               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.5.18.
            COM(2016) 328 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Írország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Írország 2016. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Írország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Írország 2016. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  5
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2016. március 17–18-án jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2015. november 26-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  6
               , amelyben Írországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra kerül sor. Szintén 2015. november 26-án a Bizottság ajánlást fogadott el az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásról
                  7
               . Ezt az ajánlást az Európai Tanács 2016. február 18–19-én jóváhagyta, a Tanács pedig 2016. március 8-án elfogadta. Írországnak – azon tagállamok egyikeként, amelyek pénzneme az euró, továbbá a gazdasági és monetáris unió gazdaságai közötti szoros kapcsolódási pontokra való tekintettel – gondoskodnia kell az ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról.

               (2)2016. február 26-án közzétették az Írországra vonatkozó 2016. évi országjelentést
                  8
               , amely értékelte az Írország által tett előrelépéseket a Tanács által 2016. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások kezelése, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek teljesítése terén. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is. 2016. március 8-án a Bizottság ismertette a részletes vizsgálat eredményeit
                  9
               . Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Írországban makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Különösen az elengedhetetlen, hogy kezeljék a jelentős nettó külső kötelezettségállományt, valamint a magán- és az állami szektor nagy adósságállományát, amely a javulás ellenére sebezhetőséget jelent.

               (3)Írország 2016. április 29-én benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU rendelet 23. cikkének megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. Az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazásáról szóló iránymutatásban
                  10
                a Bizottság részletesen kifejtette e rendelkezés esetleges alkalmazását.

               (5)[A túlzotthiány-eljárás megszüntetését követően Írország a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és az átmeneti adósságszabály hatálya alatt van.]  A szakpolitika változatlanságán alapuló 2016. évi stabilitási programja szerint a kormány az államháztartási egyenleg fokozatos javulását tervezi, 2018-ra a GDP 0,4 %-át kitevő többletet érve el. A felülvizsgált középtávú költségvetési célt – azaz a GDP 0,5 %-át kitevő strukturális hiányt – várhatóan 2018-ra érik el. Ugyanakkor az újraszámított
                  11
                strukturális egyenlegnek a GDP 0,1 %-át kitevő mértékű éves változása 2016-ban nem biztosít elégséges előrehaladást a középtávú költségvetési cél eléréséhez. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság 2016-ban 88,2 %-ra esik vissza, majd további csökkenést követően 2017-ben 85,5 %-ot ér el. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor 2017-tól kezdődően a kitűzött hiánycélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva. A Bizottság 2016. évi tavaszi előrejelzése alapján 2016-ban fennáll az ajánlott költségvetési kiigazítástól való bizonyos mértékű eltérés kockázata, míg 2017-ben Írország – változatlan politika esetén – várhatóan megfelel a céloknak. Írország az előrejelzés szerint mind 2016-ban, mind pedig 2017-ben megfelel az átmeneti adósságszabálynak. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint Írország várhatóan nagyrészt megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Mindazonáltal 2016-ban további intézkedésekre lesz szükség a megfelelés biztosítása érdekében.

               (6)Az adóalap szélesítésére irányuló erőfeszítések korlátozott mértékűek voltak, és a nemrégiben hozott adóügyi intézkedések főként csökkentésekre és kedvezményekre irányultak. További előrelépéseket kell tenni annak érdekében, hogy az adórendszer hatékonyabbá váljon és jobban ösztönözze a növekedést. Az ír hatóságok az adókiadások felülvizsgálatára irányuló folytatólagos programot hajtanak végre, amelynek eredményeiről éves jelentést tesznek közzé. A felülvizsgálati eljárás azonban nem terjed ki a héát érintő adókiadásokra, továbbá van még lehetőség arra, hogy a legkevésbé torzító hatású adók emelésével szélesítsék az adóalapot.

               (7)Az egészségügyi rendszer tekintetében továbbra is kritikus kihívást jelent a költséghatékonyság, az egyenlő hozzáférés és a fenntarthatóság. Folyamatban vannak konkrét területekre irányuló reformok, ugyanakkor a gyógyszerkiadások – különösen a kizárólagos gyártóktól származó gyógyszerek magas költsége miatt – még mindig gátolják a költséghatékonyságot. A pénzgazdálkodási és informatikai rendszerek továbbra is gyengék, és még mindig gondot jelent az alapellátáshoz való egyenlőtlen hozzáférés. A lakosság mintegy 40 %-a számára ingyenes a háziorvosi ellátás, míg a többiek a teljes költséget viselik. Az egészségügyi rendszer átfogó reformját jelentős bizonytalanság övezi, mivel az univerzális egészségbiztosítási modell tisztázatlan.

               (8)Az infrastrukturális szükségletekre a tartós és kiegyensúlyozott jövőbeli növekedés ösztönzése érdekében megoldást kell találni. A közberuházás szintje a GDP 5,2 %-át elérő 2008-as csúcsértékről 2013-ban a GDP 1,8 %-át kitevő mélypontra esett, majd 2014-ben enyhén élénkült, ám továbbra is jóval az uniós átlag alatt maradt. Emellett a jelek szerint a válság szerkezeti változáshoz vezetett az államháztartási kiadások összetételében: a hangsúly a beruházásokról a folyó kiadásokra tolódott. 2010 és 2013 között a tőkekiadások a teljes kiadásokban átlagosan csak 4,8 %-ot tettek ki – ez az 1995–2008-as időszak hosszú távú átlagának kevesebb mint fele. A kormányzati beruházásokat hét évig igen alacsony szinten tartották, ami kedvezőtlenül hatott az infrastruktúra minőségére és megfelelőségére, valamint az immateriális javakra irányuló beruházások kormányzati támogatására. Kritikus hiányosságok állnak fenn a lakásszektor, a tömegközlekedés, a vízügy, valamint az éghajlatváltozás mérséklésével kapcsolatos kapacitás tekintetében. Az ország főbb városi övezeteiben az új lakások iránti kereslet jelenleg számottevően meghaladja a kínálatot. Ennek következtében a lakóingatlanok ára és lakbére a városi övezetekben 2014 folyamán jelentősen emelkedett, mielőtt 2015-ben lelassult a növekedés. Jelenleg nincsenek bizonyítékok a túlértékelésre, ugyanakkor az építőipart és a lakáskínálatot korlátozó akadályok – amelyeknek egy része az állami infrastruktúrával kapcsolatos – az egyensúlyhiány kockázatához vezethetnek, amennyiben továbbra is fennállnak. Az államháztartási kiadások eltolódása a közszektor K+F-re és innovációra irányuló támogatására is hatással volt, melynek szintje 2014-ben nem érte el a 2007. évit. Jelenleg a GDP százalékában kifejezett kutatási-fejlesztési közkiadások tekintetében Írország az Unióban a 22. helyen áll. Ez kedvezőtlenül hat a kkv-k versenyképességére.

               (9)A munkanélküliség az uniós átlag alá esett, 2016 márciusában 8,6 %-os szinten állt. A tartós munkanélküliség és a háztartások alacsony munkaintenzitása azonban továbbra is aggodalomra ad okot. Közelebbről, 2015 negyedik negyedévében a munkanélküliek teljes számában jelentős, a 48,3 %-os uniós átlagot meghaladó volt a tartósan munkanélküli személyek aránya (56,3 %). 2014-ben (a rendelkezésre álló legfrissebb összehasonlítható adatok szerint) a nagyon alacsony munkaintenzitású háztartásokban élő lakosok százalékos aránya az Unión belül a legmagasabb volt, és ez az egyszülős háztartásokra különösen igaz volt. A szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitett gyermekek (0 és 17 év között) aránya 2014-ben 30,3 %-ra esett, ám még mindig magasabb, mint a 27,8 %-os uniós átlag. Az egyszülős családok esetében a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitettekre vonatkozó adat (2014-ben 62,5 %) jóval magasabb az uniós átlagnál (48,2 %).

               (10)Írország megkezdte a tartósan munkanélküli személyek szükségleteinek ellátására irányuló JobPath program megvalósítását, és jelenleg az aktivizálásra alapuló megközelítést fejleszt ki, hogy ösztönözze azokat, akik tevékenyebb szerepet kívánnak vállalni a munkaerőpiacon, és erre lehetőségük is van. Továbbra is kihívást jelent a munkavállalást támogató szolgáltatások kiterjesztése azokra, akik hagyományosan kiszorultak a munkaerőpiacról, ideértve a fogyatékossággal élő személyeket és a gondozói feladatokat ellátó személyeket is. A szociális védőháló összességében megfelelő teljesítményt nyújtott a válság szegénységet és az egyenlőtlenséget növelő hatásainak ellensúlyozásában, ugyanakkor még mindig vannak akadályok, amelyek gátolják az inkluzív növekedést. Bizonyos előrelépések valósultak meg a juttatások fokozatos elvonása terén, ám az inaktivitási csapda egyes háztartások esetében továbbra is aggodalomra ad okot. A bérek százalékos arányában kifejezve az írországi nettó gyermekgondozási költségek az Unión belül a legmagasabbak között vannak – ez az érték a párok esetében a második, az egyedülálló szülők esetében pedig az első helyen áll. Továbbra is aggodalmakra ad okot a gyermekgondozási szolgáltatások minősége. 2014-ben például a kisgyermekkori nevelés és gondozás ágazatában dolgozó diplomások százalékos aránya (15 %) jóval elmaradt az ajánlott szinttől. Egyes területeken strukturális munkaerőhiány és a szakképzett munkaerő hiánya jelentkezett, a továbbképzési és átképzési lehetőségek pedig továbbra is elégtelenek, továbbá az oktatási kiadások csökkenése kedvezőtlen hatással lehet a jövőben az oktatási mutatókra.

               (11)A magánszektor magas tőkeáttétele a hitelek értékvesztésével kapcsolatos problémák fennállását tükrözi. 2015 júniusának végén a magánszektor nem konszolidált adósságállománya a GDP 266,3 %-át tette ki, azaz jelentősen meghaladta az euróövezetre jellemző átlagértéket. Bár a nemteljesítő hitelek aránya a gazdasági fellendülésnek és a hitelátalakítási tevékenységeknek köszönhetően csökkenőben van, 2015 végén a hazai bankhitelek teljes összegének több mint 16 %-ával még mindig a legmagasabb szintű volt az euroövezetben. Emellett 2015 végén a jelzáloghitel-állomány 14,7 %-a hátralékos volt, és a több mint két éves hátralékkal rendelkező számlák közel 10 %-ot képviseltek a jelzáloghitelek összesített egyenlegében. A jelzáloghitelek átalakítása többnyire ideiglenes, ami az újbóli fizetésképtelenség – különösen a makrogazdasági környezet romlása vagy külső sokkhatás esetén fellépő – kockázatára hívja fel a figyelmet. A hazai bankok kereskedelmi ingatlanhitelei, továbbá a kkv- és a vállalati hitelek szintén aggodalomra adnak okot – ezek esetében 37,3 %, illetve 13,8 % a nemteljesítő hitelek aránya. E hitelek fenntartható átalakítása jóval több időt és erőfeszítést igényel. A magán- és a vállalati csődeljárások, az „examinership” (az ír jog alapján a nehézségekkel küzdő vállalkozások számára biztosított bírósági védelem) és a részleges adósság-elengedésnek a háztartások és vállalkozások életképességének helyreállítására szolgáló egyéb módszerei továbbra sem eléggé kihasználtak. A központi hitelnyilvántartás bevezetése lassan folyt, a prudens hitelezés támogatásában játszott kritikus szerepe ellenére.

               (12)A jogi szolgáltatások szabályozásáról szóló 2015. évi törvény törvényerőre emelkedett, azonban az eljárás késői szakaszában olyan engedményeket biztosítottak a jogi szakmáknak, amelyek jelentősen mérsékelték a reform kezdeti célkitűzéseit. Az új keret végrehajtása még csak most kezdődik, és túl korai lenne magabiztosan állítani, hogy a verseny fellendítéséhez és a költségek csökkentéséhez vezet majd. A jogi szolgáltatások a gazdaság valamennyi ágazata szempontjából inputot jelentenek, és költségeik hatással vannak Írország versenyképességére. A költségek tényleges csökkentése csak úgy érhető el, ha a tervezett szabályozási keret versenyélénkítő és költségcsökkentő rendelkezései a nyilvános konzultációs eljárást követően törvényerőre emelkednek, vagy beépülnek a jogi szolgáltatások szabályozó hatósága által kiadandó rendeletekbe.

               (13)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Írország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2016. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Írországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Írország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi.

               (14)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  12
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (15)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Írország nemzeti reformprogramját és stabilitási programját. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1. és 3. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy Írország 2016–2017-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.A túlzott hiány kiigazítását követően a középtávú költségvetési cél elérése érdekében 2016-ben és 2017-ban hajtson végre a GDP 0,6 %-ának megfelelő mértékű éves költségvetési kiigazítást. Az erős gazdasági és pénzügyi feltételekből, valamint a privatizációból eredő többletbevételeket használja az adósságcsökkentés felgyorsítására. Többek között az adóalap kiszélesítése révén csökkentse a gazdasági ingadozásokkal és sokkhelyzetekkel szembeni sebezhetőséget. Különösen az egészségügyi ellátás költséghatékonyságának fokozása, valamint a K+F-re és az állami infrastruktúrára irányuló – leginkább a közlekedési, a vízügyi és a lakáságazattal kapcsolatos – kormányzati tőkekiadások előtérbe helyezése révén javítsa a kiadások minőségét.

               2.A háztartások munkaintenzitásának fokozása és a gyermekszegénység kockázatának kezelése érdekében bővítse ki és gyorsítsa fel az aktivizálási politikák végrehajtását. A munkanélküliségi ellátások és a kiegészítő támogatások fokozatos elvonására irányuló intézkedésekkel ösztönözze a foglalkoztatást. Tegye elérhetőbbé a minőségi, megfizethető egész napos ellátást biztosító gyermekgondozási szolgáltatásokat.

               3.
                     A nemteljesítő hitelek állományának csökkentése, a háztartási adósságállomány fenntarthatóságának biztosítása, valamint a túlzottan eladósodott, de életképes vállalkozások adósságainak hitelezők általi csökkentése érdekében hozzon tartós megoldást jelentő hitelátalakítási intézkedéseket. Gyorsítsa fel a hitelezők és az adósok valamennyi kategóriájára kiterjedő, teljes mértékben működőképes központi hitelnyilvántartás bevezetését.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2016) 328 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 és P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 77 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  A Bizottság által a konvergenciaprogramban szereplő információk alapján, a közös módszertan szerint újraszámított strukturális egyenleg.

                     (12)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.5.13.
            COM(2015) 245 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            az Egyesült Királyságban fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről
            {SWD(2015) 112 final}

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               az Egyesült Királyságban fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (7) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 126. cikke szerint a tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt.

               (2)Az egyes Nagy Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára vonatkozó rendelkezésekről szóló 15. jegyzőkönyv 4. pontja értelmében az Európai Unió működéséről szóló szerződés 126. cikkének (1) bekezdésében előírt, a túlzott költségvetési hiány elkerülésére vonatkozó kötelezettség az euró bevezetéséig nem vonatkozik az Egyesült Királyságra. Az említett jegyzőkönyv 5. pontja kimondja, hogy az Egyesült Királyság törekszik a túlzott költségvetési hiány elkerülésére.

               (3)A Stabilitási és Növekedési Paktum a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul, amely az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez vezető növekedés feltételeinek megerősítését szolgáló eszköz.

               (4)A Tanács 2008. július 8-án – az Európai Közösséget létrehozó szerződés (EKSZ) 104. cikke (6) bekezdésének megfelelően – határozatában megállapította, hogy az Egyesült Királyságban túlzott hiány áll fenn, és – összhangban az EKSZ 104. cikkének (7) bekezdésével és a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló, 2009. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet
                  1
                3. cikkével – ajánlásokat bocsátott ki a túlzott hiány legkésőbb a 2009–2010-es pénzügyi évig történő megszüntetéséről
                  2
               .

               (5)Az EKSZ 104. cikkének (8) bekezdésével összhangban a Tanács 2009. április 27-i határozatában megállapította, hogy az Egyesült Királyság nem intézkedett a 2008. július 8-i tanácsi ajánlásban foglaltak végrehajtásáról. 2009. december 2-án a Tanács az EUMSZ 126. cikkének (7) bekezdése alapján felülvizsgált ajánlásokat fogadott el, amelyekben felhívta az Egyesült Királyságot, hogy 2014–2015-ig szüntesse meg túlzott költségvetési hiányát. 2010. július 6-án a Bizottság megállapította, hogy a Bizottság 2010. tavaszi előrejelzése alapján az Egyesült Királyság a Tanács 2009. december 2-i ajánlásával összhangban eredményes intézkedéseket tett, így a túlzotthiány-eljárás keretében nincs szükség kiegészítő lépésekre az adott időpontban.

               (6)[2015. június xx-én] a Tanács a 126. cikk (8) bekezdésével összhangban megállapította, hogy az Egyesült Királyság a 2010–2011 és 2014–2015 közötti időszakban nem tett eredményes intézkedéseket a 2009. december 2-i tanácsi ajánlás végrehajtására.

               (7)Az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdésének és az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének megfelelően a Tanácsnak a túlzott hiány meghatározott időszakon belül történő megszüntetésére irányuló ajánlásokat kell tennie az érintett tagállam részére. Az ajánlás az érintett tagállam számára legfeljebb hat hónapos határidőt állapíthat meg a túlzott hiány megszüntetésére irányuló eredményes intézkedések meghozatalára. A túlzott hiány megszüntetéséről szóló ajánlásban a Tanácsnak továbbá olyan éves költségvetési célok elérését kell előírnia, amelyek az ajánlást alátámasztó előrejelzések alapján összhangban vannak a strukturális egyenlegben, azaz az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélküli, ciklikusan kiigazított egyenlegben elért, viszonyítási alapként a GDP legalább 0,5 %-ának megfelelő egyenlegjavulással.

               (8)A Bizottság aktualizált 2015. tavaszi előrejelzése
                  3
                szerint a 2014–2015-ös 2,8 %-os emelkedést követően a GDP a 2015–2016-os pénzügyi évben 2,4 %-kal, a 2016–2017-es pénzügyi évben pedig 2,8 %-kal nő reálértéken
                  4
               . A növekedés legfőbb forrása mindkét évben a belső kereslet. A nominálbérek emelkedésének felgyorsulásával a továbbra is alacsony infláció mellett a magánfogyasztás az előrejelzés időhorizontján várhatóan fokozatosan nőni fog. Az infláció 2011 szeptemberében 5,2 %-on tetőzött, azóta meredeken csökkent, és 2015 első negyedévében 0,1 % volt. 2015 utolsó negyedévében az infláció várhatóan 1,1 %-ra nő, míg az éves előrejelzés 0,4 %, 2016-ra pedig 1,6 %. A beruházások 2014-et követően várhatóan némileg visszaesnek, ám a kedvező hitelfeltételek, a számottevő vállalati nyereségek és az erős kereslet miatt szintjük viszonylag magas marad. A külgazdasági szektor várhatóan továbbra is kedvezőtlenül hat a növekedésre, ám e negatív hatás az Egyesült Királyság legnagyobb kereskedelmi partnerét jelentő euróövezet kilátásainak javulásával a korábbinál kisebb mértékű lesz. A foglalkoztatás kedvezően alakult – a munkanélküliségi ráta 2015-ben 5,4 %-ra, 2016-ban pedig 5,3 %-ra csökkenhet.

               (9)Az államháztartási hiány 2009–2010-ben a GDP 10,9 %-án tetőzött, míg 2014–2015-re a GDP 5,2 %-ára csökkent. Ugyanebben az időszakban a strukturális egyenleg a GDP 8 %-áról a GDP 4,7 %-ára csökkent. A 2010–2011-es és a 2014–2015-ös pénzügyi év között az átlagos éves strukturális kiigazítás mértéke 0,7 % volt. A jelenlegi előrejelzésben és a Tanács 2009. december 2-i ajánlásainak alapjául szolgáló előrejelzésben szereplő potenciális kibocsátásnövekedésre vonatkozó adatok eltérésének, valamint a GDP-növekedéshez képesti standard rugalmasságon alapuló bevételalakulásra és a tényleges bevételalakulásra vonatkozó adatok eltérésének a figyelembevételével korrigált átlagos éves strukturális kiigazítás ugyanebben az időszakban a GDP 1,1 %-át tette ki. A konszolidációs tervben foglalt intézkedések döntő részét a 2010. júniusi sürgősségi költségvetés tartalmazta, és ezek nagysága a 2010–2011-es pénzügyi évtől a 2014–2015-ös pénzügyi évig terjedő időszakban a GDP 2,5 %-ának felelt meg. Az intézkedések által érintett összeg több mint egynegyede adójellegű intézkedésekhez volt köthető, míg a fennmaradó összeg háromnegyede kiadáscsökkentő intézkedéseknek köszönhető. A még szükséges, a GDP mintegy 1 %-ára rúgó költségvetési konszolidációt a 2010 júniusi költségvetést megelőző két költségvetési bejelentés, valamint a 2014 novemberéig elfogadott következő költségvetések és őszi nyilatkozatok útján hajtotta végre a kormány. A kiadásokat némileg átrendezték a folyó és tőkekiadások között, a konszolidációs időszakot pedig 2018–2019-ig meghosszabbították.

               (10)2007–2008 óta a bruttó államadósság a GDP 42,7 %-áról 2014–2015-re a GDP 88,4 %-ára emelkedett, és 2009–2010 óta folyamatosan meghaladta a Szerződésben meghatározott referenciaértéket. Az államadósság növekedéséhez hozzájárult az elsődleges hiány alakulása és a pénzügyi szektort érintő több beavatkozás, amelyek keretében lényegében államosítottak két bankot. A Bizottság 2015. évi tavaszi előrejelzése szerint a GDP-arányos államadósság kismértékben tovább nő majd. Ugyanakkor a pénzügyi szektort érintő beavatkozásokhoz kapcsolódó mérlegen kívüli tételek kedvezően érinthetik az adósság alakulását.

               (11)Mivel a 2014–2015-ös államháztartási hiány a GDP 5,2 %-a volt, az Egyesült Királyság nem igazította ki a 2009. december 2-i tanácsi ajánlásban megállapított határidőre a túlzott hiányt. Ennek oka az elegendő intézkedések hiánya volt, valamint az, hogy a felülvizsgált adatok alapján a kiinduló, 2008–2009-es GDP-növekedés –2,3 %, azaz a korábban jelzettnél jóval, 1,0 százalékponttal alacsonyabb volt. A Stabilitási és Növekedési Paktum szabályaival összhangban indokolt felülvizsgált ajánlást címezni az Egyesült Királyságnak a 126. cikk (7) bekezdése alapján, új határidőt állapítva meg a túlzott hiány kiigazítására.

               (12)A gazdasági és költségvetési helyzet alakulásának bizonytalansága miatt a kiigazítási időszak utolsó évére ajánlott költségvetési célt kismértékben a Szerződés szerinti referenciaérték alatti szinten kell meghatározni annak érdekében, hogy az előírt határidőn belül garantált legyen a hatékony és tartós kiigazítás megvalósítása.

               (13)A határidő egy évvel történő meghosszabbítása, ami az 1467/97/EK tanácsi rendelet szerint az általános szabály, az Egyesült Királyság számára túlzottan megterhelő lenne, mivel az az államháztartási hiány a GDP 2,2 %-ának megfelelő kiigazítását jelentené. Egy ilyen 2015–2016-os kiigazítás jelentősen visszavetné a reálbérek közelmúltban tapasztalt gyorsuló növekedését, és így negatív hatással lenne a növekedésre. Emellett további intézkedések rendkívül feszített ütemű bevezetését is szükségessé tenné. A Bizottság 2015. évi aktualizált tavaszi előrejelzése alapján egy ilyen kiigazítás igen kedvezőtlen hatást gyakorolna a gazdasági növekedésre. Ezért az Egyesült Királyság esetében célszerűnek tűnik két évvel meghosszabbítani a túlzott hiány megszüntetésére előírt határidőt.

               (14)A túlzott hiány megszüntetésére szolgáló további két év biztosítása eredményeként a közbenső 2015–2016-os államháztartási hiánycél a GDP 4,1 %-ában, a 2016–2017-es hiánycél pedig a GDP 2,7 %-ában határozható meg. A strukturális költségvetési egyenleg e célokból levezethető javulása ugyanezekben az években a GDP 0,5 %-a és 1,1 %-a. Az alapforgatókönyv a Bizottság 2015. évi aktualizált tavaszi előrejelzése, amely figyelembe veszi a korábban bejelentett, a 2015–2016-os és a 2016–2017-es pénzügyi évben a GDP 1,4 %-át kitevő, háromnegyed részben kiadáscsökkentésből álló diszkrecionális intézkedéseket. Ez a kiigazítási pálya elégséges biztosítékot jelent a 3 %-os GDP-arányos referenciaérték elérésére, a növekedést várhatóan a lehető legkisebb mértékben lassítja, és egyúttal biztosítja a minimálisan előírt 0,5 %-os GDP-arányos strukturális kiigazítás teljesítését. E célok elérése érdekében az Egyesült Királyságnak maradéktalanul és időben végre kell hajtania a 2015. évi költségvetésben foglalt és az addig bejelentett intézkedéseket, az esetleges módosítások költségvetési hatása pedig csak semleges lehet a jelenlegi tervekhez képest; ez esetben a már bejelentett intézkedéseken kívül nem lesz szükség további intézkedésekre,

               ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               (1)Az Egyesült Királyságnak legkésőbb 2016–2017-ig meg kell szüntetnie a jelenleg fennálló túlzott hiányt.

               (2)Az Egyesült Királyságnak 2015–2016-ban a GDP 4,1 %-át, 2016–2017-ben pedig a GDP 2,7 %-át kitevő államháztartási hiányt kell elérnie, ami a Bizottság aktualizált 2015. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2015–2016-ban a GDP 0,5 %-át, 2016–2017-ben 1,1 %-át kitevő éves javulásának felel meg.

               (3)Az ajánlott strukturális kiigazítás teljesítése érdekében az Egyesült Királyságnak maradéktalanul végre kell hajtania a 2015. évi költségvetésben és az addig elfogadott költségvetésekben és őszi nyilatkozatokban foglalt konszolidációs intézkedéseket, az esetleges módosítások költségvetési hatása pedig csak semleges lehet a jelenlegi tervekhez képest. A következő kiadási felülvizsgálatban az Egyesült Királyságnak részleteznie kell a kiadáscsökkentő intézkedéseket. Ezekre szükség van a túlzott hiány 2016–2017-re megvalósítandó korrekciójához.

               (4)Ezen túlmenően, ha a gazdasági, pénzügyi vagy a költségvetési feltételek a jelenleg vártnál kedvezőbben alakulnak, az Egyesült Királyságnak 2015–2016-ban és 2016–2017-ben fel kell gyorsítania a hiány csökkentését. A költségvetési konszolidációs intézkedéseknek növekedésbarát módon kell biztosítaniuk az államháztartás strukturális egyenlegének tartós javulását. Kerülni kell mindenekelőtt a beruházási kiadások további csökkentését.

               (5)A Tanács 2015. [október 15-ei] határidőt állapít meg az Egyesült Királyság számára eredményes intézkedések meghozatalára, valamint arra, hogy az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (4a) bekezdésével összhangban részletes jelentést tegyen a célok elérése érdekében kidolgozott konszolidációs stratégiáról.

               Az Egyesült Királyság hatóságainak emellett i. teljesíteniük kell a Stabilitási és Növekedési Paktumban előírt, a középtávú költségvetési cél meghatározására vonatkozó kötelezettséget és ii. az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítása érdekében végre kell hajtaniuk az állami nyugdíjra való jogosultság korhatárának emelésére vonatkozó, tervezett reformokat.

               Végül a költségvetési konszolidációs stratégia sikerének biztosítása érdekében fontos, hogy az európai szemeszter keretében az Egyesült Királyságnak címzett – különösen a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás prevenciós ágához kapcsolódó – tanácsi ajánlásokkal összhangban átfogó strukturális reformokkal támasszák alá a költségvetési konszolidációt.

               Ennek az ajánlásnak Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 6. o.

                     (2)
                  Az Egyesült Királyságra vonatkozó túlzotthiány-eljáráshoz kapcsolódó dokumentumok megtalálhatóak a következő weboldalon:

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/uk_en.htm

                     (3)
                  A 2015 első negyedévére vonatkozó GDP-növekedési adatot a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének véglegesítését követően tették közzé, így az eredményes intézkedések jelenlegi értékelése aktualizált adatokon alapul.

                     (4)
                  A tavaszi előrejelzésben csak naptári évre vonatkozó adatokat publikált a Bizottság. A pénzügyi évekre vonatkozó értékek a közzétett előrejelzés negyedéves adatai alapján kerültek kiszámításra.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.22.
            COM(2017) 508 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Spanyolország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Spanyolország 2017. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Spanyolország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Spanyolország 2017. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  5
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  6
               , amelyben Spanyolországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott. Az ajánlást az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta, majd a Tanács 2017. március 21-én elfogadta
                  7
               .

               (2)Olyan tagállamként, amelynek pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unión belüli gazdaságok közötti szoros kapcsolatra, Spanyolországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1–3. ajánlások tükröznek.

               (3)A Spanyolországra vonatkozó 2017. évi országjelentést
                  8
                2017. február 22-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Spanyolországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Spanyolország által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, melynek eredményeit 2017. február 22-én tették közzé
                  9
               . Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Spanyolországban határokon átnyúló jelentőségű makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. A jelenlegi folyófizetésimérleg-többlet különösen Spanyolország nettó külső kötelezettségállományának csökkenését eredményezi, amely azonban így is számottevő marad, és ezáltal az ország ki van téve a piaci hangulat változásaiból eredő kockázatoknak. A magánszektor – különösen a vállalkozások – adósságállománya jelentősen mérséklődött, a háztartások adósságállománya mindazonáltal továbbra is magas. A gazdasági növekedés lett az adósságcsökkentés legfőbb motorja, a középtávú költségvetési fenntarthatósági kockázatok azonban még mindig magasak. Különösen nagy szükség van olyan intézkedések meghozatalára, amelyek csökkentik annak kockázatát, hogy az egyensúlyhiányokból eredő negatív hatások érik a spanyol gazdaságot, illetve az ország méretéből és határokon átnyúló jelentőségéből adódóan a gazdasági és monetáris uniót. A pénzügyi szektor továbbra is nagy fokú stabilitást mutatott, amelyet a szektorban zajló szerkezetátalakítás, az alacsony finanszírozási költségek és a gazdasági fellendülés is támogatott. Az utóbbi években erősödött a munkahelyteremtés, és gyorsan csökkent a munkanélküliség, a munkanélküliek aránya azonban továbbra is igen magas. A munkaerőpiaci reformok és a bércsökkentés nagyban segítették az elmúlt évek munkahelyteremtését és a versenyképesség javulását.

               (4)Spanyolország 2017. április 28-án benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját, majd 2017. április 29-én 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló tagállami programozása során. Az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó jogszabálynak
                  10
                megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól az esb-alapokból finanszírozott releváns programjainak felülvizsgálatát és módosítását, amennyiben ez szükséges a vonatkozó országspecifikus ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. A Bizottság részletes iránymutatást adott e szabályok alkalmazásáról
                  11
               .

               (6)Spanyolország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ágához tartozik. Spanyolország a 2017. évi stabilitási program szerint a Tanács 2016. augusztus 8-i felszólításának megfelelően 2018-ra tervezi kiigazítani a túlzott hiányt. Az államháztartási hiány a tervek szerint 2020-ig tovább csökken, a GDP 0,5 %-ára. A program kiadásokra vonatkozó előrejelzései magukba foglalják az autópályákhoz és a pénzügyi szektorhoz kapcsolódó függő kötelezettségek megjelenését, amelyek 2017-ben a GDP közel 0,4 %-át, 2018-ban pedig a GDP közel 0,2 %-át teszik ki. Mindazonáltal a stabilitási program időtávjában előreláthatólag nem valósul meg a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési pozícióként meghatározott középtávú költségvetési cél. Az újraszámított
                  12
                strukturális egyenleg a tervek szerint 2020-ban eléri a GDP –1,9 %-át. A stabilitási program előrejelzése szerint a GDP-arányos államadósság 2017-ben 98,8 %-ra, 2018-ban 97,6 %-ra, 2020-ban pedig 92,5 %-ra csökken. A program makrogazdasági feltételezései 2018-ig megalapozottak, azt követően pedig némileg optimisták. Összességében a célok tervek szerinti elérése továbbra is a stabil gazdasági kilátások függvénye, amelyek azonban kockázatoknak vannak kitéve. A költségvetési célok elérését fenyegető egyéb kockázatok az utóbbi időben hozott adóügyi intézkedések hatását övező bizonytalansághoz kapcsolódnak. Figyelembe véve továbbá (a Bizottság előrejelzésében nem feltüntetett) függő kötelezettségek feltételezett megjelenését, a program megvalósulásához a kiadások jelentősen magasabb visszafogására van szükség, mint ami a Bizottság 2017. és 2018. évi előrejelzésében szerepel. Végezetül a 2018-ra kitűzött hiánycélok eléréséhez szükséges intézkedések még nincsenek kidolgozva.

               (7)2016. augusztus 8-án a Tanács felszólította Spanyolországot, hogy 2018-ra szüntesse meg a túlzott hiányt, valamint biztosítsa különösen azt, hogy a költségvetési hiány 2016-ban a GDP 4,6 %-ára, 2017-ben a GDP 3,1 %-ára, 2018-ban pedig a GDP 2,2 %-ára csökkenjen. A Tanács megítélése szerint a költségvetési hiány említett mérséklődése összhangban állt a Bizottság 2016. tavaszi aktualizált előrejelzésével, amely szerint a GDP-arányos strukturális egyenleg 2016-ban 0,4 %-kal romlik, 2017-ben és 2018-ban pedig egyaránt 0,5 %-kal javul. Spanyolország államháztartási hiánya 2016-ban a GDP 4,5 %-át tette ki, ezzel valamelyest a Tanács által meghatározott cél alatt maradt. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése szerint változatlan szakpolitikát feltételezve a GDP-arányos államháztartási hiány 2017-ben 3,2 %-ra, majd 2018-ban 2,6 %-ra csökken, 0,1 %-kal, illetve 0,4 %-kal meghaladva a stabilitási programban megállapított és a Tanács által meghatározott GDP-arányos államháztartási hiánycélt. A stabilitási programmal ellentétben az előrejelzés nem feltételezi az említett függő kötelezettségek megjelenését. Az összesített költségvetési erőfeszítés a 2016–2017-es időszakban előreláthatólag szűken teljesül, 2018-ban azonban a szakpolitika változatlanságát feltételező előrejelzések szerint elmarad a Tanács által kért mértéktől. 2016 augusztusában a Tanács továbbá felkérte Spanyolországot, hogy tegyen lépéseket költségvetési keretrendszerének javítása érdekében, a stabilitási program ugyanakkor nem tesz említést olyan tervekről, amelyek alapján jobban érvényesülnének a stabilitási törvény kiadási szabályai a költségvetési fenntarthatóság terén. A Tanács összességében úgy véli, hogy további intézkedésekre lesz szükség – konkrétan 2018-ban – a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek, és különösen a 2016. augusztus 8-i tanácsi felszólításban szereplő feltételeknek való megfelelés érdekében.

               (8)Spanyolország továbbra sem rendelkezik olyan egyértelmű és következetes közbeszerzési szakpolitikai kerettel, amely biztosítja a jogszabályoknak való megfelelést és – konkrétan hatékony előzetes és utólagos ellenőrzési mechanizmusok révén – a magas szintű versenyt és gazdasági hatékonyságot, valamint a jobb átláthatóságot és koordinációt az ajánlatkérő és egyéb szervek között valamennyi kormányzati szinten. A kormány 2017-ben javaslatot tett néhány, a közbeszerzési felügyeleti rendszer javítását célzó intézkedésre, amelyeket a parlamentnek még jóvá kell hagynia.

               (9)Spanyolország haladást ért el a korrupció elleni küzdelem terén, különösen a közigazgatási döntéshozatal átláthatósága tekintetében, konkrétabban pedig a pártfinanszírozás átláthatóságáról, a vagyonnyilatkozatról és az összeférhetetlenségről szóló jogszabály törvényerőre emelésével kapcsolatban. A hangsúly most áthelyeződik ezen intézkedések végrehajtására. Mindazonáltal annak ellenére, hogy megugrott a helyi és regionális szintű ügyeket érintő korrupciós vizsgálatok száma, nem dolgoztak ki olyan célzott megelőző stratégiákat, amelyek a kormányzati szinteken felmerülő korrupciós kockázatok csökkentésére irányulnak, és nem létezik a különböző kormányzati szinteket átfogó közös megelőző stratégia sem. Nem került sor célzott nyomon követésre többek között olyan egyéb hiányosságok tekintetében, mint a visszaélést bejelentő személyeket védő szabályozás hiánya, a közelmúltban létrehozott összeférhetetlenségi iroda függetlenségének mértéke, vagy az, hogy nincsenek szabályozva a lobbitevékenységek. Problémát jelent továbbá az is, hogy a korrupciós ügyekben lassan halad a bírósági eljárás. Habár a büntető eljárásjog 2015-ös módosítása korlátozza a vizsgálatokra rendelkezésre álló időt és csökkenti a büntető eljárások indokolatlan késedelmét, ez az intézkedés büntetlenséghez vezethet az olyan, összetett korrupciós ügyekben, amelyek esetében a korlátozott idő nem elegendő az ügyek kidolgozásához.

               (10)Annak ellenére, hogy Spanyolország az uniós átlaggal összhangban lévő általános héamértéket alkalmaz, még mindig viszonylag alacsonyak a héából származó bevételei. Ennek az a fő oka, hogy Spanyolország széles körben alkalmazza a különböző termékekre és szolgáltatásokra vonatkozó mentességeket vagy csökkentett adómértékeket. Ebből kifolyólag 2014-ben az uniós tagállamok közül Spanyolországban keletkezett a legnagyobb héabevétel-kiesés (59 %, míg az uniós átlag körülbelül 44 % volt). Spanyolország a környezetvédelemmel kapcsolatos adókból származó bevételek tekintetében is az utolsók között van az EU-n belül, annak ellenére, hogy az elmúlt években sor került néhány intézkedésre, főként az energiaágazatban. A szennyezés és az erőforrás-felhasználás adóztatása növelheti a bevételeket, és jelentős társadalmi és környezetvédelmi előnyökkel járhat. A szabályozás tekintetében is normatív különbségek mutatkoznak, és ennek következtében bizonyos környezetvédelmi adók tekintetében a regionális szinten alkalmazott megközelítés is heterogén. A kiadások tekintetében a kormány azzal bízta meg az AIReF-et, Spanyolország független költségvetési intézményét, hogy az államháztartás minden szintjén vizsgálja felül a kiadásokat. A felülvizsgálat segítheti azon területek azonosítását, amelyeken az erőforrások hatékonyabb felhasználásával ki lehet elégíteni a kiadási igényeket.

               (11)A munkahelyteremtés elmúlt években tapasztalt fellendülését a munkaerőpiaci reformok és a bércsökkentés is támogatták. A munkanélküliség gyorsan csökkent, de a munkanélküliek aránya továbbra is az egyik legmagasabb az EU-ban, különösen a fiatalok és az alacsony képzettségűek körében, ami magában hordozza a munkaerőpiacról való kikerülés kockázatát. A munkanélküliek közel fele több mint egy éve nem talál munkát. Spanyolország intézkedésekkel törekszik a fiatalok támogatására – különösen az ifjúsági garancia támogathatósági kritériumainak kiterjesztése révén – és a tartósan munkanélküli személyeknek nyújtott egyéni támogatás erősítésére. Ezen intézkedések hatékonysága a regionális állami foglalkoztatási szolgálatok teljesítményétől is függ. A szociális szolgálatokkal folytatott együttműködésük és az álláskeresők – különösen a tartósan munkanélküli személyek és a garantált jövedelmi rendszerek kedvezményezettjei – számára nyújtott kiterjesztett szolgáltatások tekintetében még van mód javulásra. Ezzel egyidejűleg fokozható az állami foglalkoztatási szolgálatok és a munkaadók közötti együttműködés, különösen a foglalkoztatási szolgálatok által kezelt állásajánlatok arányának növelése révén.

               (12)Az EU tagállamai közül Spanyolországban az egyik legmagasabb az ideiglenes foglalkoztatás aránya, és sok ideiglenes munkaszerződés időtartama nagyon rövid. Az ideiglenesről határozatlan idejű munkaszerződésre való áttérés aránya az uniós átlaggal összevetve igen alacsony. Az ideiglenes munkaszerződések széles körű alkalmazása alacsonyabb termelékenység-növekedéssel jár (többek között azért, mert kevesebb munkahelyi képzési lehetőség van), rosszabb munkakörülményeket eredményez, valamint növeli a szegénység kockázatát. Úgy tűnik, hogy a közelmúltban végrehajtott munkaerőpiaci reformok valamelyest mérsékelték a határozatlan idejű és az ideiglenes munkaszerződések közötti szegmentációt, és a munkaügyi ellenőrzések folyamatban lévő megerősítése segíti az ideiglenes munkaszerződésekkel való visszaélések csökkentését. Ugyanakkor a spanyol munkaerőpiac egyes jellemzői – többek között az elbocsátásokat követő jogvitákkal kapcsolatos bizonytalanságok, valamint a határozatlan idejű szerződéssel rendelkező alkalmazottak jelentősen magasabb végkielégítése – továbbra is eltántoríthatják a munkaadókat a határozatlan idejű munkaszerződések megkötésétől. A munkaerő-felvétel ösztönzését szolgáló rendszer ráadásul továbbra is töredezett, és nem célozza hatékonyan a határozatlan idejű munkaviszony népszerűsítését. Habár a közelmúltban létrejött a foglalkoztatás minőségével foglalkozó munkacsoport, Spanyolország a kormány és a szociális partnerek között 2014-ben kötött megállapodást követően még nem dolgozott ki olyan átfogó tervet, amely a munkaerőpiaci szegmentáció elleni küzdelmet célozza.

               (13)Továbbra is egyenlőtlenségek tapasztalhatók a garantált jövedelmi rendszerek támogathatósági követelményei tekintetében, valamint a régiókon és rendszereken átívelő aktivizálás és védelem közötti kapcsolat területén. A kiszolgáltatott helyzetben lévő háztartások bizonyos kategóriái kiszorulnak a garantált jövedelemre vonatkozó megállapodásokból. A rendszerek korlátozott hatékonyságát részben magyarázzák a regionális minimumjövedelmi-rendszerek megfelelősége és az azokhoz való hozzáférés terén fennálló nagy különbségek, valamint az, hogy a nemzeti juttatási rendszer több alrendszerre oszlik, amelyek az álláskeresők eltérő kategóriáit célozzák és különböző közigazgatási szervek irányítása alatt állnak. E töredezettség miatt a támogatások nem jutnak el folyamatosan az azokra rászorulókhoz, valamint az integrált megoldások kialakítása is nehézzé válik. Az említett számos kihívásra adott válaszként folyamatban van egy olyan tanulmány elkészítése, melynek célja a nemzeti és regionális jövedelemtámogatási rendszerek hatékonyságának értékelése. A családi ellátások nem kellően célzottak. Továbbá – figyelembe véve az adójóváírásokat – az adókedvezmények rendszere összességében némiképp regresszív. Ráadásul minél magasabb egy család jövedelme, annál nagyobb mértékben vesz igénybe gyermekgondozási szolgáltatásokat, ami arra utal, hogy az alacsony jövedelmű szülők ezekhez korlátozottan férnek hozzá. A hosszú távú gondozási szolgáltatások biztosítása terén javulás érzékelhető, ennek mértéke azonban az egyes régiók között eltérő, és a jelenlegi szükségletek továbbra sem teljesülnek.

               (14)A gyenge oktatási eredmények kedvezőtlenül befolyásolják Spanyolország hosszú távú potenciális termelékenység-növekedését. Az elmúlt években elért jelentős javulás ellenére a korai iskolaelhagyók aránya uniós viszonylatban továbbra is az egyik legmagasabb. A korai iskolaelhagyás és a diákok teljesítménye – és különösen az alapkészségek – tekintetében jelentős regionális különbségek tapasztalhatók. A jól teljesítő régiókban a tanárok képzése és a diákok egyéni támogatása a sikeres iskolai oktatást előmozdító tényezők közé tartozik. Az Unión belül Spanyolországban a második legmagasabb az osztályismétlők aránya, ami növeli az iskolai lemorzsolódás kockázatát, leszorítja az iskolázottsági elvárásokat és befolyásolja az oktatás költségeit. A felsőfokú oktatásban végzettek foglalkoztathatósága továbbra is viszonylag alacsony. A diákok és a tudományos dolgozók csekély mobilitása, az ösztöndíj-lehetőségek korlátozottsága, az ösztönzők hiánya és az egyetemi irányítás merevsége változatlanul akadályozza az üzleti világgal való együttműködést az oktatás és a kutatás terén.

               (15)A termelékenység és a versenyképesség erősítése érdekében Spanyolország számára előnyös lenne a kutatás és az innováció további előmozdítása. A innovációs teljesítmény folyamatosan romlik, mára a 2007-es szint alá csökkent, az ország pedig idővel egyre jobban leszakad az uniós átlagtól. Az alacsony innovációs teljesítményhez a magán K+F-kiadások csökkenésével párosul, és a kutatás és fejlesztés irányítási keretének hiányosságait jelzi. A kutatás és az innováció terén nyújtott központi kormányzati finanszírozást kezelő Nemzeti Kutatási Ügynökség 2017 elején kezdte meg működését. A támogatási programok tekintetében jelenleg nem kerül sor sem többéves költségvetési tervek kidolgozására, sem pedig a programok kialakításának és végrehajtásának javítása érdekében végzett rendszeres hatékonyságértékelésre. Az ösztönzők hiánya és az egyetemi irányítás merevsége miatt a köz- és a magánszféra együttműködése gyenge és a kutatók köz- és magánszféra közötti mobilitása csekély. A kormányzati szintek közötti koordináció hagy maga után kívánnivalót, és ezért a nemzeti és regionális politikák nem működnek teljes szinergiában.

               (16)A spanyol kisvállalkozások termelékenysége általában lényegesen alacsonyabb, mint a más nagy uniós tagországokban működő hasonló vállalkozásoké. Ez jelentős hatással van a gazdaság egészének termelékenységére, mivel a spanyolországi vállalkozások többsége kisvállalkozás. A vállalkozások létrehozását, működését és növekedését korlátozó tényezők csökkentése tehát a beruházások és a termelékenység növekedését eredményezné. Az elmúlt években a spanyol kormány több olyan intézkedést fogadott el, amelyek a vállalkozások létrehozásának és növekedésének megkönnyítését célozták. E reformok megszilárdítása és teljes körű végrehajtása elengedhetetlen ahhoz, hogy maradéktalanul ki lehessen aknázni a bennük rejlő előnyöket. A piac egységességéről szóló, 2013-ban elfogadott törvény segített kezelni azokat a problémákat, amelyek az egyes régiók üzleti szabályozásai közötti lényeges eltérések és átfedések miatt a vállalkozóknál felmerülő többletköltségekből adódtak. Az, hogy a vállalkozások a piacra lépés akadályaival kapcsolatos jogorvoslatért folyamodva egyre többet használják az e törvény által meghatározott panasztételi mechanizmust, azt sejteti, hogy esetleg szükséges lenne az engedélyezési eljárások további egyszerűsítése. Fokozni kell az erőfeszítéseket az érintett közigazgatási szervek közötti – többek között az ágazati konferenciák szintjén zajló – koordináció javítása érdekében. E nélkül nem biztosítható az, hogy a meglévő és a jövőbeli jogszabályok valamennyi szinten megfelelően kezeljék a piacra lépés indokolatlan akadályait, amelyek többek között az új üzleti modellek megosztásalapú gazdaság keretében történő megjelenését is hátráltatják. A kiskereskedelmi ágazatban a kiskereskedelmi létesítményekre vonatkozó kettős engedélyezés továbbra is feleslegesen korlátozza a piacra lépést. A sofőrrel ellátott járművek szolgáltatási ágazatára vonatkozó piacra lépési követelmények és a rövid távra bérelhető szálláshelyekkel kapcsolatos szolgáltatások regionális szintű szabályozása szükségtelenül hátráltathatják a megosztásalapú gazdaság kiegyensúlyozott fejlődését. 2017 első hónapjaiban Spanyolország lépéseket tett a piac egységességéről szóló törvény gyakorlati átültetése érdekében, például a törvény végrehajtási útmutatójának közelmúltbeli elfogadása és az alkalmazásával kapcsolatos jó és rossz gyakorlatok katalógusának közzététele révén.

               (17)A szellemi szabadfoglalkozások szabályozása továbbra is viszonylag korlátozó jellegű. A protekcionista jogokat („fenntartott tevékenységek”) szelektíven biztosítják egyes szolgáltatók számára, és kizárnak más, hasonló releváns képesítéssel rendelkező szolgáltatókat. Számos foglalkozás esetében kötelezően tagnak kell lenni egy szakmai szövetségben. Az építőmérnökök, építészmérnökök és idegenvezetők esetében Spanyolország az uniós súlyozott átlagot meghaladó mértékű korlátozásokat alkalmaz. A korlátozások erőssége a szabadalmi ügyvivők és az ügyvédek esetében elmarad az uniós átlagtól, az utóbbi azonban Spanyolország legszigorúbban korlátozott foglalkozása.
                  13
                A szellemi szabadfoglalkozásokra vonatkozó törvény tervezetét – amely többek között kiterjed a szakmai szervezetekben való tagság észszerűsítésére – még mindig nem fogadták el. Ez a tervezet rendelkezik a szakmai szervek átláthatóságának és elszámoltathatóságának megerősítéséről, az indokolatlanul korlátozott kör számára fenntartott tevékenységek megnyitásáról, valamint a piac egységességének biztosításáról a szellemi szabadfoglalkozások piacára való belépés és az érintett foglalkozások gyakorlása tekintetében Spanyolországban.

               (18)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Spanyolország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Spanyolországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Spanyolország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (19)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  14
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (20)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Spanyolország 2017–2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Biztosítsa a túlzotthiány-eljárás keretében a 2016. augusztus 8-i tanácsi határozattal kiadott felszólításnak való megfelelést, beleértve többek között a költségvetési és közbeszerzési keretek megerősítését célzó intézkedések meghozatalát. Készítse el a kiadások átfogó felülvizsgálatát azon területek azonosítása érdekében, ahol javítható a kiadások hatékonysága.

               2.Javítsa a regionális foglalkoztatási szolgálatok, a szociális szolgálatok és a munkáltatók közötti együttműködést az álláskeresők és a munkáltatók igényeinek jobb kielégítése érdekében. Hozzon intézkedéseket a határozatlan idejű munkaerőfelvétel elősegítése érdekében. Kezelje a regionális minimumjövedelem-rendszerek töredezettségét és az azok közötti eltéréseket, továbbá javítsa a családtámogatást, ideértve a minőségi gyermekgondozáshoz való hozzáférést. Javítsa a felsőoktatás munkaerőpiaci relevanciáját. Kezelje az oktatási eredmények terén fennálló regionális eltéréseket, különösen a tanárképzés megerősítése és a diákok egyéni támogatása révén.

               3.Biztosítsa a kutatásba és fejlesztésbe való megfelelő és tartós befektetést, és erősítse annak irányítását a különböző kormányzati szinteken. Biztosítsa a piac egységességéről szóló törvény maradéktalan és időszerű végrehajtását a meglévő és jövőbeni szabályozás tekintetében.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2017) 508 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 és P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  HL C 92/01., 2017.3.24., 1. o.

                     (8)
                  SWD(2017) 74 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (11)
                  COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

                     (13)
                  COM(2016) 436 final.

                     (14)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.5.18.
            COM(2016) 337 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Magyarország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Magyarország 2016. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Magyarország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Magyarország 2016. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2016. március 17–18-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. 2015. november 26-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben Magyarországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra kerül sor.

               (2)A Magyarországra vonatkozó 2016. évi országjelentést
                  6
                2016. február 26-án tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Magyarország által elért eredményeket. Az országjelentés magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is. A Bizottság 2016. március 8-án bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit
                  7
               . Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Magyarországon nem áll fenn makrogazdasági egyensúlyhiány. Bár a külső adóssággal kapcsolatos számottevő refinanszírozási igények és a nemteljesítő hitelek aránya továbbra is problémát jelent, a külső és belső kötelezettségekhez kapcsolódó kockázatok csökkentek.

               (3)Magyarország 2016. április 29-én benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozása figyelembe veszi a vonatkozó országspecifikus ajánlásokat. Az 1303/2013/EU rendelet 23. cikke szerint, amennyiben szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban
                  8
                további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná ezt a rendelkezést.

               (5)A konvergenciaprogram szerint a menekültek rendkívüli beáramlása jelentős költségvetési vonzattal jár, és a május 6-i kiegészítés megfelelő módon igazolja a kiegészítő költségvetési terhek mértékét és jellegét. A bizottsági értékelés szerint a figyelembe vehető többletköltség 2015-ben a GDP 0,04 %-ának felelt meg, míg 2016-ra további többletköltség egyelőre nem várható. E többletkiadások figyelembevételét az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében és 6. cikkének (3) bekezdésében meghatározott rendelkezések lehetővé teszik, tekintettel arra, hogy a menekültáradat a magyar államháztartásra jelentős hatást gyakorló kivételes esemény, és a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való ideiglenes eltérés engedélyezése nem veszélyezteti a fenntarthatóságot. A középtávú költségvetési célhoz vezető előírt 2015. évi kiigazítás tehát e költségek figyelembevételével csökkent. 2016 tekintetében a figyelembe vehető összegeket magában foglaló végleges értékelés a magyar hatóságok által benyújtott tényleges adatok alapján 2017 tavaszán készül el.

               (6)Magyarország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az átmeneti adósságszabály hatálya alá tartozik. 2016. évi konvergenciaprogramja alapján a kormány azt tervezi, hogy az államháztartási hiány 2017-re a GDP 2,4 %-ára emelkedik, majd 2020-ig fokozatosan 1,2 %-ra csökken. A kormány a strukturális egyenleg fokozatos javítását tervezi a felülvizsgált középtávú költségvetési cél – a GDP 1,5 %-ának megfelelő strukturális hiány – 2019-re történő elérése érdekében. Az újraszámított
                  9
                strukturális hiány azonban továbbra is meghaladná a középtávú költségvetési célt. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság a 2015. évi 75,3 %-ról várhatóan fokozatosan csökkenni fog, és 2020-ra 67 % alá süllyed. Az ezen költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2017-ig jórészt megalapozott, később fokozottan optimistává válik. A 2017-től tervezett hiánycélok alátámasztásához szükséges intézkedések nem kellőképpen meghatározottak, különösen a 2017 utáni időszak tekintetében. A 2016. tavaszi bizottsági előrejelzés alapján a szükséges korrekciótól való jelentős eltérés kockázata 2016-ban, valamint változatlan politikát feltételezve 2016–17-ben együttesen nagy. Magyarország ugyanakkor az előrejelzések szerint 2016-ban és 2017-ben megfelel az adósságcsökkentési referenciaértéknek. A konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Magyarország nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Ezért mindkét évben további intézkedésekre lesz szükség a megfelelés biztosítására.

               (7)Belső pénzügyi egyensúlyhiánya és a bankrendszer sérülékenysége csökkent, azonban továbbra is állnak fenn kihívások. Jelentős előrelépés történt a magánszektor – korábban többnyire devizában denominált – adósságállományának csökkentése terén. A háztartási hitelezés a fellendülés jeleit mutatta, de a vállalati hitelezés terén még nem került sor változásra. A bankszektor jövedelmezősége fellendülésnek indult, amit a javuló gazdasági környezet és a bankokra kivetett adókkal kapcsolatos korábbi politika enyhülése is elősegít. A banki hitelezés ennek ellenére továbbra is visszafogott, noha a bankok tőkeerősek és likviditásuk magas. A legfőbb kihívás a bankok számára továbbra is a nemteljesítő hitelek magas arányának csökkentése, mivel ezek gátolják az új hitelkihelyezést, és rontják a nyereséget. A bankszektorban jelen lévő megnövelt állami tulajdonból fakadó függő kötelezettségekkel kapcsolatos kockázatok továbbra is jelentősek.

               (8)Az adópolitika és az adóigazgatás terén bekövetkezett közelmúltbeli jelentős javulás ellenére az ágazatspecifikus adók magyarországi alkalmazása továbbra is akadályozhatja a beruházásokat. Ezen adók szelektív jellege versenytorzulást okoz az ágazatok között. Bár sok más ágazatspecifikus adó változatlan maradt, a bankadó jelentősen csökkent, és az élelmiszerlánc-felügyeleti díj progresszivitása megszűnt. Az adóék az alacsony jövedelmű munkavállalók – különösen a gyermektelenek – esetében továbbra is nagy. Ez hátrányosan befolyásolhatja e személyek foglalkoztathatóságát, és akadályozhatja a beruházásokat. Az adóék csökkentésére történtek egyes intézkedések (beleértve a személyi jövedelemadó egységes adókulcsának egy százalékpontos csökkentését és a kétgyermekes keresők családi adókedvezményének megemelését). Az intézkedések ugyanakkor nem eléggé célzottak ahhoz, hogy jelentős hatással legyenek az alacsony jövedelmű munkavállalókra. Az adózás súlypontját a munkát terhelő adók helyett a növekedésre nézve kevésbé torzító területekre lehetne áthelyezni. Számos intézkedés történt az adószabályoknak való megfelelés javítására és a megfelelés költségeinek csökkentésére, bár a megfelelés költségei továbbra is magasak. Az elmúlt években tapasztalható javulás ellenére Magyarország még mindig kihívásokkal néz szembe az adóbehajtás hatékonysága tekintetében. A magyar kormány bejelentette, hogy 2016-ban nagyobb intézményi reformot indít az adóigazgatás hatékonyságának fokozására.

               (9)A közbeszerzések terén fennálló verseny és átláthatóság előmozdítása tekintetében korlátozott előrelépés történt (elfogadták például az új közbeszerzési törvényt, amelynek uniós jogi megfelelőségértékelésére még nem került sor), ugyanakkor a magánvállalkozásokat és a beruházásokat kiszámíthatatlan jogszabályi változások és adminisztratív terhek akadályozzák. A hirdetmény közzététele nélküli tárgyalásos eljárások és az egyetlen pályázó részvételével lebonyolított eljárások magas száma azt mutatja, hogy a közbeszerzések terén még mindig alacsony a verseny szintje. Nem készült el még a hatékonyság és az átláthatóság fejlesztését célzó átfogó e-közbeszerzési stratégia, és továbbra is nagy a korrupció kockázata. Változtatásokra van szükség ahhoz, hogy a 2015–2018 közötti időszakra vonatkozó új Nemzeti Korrupcióellenes Program képes legyen hatékonyabban megelőzni a közintézményeken belüli korrupciót és visszatartó erejű szankciókat alkalmazni. A kormány nem újította meg a 2013. évi bejelentővédelmi törvény felülvizsgálatára tett korábbi kötelezettségvállalását, holott a törvényből hiányoznak a bejelentők megtorlással szembeni megfelelő védelmét szolgáló rendelkezések. A vagyonnyilatkozati rendszer felülvizsgálatára vonatkozóan a Nemzeti Korrupcióellenes Programban megfogalmazott tervek nem eléggé ambiciózusak, és egyes 2015-ben elfogadott új jogszabály-módosítások tovább korlátozták az információkhoz való nyilvános hozzáférést. Az adminisztratív terhek csökkentésére ugyan tett a kormány lépéseket, de a szolgáltatási ágazatokra vonatkozó korlátozó magyar szabályozás és a volatilis szabályozási környezet továbbra is problémát jelent a vállalkozások számára, és így bizonytalanságot teremt a befektetők körében. A kiskereskedelmi ágazatban fennálló letelepedési és működési korlátozások jelentősen akadályozzák a piacra lépést és a terjeszkedést. A magyar kiskereskedelmi árrés a harmadik legnagyobb az EU-ban, és az elmúlt évtizedben folyamatosan nőtt, míg az allokációs hatékonysági mutató a legalacsonyabbak között van az EU-ban.

               (10)A legfrissebb magyarországi munkaerő-piaci fejlemények kedvezőek, és a munkanélküliség a válság előtti szintre esett vissza. A magánszektoron belül növekszik a munkahelyteremtés, de a munkanélküliség csökkentéséhez a közmunkaprogram is hozzájárul. Magyarországon ez a program a legfontosabb aktív munkaerő-piaci intézkedés. Költségvetési terhei az elmúlt öt évben több mint megnégyszereződtek. Ugyanakkor úgy tűnik, hogy a program nem javítja kellő mértékben a résztvevők nyílt munkaerőpiacra történő visszailleszkedését. 2015 első felében a közfoglalkoztatásból sikeresen rendes munkába állók aránya 13,1 % volt, de a közfoglalkoztatást elhagyók mintegy 60 %-a 180 napon belül ismét visszatért a programba. Jelentős tehát annak a kockázata, hogy a résztvevők – különösen az alacsony képzettségűek és a hátrányos helyzetű régiókban élők – tartósan bentragadnak a rendszerben. Jóllehet a program a tartósan munkanélküliekre, az alacsony képzettségűekre és a hátrányos helyzetű térségekben élő munkanélküliekre irányul, 2015-ban a résztvevők 47 %-a közép- vagy felsőfokú végzettséggel rendelkezett. A közfoglalkoztatott munkanélküliek aránya a jól teljesítő munkaerőpiaccal rendelkező megyékben is jelentős. Az állami foglalkoztatási szolgálat közelmúltban végbement reformja valószínűleg csökkenti hatékonyságát. Az igazgatás adminisztratív bonyolultsága – jelenleg négy minisztérium között oszlik meg az állami foglalkoztatási szolgálat feletti felelősség– jelentősen akadályozhatja a hatékony irányítást és a fokozott eredményorientáltságot. Az álláskeresési járadék maximális időtartama (három hónap) a legrövidebb az EU-ban, és jóval rövidebb, mint amennyi idő az álláskeresők elhelyezkedéséhez átlagosan szükséges. A szegénységi mutatók javulnak, de még mindig magasak, főként a leginkább hátrányos helyzetűek – különösen a romák és a gyerekek – körében. A szociális segélyek megfelelősége és a támogatottak köre továbbra is kihívást jelent, és a közelmúltbeli reformok tovább szigoríthatják egyes ellátások igénybevételének feltételeit.

               (11)Az OECD 2012. évi nemzetközi tanulói teljesítménymérésén (PISA-felmérés) a magyar diákok átlagos teljesítménye az alapvető készségek terén nem érte el az uniós átlagot, és a gyengén teljesítők aránya 2009 és 2012 között növekedett. A társadalmi-gazdasági háttérnek és az iskola földrajzi elhelyezkedésének az oktatási teljesítményre gyakorolt hatása a legerősebbek között van az EU-ban. Az oktatási rendszer szelektivitása mélyíti a különböző iskolatípusokba járó diákok közötti teljesítménykülönbségeket, és ezek a különbségek idővel egyre nőnek. A jó minőségű többségi oktatáshoz való egyenlőtlen hozzáférés különösen akut probléma a romák esetében. A koragyermekkori nevelés kivételével – ahol az elmúlt években jelentős előrelépést sikerült elérni – a romák és nem romák közötti különbség a tanulmányok befejezése terén valamennyi oktatási szinten, azaz az alap-, a közép- és a felsőfokú oktatásban is nőtt. A korai iskolaelhagyás mértéke a romák körében továbbra is magas. Magyarország számos intézkedést vezetett be a gyenge teljesítmény hatékonyabb kezelése érdekében. Mindazonáltal ezen intézkedések végrehajtásáról nem áll rendelkezésre minden fontos részlet, így lehetséges hatásaikat nehéz megítélni. A befogadó többségi oktatást előmozdító rendszerszintű megközelítést még ki kell fejleszteni. A korai iskolaelhagyási stratégiára vonatkozóan bejelentett végrehajtási tervet még nem tették közzé. Az oktatás különböző formái és szakaszai közötti átmenet továbbra is nehéz, és a szakképzés közelmúltbeli reformja tovább akadályozhatja az átmeneteket.

               (12)Az európai szemeszter keretében a Bizottság átfogó elemzést készített Magyarország gazdaságpolitikájáról, és azt a 2016. évi országjelentésben közzétette. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Magyarországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Mivel az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzásának erősítése érdekében a jövőbeli nemzeti döntések során az uniós szempontokra is tekintettel kell lenni, a Bizottság nemcsak azt vette figyelembe, hogy az intézkedések milyen jelentőséggel bírnak a fenntartható magyarországi költségvetési és társadalmi-gazdasági politika szempontjából, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi.

               (13)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a konvergenciaprogramot. Véleményét
                  10
                mindenekelőtt az 1. ajánlásban foglaltak tükrözik,

               AJÁNLJA, hogy Magyarország 2016–2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.A középtávú költségvetési cél elérése érdekében – a jelentős eltérés nagy kockázatára tekintettel – a szükséges strukturális intézkedések meghozatalával hajtson végre 2016-ban a GDP 0,3 %-ának, 2017-ben pedig 0,6 %-ának megfelelő éves költségvetési kiigazítást, kivéve, ha a középtávú költségvetési cél ennél kevesebb erőfeszítéssel is teljesül.

               2.Folytassa az ágazatspecifikus adók csökkentését, és csökkentse az alacsony jövedelmű munkavállalókat terhelő adóéket. A közbeszerzések terén e-közbeszerzéssel, a felhívások nagyobb mértékű közzétételével és a korrupcióellenes keret további javításával erősítse az átláthatóságot és a versenyt. A korlátozó szabályozások kezelésével és a kiszámíthatóság biztosításával javítsa a szolgáltatási és a kiskereskedelmi ágazatra vonatkozó szabályozási keretet.

               3.Könnyítse meg a közmunkaprogramból az elsődleges munkaerőpiacra való áttérést, és erősítse meg az egyéb aktív munkaerő-piaci intézkedéseket. Javítsa a szociális segélyek és az álláskeresési járadékok megfelelőségét és a támogatottak körét. Hozzon intézkedéseket az oktatás eredményeinek javítására és a hátrányos helyzetű csoportok, különösen a romák inkluzív többségi oktatásban való részvételének növelésére.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2016) 337 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 és P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  SWD(2016) 85 final.

                     (7)
                  COM(2016) 95 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  A Bizottság által a konvergenciaprogramban szereplő információk alapján, a közös módszertan szerint újraszámított strukturális egyenleg.

                     (10)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.