title: A Bizottság (EU) 2015/682 ajánlása (2015. április 29.) a perklorát élelmiszerekben való előfordulásának nyomon követéséről (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               30.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 111/32

         A BIZOTTSÁG (EU) 2015/682 AJÁNLÁSA
   (2015. április 29.)
   a perklorát élelmiszerekben való előfordulásának nyomon követéséről
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A perklorát a környezetben természetes módon előfordul nitrát- és kálium-karbonát üledékeként, a légkörben keletkezve pedig bejuthat a talajba és a felszín alatti vizekbe. Emellett nitráttartalmú műtrágyák használata következtében, valamint rakéta-hajtóanyagok, robbanószerek, tűzijátékok, fáklyák és légzsákfelfújó berendezések esetében használt ammónium-perklorát előállítása, használata és ártalmatlanítása és más ipari folyamatok nyomán keletkező környezeti szennyező anyagként is előfordul. Perklorát keletkezhet a víz fertőtlenítésére használt nátrium-hipoklorit lebomlása során is, a vízkészlet szennyezését okozhatva. A vizet, a talajt és a műtrágyákat az élelmiszerekben előforduló perklorátszennyezés potenciális forrásainak tekintik.

               (2)

               Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak (EFSA) az élelmiszerláncba bekerülő szennyező anyagokkal foglalkozó tudományos testülete (CONTAM panel) tudományos véleményt dolgozott ki az élelmiszerben előforduló perklorát közegészségügyi kockázataival kapcsolatban (1). A CONTAM panel következtetése szerint a perklorátnak való krónikus étrendi kitettség aggodalomra adhat okot, különösen a lakosság azon, nagy mennyiséget fogyasztó, fiatalabb korcsoportjaiban, amelyekre enyhe vagy mérsékelt jódhiány jellemző. Ezen túlmenően lehetséges, hogy a rövid távú perklorát-expozíció aggodalomra ad okot az anyatejjel táplált csecsemők és a kevés jódot fogyasztó kisgyermekek esetében.

               (3)

               A CONTAM panel ajánlása szerint a kockázatértékelés bizonytalanságainak további csökkentése érdekében több adat szükséges az Európában az élelmiszerekben előforduló perklorát tekintetében, különösen a zöldségek, az anyatej-helyettesítő tápszerek, a tej és tejtermékek vonatkozásában. A tökfélékben (Cucurbitaceae) és a levélzöldségekben – különösen az üvegházakban/védőtakarásban nevelt növények esetében – magas szinteket mutattak ki. Különösen a 2013. szeptember 1-jét követően történt mintavételek esetében nem áll rendelkezésre elegendő adat a perklorát élelmiszerekben való jelenlétére vonatkozóan. Az ivóvízben előforduló perklorát vizsgálatának lehetőség szerint ki kell terjednie az olyan ivóvízre is, amely nem tartozik a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) fogalommeghatározása szerinti élelmiszerek közé. 2013. szeptember 1-jét követően kárenyhítő intézkedéseket vezettek be, és az ezt követően vett mintákból a perklorátra vonatkozóan nyert adatok hívebben tükrözik „az ésszerűen elvárható legalacsonyabb szint” helyes módszerekkel (vagyis az alacsony perklorát-tartalmú növényvédő szerek használata révén) követett elvét, valamint a perklorát élelmiszerekben való jelenlegi előfordulását.

               (4)

               Ezért helyénvaló a perklorát élelmiszerekben való előfordulásának nyomon követését ajánlani,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               Indokolt, hogy a tagállamok az élelmiszer-ipari vállalkozók aktív bevonásával nyomon kövessék a perklorát élelmiszerekben való előfordulását, különösen a következőkben:

                           a)

                           gyümölcsök, zöldségek és az ezekből készült feldolgozott élelmiszerek, ideértve a gyümölcs- és zöldségleveket;

                           b)

                           a 609/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) meghatározása szerinti csecsemőknek és kisgyermekeknek szánt, különleges táplálkozási célú élelmiszerek;

                           c)

                           szárított gyógynövények és fűszerek; tea; gyógynövény- és gyümölcstea;

                           d)

                           italok, ideértve az ivóvizet.

               2.

               Annak biztosítása érdekében, hogy a minták a vizsgált tétel szempontjából reprezentatívak legyenek, a tagállamoknak a levélzöldségek vonatkozásában az 1882/2006/EK bizottsági rendelet (4) mellékletében megállapított mintavételi eljárásokat, míg a 333/2007/EK rendelet hatálya alá tartozó egyéb élelmiszerek esetében a 333/2007/EK bizottsági rendelet (5) mellékletének B. részében megállapítottakat kell követniük.

               3.

               A következő analitikai módszer megbízható eredményeket nyújt:
               „Quick Method for the Analysis of Residues of numerous Highly Polar Pesticides in Foods of Plant Origin involving Simultaneous Extraction with Methanol and LC-MS/MS Determination (QuPPe-Method) – Version 7.1” (gyors módszer több, a növényi eredetű élelmiszerekben előforduló, erősen poláris peszticid maradékanyagainak elemzésére, metanollal történő szimultán extrakcióval és folyadékkromatográfiás – tömegspketrometriás [LC-MS/MS] meghatározással [QuPPe-módszer], 7.1. verzió). A módszer letölthető a következő oldalról: http://www.crl-pesticides.eu/library/docs/srm/meth_QuPPe.pdf
               Emellett elolvasandó az „Analysis of Perchlorate in Food Samples of Plant Origin Applying the QuPPe-Method and LC-MS/M” című cikk, amely bemutatja, hogy milyen módon integrálható a perklorát környezeti szennyező anyag az említett, többféle szermaradék kimutatására alkalmazott QuPPe-módszerbe. A cikk letölthető a következő oldalról: http://www.analytik-news.de/Fachartikel/Volltext/cvuase2.pdf.
               A meghatározási határ a csecsemőknek és kisgyermekeknek szánt élelmiszerekben előforduló perklorát vizsgálata céljából nem lehet magasabb, mint 2 μg/kg, más élelmiszerek tekintetében nem lehet magasabb, mint 10 μg/kg, szárított gyógynövények, fűszerek, teák, valamint gyógynövény- és gyümölcsforrázatok tekintetében pedig nem lehet magasabb, mint 20 μg/kg.

               4.

               A tagállamoknak az élelmiszer-ipari vállalkozók aktív bevonásával vizsgálatokat kell végezniük a perklorát élelmiszerekben való előfordulását okozó tényezők meghatározása érdekében. A perklorát növényvédő szerekben, talajban, öntöző- és ipari vizekben való előfordulásának vizsgálata különösen olyan helyzetekben indokolt, ahol e tényezők fontosak.

               5.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az elemzések eredményeit rendszeresen és legkésőbb 2016. február végéig benyújtsák az EFSA-nak az EFSA adatbenyújtási formátumát használva, az élelmiszer- és takarmányügyi szabvány mintaleírására vonatkozó EFSA-iránymutatásoknak (6), valamint az EFSA további egyedi jelentéstételi követelményeinek megfelelően.

      Kelt Brüsszelben, 2015. április 29-én.

            a Bizottság részéről

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            a Bizottság tagja

      (1)  EFSA CONTAM Panel (az EFSA-nak az élelmiszerláncba bekerülő szennyező anyagokkal foglalkozó tudományos testülete), 2014. Scientific Opinion on the risks to public health related to the presence of perchlorate in food, in particular fruits and vegetables (Tudományos vélemény az élelmiszerekben, különösen a gyümölcsökben és a zöldségekben előforduló perkloráttal összefüggő közegészségügyi kockázatokról). EFSA Journal 2014;12(10):3869, 106 pp. doi:10.2903/j.efsa.2014.3869

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2002. január 28-i 178/2002/EK rendelete az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszer-biztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról (HL L 31., 2002.2.1., 1. o.).

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. június 12-i 609/2013/EU rendelete a csecsemők és kisgyermekek számára készült, a speciális gyógyászati célra szánt, valamint a testtömeg-szabályozás céljára szolgáló, teljes napi étrendet helyettesítő élelmiszerekről, továbbá a 92/52/EGK tanácsi irányelv, a 96/8/EK, az 1999/21/EK, a 2006/125/EK és a 2006/141/EK bizottsági irányelv, a 2009/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 41/2009/EK és a 953/2009/EK bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 181., 2013.6.29., 35. o.).

      (4)  A Bizottság 2006. december 19-i 1882/2006/EK rendelete egyes élelmiszerek nitráttartalmának hatósági ellenőrzésére szolgáló mintavételi és vizsgálati módszerek megállapításáról (HL L 364., 2006.12.20., 25. o.).

      (5)  A Bizottság 2007. március 28-i 333/2007/EK rendelete az élelmiszerekben előforduló ólom, kadmium, higany, szervetlen vegyületben lévő ón, 3-MCPD és policiklikus aromás szénhidrogének mennyiségének hatósági ellenőrzése céljából végzett mintavétel és vizsgálat módszereinek megállapításáról (HL L 88., 2007.3.29., 29. o.).

      (6)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


title: Az EFTA Felügyeleti Hatóság ajánlása 65/04/COL (2004. március 31.) a takarmányok 2004. évi hivatalos ellenőrzésének összehangolt programjáról

text:
               19.5.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 126/59

      AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG AJÁNLÁSA

   65/04/COL
   (2004. március 31.)
   a takarmányok 2004. évi hivatalos ellenőrzésének összehangolt programjáról
   AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG,
   tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 109. cikkére és 1. jegyzőkönyvére,
   tekintettel az EFTA-tagok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodásra és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésének b) pontjára, valamint 1. jegyzőkönyvére,
   tekintettel az EGT-Megállapodás 1. jegyzőkönyvével módosított és az EGT-Megállapodáshoz igazított, az EGT-Megállapodás I. mellékletének II. fejezete 31a pontjában hivatkozott törvényre (a takarmányozás hatósági ellenőrzésének megszervezésére irányadó elvek megállapításáról szóló, 1995. október 25-i 95/53/EK tanácsi irányelv (1)), és különösen annak 22. cikke (3) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Gazdasági Térség rendeltetésszerű működése érdekében az EGT-tagok által végrehajtott hivatalos ellenőrzések jobb összehangolásához koordinált takarmányellenőrzési programok megszervezésére van szükség az EGT-n belül.

               (2)

               E programok középpontjában az EGT-Megállapodás idevágó előírásainak betartása, valamint a köz- és állategészség védelme kell álljon.

               (3)

               A nemzeti és a koordinált programok egyidejű végrehajtása olyan információt és tapasztalatot nyújthat, amely a jövőbeni ellenőrzési tevékenységek és törvényhozás alapjául szolgálhat.

               (4)

               Bár az EGT-Megállapodás I. melléklete II. fejezetének 33) pontjában hivatkozott jogszabály (a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról szóló, 2002. május 7-i 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2)) rögzíti a takarmány maximális aflatoxin B1 tartalmát, más mikotoxinokra, mint például az ochratoxin A, a zearalenon, a deoxinivalenol és a fumonisinek, nincs hatályos előírás az EGT-Megállapodás keretein belül. Az e mikotoxinok jelenlétéről szúrópróbaszerűen gyűjtött információ hasznos adatokkal szolgálhat a jogszabályok továbbfejlesztését célzó helyzetértékeléshez. Egyes takarmány-alapanyagok, mint a gabona és az olajos magvak halmozottan ki vannak téve az aratásból, raktározásból és szállításból eredő mikotoxin-szennyezésnek. Mivel a mikotoxin-koncentráció mértéke évről évre változik, ajánlatos az egymást követő évek adatait valamennyi említett mikotoxin esetében összegyűjteni.

               (5)

               Korábbi, olyan takarmányokon végzett ellenőrzések, amelyekben az antibiotikumok és kokcidiosztatikumok előfordulása nem megengedett, arra utalnak, hogy továbbra is előfordulnak jogsértések. A találati sűrűség és a témakör kényes volta indokolttá teszi az ellenőrzések folytatását.

               (6)

               Norvégia és Izland jelen ajánlás takarmánykiegészítőként nem engedélyezett anyagokra vonatkozó II. mellékletének hatálya alá tartozó programokban való részvételét meg kell vizsgálni az EGT-Megállapodás I. mellékletének II. fejezete alóli mentességük figyelembevételével.

               (7)

               Fontos gondoskodni a takarmányokban előforduló állati eredetű alapanyagok korlátozásának hatékony, az idevágó EGT-előírásoknak megfelelő érvényesítéséről.

               (8)

               A takarmány- és élelmiszerlánc medroxiprogeszteron-acetáttal (MPA) való szennyeződésének esete felhívta a figyelmet arra, milyen fontos a takarmánybiztonság szempontjából a beszerzési forrás kiválasztása. A takarmányok néhány alkotórésze élelmiszeripari, egyéb ipari vagy ásványkitermelési melléktermék. Az ipari eredetű alapanyagok forrása, valamint az alkalmazott feldolgozási eljárások döntő szerepet játszhatnak a termékbiztonság szempontjából. Ezért az illetékes hatóságoknak ezt a szempontot különösen figyelembe kell venniük ellenőrzéseik során.

               (9)

               A jelen ajánlásban szereplő intézkedések összhangban vannak az EFTA Felügyeleti Hatóságot támogató EFTA Növényi és állati takarmányok bizottságának véleményével,

         A KÖVETKEZŐT AJÁNLJA AZ EFTA-ÁLLAMOKNAK:

               1.

               2004 során hajtsanak végre egy koordinált ellenőrzési programot, melynek célja az alábbiak ellenőrzése:

                           a)

                           a takarmányok mikotoxin-koncentrációja (aflatoxin B1, ochratoxin A, zearalenon, deoxinivalenol és fumonisinek) az elemzési módszerek megadásával; a mintavétel során szúrópróbaszerű és célzott mintavételt egyaránt alkalmazni kell; a célzott mintavétel során olyan alapanyagokat kell megvizsgálni, amelyeknél feltételezhető a magasabb mikotoxin-koncentráció, pl. gabonafélék, olajos magvak, olajtartalmú gyümölcsök, az ezekből készült termékek és melléktermékeik, valamint a hosszan tárolt, vagy hosszú tengeri úton szállított alapanyagok; az ellenőrzés eredményét az I. mellékletben található minta alapján kell jelenteni;

                           b)

                           bizonyos gyógyszerek jelenléte – függetlenül attól, hogy azok bizonyos állatfajok és -kategóriák számára takarmány-kiegészítőként engedélyezettek-e vagy sem – olyan nem gyógyászati előkeverékekben és összetett takarmányokban, ahol ezek a gyógyszerek nem engedélyezettek; az ellenőrzéseknek az előkeverékekben és összetett takarmányokban azon gyógyszerekre kell irányulniuk, amelyek esetében az illetékes hatóság szerint különösen nagy a tilalom megszegésének valószínűsége; az ellenőrzés eredményét a II. mellékletben található minta alapján kell jelenteni;

                           c)

                           az állati eredetű alapanyagok előállítására és felhasználására vonatkozó korlátozások betartása a III. mellékletben foglaltaknak megfelelően;

                           d)

                           az összetett takarmányok gyártói által a IV. mellékletnek megfelelően a beszállított ipari eredetű alapanyagok kiválasztására és értékelésére, valamint ezen anyagok minőségének és biztonságos voltának biztosítására alkalmazott eljárások.

               2.

               Az 1. bekezdésben előírt koordinált ellenőrzési program eredményeit külön fejezetként kell szerepeltetni az ellenőrzési tevékenységről szóló éves jelentésben, amelyet a tagországoknak a 95/53/EK irányelv 22. cikkének (2) bekezdésében foglaltak és az összehangolt jelentési minta legújabb változata szerint 2005. április 1-ig kell eljuttatniuk az EFTA Felügyeleti Hatósághoz.

      Kelt Brüsszelben, 2004. március 31-én.

            Az EFTA Felügyeleti Hatóság részéről

         Bernd HAMMERMAN

            bizottsági testületi tag

         Niels FENGER

            igazgató

      (1)  HL L 265., 1995.11.8., 17. o. A legutóbb a 2001/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 234., 2001.9.1., 55. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 140., 2002.5.30., 10. o. A legutóbb a 2005/8/EK bizottsági irányelvvel (HL L 27., 2005.1.29., 44. o.) módosított irányelv.

      I. MELLÉKLET
      Egyes mikotoxinok (aflatoxin B1, ochratoxin A, zearalenon, deoxinivalenol, fumonisinek) koncentrációja a takarmányokban
      Valamennyi megvizsgált minta egyedi eredményei; minta az 1. bekezdés a) pontjában szereplő jelentéshez

                  Takarmány

                  Mintavétel (szúrópróbaszerű vagy célzott)

                  Mikotoxin fajtája és koncentrációja (μg/kg 12 % nedvességtartalmú takarmányra vonatkoztatva)

                  Típus

                  Származási ország

                  Aflatoxin B1

                  Ochratoxin A

                  Zearalenon

                  Deoxinivalenol

                  Fumonisinek (1)

            Az illetékes hatóság köteles továbbá megadni az alábbiakat:

                  —

                  a végrehajtott intézkedést, ha az aflatoxin B1 szintje meghaladja a maximális értéket,

                  —

                  az alkalmazott elemzési módszereket,

                  —

                  a minimális detektálható mennyiséget.

         (1)  A fumonisinek koncentrációja magában foglalja az összes B1, B2 és B3 fumonisint.

      II. MELLÉKLET
      Egyes takarmánykiegészítőként nem engedélyezett anyagok előfordulása
      Egyes antibiotikumok, kokcidiosztatikumok és más anyagok jogszerűen fordulhatnak elő takarmánykiegészítőként bizonyos állatfajok és -kategóriák előkeverékeiben és összetett takarmányaiban, amennyiben ezt az EGT-Megállapodás I. melléklete II. fejezetének 1. pontjában hivatkozott jogszabály engedélyezi (a takarmány-adalékanyagokról szóló, 1970. november 23-i 70/524/EGK tanácsi irányelv (1)).
      Nem engedélyezett anyagok előfordulása a takarmányban jogsértésnek minősül.
      Az ellenőrzés alá vont anyagokat a következő felsorolásból kell kiválasztani:

                  1.

                  Kizárólag bizonyos állatfajok és -kategóriák takarmánykiegészítőjeként engedélyezett anyagok:

                              avilamicin

                              decoquinate

                              diklazuril

                              flavofoszfolipol

                              halofuginon-hidrobromid

                              lazalocid A-nátrium

                              maduramicin-ammónium-alfa

                              monenzin-nátrium

                              narazin

                              narazin – nikarbazin

                              robenidin hidroklorid,

                              szalinomicin-nátrium

                              szemduramicin-nátrium

                  2.

                  Már nem engedélyezett takarmánykiegészítő agyagok:

                              amprólium

                              amprólium/ethopabát

                              arprinocid

                              avoparcin

                              carbadox

                              dimetridazol

                              dinitolmid

                              ipronidazol

                              metiklórpindol

                              metiklórpindol/metil-benzokvát

                              nikarbazin

                              nifursol

                              olaquindox

                              ronidazol

                              spiramycin

                              tetraciklinek

                              tilozin-foszfát

                              virginamicin

                              cink-bacitracin

                              egyéb mikrobaölő anyagok

                  3.

                  Anyagok, amelyek soha nem voltak engedélyezett takarmánykiegészítők:
                  egyéb anyagok

            Valamennyi kifogásolt minta egyedi eredményei; minta az 1. bekezdés b) pontjában szereplő jelentéshez

                  Takarmány típusa
                  (állatfaj és kategória)

                  Detektált anyag

                  Mért mennyiség

                  A jogsértés oka (2)

                  Foganatosított intézkedés

            Az illetékes hatóság köteles továbbá megadni az alábbiakat:

                  —

                  az ellenőrzött minták teljes számát,

                  —

                  a vizsgált anyagok nevét,

                  —

                  az alkalmazott elemzési módszereket,

                  —

                  a minimális detektálható mennyiséget.

         (1)  HL L 270., 1970.12.14., 1. o.

         (2)  A nem engedélyezett anyag takarmányban való előfordulásához vezető ok, az illetékes hatóság által végzett ellenőrzés eredményei alapján.

      III. MELLÉKLET
      Az állati eredetű takarmány-alapanyagok előállításának és használatának korlátozása
      Az EFTA-tagoknak a 95/53/EK irányelv 3., 13. és 15. pontjának sérelme nélkül koordinált ellenőrzési programot kell végrehajtaniuk 2004 során annak megállapítására, hogy teljesültek-e az állati eredetű takarmány-alapanyagok előállítására és használatára vonatkozó korlátozások.
      Az EGT-Megállapodás I. melléklete I. fejezetének 7., 1., 12. pontjaiban hivatkozott jogszabály IV. mellékletében rögzített, bizonyos állatok feldolgozott állati fehérjével történő takarmányozására vonatkozó tilalom (bizonyos fertőző szivacsos agyvelősorvadás-megbetegedések megelőzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2001. május 22-i 999/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1)) hatékony érvényre juttatásának érdekében az EFTA-tagoknak speciális, célzott ellenőrzéseken alapuló ellenőrzési programot kell kidolgozniuk. A 95/53/EK irányelv 4. cikkével összhangban a fenti ellenőrzési programnak olyan kockázatközpontú stratégián kell alapulnia, amely kiterjed a takarmány-előállítás valamennyi fázisára és minden olyan létesítményre, amely takarmány előállításával, kezelésével és adminisztrálásával foglalkozik. Az EFTA-tagoknak különös figyelmet kell fordítaniuk a kockázathoz kapcsolódó kritériumok meghatározására. Az egyes kritériumokhoz rendelt súlyoknak arányban kell állniuk a kockázattal. Az egyes létesítményekben végrehajtott ellenőrzések gyakoriságának és az ellenőrzött minták számának korrelálniuk kell az adott létesítményekhez rendelt súlyok összegével.
      Az ellenőrzési program kidolgozása során a következő, indikatív jelleggel felsorolt létesítményeket és kritériumokat kell figyelembe venni:

                  Létesítmények

                  Kritériumok

                  Súlyozás

                  Takarmányüzemek

                              —

                              Kérődző és nem kérődző állatok takarmányozására szánt, szabályozás révén engedélyezett, feldolgozott állati eredetű fehérjét tartalmazó összetett takarmányokat előállító kettős áramú takarmányüzemek

                              —

                              Takarmányüzemek, amelyeknél korábban jogsértést észleltek, vagy jelenleg fennáll a jogsértés gyanúja

                              —

                              Olyan takarmányüzemek, amelyek nagy mennyiségű magas fehérjetartalmú takarmányt – mint pl. halliszt, szójaliszt, kukoricaglutén-őrlemény és fehérjekoncentrátumok – importálnak

                              —

                              Olyan takarmányüzemek, amelyek nagy mennyiségben állítanak elő összetett takarmányokat

                              —

                              Olyan takarmányüzemek, amelyeknél fennáll az üzemi munkafolyamatokból adódó keresztszennyezés veszélye (pl. silók alkalmazása, a termelési útvonalak hatékony szétválasztásának ellenőrzése, az összetevők ellenőrzése, belső laboratóriumok, mintavételi eljárás stb.)

                  Állat-egészségügyi határállomások és az EGT-be más belépési pontjai

                              —

                              Nagy/kis mennyiségű takarmánybehozatal

                              —

                              Magas fehérjetartalmú takarmányok

                  Mezőgazdasági üzemek

                              —

                              Szabályozás révén engedélyezett állati eredetű feldolgozott fehérjét tartalmazó saját keveréket előállító mezőgazdasági üzemek

                              —

                              Olyan mezőgazdasági üzemek, amelyek a kérődzők mellett más állatfajokat is tartanak (kérődző és nem kérődző állatoknak szánt takarmány keveredésének veszélye)

                              —

                              A takarmányt ömlesztett áruként vásárló mezőgazdasági üzemek

                  Forgalmazók

                              —

                              Magas fehérjetartalmú takarmányokat kínáló áruházak és az ilyen takarmányok tárolását szolgáló köztes raktárak

                              —

                              Nagy mennyiségű ömlesztett takarmányok forgalmazói

                              —

                              Külföldön előállított összetett takarmányok forgalmazói

                  Mobil takarmánykeverők

                              —

                              Kérődző és nem kérődző állatoknak szánt takarmányokat egyaránt előállító takarmánykeverők

                              —

                              Takarmánykeverők, amelyeknél korábban jogsértést észleltek, vagy jelenleg fennáll a jogsértés gyanúja

                              —

                              Magas fehérjetartalmú takarmányt felhasználó takarmánykeverők

                              —

                              Nagy termelékenységű takarmánykeverők

                              —

                              Nagyszámú mezőgazdasági üzemet, köztük kérődzőket tartó üzemeket is ellátó takarmánykeverők

                  Szállítóeszköz

                              —

                              Feldolgozott állati fehérjék és takarmányok szállítására használt járművek

                              —

                              Olyan járművek, amelyeknél korábban jogsértést észleltek, vagy jelenleg fennáll a jogsértés gyanúja

            Az itt javasolt létesítmények és kritériumok alternatívájaként az EFTA-tagok 2004. április 30. előtt eljuttathatják saját kockázatértékelésüket az EFTA Felügyeleti Hatósághoz.
      A mintavételt célzottan olyan tételekből, illetve folyamatokból kell végrehajtani, amelyeknél a tiltott feldogozott állati fehérjékkel történő keresztszennyezés előfordulása a legvalószínűbb (pl. az állati fehérjét tartalmazó takarmány szállítása utáni első olyan tétel, amelyben az adott fehérje nem fordulhat elő, műszaki problémák vagy a gyártósoron végrehajtott változtatások, az ömlesztett takarmány raktározására szolgáló tartályokon vagy silókon végrehajtott változtatások).
      Az egyes EFTA-tagállamokban az előállított összetett takarmány minden 100 000 tonnája után évente minimum 10 ellenőrzést kell végrehajtani. Az egyes EFTA-tagállamokban az előállított összetett takarmány minden 100 000 tonnája után évente minimum 20 hivatalos mintát kell venni. Alternatív módszerek engedélyezéséig a minták elemzésére a takarmányok hatósági ellenőrzése során az állati eredetű alkotóelemek mikroszkópos vizsgálat útján történő azonosítására és meghatározására vonatkozó iránymutatások kialakításáról szóló, 1998. november 13-i 98/88/EK bizottsági irányelvben (2) rögzített mikroszkópos azonosítást és becslést kell használni. Bármely tiltott állati eredetű alkotórész előfordulása a takarmányban a takarmányozásra vonatkozó tilalom megszegésének minősül.
      Az ellenőrzési programok eredményét a következő űrlapon kell jelenteni az EFTA Felügyeleti Hatóságnak:
      Összefoglaló az állati eredetű takarmányok használatára vonatkozó korlátozások ellenőrzéséről (tiltott feldolgozott állati fehérjével történő takarmányozás)
      A.   Dokumentált ellenőrzések

                  Szakasz

                  A feldolgozott állati fehérjék előfordulására vonatkozó vizsgálatokat tartalmazó ellenőrzések száma

                  A nem laboratóriumi tesztek, hanem pl. dokumentum-ellenőrzések során felderített jogsértések száma

                  Takarmány-alapanyagok importja

                  Takarmány-alapanyagok tárolása

                  Takarmányüzem

                  Üzemi takarmánykeverő/mobil takarmánykeverő

                  Takarmány – közvetítő kereskedelem

                  Szállítóeszközök

                  Nem kérődző állatokat tartó mezőgazdasági üzemek

                  Kérődző állatokat tartó mezőgazdasági üzemek

                  Egyéb: …

      B.   Takarmány-alapanyagokban és összetett takarmányokban előforduló feldolgozott állati eredetű fehérjék kimutatására irányuló mintavétel és vizsgálat

                  Létesítmények

                  A feldolgozott állati eredetű fehérjék kimutatására irányuló hivatalos vizsgálatnak alávetett minták száma

                  A kifogásolt minták száma

                  Szárazföldi állatokból származó feldolgozott állati fehérje előfordulása

                  Halakból származó feldolgozott állati fehérje előfordulása

                  Takarmány-alapanyag

                  Összetett takarmányok

                  Takarmány-alapanyag

                  Összetett takarmányok

                  Takarmány-alapanyag

                  Összetett takarmányok

                  kérődzőknek

                  nem kérődzőknek

                  kérődzőknek

                  nem kérődzőknek

                  kérődzőknek

                  nem kérődzőknek

                  A behozatal során

                  Takarmányüzem

                  Közvetítő kereskedő/raktár

                  Szállítóeszköz

                  Üzemi takarmánykeverő/mobil takarmánykeverő

                  Mezőgazdasági üzemek

                  Egyéb: …

      C.   A kérődzőknek szánt takarmányból vett, tiltott feldolgozott állati fehérjét tartalmazó minták

                  A mintavétel hónapja

                  A szennyezettség típusa, foka és eredete

                  Foganatosított szankciók (vagy egyéb intézkedések)

                  1

                  2

                  3

                  4

                  5

                  …

            Ezen felül az EFTA-államoknak elemezniük kell, hogy a takarmány-alapanyagnak szánt zsírokban és növényi olajokban előfordulnak-e csontnyomok, és ennek eredményét az ezen ajánlás 2. bekezdésében említett jelentésben szerepeltetniük kell.

         (1)  HL L 147., 2001.5.31., 1. o.

         (2)  HL L 318., 1998.11.27., 45. o.

      IV. MELLÉKLET
      A beszállított ipari eredetű takarmány-alapanyagok kiválasztási és értékelési eljárásai
      Az illetékes hatóságok kötelesek az összetett takarmányok előállítói által a beszállított ipari eredetű takarmány-alapanyag kiválasztására és értékelésére használt eljárásokat megállapítani és röviden leírni. Némelyik eljárás a beszállítandó termékekre, illetve a szállítóra vonatkozó tulajdonságok, illetve követelmények előzetes rögzítéséhez kapcsolódik. Más eljárásoknál az összetett takarmány előállítói a szállítmány beérkezésekor saját eljárás segítségével ellenőrzik bizonyos paraméterek betartását.
      Az illetékes hatóságok minden megállapított eljárás (beszállított termékek kiválasztási és értékelési eljárása) esetében kötelesek megadni az adott eljárás alkalmazásának előnyeit és hátrányait a takarmánybiztonság szempontjából. Végül a potenciális kockázatok figyelembevételével minden egyes eljárást értékelniük kell, hogy a takarmánybiztonság biztosítása szempontjából elfogadhatónak, elégtelennek, vagy elfogadhatatlannak minősül-e, a minősítéshez vezető okok megadásával együtt.
      Az eljárások értékelése

                  Eljárás (rövid leírás, amely tartalmazza a takarmány-alapanyagok elfogadásának/elutasításának kritériumait)

                  Előnyök

                  Hátrányok

                  Az eljárások elfogadhatóságának értékelése


title: A Tanács ajánlása ( 2007. március 19. ) a Bizottság számára az Európai Fejlesztési Alap (kilencedik EFA) 2005. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében adandó felmentésről

text:
               8.5.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/4

      A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2007. március 19.)
   a Bizottság számára az Európai Fejlesztési Alap (kilencedik EFA) 2005. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében adandó felmentésről
   (2007/C 103/04)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a 2005. június 25-én Luxembourgban módosított (1), a 2000. június 23-án Cotonouban aláírt AKCS-EK partnerségi megállapodásra (2),
   tekintettel az AKCS-EK partnerségi megállapodás pénzügyi jegyzőkönyve alapján nyújtandó közösségi támogatás finanszírozásáról és adminisztrációjáról szóló belső megállapodásra (3), amely létrehozta többek között a kilencedik Európai Fejlesztési Alapot (9. EFA), és különösen az említett megállapodás 32. cikkének (3) bekezdésére,
   tekintettel a 9. Európai Fejlesztési Alapra alkalmazandó 2003. március 27-i pénzügyi szabályzatra (4), és különösen annak 96.-103. cikkére,
   megvizsgálva a 9. EFA műveleteire vonatkozó 2005. december 31-i bevételi és kiadási kimutatást, illetve eredmény-kimutatást, valamint a Számvevőszéknek a 2005. pénzügyi évre vonatkozó jelentését, a Bizottság válaszaival együtt (5),
   mivel:

               (1)

               A fenti belső megállapodás 32. cikkének (3) bekezdése szerint a Bizottság számára a 9. EFA pénzgazdálkodása tekintetében a felmentést az Európai Parlamentnek kell megadnia, a Tanács ajánlására,

               (2)

               A 2005. pénzügyi év során a Bizottság a 9. EFA műveleteit összességében kielégítően hajtotta végre,

         JAVASOLJA, hogy az Európai Parlament adjon felmentést a Bizottságnak a 9. EFA 2005. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében.

      Kelt Brüsszelben, 2007. március 19-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         H. SEEHOFER

      (1)  HL L 287., 2005.10.28., 4. o.

      (2)  HL L 317., 2000.12.15., 3. o.

      (3)  HL L 317., 2000.12.15., 355. o.

      (4)  HL L 83., 2003.4.1., 1. o.

      (5)  HL C 263., 2006.10.31., 205. o.


title: 2011/442/EU: A Bizottság ajánlása ( 2011. július 18. ) az alapszintű fizetési számlához való hozzáférésről  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               21.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 190/87

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2011. július 18.)
   az alapszintű fizetési számlához való hozzáférésről
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2011/442/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Alapvetően fontos annak biztosítása, hogy a fogyasztók az Európai Unióban (a továbbiakban: Unió) hozzáférjenek a pénzforgalmi szolgáltatásokhoz, annak érdekében, hogy teljes mértékben élvezhessék az egységes piac előnyeit, és hogy az egységes piac megfelelően működjön. Jelenleg az alapvető pénzforgalmi szolgáltatások elérhetőségét nem biztosítják a pénzforgalmi szolgáltatók, és nem garantálja az összes tagállam az Unióban.

               (2)

               A fizetési számlák megnyitásához a pénzforgalmi szolgáltatók által megkövetelt, a törvényben előírtakon felüli meglévő korlátozó jogosultsági kritériumok megakadályozhatják a személyek Unión belüli szabad mozgását biztosító jog teljes mértékű érvényre juttatását. Ezen túlmenően a fizetési számlákhoz való hozzáférés hiánya megakadályozza a fogyasztókat abban, hogy hozzáférjenek a szokásos pénzügyi szolgáltatások piacához, és ezáltal gyengíti a pénzügyi és társadalmi integrációt, gyakran éppen az állampolgárok legkiszolgáltatottabb csoportjait hozva hátrányos helyzetbe ezzel. Megnehezíti a fogyasztók számára az alapvető árukhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférést is. Szükséges ezért a társadalmi integráció és kohézió előmozdításának egyik kulcselemét jelentő alapszintű fizetési számlákhoz való hozzáférésre vonatkozó elveket felállítani annak érdekében, hogy a fogyasztók legalább az alapvető pénzforgalmi szolgáltatások egy meghatározott körét igénybe vehessék.

               (3)

               Fontos biztosítani, hogy az alapszintű fizetési számlához való hozzáférésre vonatkozó elveket következesen alkalmazzák az egész Unióban. Mindazonáltal a nagyobb hatékonyság érdekében az elveket az Unión belüli bankolási szokások sokféleségét figyelembe véve kellene alkalmazni.

               (4)

               Ez az ajánlás meghatározza az Unión belül az alapszintű fizetési számlák nyújtására vonatkozó általános elveket.

               (5)

               Ez az ajánlás a belső piaci pénzforgalmi szolgáltatásokról szóló, 2007. november 13-i 2007/64/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (1) összefüggésben alkalmazandó. Ennek megfelelően a feltételek átláthatóságára és a pénzforgalmi szolgáltatásokkal kapcsolatos információkra vonatkozó szabályok alkalmazandók az alapszintű fizetési számlákra.

               (6)

               Ezen ajánlás rendelkezései nem akadályozzák meg a tagállamokat vagy a pénzforgalmi szolgáltatókat abban, hogy a közbiztonság és a közrend jogos érdekével indokolt intézkedéseket hozzanak az uniós joggal összhangban.

               (7)

               Bármely tagállamban lehetővé kell tenni az Unióban jogszerűen tartózkodó és az adott tagállamban fizetési számlával nem rendelkező fogyasztók számára, hogy az adott tagállamban alapszintű fizetési számlát nyissanak és használjanak. Az alapszintű fizetési számlához való lehető legszélesebb körű hozzáférés biztosítása érdekében a tagállamok biztosítják, hogy a fogyasztók pénzügyi körülményeik – például munkanélküliség vagy fizetésképtelenség – ellenére is hozzáférjenek az ilyen számlákhoz. Az alapszintű fizetési számlákhoz való bármely tagállambeli hozzáférés jogát mindazonáltal a pénzügyi rendszereknek a pénzmosás, valamint terrorizmus finanszírozása céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló, 2005. október 26-i 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (2) meghatározott követelményekkel összhangban kell megadni, különös tekintettel az ügyfél-átvilágítási eljárásokra.

               (8)

               Ez az ajánlás továbbá nem érinti a pénzforgalmi szolgáltató azon kötelezettségét, hogy rendkívüli körülmények között meg kell szüntetnie az alapszintű fizetési számlához kapcsolódó szerződést a vonatkozó – például a pénzmosásról és a terrorizmus finanszírozásáról, vagy a bűncselekmények megelőzéséről és kivizsgálásáról szóló – uniós vagy nemzeti jogszabályok alapján.

               (9)

               Az alapszintű fizetési számlák elérhetőségének biztosítása érdekében, sajátos nemzeti körülményeik fényében a tagállamoknak képesnek kell lenniük az átláthatóság, a megkülönböztetésmentesség és az arányosság elve alapján kijelölni egy vagy több, vagy az összes pénzforgalmi szolgáltatót. A tagállamok által e tekintetben elfogadandó intézkedések nem teremthetnek versenytorzulást a pénzforgalmi szolgáltatók között, és az átláthatóság, a megkülönböztetésmentesség és az arányosság elvén kell alapulniuk. Ebben az összefüggésben a tagállamok közzéteszik az alapszintű fizetési számlák nyújtásáért felelős szolgáltatók által élvezett jogokat és a rájuk rótt kötelezettségeket.

               (10)

               Az átláthatóság és a tisztességes bánásmód biztosítása és annak érdekében, hogy a fogyasztó megkérdőjelezhesse a pénzforgalmi szolgáltató döntését, a pénzforgalmi szolgáltató tájékoztatja a fogyasztót az alapszintű fizetési számlához való hozzáférés elutasításának okairól és indokolja azt.

               (11)

               Minden tagállamban garantálni kell az alapvető pénzforgalmi szolgáltatások lényeges köréhez való hozzáférést. Az alapszintű fizetési számlákhoz elválaszthatatlanul kapcsolódó szolgáltatások közé tartozik a számlára történő készpénzbetét és a számláról történő készpénzfelvétel lehetősége. Lehetővé kell tenniük a fogyasztó számára olyan alapvető fizetési műveletek végrehajtását, mint a jövedelem vagy a juttatások fogadása, számlák vagy adók kifizetése és áruk és szolgáltatások vásárlása, többek között csoportos beszedés, átutalás és fizetési kártya használata révén. A lehető legteljesebb pénzügyi integráció biztosítása érdekében ezeknek a szolgáltatásoknak – ha technikailag lehetséges – lehetővé kell tenniük termékek és szolgáltatások online megvásárlását. Lehetőséget kell adni a fogyasztónak arra is, hogy a pénzforgalmi szolgáltató online banki eszközein keresztül fizetési megbízásokat kezdeményezzen, ha ez technikailag lehetséges. Mindazonáltal az alapszintű fizetési számla nem teheti lehetővé a fizetési megbízások teljesítését, ha a fizetési megbízások az alapszintű fizetési számla negatív egyenlegét eredményeznék. A hitelhez való hozzáférés nem tekinthető az alapszintű fizetési számla automatikus összetevőjének vagy ahhoz kapcsolódó jognak.

               (12)

               Ha a pénzforgalmi szolgáltató díjat számít fel a fogyasztónak a számla megnyitásáért, vezetéséért és lezárásáért, valamint az ezen ajánlás meghatározása szerint hozzá elválaszthatatlanul kapcsolódó szolgáltatások használatáért, a felszámított teljes összegnek a fogyasztó szempontjából ésszerűnek kell lennie, és olyannak, hogy a fogyasztót – a sajátos nemzeti körülmények fényében – ne gátolja meg az alapszintű fizetési számla megnyitásában és a hozzá kapcsolódó szolgáltatások használatában. A szerződésben meghatározott feltételek bármelyikének be nem tartása esetén a fogyasztót terhelő minden további díjnak szintén ésszerűnek kell lennie.

               (13)

               Az ésszerű díj elvének végrehajtása során a következetesség és a hatékonyság biztosítása érdekében a tagállamok az ebben az ajánlásban meghatározott, összetartozóként is kezelhető, példának szolgáló kritériumok alapján megállapítják, hogy mi minősül ésszerű díjnak.

               (14)

               A fogyasztóknak az alapszintű fizetési számla elérhetőségével kapcsolatos tájékozottságának fokozására irányuló intézkedésekre szintén szükség van a pénzügyi integráció elősegítése érdekében. A tagállamoknak és a pénzforgalmi szolgáltatóknak ezért általános, világos és érthető tájékoztatást kell nyújtaniuk a fogyasztók számára az ilyen számlák használatának főbb jellemzőiről és feltételeiről, valamint az alapszintű fizetési számla megnyitásához való jog gyakorlása során a fogyasztó által követendő gyakorlati lépésekről. A fogyasztót arról is tájékoztatni kell, hogy a kiegészítő szolgáltatások megvásárlása nem kötelező az alapszintű fizetési számlához való hozzáféréshez.

               (15)

               Az ezen ajánlásban meghatározott rendelkezéseknek való megfeleléshez szükséges a fogyasztók személyes adatainak feldolgozása. Az ilyen feldolgozást a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) szabályozza, a törvényes és tisztességes feldolgozást és a személyes adatok védelmére vonatkozó alapvető jog tiszteletben tartásának biztosítása érdekében – különös tekintettel a szükségességre és arányosságra vonatkozó általános követelményekre, az érintett saját adataihoz való hozzáférési jogára, a pontatlan adatok helyesbítésére és törlésére vagy zárolására – különösen az irányelv 6., 7., 10., 11., 12. és 17. cikke, valamint a 95/46/EK irányelvnek való megfelelés független adatvédelmi hatóságok általi ellenőrzése tekintetében az irányelv 28. cikke.

               (16)

               Az ebben az ajánlásban meghatározott elvekből eredő viták rendezése céljából a fogyasztóknak lehetőséget kell biztosítani peren kívüli panasz- és jogorvoslati eljárások igénybevételére. A meglévő, például a 2007/64/EK irányelvből eredő jogokat és kötelezettségeket érintő viták rendezésére létrehozott testületek és rendszerek is igénybe vehetők.

               (17)

               Az ebben az ajánlásban meghatározott elvek végrehajtását nemzeti szinten felügyeleti felülvizsgálat révén kell megerősíteni. Az illetékes hatóságokat fel kell hatalmazni arra, hogy hatékonyan ellássák felügyeleti feladataikat.

               (18)

               A tagállamoknak megbízható éves statisztikákkal kell rendelkezniük legalább a megnyitott alapszintű fizetési számlák számáról, az alapszintű fizetési számlák elutasításának és megszüntetésének számáról, valamint alapszintű fizetési számlákhoz kapcsolódó díjakról. E célból a tagállamok minden releváns információforrást felhasználhatnak. A tagállamok évente közlik a Bizottsággal ezt az információt, első alkalommal legkésőbb 2012. július 1-jéig.

               (19)

               A tagállamok felkérést kapnak, hogy legkésőbb hat hónappal az ajánlás közzétételét követően hozzák meg az ezen ajánlás alkalmazásának biztosításához szükséges intézkedéseket. A Bizottság a tagállamok által biztosított jelentések alapján ellenőrzi és értékeli a 2012. július 1-jéig hozott intézkedéseket. A Bizottság ezen ajánlás célkitűzéseinek teljes körű megvalósítása érdekében az említett ellenőrzés alapján javaslatot tesz a szükséges intézkedésekre, adott esetben jogalkotási intézkedéseket is beleértve,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

      I.   SZAKASZ

      Fogalommeghatározások

               1.

               Ezen ajánlás alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:
               a)   „fogyasztó”: minden olyan természetes személy, aki olyan célból jár el, amely kívül esik saját szakmája, üzleti tevékenysége vagy foglalkozása körén;
               b)   „pénzforgalmi szolgáltató”: a 2007/64/EK irányelv 4. cikkének (9) bekezdésében meghatározott pénzforgalmi szolgáltató, amelynek a (3) bekezdés alapján feladata alapszintű fizetési számlák kínálása;
               c)   „fizetési számla”: egy fogyasztó nevén vezetett számla, amely fizetési műveletek teljesítésére szolgál;
               d)   „fizetési művelet”: a 2007/64/EK irányelv 4. cikkének (5) bekezdésében meghatározott fizetési művelet;
               e)   „pénz”: a 2007/64/EK irányelv 4. cikkének (15) bekezdésében meghatározott pénz;
               f)   „szerződés”: a 2007/64/EK irányelv 4. cikkének (12) bekezdésében meghatározott keretszerződés.

      II.   SZAKASZ

      A hozzáférés joga

               2.

               A tagállamok biztosítják, hogy bármely, az Unióban jogszerűen tartózkodó fogyasztónak joga legyen a területükön működő pénzforgalmi szolgáltatónál alapszintű fizetési számlát nyitni és használni, feltéve, hogy a fogyasztó még nem rendelkezik olyan fizetési számlával, amelynek révén területükön használni tudja a 6. bekezdésben felsorolt pénzforgalmi szolgáltatásokat. Ez a jog a fogyasztó pénzügyi körülményeitől függetlenül alkalmazandó.

               3.

               A tagállamok biztosítják, hogy joghatóságukon belül legalább egy pénzforgalmi szolgáltató kínálatában szerepeljen fizetési alapszámla. E célból figyelembe veszik joghatóságukon belül a pénzforgalmi szolgáltatók földrajzi elhelyezkedését vagy piaci részesedését. A tagállamok biztosítják, hogy ez ne okozzon versenytorzulást a pénzforgalmi szolgáltatók között.

               4.

               A tagállamok intézkedéseket hoznak annak garantálása érdekében, hogy a pénzforgalmi szolgáltatók átlátható, tisztességes és megbízható rendszereket alkalmazzanak, amikor ellenőrzik, hogy a fogyasztó rendelkezik-e már fizetési számlával, vagy nem.

               5.

               A tagállamok biztosítják, hogy az alapszintű fizetési számlához való hozzáférésre irányuló kérelem elutasítása esetén a pénzforgalmi szolgáltató azonnal, írásban és díjmentesen tájékoztassa a fogyasztót az elutasítás okairól és indokolja azt. Ezt a tájékoztatási jogot korlátozni lehet jogalkotási intézkedésekkel, ha a korlátozás a nemzetbiztonság és a közrend céljainak megóvása érdekében hozott szükséges és arányos intézkedést testesít meg.

      III.   SZAKASZ

      Az alapszintű fizetési számla jellemzői

               6.

               Az alapszintű fizetési számla magában foglalja a következő pénzforgalmi szolgáltatásokat:

                           a)

                           fizetési számla megnyitásához, vezetéséhez és lezárásához szükséges összes tevékenységet lehetővé tevő szolgáltatások;

                           b)

                           fizetési számlára történő pénzbefizetést lehetővé tevő szolgáltatások;

                           c)

                           fizetési számláról történő készpénzfelvételt lehetővé tevő szolgáltatások;

                           d)

                           fizetési műveletek teljesítése, beleértve a fogyasztó pénzforgalmi szolgáltatójánál vagy más pénzforgalmi szolgáltatónál vezetett fizetési számlára vagy számláról történő pénzátutalást, a következők esetében:

                                       i.

                                       csoportos beszedés teljesítése;

                                       ii.

                                       olyan fizetési kártyán keresztüli fizetési műveletek teljesítése, amely nem teszi lehetővé a fizetési számla folyó egyenlegét túllépő fizetési műveletek teljesítését;

                                       iii.

                                       átutalások teljesítése.

               7.

               Az alapszintű fizetési számlához való hozzáférésnek nem lehet feltétele kiegészítő szolgáltatások megvásárlása.

               8.

               A pénzforgalmi szolgáltató nem kínálhat az alapszintű fizetési számlához kapcsolódóan – nyíltan vagy hallgatólagosan – folyószámlahitelt. A fogyasztó pénzforgalmi szolgáltatójának adott fizetési megbízás nem teljesíthető, ha a teljesítés a fogyasztó alapszintű fizetési számláján negatív egyenleget eredményezne.

      IV.   SZAKASZ

      Kapcsolódó díjak

               9.

               A tagállamok biztosítják, hogy az alapszintű fizetési számlát ingyenesen vagy ésszerű díj ellenében biztosítsák.

               10.

               Ha a pénzforgalmi szolgáltató díjat számít fel a fogyasztónak az alapszintű fizetési számla megnyitásáért, vezetéséért és lezárásáért, vagy a 6. bekezdésben felsorolt egy, néhány vagy összes szolgáltatás használatáért, a fogyasztónak felszámított díjak teljes összegének ésszerűnek kell lennie.

               11.

               A pénzforgalmi szolgáltató által az alapszintű fizetési számla kapcsán esetlegesen felszámított minden további díjnak, beleértve a szerződésben meghatározott fogyasztói kötelezettségek be nem tartásából eredőket, ésszerűnek kell lennie.

               12.

               A tagállamok a következő kritériumok közül egy vagy több alapján határozzák meg, hogy mi minősül ésszerű díjnak:

                           a)

                           jövedelmi szintek a tagállamban;

                           b)

                           az adott tagállamban a fizetési számlákhoz kapcsolódó átlagos díjak;

                           c)

                           az alapszintű fizetési számla nyújtásához kapcsolódó teljes költség;

                           d)

                           fogyasztói árak a tagállamban.

      V.   SZAKASZ

      Általános tájékoztatás

               13.

               A tagállamok kampányokat indítanak, amelyek célja a nyilvánosság körében az alapszintű fizetési számlák hozzáférhetőségével, díjszabásával, az alapszintű fizetési számlákhoz való hozzáférés jogának gyakorlása érdekében követendő eljárásokkal és a peren kívüli panasztételi és jogorvoslati mechanizmus elérési módszereivel kapcsolatos tájékozottság növelése.

               14.

               A tagállamok biztosítják, hogy a pénzforgalmi szolgáltatók a kínált alapszintű fizetési számlák sajátos jellemzőire, a kapcsolódó díjakra és a használat feltételeire vonatkozó információkat a fogyasztó rendelkezésére bocsássák. A fogyasztót arról is tájékoztatni kell, hogy a kiegészítő szolgáltatások megvásárlása nem kötelező az alapszintű fizetési számlához való hozzáféréshez.

      VI.   SZAKASZ

      Felügyelet és peren kívüli vitarendezési mechanizmusok

               15.

               A tagállamok kijelölik az illetékes hatóságokat, amelyek biztosítják és ellenőrzik az ebben az ajánlásban meghatározott elveknek való tényleges megfelelést. A kijelölt illetékes hatóságok függetlenek a pénzforgalmi szolgáltatóktól.

               16.

               A tagállamok biztosítják a pénzforgalmi szolgáltatók és a fogyasztók közötti, az ezen ajánlásban meghatározott elvek alapján megállapított jogokat és kötelezettségeket érintő viták peren kívüli rendezésére vonatkozó megfelelő és hatékony panasz- és jogorvoslati eljárások létrehozását, adott esetben létező testületek igénybevételével. A tagállamok ezenkívül biztosítják, hogy az alapszintű fizetési számlák nyújtásáért felelős összes pénzforgalmi szolgáltató csatlakozzon egy vagy több ilyen, panasz- és jogorvoslati eljárást végrehajtó testülethez.

               17.

               A tagállamok biztosítják, hogy a 16. bekezdésben említett testületek aktívan együttműködjenek a több tagállamra kiterjedő viták megoldásában.

      VII.   SZAKASZ

      Statisztikai tájékoztatás

               18.

               A tagállamok biztosítják, hogy a pénzforgalmi szolgáltatók évente megbízható tájékoztatást nyújtsanak a nemzeti hatóságok számára legalább a megnyitott alapszintű fizetési számlák számáról, az alapszintű fizetési számlák iránti elutasított kérelmek számáról és az elutasítások okairól, az ilyen számlák megszüntetésének számáról, valamint az alapszintű fizetési számlákhoz kapcsolódó díjakról. Ezeket az információkat összesített formában kell rendelkezésre bocsátani.

               19.

               A tagállamok évente és első alkalommal legkésőbb 2012. július 1-jéig tájékoztatást nyújtanak a Bizottságnak a megnyitott alapszintű fizetési számlák számáról, az alapszintű fizetési számlák iránti elutasított kérelmek számáról és az elutasítások okairól, az ilyen számlák megszüntetésének számáról, valamint az alapszintű fizetési számlákhoz kapcsolódó díjakról.

      VIII.   SZAKASZ

      Záró rendelkezések

               20.

               A tagállamok felkérést kapnak, hogy legkésőbb hat hónappal az ajánlás közzétételét követően hozzák meg az ezen ajánlás alkalmazásának biztosításához szükséges intézkedéseket, és értesítsék a Bizottságot az ezen ajánlásnak megfelelően hozott intézkedésekről.

               21.

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2011. július 18-án.

            a Bizottság részéről

         Michel BARNIER

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 319., 2007.12.5., 1. o.

      (2)  HL L 309., 2005.11.25., 15. o.

      (3)  HL L 281., 1995.11.23., 31. o.


				|

		52012DC0324

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Portugália 2012. évi nemzeti reformprogramjárólés a Portugália 2012-2016 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről /* COM/2012/0324 final - 2012/ () */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Portugália 2012. évi nemzeti
reformprogramjáról
és a Portugália 2012-2016 közötti időszakra vonatkozó stabilitási
programjáról szóló tanácsi véleményről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1] és különösen annak 5.
cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[3],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács 2010.
március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a
foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát,
amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a
kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség
annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a
versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.
(2)       A Tanács 2010. július 13-án
elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó
iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig
elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
szóló határozatot[4], melyek együtt alkotják
az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti
gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált
iránymutatásokat.
(3)       A Tanács 2011. július 12-én
ajánlást fogadott el Portugália 2011. évi nemzeti reformprogramjáról.
(4)       A Bizottság 2011. november
23-án elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020
stratégiára épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai
koordináció második európai szemeszterét.
(5)       Az Európai Tanács 2012.
március 2-án jóváhagyta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és
a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat.
Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő
költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a
gazdaságnak történő hitelnyújtás normál feltételeit, ösztönözni kell a
növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság
társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(6)       Az Európai Tanács 2012.
március 2-án arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt vevő
tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy
azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti
reformprogramjukba beépíthessék.
(7)       Portugália 2012. május 2-án
benyújtotta a 2012–2016 közötti időszakra vonatkozó, stabilitási
programját és 2012. május 7-én nemzeti reformprogramját.
(8)       A Tanács 2011. május 17-én
elfogadta a 2011/344/EU végrehajtási határozatot, amely középtávú pénzügyi
támogatást bocsát Portugália rendelkezésére a 2011–2014 közötti hároméves
időszakra az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus létrehozásáról
szóló, 2010. május 11-i 407/2010/EU tanácsi rendelettel összhangban. Az ehhez
társuló, ugyanazon a napon aláírt egyetértési megállapodás és annak egymást
követő kiegészítései meghatározták a pénzügyi segítség folyósításának
gazdaságpolitikai feltételeit.
(9)       Portugália számos fronton
eredményeket ért el, azonban továbbra is jelentős kihívásokkal kell
szembenéznie. A költségvetési célok megvalósítása továbbra is döntő
fontosságú, ha a kormány a programidőszakban újból teljes piaci
hozzáféréshez kíván jutni. Annak érdekében, hogy minél alacsonyabbak legyenek a
2012-es költségvetési célok kockázatai, kiemelten fontos a program strukturális
költségvetési intézkedéseinek gyors és határozott végrehajtása. Ezzel
egyidejűleg a kormánynak olyan reformokra kell összpontosítania,
amelyekkel kezelhetők Portugália versenyképességi kihívásai. A 2012. évi
költségvetés nem vette át a „fiskális leértékeléssel” kapcsolatos korábbi
terveket. Ennélfogva még fontosabb a munkaerő- és termékpiacokkal
kapcsolatos olyan további strukturális reformok mihamarabbi elfogadása, amelyek
a munkaerő-költségek csökkentésére, a rugalmasság fokozására és a piacra
lépés akadályainak korlátozására irányulnak. A reformok útjában álló, mélyen
beágyazott hagyományos érdekek legyőzéséhez kitartásra és eltökéltségre
lesz szükség a kormány részéről.
(10)     A gazdasági kiigazítási
program harmadik felülvizsgálata összességében arra a következtetésre jutott,
hogy az egyetértési megállapodásban meghatározott feltételek végrehajtása
Portugáliában jó úton halad. Az ország a GDP 5,9 %-ának megfelelő
2011-es költségvetési hiánycélt még túl is teljesítette a GDP 3,5 %-át
kitevő banki nyugdíjalapok állami rendszerbe történő transzferje
révén. 2011-ben a GDP-arányos strukturális konszolidáció ezen
egyszeri intézkedés ellenére is jelentős, 3,5 %-os szintet mutatott.
A bankok jó úton haladnak afelé, hogy az év végéig teljesítsék a programban
rögzített tőkekövetelményeket, de tőkepozíciójukon 2012-ben tovább
kell javítaniuk, a program követelményeinek, valamint az Európai Bankhatóságnak
az államadósság fedezésére, a speciális helyszíni vizsgálati programra és a
banki magánnyugdíjalapok tervezett transzferjére vonatkozó követelményeinek
megfelelően.
(11)     2011-ben az export és a
fogyasztás a vártnál jobban teljesített, ami az előrejelzésekhez képest
valamelyest mérsékelt GDP-visszaesést eredményezett. 2011 negyedik negyedévében
és 2012 elején azonban gyengült a belső kereslet, drasztikusan emelkedett
a munkanélküliség és a vállalkozói bizalom is romlott. A Bizottság tavaszi
előrejelzése szerint a 2012-re vonatkozó kilátások romlást mutatnak és
becslések szerint – az ősszel előre jelzettnél 3 százalékponttal
magasabb – 3,3 %-os lesz a GDP-visszaesés. A gazdasági növekedés 2013-ban
is gyengébb lesz majd az eredetileg vártnál. A portugál export EU-n kívüli
piacirészesedés-növekedése és az import jelentős visszaesése ez idáig
rendkívül gyors külső korrekciót eredményezett, amely tartóssága azonban kérdéses.
Portugália tetemes külső adóssága miatt további jelentős strukturális
kiigazítások szükségesek.
(12)     A 2012. évi költségvetés
4,5 %-os GDP-arányos költségvetési hiányt irányoz elő, ami megfelel a
gazdasági kiigazítási program követelményeinek és a túlzotthiány-eljárás
keretében a Tanács Portugáliához intézett ajánlásainak. A stabilitási
programban ismertetett középtávú költségvetési konszolidációs tervek szintén
összhangban állnak a gazdasági kiigazítási programban meghatározott, a hiányra
vonatkozó értékekkel, és 2013-ra várhatóan 3 %-os lesz a hiány-GDP arány.
A 2012. évi költségvetés a GDP 5 %-át meghaladó – állandó strukturális
intézkedésekből álló – konszolidációs intézkedéseket is tartalmaz Az
intézkedések kétharmada a kiadási oldalon található, ide sorolható a
közszférabeli fizetések és nyugdíjak csökkentése, az állami alkalmazottak
számának (teljes munkaidős egyenérték) 2 %-os csökkentése, valamint
az állami tulajdonban lévő vállalkozások racionalizálása. A bevételi
oldalon a költségvetés kilátásba helyezi az adómentességek csökkentését, az
általános héamérték alá vont termékek és szolgáltatások számának
bővítését, a személyi jövedelemadó, a társasági adó és a jövedéki adó
megemelését, valamint az adókikerülés és adócsalás elleni küzdelem fokozását.
Becslések szerint tovább csökken a hiány, amely 2014-ben a GDP 1,8 %-ának,
2015-ben pedig 1 %-ának felel majd meg. A költségvetési célok fő
kockázatai elsősorban az állami tulajdonú vállalatok ágazatához, illetve a
helyi és regionális önkormányzatokhoz fűződnek. A strukturális
egyenleg tekintetében a strukturális költségvetési kiigazítás 2011–2012-ben
várhatóan meghaladja a GDP 7 %-át. A GDP 0,5 %-ának megfelelő
középtávú költségvetési cél kellőképpen tükrözi a Stabilitási és
Növekedési Paktum követelményeit. Az államadósság 2013-ban 115,7%-os
GDP-arányos csúcsértéket ér el, majd fokozatosan csökkenni fog.
(13)     A gazdasági kiigazítási
program sikeressége döntően függ a gazdaság évtizedes stagnálásáért
felelős merevségek és szűk keresztmetszetek felszámolására irányuló,
átfogó strukturális reformok végrehajtásától. Portugália
mostanáig figyelemreméltó előrelépéseket tett. Jó úton halad a
munkaerőpiac, az egészségügy, a lakhatás, az igazságszolgáltatás, valamint
a csődeljárási és általános szabályozás – többek között a
versenyszabályozási keret – területén folytatott mélyreható és ambiciózus
reformprogram. A privatizáció is kifejezetten sikeres volt eddig. A
hálózatos iparágak eredményei viszont vegyesek. Különösképpen az
energiaágazatban kell olyan átfogó stratégiát kidolgozni, amely a túlzott
mértékű járadékok problémájának megoldása révén segít felszámolni az
ágazat növekvő adósságát.
(14)     A strukturális alapoknak a
fiatalok foglalkoztatására és a versenyképességre (különösen a kkv-k esetében)
összpontosító stratégiai átprogramozása folyamatban van. Az új intézkedések
fokozott fellépést eredményeznek az foglalkoztatási startkártya, a képzések és
szakmai képesítések, valamint a kkv-k forráshoz jutása területén.
(15)     Portugália számos vállalást
tett az Euró Plusz Paktum keretében. E vállalások, illetve a 2011-ben
előterjesztett kötelezettségvállalások végrehajtása a versenyképesség és a
foglalkoztatási ráta javításához, valamint az államháztartási
fenntarthatósághoz és a pénzügyi fenntarthatóság fokozásához kapcsolódnak.
AJÁNLJA, HOGY Portugália a 2012–2013
közötti időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
hajtsa végre a 2011/344/EU végrehajtási
határozatban megállapított, valamint a 2011. május 17-i egyetértési
megállapodásban és annak későbbi kiegészítéseiben tovább pontosított
intézkedéseket.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               COM(2012) 324 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 és P7_TA(2012)0047.
[4]               A Tanács 2012. április 26-i
2012/238/EU határozata.


				|

		52012DC0313

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Franciaország 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és a Franciaország 2012–2016 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről /* COM/2012/0313 final - 2012/ () */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Franciaország 2012. évi nemzeti
reformprogramjáról
és a Franciaország 2012–2016 közötti időszakra vonatkozó stabilitási
programjáról szóló tanácsi véleményről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre, és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok
megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i
1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 6. cikke (1)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[4],

tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott
konzultációt követően,
mivel:
(1)(1)   Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az Európai
Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és növekedést célzó
új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák
fokozott összehangolása révén azokra a kulcsfontosságú területekre
összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében, hogy Európa
növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén rejlő
lehetőségeit.
(2)(2)   A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió
gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást
(2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot[5], melyek együtt alkotják az
„integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti
gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált
iránymutatásokat.
(3)(3)   A Tanács 2011. július 12-én ajánlást fogadott el Franciaország
2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményt nyilvánított
Franciaország 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó, aktualizált
stabilitási programjáról.
(4)(4)   A Bizottság 2011. november 23-án elfogadta a második éves
növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve elindítja az
előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció második európai
szemeszterét. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2012. február 14-én
elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[6], amelyben Franciaországot azon
tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra
kerül sor.
(5)(5)   Az Európai Tanács 2012. március 2-án jóváhagyta a pénzügyi
stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző
intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat Hangsúlyozta, hogy
differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt
kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás
normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet,
kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit,
valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(6)(6)   Az Európai Tanács 2012. március 2-án arra is felkérte az Euró
Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő
időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási vagy
konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba beépíthessék.
(7)(7)   Franciaország 2012. május 4-én benyújtotta a 2012–2016 közötti
időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját, és 2012. április
13-án a 2012. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok
figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került
sor. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes
felülvizsgálatában[7]
azt is értékelte, hogy Franciaországot érintik-e makrogazdasági
egyensúlyhiányok. A Bizottság megállapította, hogy Franciaország
egyensúlyhiányokkal küzd, melyek azonban nem túlzottak.
(8)(8)   A stabilitási programnak az 1466/97/EK tanácsi rendeletnek
megfelelő értékelése alapján a Tanács véleménye szerint a programban
szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági
forgatókönyv optimista. A Bizottság 2012. évi tavaszi előrejelzése szerint
a GDP növekedése 2012-ben és 2013-ban várhatóan 0,5 % illetve 1,3 % lesz,
szemben a programban szereplő 0,7 %-kal illetve 1,75 %-kal. A vártnál
jobb, a GDP 5,2 %-ának megfelelő 2011. évi hiány után a program azzal
számol, hogy a hiányt 2013-ban sikerül a GDP 3 %-a alá csökkenteni – ami a
túlzott hiány korrekciójára a Tanács által szabott határidő –, majd azt
követően folytatódik a konszolidáció, 2016-ra elérendő költségvetési
egyensúllyal. A középtávú költségvetési célt, azaz a strukturális egyenlegét
tekintve kiegyensúlyozott költségvetést várhatóan sikerül elérni a
programidőszak alatt. A középtávú költségvetési cél megfelelően
tükrözi a Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott követelményeket. Az
(újraszámított) strukturális egyenleg[8]
alapján a 2010–2013 közötti időszakra tervezett éves költségvetési kiigazítás
összhangban van a 2009. december 2-i tanácsi ajánlással. Franciaország a
2014–2016 közötti időszakban várhatóan évente további, a GDP 0,7 %-ának
megfelelő, strukturális értelemben vett előrelépést tesz a középtávú
költségvetési cél megvalósítása irányába. A program szerint az államháztartási
kiadások növekedési rátája, figyelembe véve a diszkrecionális bevételi
intézkedéseket, összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktumban
meghatározott kiadási referenciaértékkel. A programban ismertetett kiigazítási
pálya kockázatoknak van kitéve. A makrogazdasági forgatókönyv a Bizottság 2012.
évi tavaszi előrejelzésében szereplőhöz képest kedvezőtlenebbül
alakulhat. Az intézkedések nem eléggé részletezettek ahhoz, hogy 2013-tól
elérjék a célokat és az ajánlott átlagos éves költségvetési kiigazítást.
Továbbá, Franciaország a kiadási célok elérése tekintetében a korábbiakban
vegyes eredményeket mutatott. Ezért a túlzott hiány 2013-ra történő
korrigálása mindaddig nem biztosítható, amíg a tervezett intézkedéseket nem
részletezik megfelelően, és szükség esetén nem hajtanak végre további
intézkedéseket. Az adóssághányad 2011-ben a GDP 85,8 %-át tette ki, 2013-ban
várhatóan a GDP 89,2 %-át fogja elérni, majd 2016-ban 83,2 %-ra esik. A program
szerint az adósságcsökkentési referenciaértéket az átmeneti időszak végén,
2016-ban érik el.
(9)(9)   Bár 2011 második felében és 2012 februárjában további
konszolidációs intézkedéseket fogadtak el, a költségvetési konszolidáció
végrehajtása továbbra is jelentős kihívás. A fenntartható költségvetési
pozíció helyreállítása szempontjából döntő fontosságú, hogy a kiadások
túllépését pontosan részletezett intézkedésekre épülő, megerősített
költségvetési kiigazításokkal kerüljék el. Továbbá, Franciaország számára
megfelelő lenne, ha megragadná a hiánycsökkentést felgyorsító
lehetőségeket annak érdekében, hogy megkönnyítse a túlzott hiány terv
szerinti korrekcióját. Az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát és a
jövőbeni nyugdíjak megfelelőségét illetően fokozatosan
végrehajtják a 2010. évi nyugdíjreformot. Ugyanakkor nem biztos az, hogy a
rendszer 2018-ra egyensúlyba kerül, amennyiben a foglalkoztatás és a növekedés
a vártnál lassabban alakul, és a rendszer 2020 után várhatóan deficites lesz.
Továbbá, az újonnan létrehozott irányító testület – amelynek feladata, hogy
évente véleményt adjon a különböző nyugdíjrendszerek pénzügyi
helyzetéről és azokról a feltételekről, amelyek szükségesek ahhoz,
hogy 2018-ig biztosítsák a kiegyensúlyozott egyenlegeket – 2011-ben nem adott
ki ilyen véleményt, ami megnehezíti a nyugdíjrendszer fenntarthatóságának
értékelését.
(10)(10)           A francia munkaerőpiac működését javítaná a
munkaerő-piaci szegmentáció további csökkentése. A 2011. júliusi
törvénnyel bevezetett foglalkoztatási biztonsági szerződés (CSP), mely két
már létező szerződést olvasztott egybe, a gazdasági
nehézségekből eredő létszámleépítések esetében a tanácsadás terhét a
munkaadóról az állami foglalkoztatási szolgálatokra (Pôle Emploi)
helyezi át. Ez pozitív, de korlátozott lépés. Számos olyan intézkedést is
hoztak, illetve számos olyan intézkedés képezi megfontolás tárgyát, melyek
célja rugalmas foglalkoztatási megoldásokat biztosítani az átmeneti
nehézségekkel küzdő vállalkozások számára. Ezek az intézkedések azonban
nem irányulnak kifejezetten a munkaerőpiac szegmentációjának
csökkentésére. Továbbá, a munkavállalók védelmét szolgáló jogszabályok
felülvizsgálata szerint az egyéni elbocsátások esetében alkalmazott igazgatási
eljárás továbbra is bizonytalanságokat hordoz magában, és potenciálisan magas
költségekkel jár a munkaadóknak. Végezetül, fontos biztosítani, hogy a
minimálbér bármilyen alakulása támogassa a foglalkoztatást, különösen a fiatal
munkavállalók és az alacsony képzettségű munkavállalók foglalkoztatását.
(11)(11)           A nyugdíjreformot követően jó irányba mutatnak azok
az intézkedések, amelyek az idős munkavállalók foglalkoztatását ösztönzik,
ideértve a vállalkozások kötelezését arra, hogy hajtsanak végre az idősek
munkában tartására irányuló intézkedéseket. Az ehhez kapcsolódó cselekvési tervek
azonban nem eléggé ambiciózusak, és nem tartalmaznak olyan intézkedéseket, mint
a munkaidő csökkentése vagy a kifejezetten az idős munkavállalókra
szabott állások felkínálása. Az idős munkavállalók munkanélküli ellátási
rendszerének néhány eleme (időtartam, a degresszivitás hiánya) emellett
kevésbé ösztönzi a munkavállalást. Végezetül, ambiciózusabb stratégiára van
szükség a felnőttkori tanulás terén, amivel növelhető a felnőtt
munkaerő foglalkoztathatósága.
(12)(12)           Az ifjúsági munkanélküliség csökkentése érdekében a
francia hatóságok vállalták, hogy 2015-ig 600 000-ről 800 000-re
növelik a gyakornoki helyek számát. 2011-ben és 2012-ben számos intézkedést
hoztak annak érdekében, hogy növeljék a vállalkozásokban a gyakornokok arányát,
és szigorították a fellépést azon vállalkozásokkal szemben, amelyek ennek nem
tettek eleget. Ezen intézkedések ellenére a gyakornoki helyek száma még mindig
jóval elmarad a célkitűzéstől. Továbbá, a francia hatóságok
megbízásából készült legutóbbi jelentés szerint a kkv-k 40 %-a úgy véli, hogy a
gyakornokok készségei nem felelnek meg a vállalkozások igényeinek. Emiatt az
ifjúsági munkanélküliség csökkentésére irányuló intézkedéseket hatékonyabbá
tenné, ha az oktatási rendszerben elsajátítható készségek követnék a
munkaerőpiac igényeit.
(13)(13)           A helyi munkaügyi kirendeltségek (ANPE) és a
munkanélküli ellátások ügynökségének (UNEDIC) összevonása egyetlen szervbe (Pôle
emploi) még nem hozta meg a várt eredményeket a szolgáltatások
eredményességét és minőségét illetően. A Pôle emploi 2012–2014
közötti működéséről és szolgáltatásairól szóló, 2012 januárjában
aláírt új többéves tripartit (a kormány, a szociális partnerek és a Pôle
emploi közötti) megállapodás jó irányba mutató lépés. Ugyanakkor több
célkitűzést még rögzíteni kell, ami ebben a szakaszban megnehezíti a
reform értékelését. A reform hitelességét az is gyengíti, hogy az állami
foglalkoztatási szolgálatokat megszorítások érintik a költségvetés és a humán
erőforrások terén.
(14)     2012 februárjában
Franciaország elfogadta a hozzáadottérték-adó (héa) 1,6 százalékponttal 21,2
%-ra való emelését, valamint a jövedelem és nyereség után fizetendő
szociális járulékok 2 százalékponttal 15,5 %-ra való emelését, a munkaadók
alacsonyabb társadalombiztosítási járulékainak kompenzálása céljából. Ez egy
kiegyensúlyozottabb, a munkára nehezedő adóterhet csökkentő
adórendszer bevezetése irányába tett, megfelelő intézkedés. Amint az a
Bizottság szolgálatai által elvégzett, a makrogazdasági egyensúlyhiányokat
vizsgáló részletes felülvizsgálatban szerepel, az intézkedés hozzájárulhat a
francia export költség-versenyképességének javításához, ami pozitív hatást
gyakorolhat a vállalkozások jövedelmezőségére, és hosszabb távon a
beruházásokra és a nem ár alapú versenyképességre. A reform fókusza azonban túl
szűk. Továbbá, miközben erőfeszítések történtek az adókiadások csökkentésére,
ezeket olyan adókulcsemelések kísérték, amelyek növelik a munkára
nehezedő, már most is magas adóterhet. Franciaországban a környezetvédelmi
adók adóbevételekből való részesedése a második legalacsonyabb az EU-ban,
ami azt jelzi, hogy van mozgástér az ilyen adók növelésére. Végezetül, nem
történtek konkrét lépések annak értékelésére, hogy mennyire bizonyult
hatékonynak néhány csökkentett adókulcs a csökkentés által elérni kívánt
foglalkoztatási vagy szociális célok megvalósításában (különösen a csökkentett
héakulcsok esetében).
(15)(15)           Miközben számos reformot fogadtak el az üzleti környezet
egyszerűsítésére és a korlátozások felszámolására néhány szabályozott
szakma esetében, a reformok nem tesznek eleget számos más területen a belépés
akadályainak és a korlátozó magatartások felszámolásának (pl. állatorvosok,
taxik, egészségügy, jogi szakmák, ideértve a közjegyzőket is). Ennek
eredményeként horizontálisabban és szisztematikusabban kell felülvizsgálni a
szabályozott szakmák esetében a belépésre és a magatartásra vonatkozó
fennmaradó korlátozásokat, azok szükségességének és arányosságának értékelése
érdekében. A kiskereskedelmi ágazatot illetően a forgalmazóknak
lehetővé kell tenni, hogy áraikat és az egyéb kereskedelmi feltételeket
szabadon határozhassák meg, így a fogyasztók alacsonyabb árakból
profitálhatnak. A fogyasztók előnyére válnának az ebben a nagyfokúan
koncentrált ágazatban hozott egyéb, a versenyt fokozó olyan intézkedések, mint
a területfejlesztésre vonatkozó korlátozások megszüntetése vagy
felülvizsgálata, és az új forgalmazói kirendeltségek felállítására vonatkozó
eljárások ésszerűsítése.
(16)(16)           Intenzívebbé kell tenni a versenyt több hálózatos
iparágban (villamosenergia-nagykereskedelem, vasúti ágazat), mivel az ezekre az
ágazatokra irányuló eddigi reformok csak részleges eredményekkel jártak. A
villamosenergia-piac koncentrációja továbbra is a legnagyobb fokú az EU-ban.
Míg a NOME-törvény pozitív hatást gyakorolt a versenyre, további lépésekre van
szükség az alternatív üzemeltetők villamosenergiatermelési-kapacitásokhoz
(pl. vízenergiára alapozott villamosenergia-termelés) való hozzáférésének
javítására Franciaországban. A vasúti szállítás terén az új vállalkozások piacra
lépése továbbra is korlátozott mind az áruszállítás, mind a nemzetközi
személyszállítás terén, az áruszállítást illetően továbbra is fennállnak a
megkülönböztetéstől mentes piacra lépés technikai akadályai.
(17)(17)           Franciaország exportpiaci részesedése 2005 és 2010
között 19,4 %-kal csökkent, ami a tagállamok között az egyik legnagyobb
visszaesés, és jóval meghaladja a Bizottság által 2012. február 14-én
közzétett, a riasztási mechanizmus keretében készült jelentésben meghatározott
küszöböt. A Bizottság szolgálatai a Franciaországról szóló részletes
felülvizsgálatukban megállapították, hogy az exportpiaci részesedésvesztés a
költség-versenyképesség és a nem ár alapú versenyképesség romlására
vezethető vissza, ezen belül különösen az utóbbira. Különösen a fajlagos
munkaköltségek növekedése az, ami hátrányosan érinti a francia vállalkozások
jövedelmezőségét, korlátozza növekedési képességüket, teljesítményük
javítását és az innovációt szolgáló szükséges befektetések megtételét. A
magánszektorban történő innovációt elősegítő szakpolitikai
intézkedéseket nyomon kell követni, és olyan intézkedésekkel kell kiegészíteni,
amelyek helyreállítják a francia vállalkozások jövedelmezőségét.
(18)(18)            Franciaország
egy sor vállalást tett az Euró Plusz Paktum keretében. Ezek a vállalások –
valamint a 2011-ben tett vállalások végrehajtása – a foglalkoztatás növelésére,
a versenyképesség javítására és az államháztartás fenntarthatóbbá tételére
irányulnak. A Bizottság értékelte az Euró Plusz Paktum keretében tett
vállalások végrehajtását. Az ajánlásokban figyelembe vették az értékelés
eredményeit.
(19)     Az európai szemeszter
kontextusában a Bizottság átfogó elemzésnek vetette alá Franciaország
gazdaságpolitikáját. A Bizottság értékelte a stabilitási programot és a nemzeti
reformprogramot, és részletes felülvizsgálatot készített. Figyelembe vette
nemcsak a programok Franciaország fenntartható költségvetési és
társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem
azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak,
tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél uniós szempontok
beépítésével kell megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági
kormányzását. A Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait az
alábbi 1–5. ajánlások tartalmazzák.
(20)(20)           Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta
Franciaország stabilitási programját, és arról alkotott véleményét[9] mindenekelőtt az alábbi 1.
ajánlás tükrözi.
(21)(21)           A Bizottság részletes felülvizsgálatának és ezen
értékelés eredményeinek fényében a Tanács megvizsgálta Franciaország 2012. évi
nemzeti reformprogramját és stabilitási programját. A Tanács 1176/2011/EU
rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait mindenekelőtt az alábbi 2., 4., és
5. ajánlás tükrözi,
AJÁNLJA, HOGY Franciaország a 2012–2013
közötti időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.1.        2012-ben és az azt követő években megfelelően
részletezett intézkedésekkel erősítse meg és hajtsa végre a költségvetési
stratégiát, biztosítandó a túlzott hiány időben történő korrekcióját,
valamint valósítsa meg a túlzotthiány-eljárás keretében tett tanácsi
ajánlásokban meghatározott strukturális kiigazítást. Ezt követően tegyen
megfelelő strukturális kiigazítást a középtávú költségvetési cél elérése
felé történő megfelelő mértékű előrehaladás érdekében,
ideértve a kiadási referenciaérték teljesítését és a megfelelő
mértékű előrehaladás biztosítását az adósságcsökkentési
referenciaértéknek való megfelelés terén. Vizsgálja felül a nyugdíjrendszer
fenntarthatóságát és megfelelőségét, és ha szükséges, hozzon további
intézkedéseket.
2.2.        Vezessen be további reformokat a munkaerő-piaci
szegmentáció leküzdése érdekében a munkavállalók védelmét célzó jogszabályok
válogatott aspektusainak felülvizsgálatával, a szociális partnerekkel a nemzeti
gyakorlatoknak megfelelően folytatott konzultáció keretében, különösen az
egyéni elbocsátásokra vonatkozó igazgatási eljáráshoz kapcsolódóan; és biztosítsa továbbá
azt, hogy a minimálbér alakulása ösztönzőleg hasson a munkahelyteremtésre
és a versenyképességre; és hozzon intézkedéseket a felnőttek részvételének
növelésére az egész életen át tartó tanulás terén.
3.           Fogadjon el olyan
munkaerő-piaci intézkedéseket, amelyek biztosítják, hogy az idős
munkavállalók tovább folytassanak keresőtevékenységet; javítsa a fiatalok
foglalkoztathatóságát, különösen a munkanélküliség veszélyének leginkább
kitettek körében, különösen az igényeikre szabott több és jobb gyakornoki
program biztosítása révén; valamint fokozza az aktív munkaerő-piaci
intézkedéseket és biztosítsa, hogy az állami foglalkoztatási szolgálatok
hatékonyabb, egyénekre szabott segítséget nyújtsanak.
4.4.        Tegyen további lépéseket egy egyszerűbb és
kiegyensúlyozottabb adórendszer felé, áthelyezve a munkára nehezedő
adóterhet az adózás olyan más formáira, mint pl. a környezetvédelmi és a
fogyasztási adókra, amelyek kevésbé terhelik a növekedést és a külgazdasági
versenyképességet; tegyen további erőfeszítéseket az adókiadások
(különösen az eladósodást ösztönző adókiadások) csökkentésére és
egyszerűsítésére, és vizsgálja felül a jelenlegi csökkentett héakulcsok
munkahelyteremtéshez való hozzájárulását.
5.5.        Tegyen további erőfeszítéseket a szabályozott szakmákat
érintő indokolatlan korlátozások megszüntetése érdekében, különösen a
szolgáltatások és a kiskereskedelem tekintetében; tegyen további lépéseket a
hálózatos iparágak – különösen a villamosenergia-nagykereskedelmi piac –
liberalizálása, az energiahálózatok összekapcsolását szolgáló kapacitások
kiépítése, valamint új üzemeltetők vasúti áruszállítás és a nemzetközi
utasszállítás ágazataiba való belépésének elősegítése érdekében.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
[3]               COM (2012) 313 final
[4]               P7_TA(2012)0048 és P7_TA(2012)0047
[5]               A 2012. április 26-i 2012/238/EU tanácsi határozat.
[6]               COM (2012) 68 final
[7]               SWD (2012) 155 final
[8]               A Bizottság szolgálatai által a programban megadott
információk alapján a közös módszertannak megfelelően újraszámított,
egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított
egyenleg.
[9]               Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése
szerint.