjai számára az akvakultúra-telepek üzleti irányításával kapcsolatban,

               —

               költségelszámolási szolgáltatások kidolgozása a termelői szervezet tagjai számára.

         3.2.6.   A piacok stabilizálása

   E pont vonatkozásában a tervnek tartalmaznia kell egyet vagy többet a következő intézkedések közül:

               —

               a termelői szervezetek tagjai által előállított termékekre vonatkozó gazdasági információk összegyűjtésének, feldolgozásának, megosztásának és hasznosításának koordinálása a különböző termelői szervezetek között, ideértve az adattárolást és az első értékesítési árakat is,

               —

               hozzájárulás a pontosabb piaci információk kialakításához,

               —

               szélesebb körű ismeretek terjesztése a termelői szervezet tagjai körében az ellátási lánc főbb gazdasági tényezőiről,

               —

               gyakorlati támogatás nyújtása a termelők részére a feldolgozókkal való hatékonyabb információmegosztás koordinálásához.

         3.2.7.   Az élelmiszer-ellátáshoz való hozzájárulás, valamint a magas szintű élelmiszer-minőségi és -biztonsági normák előmozdítása, hozzájárulva egyúttal a foglalkoztatáshoz a tengerparti és vidéki területeken

   E pont vonatkozásában a tervnek tartalmaznia kell egyet vagy többet a következő intézkedések közül:

               —

               forgalmazási előírásokkal (minőség, méret vagy tömeg, csomagolás, kiszerelés és címkézés) kapcsolatos kezdeményezéseket támogató kampányok kidolgozása és megvalósítása,

               —

               az akvakultúra-ágazati munkahelyek promóciójára irányuló kampányok kidolgozása és megvalósítása,

               —

               az akvakultúra-termékek promóciójára irányuló kampányok kidolgozása és megvalósítása.

         4.   Egyes fajok kínálatának kiigazítására vonatkozó intézkedések
       (9)

   E szakasz vonatkozásában a tervnek tartalmaznia kell egyet vagy többet a következő intézkedések közül:

               —

               az év bizonyos szakaszaiban értékesítési nehézségeket jelentő halászati termékek meghatározása,

               —

               célzott termelési és értékesítési stratégiák és eszközök kidolgozása.

         5.   Szankciók és ellenőrzési intézkedések

   Ez a szakasz a közös piacszervezésről szóló rendelet 8. cikke (1) bekezdése d) pontjának megfelelően ismerteti, milyen szankciók alkalmazhatók a tervek megvalósításával kapcsolatos döntésektől eltérő tagokkal szemben (10), illetve hogy milyen intézkedéseket foganatosít a termelői szervezet annak ellenőrzésére, hogy a tagok tevékenysége összhangban van-e a szervezet által kidolgozott szabályokkal (11). E szakasz vonatkozásában a tervnek tartalmaznia kell egyet vagy többet a következő intézkedések közül:

               —

               a termelői szervezet tagjai által elkövetett szabálysértésekkel arányos szankciók rendszerének kidolgozása,

               —

               a termelői szervezet által elfogadott szabályok végrehajtására irányuló stratégiák és programok kidolgozása,

               —

               a termelői szervezet által elfogadott szabályok végrehajtásával kapcsolatos kockázatértékelések készítése,

               —

               a termelői szervezet által elfogadott szabályok végrehajtásával kapcsolatos ellenőrzési intézkedések kidolgozása és végrehajtása,

               —

               megfigyelők és ellenőrök képzése,

               —

               iránymutatások kidolgozása és terjesztése a következőkhöz:

                           a)

                           a közös halászati politikából következő szabályozások végrehajtása;

                           b)

                           a termelői szervezet által elfogadott szabályok és gazdálkodási intézkedések végrehajtása.

         6.   Kiadások tervezése

   6.1.   Finanszírozási terv

   A Bizottság ajánlja, hogy a termelői szervezetek foglaljanak bele a tervbe egy pénzügyi tervet, amely minden tervezett intézkedés esetében részletesen ismerteti a különböző költségeket és kiadásokat, valamint a várható pénzügyi forrásokat.
   A pénzügyi terven belül a következő két tevékenységtípust kell megkülönböztetni:

               a)

               a tervezett intézkedéshez kapcsolódó előkészítő, nyomonkövetési és felügyeleti tevékenységek („projektgazda-tevékenységek”); valamint

               b)

               a tervezett intézkedések gyakorlati megvalósításához kapcsolódó tevékenységek („projektirányítási tevékenységek”).

         6.2.   Projektgazda-tevékenységek

   A projektgazda-tevékenységekhez kapcsolódó költségek a következőket foglalják magukba: piackutatási tanulmányok, értékelő tanulmányok, projekttervezési költségek, kockázatértékelési költségek, továbbá a terv egy vagy több célkitűzésének megvalósítását szolgáló intézkedésekhez kapcsolódó mindenfajta előzetes megvalósíthatósági tanulmány költségei. E költségek tartalmazhatják a termelői szervezet által az egyes intézkedések végrehajtása folyamán végzett nyomonkövetési és ellenőrzési tevékenységekhez kapcsolódó költségeket is.
   Az itt figyelembe vett költségek különböző kategóriákra terjedhetnek ki, ilyenek például a munkadíjak, a szolgáltatások és az eszközök.
   6.3.   Projektirányítási tevékenységek

   A projektirányítási tevékenységekhez kapcsolódó költségek a megvalósított intézkedés azon költségelemeit foglalják magukba, amelyek nem kapcsolódnak kifejezetten a projektgazda-tevékenységekhez, például a tudományos vagy technikai kísérletek és reklámkampányok költségeit, vagy a szelektivitás növelését, a jobb nyomon követhetőséget, illetve a fenntartható akvakultúra-gyakorlatok terjesztését szolgáló új technikai eszközök beszerzéséhez és bevezetéséhez kapcsolódó költségeket.
   7.   Végrehajtási ütemterv

   A tervnek tartalmaznia kell a tervezett intézkedések és a hozzájuk kapcsolódó költségek ütemtervét, a többéves tervek esetében éves bontásban.
   Az ütemtervnek minden intézkedésre vonatkozóan megfelelő teljesítmény- és eredménymutatókat kell tartalmaznia, a 8. szakaszban megfogalmazott ajánlásoknak megfelelően.
   8.   Mutatók

   Ahogy a 7. szakasz ajánlásaiban is említésre került, az egyes tervezett intézkedésekhez teljesítmény- és eredménymutatókat kell kidolgozni, amelyek alapján a termelői szervezetek és az illetékes nemzeti hatóságok ellenőrizni tudják azok végrehajtását. Ezeket a mutatókat a közös piacszervezésről szóló rendelet 28. cikkének (5) bekezdésében említett éves jelentésben is fel kell használni. A mutatók annak az értékelését szolgálják, hogy a terv bevezetésében ismertetett kiinduló helyzethez képest milyen mértékben valósultak meg a terv stratégiai célkitűzései.
   A különböző tervezett intézkedésekkel kapcsolatos relevanciájuk függvényében a következő mutatók alkalmazhatók:
   8.1.   A tervezett intézkedések végrehajtásához kapcsolódó eredménymutatók

   8.1.1.   A halászati termelői szervezetek esetében

   A terv e fejezetében megjelenítendő eredménymutatók a következő célok teljesítését követik nyomon:

               —

               a hajók tervezett halászati tevékenységei, egyebek között a tengeren töltött napok számában, valamint a célfajok fogásmennyiségében kifejezve,

               —

               a termékek értékesítésének előzetes menetrendje fajok és kiszerelés szerinti bontásban,

               —

               a piaci lehetőségek meghatározását célzó intézkedések tervezett menetrendje,

               —

               a termékek tanúsítását/címkézését célzó intézkedések tervezett menetrendje,

               —

               a halászati erőkifejtés és/vagy kapacitás szabályozására vonatkozó előzetes menetrend halászterületek szerinti bontásban,

               —

               a nem kívánt járulékos fogások csökkentésére irányuló intézkedések előzetes menetrendje,

               —

               a szabályozás megismertetéséről és a szabályoknak való megfelelésről szóló, tudatosságfokozó és ellenőrzési tárgyú képzések menetrendje.

         Az eredménymutatóknak magukba kell foglalniuk továbbá:

               —

               a termékek várható értékesítési ciklusainak meghatározását,

               —

               a termelőknél keletkezett átlagos havi bevételek alakulását az elvárt bevételszintekhez viszonyítva.

         8.1.2.   Akvakultúra-ágazati termelői szervezetek esetében

   E pont vonatkozásában a tervben szerepelniük kell olyan eredménymutatóknak, amelyek segítségével értékelhető az alábbiaknak való megfelelés:

               —

               a tenyésztett fajok tárolásának és lehalászásának menetrendje,

               —

               a termékek értékesítésének előzetes menetrendje fajok és kiszerelés szerinti bontásban,

               —

               a piaci lehetőségek meghatározását célzó intézkedések tervezett menetrendje,

               —

               a termékek tanúsítását/címkézését célzó intézkedések tervezett menetrendje,

               —

               az akvakultúra-tevékenységekhez kapcsolódó ökoszisztéma-szennyezések csökkentésére irányuló terv,

               —

               a tenyésztett fajok fenntartható takarmányozására irányuló terv,

               —

               a szabályozás megismertetéséről és a szabályoknak való megfelelésről szóló, tudatosságfokozó és ellenőrzési tárgyú képzések menetrendje.

         Az eredménymutatóknak magukba kell foglalniuk továbbá:

               —

               a termékek várható értékesítési ciklusainak meghatározását,

               —

               a termelőknél keletkezett átlagos havi bevételek alakulását az elvárt bevételszintekhez viszonyítva.

         8.2.   A végrehajtott intézkedéseknek a termelési és értékesítési tervben meghatározott célkitűzésekhez való hozzájárulását értékelő eredménymutatók

   8.2.1.   A halászati termelői szervezetek esetében

   E pont vonatkozásában a tervben szerepelniük kell olyan eredménymutatóknak, amelyek segítségével értékelhető:

               —

               a kifogott vagy forgalomba hozott fajok mennyisége és/vagy értéke,

               —

               a kifogott vagy forgalomba hozott fajok átlagos mérete,

               —

               az értékesítés egy korábbi időszakhoz viszonyított növekedése fajonként és/vagy termékenként,

               —

               új értékesített termékek száma és mennyisége és/vagy értéke az előző évhez képest,

               —

               a halászati erőkifejtés és/vagy kapacitás alakulása,

               —

               a kirakodott fogás összetételének és/vagy a nem szándékos fogások mennyiségének alakulása,

               —

               a kirakodott vagy lehalászott termékek értékének alakulása személyenként (tagonként),

               —

               a termelési költségek alakulása termelési egységenként,

               —

               az értékesítési költségek alakulása termelési egységenként,

               —

               a termelők átlagos havi bevételének alakulása,

               —

               az eladatlan termékek arányának változása a korábbi helyzethez képest,

               —

               az érzékeny termékek arányának változása a korábbi helyzethez képest,

               —

               a (sérüléssel járó és/vagy halálos kimenetelű) balesetek száma,

               —

               a termelői szervezet szabályait érintő, rögzített szabálysértések számának változásai.

         8.2.2.   Akvakultúra-ágazati termelői szervezetek esetében

   E pont vonatkozásában a tervben szerepelniük kell olyan eredménymutatóknak, amelyek segítségével értékelhető:

               —

               a lehalászott vagy értékesített fajok mennyisége és/vagy értéke,

               —

               az értékesítés egy korábbi időszakhoz viszonyított növekedése fajonként és/vagy termékenként,

               —

               új értékesített termékek száma és mennyisége és/vagy értéke az előző évhez képest,

               —

               a lehalászott termékek értékének alakulása személyenként (tagonként),

               —

               a tenyésztett fajok esetében a fenntartható vagy megújuló forrásból származó takarmány használati arányának alakulása,

               —

               a szennyezett termékek mennyiségének alakulása,

               —

               a termelési költségek alakulása termelési egységenként,

               —

               az értékesítési költségek alakulása termelési egységenként,

               —

               a termelők átlagos havi bevételének alakulása,

               —

               az eladatlan termékek arányának változása a korábbi helyzethez képest,

               —

               az érzékeny termékek arányának változása a korábbi helyzethez képest,

               —

               a (sérüléssel járó és/vagy halálos kimenetelű) balesetek száma,

               —

               a termelői szervezet szabályait érintő szabálysértések számának változása.

      B.   RÉSZ

   AZ ÉVES JELENTÉS BENYÚJTÁSA ÉS TARTALMA
   A termelői szervezetek a terv lezárását követően nyújtják be éves jelentésüket. Többéves terv esetében éves alapon kell jelentést benyújtani.
   Az éves jelentésnek tartalmaznia kell az illetékes nemzeti hatóságokhoz jóváhagyásra benyújtott terv végrehajtási menetrendjéhez kapcsolódó teljesítmény- és eredménymutatókat.

      Kelt Brüsszelben, 2014. március 3-án.

            a Bizottság részéről

         Maria DAMANAKI

            a Bizottság tagja

      (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 11-i 1379/2013/EU rendelete a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezéséről, az 1184/2006/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 104/2000/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 354., 2013.12.28., 1. o.)

      (2)  A Bizottság 2013. december 17-i 1418/2013/EU végrehajtási rendelete a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezéséről szóló 1379/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően a termelési és értékesítési tervekről (HL L 353., 2013.12.28., 40. o.).

      (3)  A Bizottság 2000. november 15-i 2508/2000/EK rendelete a halászati ágazat operatív programjai tekintetében a 104/2000/EGK tanácsi rendelet részletes alkalmazási szabályainak megállapításáról (HL L 289., 2000.11.16., 8. o.).

      (4)  A tagok fenntartható halászati tevékenységének előmozdítása, lehetőséget biztosítva arra, hogy a tagok a közös halászati politikáról szóló 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben (a továbbiakban: a közös halászati politikáról szóló rendelet) megállapított állományvédelmi rendelkezések és a környezetvédelmi jogszabályok maradéktalan betartása mellett, a szociális politika rendelkezéseinek tiszteletben tartásával fejleszthessék tevékenységeiket (HL L 354., 2013.12.28., 22. o.).

      (5)  A kereskedelmi állományokból származó nem szándékos fogások lehető legnagyobb mértékben történő elkerülése és csökkentése, valamint szükség esetén – és a közös halászati politikáról szóló rendelet 15. cikkének megfelelően – e fogások lehető legjobb hasznosítása, mégpedig anélkül, hogy piacot teremtenénk a minimális védelmi referenciaméretet el nem érő fogások számára;

      (6)  Az intézkedések nem támaszthatnak keresletet a minimális védelmi referenciaméretet el nem érő fogások számára.

      (7)  A tagok fenntartható akvakultúra-tevékenységének támogatása, lehetőséget biztosítva arra, hogy a közös halászati politikáról szóló rendeletben megállapított állományvédelmi politika és a környezetvédelmi jogszabályok maradéktalan betartása mellett, a szociális politika rendelkezéseinek tiszteletben tartásával fejleszthessék tevékenységeiket.

      (8)  A közös halászati politikáról szóló rendelet 34. cikkében említett hivatkozás.

      (9)  A közös piacszervezésről szóló rendelet 28. cikke (2) bekezdésének d) pontjában említett, „az év során szokásosan értékesítési nehézséget jelentő fajok”.

      (10)  Az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet 28. cikke (2) bekezdésének e) pontjában említett szankciók.

      (11)  A közös piacszervezésről szóló rendelet 8. cikke (1) bekezdésének d) pontjában említett intézkedések.


title: Az EFTA felügyeleti hatóság ajánlása 59/05/COL ( 2005. április 5. ) a takarmányozás 2005. évi hatósági ellenőrzésére irányuló koordinált programról

text:
               25.5.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 137/19

      AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG AJÁNLÁSA

   59/05/COL
   (2005. április 5.)
   a takarmányozás 2005. évi hatósági ellenőrzésére irányuló koordinált programról
   AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG,
   tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 109. cikkére és 1. jegyzőkönyvére,
   tekintettel az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodásra, és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésének b) pontjára, valamint 1. jegyzőkönyvére,
   tekintettel az EGT-megállapodás 1. jegyzőkönyvével módosított és az EGT-megállapodáshoz igazított, az EGT-megállapodás I. mellékletének II. fejezete 31a. pontjában hivatkozott törvényre (a takarmányozás hatósági ellenőrzésének megszervezésére irányadó elvek megállapításáról szóló, 1995. október 25-i 95/53/EK tanácsi irányelv
       (1)), és különösen annak 22. cikke (3) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               2004-ben az EFTA-államok meghatároztak egyes problémákat, amelyek megoldása a 2005-ben végrehajtandó koordinált ellenőrzési program keretében történik.

               (2)

               Bár az EGT-megállapodás I. melléklete II. fejezetének 33. pontjában hivatkozott módosított jogszabály (a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról szóló, 2002. május 7-i 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
                   (2)) rögzíti a takarmány maximális aflatoxin B1 tartalmát, más mikotoxinokra, mint például az ochratoxin A, a zearalenon, a deoxinivalenol és a fumonizinek, nincsenek EGT-előírások. Az e mikotoxinok jelenlétéről szúrópróbaszerűen gyűjtött információ hasznos adatokkal szolgálhat a jogszabályok továbbfejlesztését célzó helyzetértékeléshez. Továbbá egyes takarmány-alapanyagok, mint a gabona és az olajos magvak halmozottan ki vannak téve az aratásból, raktározásból és szállításból eredő mikotoxin-szennyezésnek. Mivel a mikotoxin-koncentráció mértéke évről évre változik, ajánlatos az egymást követő évek adatainak összegyűjtése valamennyi említett mikotoxin vonatkozásában.

               (3)

               A kokcidiosztatikumon és hisztomonosztatikumokon kívüli antibiotikumok csak 2005. december 31-ig hozhatók forgalomba és használhatók fel takarmány-adalékanyagként. Az antibiotikumok és a kokcidiosztatikumok jelenlétének olyan takarmányokban való kimutatására, amelyekben azok használata nem megengedett, elvégzett korábbi ellenőrzések eredményei bizonyítják, hogy a tilalmat továbbra is megszegik. Az ilyen eredmények gyakorisága és a terület érzékenysége igazolják az ellenőrzések folytatásának jogosságát. Fontos gondoskodni a takarmányokban előforduló állati eredetű alapanyagok korlátozásának hatékony, az idevágó EGT-előírásoknak megfelelő érvényesítéséről.

               (4)

               Norvégia és Izland jelen ajánlás – takarmány-kiegészítőként nem engedélyezett anyagokra vonatkozó – II. mellékletének hatálya alá tartozó programokban való részvételét meg kell vizsgálni az EGT-megállapodás I. mellékletének II. fejezete alóli, valamint különösen az EGT-megállapodás I. mellékletének II. fejezete 1a. pontjában hivatkozott jogszabály, a takarmányozási célra felhasznált adalékanyagokról szóló, 2003. szeptember 22-i 1831/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alóli mentességük figyelembevételével.

               (5)

               Izland jelen ajánlás – állati eredetű takarmányok előállítására és felhasználására vonatkozó tilalomra vonatkozó – III. mellékletének hatálya alá tartozó programokban való részvételét meg kell vizsgálni az EGT-megállapodás I. mellékletének II. fejezete alóli mentességének figyelembevételével.

               (6)

               Ajánlatos biztosítani, hogy a réz és cink nyomelemek szintje a kevert sertéstakarmányokban ne haladja meg az EGT-megállapodás I. mellékletének II. fejezete 1zq. pontjában hivatkozott módosított jogszabályban (a nyomelemek csoportjába tartozó számos takarmány-adalékanyag engedélyezési feltételeinek módosításáról szóló, 2003. július 25-i 1334/2003/EK bizottsági rendelet
                   (3)) meghatározott maximális szintet. Norvégia jelen ajánlás IV. mellékletének hatálya alá tartozó programokban való részvételét meg kell vizsgálni az EGT-megállapodás I. mellékletének II. fejezete alóli mentességének figyelembevételével.

               (7)

               A jelen ajánlásban szereplő intézkedések összhangban vannak az EFTA Felügyeleti Hatóságot támogató EFTA Növényi és állati takarmányok bizottságának véleményével,

         A KÖVETKEZŐT AJÁNLJA:

               1.

               Ajánlatos, hogy az EFTA-államok a 2005. év folyamán végrehajtsák a koordinált ellenőrzési programot azzal a céllal, hogy ellenőrizzék az alábbiakat:

                           a)

                           a takarmányok mikotoxin-koncentrációját (aflatoxin B1, ochratoxin A, zearalenon, deoxinivalenol és fumonizinek) az elemzési módszerek megadásával; a mintavétel során szúrópróbaszerű és célzott mintavételt egyaránt alkalmazni kell; a célzott mintavétel során olyan alapanyagokat kell megvizsgálni, amelyeknél feltételezhető a magasabb mikotoxin-koncentráció, pl. gabonafélék, olajos magvak, olajtartalmú gyümölcsök, az ezekből készült termékek és melléktermékeik, valamint a hosszan tárolt, vagy hosszú tengeri úton szállított alapanyagok; az aflatoxin B1 esetében különös figyelemmel kell lenni a nem tejelő teheneken kívüli tejelő állatoknak szánt összetett takarmányokra; az ellenőrzés eredményét az I. mellékletben található minta alapján kell jelenteni;

                           b)

                           az antibiotikumok, kokcidiosztatikumok és/vagy hisztomonosztatikumok jelenlétét – függetlenül attól, hogy azok bizonyos állatfajok és -kategóriák számára takarmány-kiegészítőként engedélyezettek-e vagy sem - olyan nem gyógyászati előkeverékekben és összetett takarmányokban, ahol ezek a gyógyszerek nem engedélyezettek; az ellenőrzéseknek az előkeverékekben és összetett takarmányokban azon gyógyszerekre kell irányulniuk, amelyek esetében az illetékes hatóság szerint különösen nagy a tilalom megszegésének valószínűsége; az ellenőrzés eredményét a II. mellékletben található minta alapján kell jelenteni;

                           c)

                           az állati eredetű takarmányok előállítására és felhasználására vonatkozó tilalom végrehajtását, a III. mellékletben foglaltaknak megfelelően;

                           d)

                           a réz és cink nyomelemek szintjét a sertéseknek szánt összetett takarmányokban, a IV. mellékletben foglaltaknak megfelelően.

               2.

               Ajánlatos, hogy az EFTA-államok az 1. bekezdésben előírt koordinált ellenőrzési program eredményeit külön fejezetként szerepeltessék az ellenőrzési tevékenységről szóló éves jelentésben, amelyet az EGT-megállapodás I. mellékletének II. fejezet 31a. pontjában hivatkozott jogszabály (a takarmányozás hatósági ellenőrzésének megszervezésére irányadó elvek megállapításáról szóló, 1995. október 25-i 95/53/EK tanácsi irányelv) 22. cikke (2) bekezdésében foglaltak és az összehangolt jelentési minta legújabb változata szerint 2006. április 1-jéig kell eljuttatni az EFTA Felügyeleti Hatósághoz.

      Kelt Brüsszelben, 2005. április 5-én.

            EFTA Felügyeleti Hatóság

         Niels FENGER

            igazgató

         Bernd HAMMERMANN

            bizottsági testületi tag

      (1)  HL L 265., 1995.11.8., 17. o. A legutóbb a 2001/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 234., 2001.9.1., 55. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 140., 2002.5.30., 10. o. A legutóbb a 2003/100/EK bizottsági irányelvvel (HL L 285., 2003.11.1., 33. o.) módosított irányelv.

      (3)  HL L 187., 2003.7.26., 11. o.

      I. MELLÉKLET
      Egyes mikotoxinok takarmányokban előforduló koncentrációja (aflatoxin B1, ochratoxin A, zearalenon, deoxynivalenol, fumonizinek)
      Valamennyi megvizsgált minta egyedi eredményei; minta az 1. bekezdés a) pontjában szereplő jelentéshez

                  Takarmány

                  Mintavétel
                  (szúrópróbaszerű vagy célzott)

                  Mikotoxinok típusa és koncentrációja (μg/kg 12 %-os nedvességtartalmú takarmány vonatkozásában)

                  Típus

                  Származási ország

                  Aflatoxin B1

                  Ochratoxin A

                  Zearalenon

                  Deoxynivalenol

                  Fumonizinek (1)

            Az illetékes hatóság köteles továbbá megadni az alábbiakat:

                  —

                  az aflatoxin B1 felső határértékének túllépése esetén foganatosított intézkedéseket;

                  —

                  az alkalmazott elemzési módszereket;

                  —

                  a minimális detektálható mennyiséget.

         (1)  A fumonizinek koncentrációja a B1, B2 és B3 fumonizinek összegéből áll.

      II. MELLÉKLET
      Egyes, takarmány-adalékanyagként nem engedélyezett állatgyógyászati készítmények jelenléte
      Egyes antibiotikumok, kokcidiosztatikumok és egyéb állatgyógyászati készítmények előfordulhatnak adalékanyagként egyes állatfajtáknak és -kategóriáknak szánt előkeverékekben és összetett takarmányokban az EGT-megállapodás I. mellékletének II. fejezete 1a. pontjában hivatkozott jogszabályban (a takarmányozási célra felhasznált adalékanyagokról szóló, 2003. szeptember 22-i 1831/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet
          (1)) meghatározott követelmények teljesítése esetén.
      A nem megengedett állatgyógyászati készítmények takarmányokban való előfordulása a tilalom megszegésének minősül.
      Az ellenőrizendő állatgyógyászati készítményeket a következő listából kell kiválasztani:

                  1.

                  Csak egyes állatfajokra és -kategóriákra engedélyezett, takarmány-adalékanyagnak minősülő állatgyógyászati készítmények:

                              avilamicin

                              decokvinát

                              diklazuril

                              flavofoszfolipol

                              halofuginon-hidrobromid

                              lazalocid A-nátrium

                              maduramicin-ammónium-alfa

                              monenzin-nátrium

                              narazin

                              narazin-nikarbazin

                              robenidin hidroklorid

                              szalinomicin-nátrium

                              szemduramicin-nátrium

                  2.

                  Takarmány-adalékanyagként már nem engedélyezett állatgyógyászati készítmények:

                              amprólium

                              amprólium/ethopabát

                              arprinocid

                              avoparcin

                              carbadox

                              dimetridazol

                              dinitolmid

                              ipronidazol

                              metiklórpindol

                              metiklórpindol/metil-benzokvát

                              nikarbazin

                              nifursol

                              olaquindox

                              ronidazol

                              spiramycin

                              tetraciklinek

                              tilozin-foszfát

                              virginamicin

                              cink-bacitracin

                              egyéb mikrobaölő anyagok

                  3.

                  Gyógyászati anyagok, amelyek sohasem minősültek takarmány-adalékanyagnak:

                              egyéb anyagok
                              Valamennyi kifogásolt minta egyedi eredményei; minta az 1. bekezdés b) pontjában szereplő jelentéshez

                                          Takarmány típusa (állatfajta és -kategória)

                                          Detektált anyag

                                          Mért mennyiség

                                          A jogsértés oka (2)

                                          Foganatosított intézkedés

                                    Az illetékes hatóság köteles továbbá megadni az alábbiakat:

                                          —

                                          az ellenőrzött minták teljes számát;

                                          —

                                          a vizsgált anyagok nevét;

                                          —

                                          az alkalmazott elemzési módszereket;

                                          —

                                          a minimális detektálható mennyiséget.

         (1)  HL L 268., 2003.10.18., 29. o.

         (2)  A nem engedélyezett anyag takarmányban való előfordulásához vezető ok, az illetékes hatóság által végzett ellenőrzés eredményei alapján.

      III. MELLÉKLET
      Az állati eredetű takarmány-alapanyagok előállításának és használatának korlátozása
      Az 1995/53/EK irányelv 3-13. cikkeinek és 15. cikkének sérelme nélkül az EFTA-államok 2005 folyamán koordinált ellenőrzési programot hajtanak végre annak megállapítására, hogy a tagállamok betartják-e az állati eredetű takarmány-alapanyagok előállítására és felhasználására vonatkozó korlátozást.
      Az EGT-megállapodás I. melléklete I. fejezetének 7.1.12. pontjában hivatkozott jogszabály IV. mellékletében rögzített, bizonyos állatok feldolgozott állati fehérjével történő takarmányozására vonatkozó tilalom (bizonyos fertőző szivacsos agyvelősorvadás-megbetegedések megelőzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2001. május 22-i, 999/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet
          (1)) hatékony érvényre juttatásának érdekében az EFTA-államoknak speciális, célzott ellenőrzéseken alapuló ellenőrzési programot kell kidolgozniuk. A 95/53/EK irányelv 4. cikkével összhangban a fenti ellenőrzési programnak olyan kockázatközpontú stratégián kell alapulnia, amely kiterjed a takarmány-előállítás valamennyi fázisára és minden olyan létesítményre, amely takarmány előállításával, kezelésével és adminisztrálásával foglalkozik. Az EFTA-államoknak különös figyelmet kell fordítaniuk a kockázathoz kapcsolódó kritériumok meghatározására. Az egyes kritériumokhoz rendelt súlyoknak arányban kell állniuk a kockázattal. Az egyes létesítményekben végrehajtott ellenőrzések gyakoriságának és az ellenőrzött minták számának korrelálniuk kell az adott létesítményekhez rendelt súlyok összegével.
      Az ellenőrzési program kidolgozása során a következő, tájékoztató jelleggel felsorolt létesítményeket és kritériumokat kell figyelembe venni:

                  Létesítmények

                  Kritériumok

                  Súlyozás

                  Takarmányüzemek

                              —

                              Kérődző és nem kérődző állatok takarmányozására szánt, szabályozás révén engedélyezett, feldolgozott állati eredetű fehérjét tartalmazó összetett takarmányokat előállító kettős áramú takarmányüzemek

                              —

                              Takarmányüzemek, amelyeknél korábban jogsértést észleltek, vagy jelenleg fennáll a jogsértés gyanúja

                              —

                              Olyan takarmányüzemek, amelyek nagy mennyiségű magas fehérjetartalmú takarmányt – mint pl. halliszt, szójaliszt, kukoricaglutén-őrlemény és fehérjekoncentrátumok – importálnak

                              —

                              Olyan takarmányüzemek, amelyek nagy mennyiségben állítanak elő összetett takarmányokat

                              —

                              Olyan takarmányüzemek, amelyeknél fennáll az üzemi munkafolyamatokból adódó keresztszennyezés veszélye (pl. silók alkalmazása, a termelési útvonalak hatékony szétválasztásának ellenőrzése, az összetevők ellenőrzése, belső laboratóriumok, mintavételi eljárások, stb.)

                  Határellenőrzési pontok és közösségi beléptető helyek

                              —

                              Nagy/kis mennyiségű takarmánybehozatal

                              —

                              Magas fehérjetartalmú takarmányok

                  Mezőgazdasági üzemek

                              —

                              Szabályozás révén engedélyezett állati eredetű feldolgozott fehérjét tartalmazó saját keveréket előállító mezőgazdasági üzemek

                              —

                              Olyan mezőgazdasági üzemek, amelyek a kérődzők mellett más állatfajokat is tartanak (kérődző és nem kérődző állatoknak szánt takarmány keveredésének veszélye)

                              —

                              A takarmányt ömlesztett áruként vásárló mezőgazdasági üzemek

                  Forgalmazók

                              —

                              Magas fehérjetartalmú takarmányokat kínáló áruházak és az ilyen takarmányok tárolását szolgáló köztes raktárak

                              —

                              Nagy mennyiségű ömlesztett takarmányok forgalmazói

                              —

                              Külföldön előállított összetett takarmányok forgalmazói

                  Mobil takarmánykeverők

                              —

                              Kérődző és nem kérődző állatoknak szánt takarmányokat egyaránt előállító takarmánykeverők

                              —

                              Takarmánykeverők, amelyeknél korábban jogsértést észleltek, vagy jelenleg fennáll a jogsértés gyanúja

                              —

                              Magas fehérjetartalmú takarmányt felhasználó takarmánykeverők

                              —

                              Nagy termelékenységű takarmánykeverők

                              —

                              Nagyszámú mezőgazdasági üzemet, köztük kérődzőket tartó üzemeket is ellátó takarmánykeverők

                  Szállítóeszköz

                              —

                              Feldolgozott állati fehérjék és takarmányok szállítására használt járművek

                              —

                              Olyan járművek, amelyeknél korábban jogsértést észleltek, vagy jelenleg fennáll a jogsértés gyanúja

            Az itt javasolt létesítmények és kritériumok alternatívájaként az EFTA-tagok 2005. március 31. előtt eljuttathatják saját kockázatértékelésüket az EFTA Felügyeleti Hatósághoz.
      A mintavételt célzottan olyan tételekből, ill. folyamatokból kell végrehajtani, amelyeknél a tiltott feldogozott állati fehérjékkel történő keresztszennyezés előfordulása a legvalószínűbb (pl. az állati fehérjét tartalmazó takarmány szállítása utáni első olyan tétel, amelyben az adott fehérje nem fordulhat elő, műszaki problémák vagy a gyártósoron végrehajtott változtatások, az ömlesztett takarmány raktározására szolgáló tartályokon vagy silókon végrehajtott változtatások).
      2005-ben az EFTA-államoknak a cukorrépa-pép és az importált takarmány-alapanyagok vizsgálatára kell összpontosítaniuk.
      Az egyes EFTA-tagállamokban az előállított összetett takarmány minden 100 000 tonnája után évente minimum 10 ellenőrzést kell végrehajtani. Az egyes EFTA-tagállamokban az előállított összetett takarmány minden 100 000 tonnája után évente minimum 20 hivatalos mintát kell venni. Az alternatív eljárások engedélyezéséig a minták elemzéséhez a takarmányok hatósági ellenőrzése során az EGT-megállapodás I. melléklete II. fejezetének 31i. pontjában hivatkozott jogszabályban (a takarmányok hatósági ellenőrzése során az állati eredetű alkotóelemek meghatározására szolgáló analitikai módszer meghatározásáról szóló 2003/126/EK bizottsági irányelv
          (2)) foglalt mikroszkopikus meghatározást és becslést kell alkalmazni. Bármely tiltott állati eredetű alkotórész előfordulása a takarmányban a takarmányozásra vonatkozó tilalom megszegésének minősül.
      Az ellenőrzési programok eredményét a következő űrlapokon kell jelenteni az EFTA Felügyeleti Hatóságnak.
      Összefoglaló az állati eredetű takarmányok használatára vonatkozó korlátozások ellenőrzéséről (tiltott feldolgozott állati fehérjével történő takarmányozás)
      A.   Dokumentált ellenőrzések

                  Szakasz

                  A feldolgozott állati fehérjék előfordulására vonatkozó vizsgálatokat tartalmazó ellenőrzések száma

                  A nem laboratóriumi tesztek, hanem pl. dokumentum-ellenőrzések során felderített jogsértések száma

                  Takarmány-alapanyagok importja

                  Takarmány-alapanyagok tárolása

                  Takarmányüzem

                  Üzemi takarmánykeverő/mobil takarmánykeverő

                  Takarmány-közvetítő kereskedelem

                  Szállítóeszköz

                  Nem kérődző állatokat tartó mezőgazdasági üzemek

                  Kérődző állatokat tartó mezőgazdasági üzemek

                  Egyéb: ...

      B.   Takarmány-alapanyagokban és összetett takarmányokban előforduló feldolgozott állati eredetű fehérjék kimutatására irányuló mintavétel és vizsgálat

                  Létesítmények

                  A feldolgozott állati eredetű fehérjék kimutatására irányuló hivatalos vizsgálatnak alávetett minták száma

                  A kifogásolt minták száma

                  Szárazföldi állatokból származó feldolgozott állati fehérje előfordulása

                  Halakból származó feldolgozott állati fehérje előfordulása

                  Takarmány-alapanyag

                  Összetett takarmányok

                  Takarmány-alapanyag

                  Összetett takarmányok

                  Takarmány-alapanyag

                  Összetett takarmányok

                  kérődzőknek

                  nem kérődzőknek

                  kérődzőknek

                  nem kérődzőknek

                  kérődzőknek

                  nem kérődzőknek

                  A behozatal során

                  Takarmányüzem

                  Közvetítő kereskedő/raktár

                  Szállítóeszköz

                  Üzemi takarmánykeverő/mobil takarmánykeverő

                  Mezőgazdasági üzem

                  Egyéb: ...

      C.   A kérődzőknek szánt takarmányból vett, tiltott feldolgozott állati fehérjét tartalmazó minták

                  A mintavétel hónapja

                  A szennyezettség típusa, foka és eredete

                  Foganatosított szankciók (vagy egyéb intézkedések)

                  1

                  2

                  3

                  4

                  5

                  …

         (1)  HL L 147., 2001.5.31., 1. o. A legutóbb az 1993/2004/EK rendelettel (HL L 344., 2004.11.20., 12. o.) módosított rendelet.

         (2)  HL L 339., 2003.12.24., 78. o.

      IV. MELLÉKLET
      Valamennyi (megfelelő és kifogásolt), réz és cink kimutatására irányuló minta egyedi eredményei sertéseknek szánt összetett takarmányokban

                  Az összetett takarmány típusa (állatkategória szerint)

                  Nyomelemek (réz vagy cink)

                  Kimutatott szint (mg/kg teljes értékű takarmányban

                  A határérték túllépésének oka (1)

                  Foganatosított intézkedés

         (1)  Az illetékes hatóság által elvégzett vizsgálat eredményei alapján.


title: A Tanács ajánlása (2015. július 14.) Luxemburg 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Luxemburg 2015. évi stabilitási programját

text:
               18.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 272/73

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2015. július 14.)
   Luxemburg 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Luxemburg 2015. évi stabilitási programját
   (2015/C 272/19)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2015. július 14-én elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást, 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2). Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)

               A Tanács 2014. július 8-án ajánlást (3) fogadott el Luxemburg 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Luxemburg 2014. évi aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2014. november 28-án a 473/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (4) megfelelően kiadta Luxemburg 2015-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét.

               (4)

               A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Luxemburgot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)

               Az Európai Tanács 2014. december 18-án jóváhagyta a beruházások ösztönzéséhez, a strukturális reformok intenzívebb folytatásához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)

               A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Luxemburgra vonatkozó 2015. évi országjelentését. Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások tekintetében Luxemburg által elért eredményeket.

               (7)

               Luxemburg 2015. április 30-án benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és 2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)

               Luxemburg jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A 2015. évi stabilitási program szerint a kormány a GDP 0,6 %-ának megfelelő mértékű 2014-es államháztartási többletet 2015-re a GDP 0,1 %-ának megfelelő mértékűre tervezi levinni. Ezt követően a terv szerint a többlet ismét nő, és 2018-ra eléri a GDP 0,9 %-át. A kormány a tervek szerint a programidőszak alatt végig betartja a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális többletként meghatározott középtávú költségvetési célt. A stabilitási program szerint a kormány a GDP-arányos államadósság mértékét jóval a Szerződésben a GDP 60 %-ában megállapított referenciaérték alatt tervezi tartani. Az államadósság-ráta a várakozások szerint a programidőszakban 24 % körül marad, 2016-ban valamivel 24 % fölött tetőzik, majd 2019-re a GDP 24 %-a alá csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2015 tekintetében optimista, az azt követő időszakra vonatkozóan megalapozott. 2016-tól azonban kockázatok övezik a költségvetési intézkedések végrehajtását. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése szerint a strukturális egyenleg 2015-ben és 2016-ban a középtávú költségvetési célnál marad. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint Luxemburg várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. A középtávú költségvetési keret elfogadásával és a költségvetési tanács felállításával Luxemburg költségvetési keretrendszere jelentős mértékben megerősödött. Mindazonáltal jelentős problémák várnak megoldásra az évközi költségvetési adatok rendszeres nyilvánosságra hozatala tekintetében, ami a költségvetési fejlemények valós idejű nyomon követésének lényeges eleme.

               (9)

               A fogyasztási adókból származó bevételeknek az elektronikus kereskedelemhez kapcsolódó szabályozás módosításából eredő várható visszaesése rávilágít arra, hogy a fiskális bevételek legalább egy része instabil. Kiszámíthatóságuk javítása érdekében szükség van az adóalap további szélesítésére és az adózás összehangolására, mindenekelőtt a jelenleg alacsony ingatlanadó felülvizsgálata és alternatív bevételi források, többek között a környezetvédelmi adók nagyobb mértékű alkalmazása révén. A 2017-ben bevezetendő átfogó adóreformot előkészítő munka elkezdődött.

               (10)

               Az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát veszélyezteti a nyugdíjkiadásoknak a rendszer közelmúltban lezajlott reformja ellenére bekövetkezett növekedése és a tartós ápolás-gondozás kiadásainak folyamatos emelkedése. A tartós ápolási-gondozási biztosítási alap az előrejelzések szerint 2015-ben deficites lesz (6) és tartalékai várhatóan fokozatosan csökkennek, aminek következtében 2017-ben már nem érik el a kiadások 10 %-ában meghatározott, jogszabályban előírt minimumot. A 2015. évi költségvetésben elfogadtak néhány, lehetséges megtakarítást jelentő intézkedést (7). Azonban nem foglalták még jogszabályba a tartós ápolási-gondozási biztosítás tervezett reformját, amelynek célja megfelelő szintű szolgáltatás nyújtása a tartós ápolásra szorulóknak, valamint a szükséges mértékű finanszírozás biztosítása. A nyugdíjrendszer 2012-es reformja nem volt kellően ambiciózus, mivel csak részben szüntette meg a jogszabályban előírt nyugdíjkorhatár és a tényleges nyugdíjbavonulási életkor közötti jelentős eltérést. Továbbra is fennállnak az előrehozott nyugdíj különböző lehetőségei. Más tagállamokkal összehasonlítva az idősebb munkavállalók munkaerő-piaci részvétele változatlanul nagyon alacsony. Ugyanakkor elkészültek azok a jogszabály-tervezetek, amelyek a nyugdíjreformhoz, valamint a munka törvénykönyvének (az idősek foglalkoztatására vonatkozó megállapodással kapcsolatos) módosításához kapcsolódnak, és ezek számos olyan intézkedést tartalmaznak, amelyek célja az idősebb munkavállalók foglalkoztatásának biztosítása.

               (11)

               A luxemburgi gazdaságra jellemző, hogy az egyes gazdasági ágazatok munkatermelékenysége jelentős eltéréseket mutat, a pénzügyi ágazat termelékenysége duplája más ágazatokénak. Ez azt jelenti, hogy az ágazati reálbérek ágazati munkatermelékenységnek megfelelő nagyobb eltérései hozzájárulhatnának a munkaerőnek a feltörekvő versenyképes ágazatokba vagy a romló költség-versenyképességű területekre történő átcsoportosításához. Továbbra is vannak akadályai a hosszú távon szükséges ágazati bérkiigazításoknak.

               (12)

               Az általában jól teljesítő munkaerőpiac és a felsőfokú végzettséggel rendelkezők magas aránya ellenére a foglalkoztatási ráta viszonylag alacsony az idősebb munkavállalók, a nők és az alacsony képzettségű fiatalok körében. A hatékony aktivizálási intézkedéseket továbbra is intézményi akadályok gátolják. Az állami foglalkoztatási szolgálaton belül – a kormány tervei szerint 2015 végéig – fontos reformokra kerül sor annak érdekében, hogy az álláskeresők egyénre szabott tanácsadásban részesüljenek. Nem került viszont elfogadásra a szakoktatási és -képzési rendszer reformterve és – különösen a hátrányos társadalmi-gazdasági háttérrel rendelkezők körében – a tanulmányi eredmények javítását célzó középiskolai reform. Az anyasági ellátásokra és az iskoláztatási támogatásokra vonatkozóan bejelentett intézkedések és a szülői szabadság tervezett reformja várhatóan hozzájárul a nők munkaerő-piaci részvételének erősítéséhez. A közös adózás rendszere és a szociális ellátási rendszer kialakítása visszatartja a második keresőket a munkavállalástól. A felsőfokú végzettséggel rendelkezők nagy aránya ellenére az oktatási eredmények továbbra sem kielégítőek, és nincs előrelépés a migráns hátterű személyek és az alacsony képzettségű fiatalok helyzetének javítása terén. Változatlanul fennállnak az intézményi tényezőkhöz és a szociális ellátási rendszer kialakításához köthető, a munkaerő-piaci kínálattal kapcsolatos kihívások, amelyek a munkaerőpiac problémáinak forrásai.

               (13)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Luxemburg gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Luxemburgnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Luxemburg fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi.

               (14)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és azt a véleményt (8) fogalmazta meg, hogy Luxemburg megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (15)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euro (9). Luxemburgnak, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Luxemburg 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Szélesítse az adóalapot, különösen a fogyasztási adók, a rendszeres ingatlanadók és a környezetvédelmi adózás terén.

               2.

               Az előrehozott nyugdíjba vonulás korlátozásával és a kötelező nyugdíjkorhatárnak a várható élettartamhoz kötésével szüntesse meg a jogszabályban előírt nyugdíjkorhatár és a tényleges nyugdíjbavonulási életkor közötti eltérést.

               3.

               A szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatok alapján reformálja meg a bérmegállapítás rendszerét annak biztosítása érdekében, hogy a bérek – különösen ágazati szinten – a termelékenységnek megfelelően alakuljanak.

      Kelt Brüsszelben, 2015. július 14-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. GRAMEGNA

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  Ezeket a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2014-es iránymutatásokról szóló, 2014. május 6-i 2014/322/EU tanácsi határozat (HL L 165., 2014.6.4., 49. o.) érvényben hagyta.

      (3)  A Tanács 2014. július 8-i ajánlása Luxemburg 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Luxemburg 2014. évi stabilitási programját (HL C 247., 2014.7.29., 72. o.).

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. május 21-i 473/2013/EU rendelete a költségvetésiterv-javaslatok monitoringjára és értékelésére, valamint az euroövezeti tagállamok túlzott hiánya kiigazításának biztosítására vonatkozó közös rendelkezésekről (HL L 140., 2013.5.27., 11. o.).

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

      (6)  CNS, Budget de l'Assurance Dépendance, exercice 2015 („A tartós ápolás-gondozás rendszerének 2015. évi költségvetése”), elérhető a következő weboldalon: http://cns.lu/files/publications/Budget_AD_2015.pdf

      (7)  A 2015. évi költségvetés 255. és 256. számú intézkedése, elérhető a következő weboldalon: http://www.budget.public.lu/

      (8)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.

      (9)  HL C 272., 2015.8.18., 98. o.


title: A Bizottság ajánlása 2008. május 30. a következő anyagok kockázatcsökkentési intézkedéseivel kapcsolatban: triklór-etilén, benzol és 2-metoxi-2-metil bután (TAME) (az értesítés a C(2008) 2271. számú dokumentummal történt) (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               21.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 162/34

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   2008. május 30.
   a következő anyagok kockázatcsökkentési intézkedéseivel kapcsolatban: triklór-etilén, benzol és 2-metoxi-2-metil bután (TAME)
   (az értesítés a C(2008) 2271. számú dokumentummal történt)
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2008/471/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésére,
   tekintettel a létező anyagok kockázatainak értékeléséről és ellenőrzéséről szóló, 1993. március 23-i 793/93/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 11. cikke (2) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 793/93/EGK rendelet értelmében az alábbi anyagok értékelendő elsőbbségi anyagoknak minősülnek, a 793/93/EGK rendeletben megállapított elsőbbségi anyagok első és negyedik listájáról rendelkező 1179/94/EK (2), illetve 2364/2000/EK (3) bizottsági rendelettel összhangban:

                           —

                           triklór-etilén,

                           —

                           benzol,

                           —

                           2-metoxi-2-metil-bután (TAME).

               (2)

               Az említett rendeleteknek megfelelően kijelölt referens tagállamok a létező anyagok embert és környezetet érintő kockázatainak becslésére vonatkozó elvek megállapításáról szóló, 1994. június 28-i 1488/94/EK bizottsági rendelettel (4) összhangban befejezték az említett anyagokkal kapcsolatos, az embert és a környezetet érintő kockázatok értékelését és a 793/93/EGK tanácsi rendeletnek megfelelően stratégiát javasoltak a kockázatok csökkentésére.

               (3)

               A toxicitási, ökotoxicitási és környezetvédelmi tudományos bizottság (a továbbiakban: SCTEE) és az egészségügyi és környezeti kockázatok tudományos bizottsága (a továbbiakban: EKKTB) konzultációt követően véleményeket bocsátott ki az előadók által elvégzett kockázatértékelésekre vonatkozóan. A véleményeket közzétették a tudományos bizottságok weboldalán.

               (4)

               A kockázatértékelés eredményei és a kockázatcsökkentésre irányuló stratégiák további eredményei a vonatkozó bizottsági közleményben (5) találhatók.

               (5)

               Az értékelés alapján egyes anyagokra vonatkozóan indokolt bizonyos kockázatcsökkentő intézkedések ajánlása.

               (6)

               A munkavállalók számára ajánlott kockázatcsökkentő intézkedéseket a munkavállalók védelmére vonatkozó jogszabályok keretében kell figyelembe venni, amelyek megfelelő keretet nyújtanak az adott anyagok kockázatainak szükséges mértékű korlátozásához.

               (7)

               Az ebben az ajánlásban megfogalmazott kockázatcsökkentő intézkedések összhangban vannak a 793/93/EGK rendelet 15. cikke (1) bekezdésének megfelelően felállított bizottság véleményével,

         AJÁNLJA:
   1.   SZAKASZ
   TRIKLÓR-ETILÉN

         (CAS-szám 79-01-6; Einecs-szám 201-167-4)

   A munkavállalókat érintő kockázatot csökkentő intézkedések (1)

               1.

               A European Chlorinated Solvents Association (a klórozott oldószerekkel foglalkozó európai társaság) által az anyag európai gyártói, forgalmazói és fogyasztói részéről létrejött önkéntes megállapodás, amely azon vásárlók körére korlátozza az anyag árusítását, akik megfelelnek a triklór-etilén fémtisztításra töténő biztonságos használatát leíró alapszabálynak. Az alapszabály előírja, hogy a felhasználók a triklór-etilént fémtisztításra csak zárt vagy elszigetelt rendszerekben használhatják az EN 12921 európai szabvány 4. részének előírásai szerint; a szabály betartását harmadik fél által elvégzett monitoringgal ellenőrzik.

         2.   SZAKASZ
   BENZOL

         (CAS-szám 71-43-2; Einecs-szám 200-753-7)

   A környezetet érintő kockázatot csökkentő intézkedések (2, 3, 4, 5)

               2.

               A benzol előállító és/vagy feldolgozó egységekben az ipariszennyvíz-kezelő telepekkel kapcsolatos, potenciális kockázatok megszüntetése érdekében javasolt, hogy az érintett tagállamok illetékes hatóságainak a (környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló) 2008/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) értelmében kibocsátott engedélyekben a benzolra vonatkozóan feltételeket, kibocsátási határértékeket vagy ekvivalens paramétereket, illetve technikai intézkedéseket meghatározni annak érdekében, hogy az érintett létesítmények a rendelkezésre álló legjobb technológiák szerint működjenek, figyelembe véve ezen létesítmények műszaki jellemzőit, földrajzi elhelyezkedését és a helyi környezeti tényezőket.

               3.

               A tagállamok körültekintően ellenőrizzék a rendelkezésre álló legjobb technológiák benzol tekintetében történő alkalmazását, és minden fontos fejleményről tegyenek jelentést a Bizottságnak a rendelkezésre álló legjobb technológiákról való információcsere keretében.

               4.

               A (környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló) 2008/1/EK irányelv szerinti engedélyezés és ellenőrzés megkönnyítése érdekében a benzolnak „a rendelkezésre álló legjobb technológiákra” vonatkozó, jelenleg előkészítés alatt álló iránymutatásba történő belefoglalása.

               5.

               Az ipariszennyvíz-telepek mikroorganizmusainak expozíciójának szükség szerint nemzeti szabályok által történő ellenőrzése annak biztosítására, hogy ne merüljön fel a mikroorganizmusokat és a környezetet érintő kockázat.

         3.   SZAKASZ
   2-METOXI-2-METIL-BUTÁN (TAME)

         (CAS-szám 994-05-8; Einecs-szám 213-611-4)

   A környezetet érintő kockázatot csökkentő intézkedések (6-11)

               6.

               Az antropogén anyagok – köztük a TAME – felszín alatti vizekbe történő bejutásának megakadályozása napjaink közösségi jogalkotásának (7) egyik legfontosabb célja. A Bizottság tehát azt ajánlja, hogy – ahol megfelelő – kerüljenek kialakításra monitoring programok, lehetővé téve a felszín alatti vizekben jelentkező TAME-szennyezés korai észlelését.

               7.

               Azt is ajánljuk továbbá, hogy a benzin föld alatti tárolását és elosztását lehetővé tevő rendszerek kialakítása és működtetése során széleskörűen alkalmazzák a rendelkezésre álló legjobb technológiákat az üzemanyagtöltő állomásokon. Ebben a tekintetben a tagállamoknak meg kellene fontolniuk kötelező előírások kialakítását kifejezetten az azokon a területeken lévő valamennyi üzemanyagtöltő állomásra vonatkozóan, ahol visszatáplálás történik a felszín alatti vizekbe.

               8.

               Az érintett tagállamok illetékes hatóságainak a 2008/1/EK irányelv értelmében kibocsátott engedélyekben feltételeket, kibocsátási határértékeket vagy ekvivalens paramétereket, illetve technikai intézkedéseket kell meghatározniuk a TAME-ra vonatkozóan annak érdekében, hogy az érintett létesítmények a rendelkezésre álló legjobb technológiák szerint működjenek, figyelembe véve ezen létesítmények műszaki jellemzőit, földrajzi elhelyezkedését és a helyi környezeti tényezőket.

               9.

               A tagállamok körültekintően ellenőrzik a rendelkezésre álló legjobb technológiák TAME tekintetében történő alkalmazását, és minden fontos fejleményről jelentést tesznek a Bizottságnak a rendelkezésre álló legjobb technológiákról való információcsere keretében.

               10.

               A felszíni vízbe történő helyi kibocsátásokat szükség szerint nemzeti szabályok által ellenőrzik annak biztosítására, hogy ne merüljön fel környezetet érintő kockázat.

               11.

               A felszín alatti víz védelmére javasolt kockázatcsökkentő intézkedések alkalmasnak tekinthetők a környezeti hatásként jelentkező káros hatások elleni védelemre.

         4.   SZAKASZ
   CÍMZETTEK

               12.

               Ennek az ajánlásnak az anyagokat importáló, előállító, szállító, tároló, készítménnyé összeállító vagy más módon feldolgozó, felhasználó, ártalmatlanító vagy visszanyerő valamennyi ágazat és a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2008. május 30-án.

            a Bizottság részéről

         Stavros DIMAS

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 84., 1993.4.5., 1. o. Az 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított rendelet.

      (2)  HL L 131., 1994.5.26., 3. o.

      (3)  HL L 273., 2000.10.26., 5. o.

      (4)  HL L 161., 1994.6.29., 3. o.

      (5)  HL C 157., 2008.6.21., 1. o.

      (6)  HL L 24., 2008.1.29., 8. o.

      (7)  Az Európai Parlament és a Tanács 2000. október 23-i 2000/60/EK irányelve a vízvédelmi politika területén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról (HL L 327., 2000.12.22., 1. o.).


title: 2011/336/EU: A Tanács ajánlása ( 2011. május 17. ) az Európai Központi Bank elnökének kinevezéséről

text:
               9.6.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 150/8

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2011. május 17.)
   az Európai Központi Bank elnökének kinevezéséről
   (2011/336/EU)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 283. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányáról szóló jegyzőkönyvre és különösen annak 11.2. cikkére,
   AJÁNLJA AZ EURÓPAI TANÁCSNAK:
   hogy 2011. november 1-jei hatállyal nyolcéves hivatali időre nevezze ki Mario DRAGHI-t az Európai Központi Bank elnökévé.

      Kelt Brüsszelben, 2011. május 17-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         MATOLCSY Gy.


Ajánlás a Tanács véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK Tanácsi rendelet 5. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Olaszország aktualizált, a 2005-2009. közötti időszakra szóló stabilitási programjáról