               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.10.18.
            COM(2017) 605 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és Kanada közötti, a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ellenük való küzdelem céljából az utas-nyilvántartási adatállomány adatainak továbbításáról és feldolgozásáról szóló megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.CÉL

                  2017. július 26-i véleményében
                     1
                   az Európai Unió Bírósága kijelentette, hogy a Kanada és az EU közötti, az utas-nyilvántartási adatállomány adatainak továbbításáról és feldolgozásáról szóló, 2014. június 25-én aláírt megállapodás jelenlegi formájában nem köthető meg. Az EU-nak ezért új tárgyalásokat kell kezdenie Kanadával azzal a céllal, hogy a Bíróság véleményében foglalt követelményekkel összhangban lévő, az utas-nyilvántartási adatállományra vonatkozó megállapodást kössenek meg.

               2.AZ AJÁNLÁS HÁTTERE

                  A kanadai jogi aktus előírja, hogy a Kanadába tartó utasszállító légi járatokat működtető légi fuvarozók az utasok Kanadába történő megérkezése előtt biztosítsanak elektronikus hozzáférést a Kanadai Határszolgálati Ügynökség (a továbbiakban: CBSA [Canada Border Services Agency]) számára az utas-nyilvántartási adatállományban (PNR) tárolt adatokhoz.

                  E jogi aktus arra irányul, hogy hozzáférést biztosítson a PNR-adatokhoz a légi járat érkezését megelőzően, és ezáltal jelentősen fokozza a CBSA azon képességét, hogy hatékony és eredményes előzetes utazási kockázatértékelést végezzen az utasokra vonatkozóan és megkönnyítse a jóhiszemű utazást, fokozva ezáltal Kanada biztonságát. Az Európai Unió együttműködik Kanadával a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűnözés elleni küzdelemben, és a PNR-adatok Kanadával való megosztását a nemzetközi bűnüldözési együttműködés előmozdításának tekinti, amelyet azáltal valósít meg, hogy Kanada a tagállamok illetékes hatóságai, valamint – hatáskörük szerint – az Europol és az Eurojust rendelkezésre bocsátja a PNR-adatokból származó analitikus információkat.

                  A PNR olyan adatállomány, amely az egyes utasoknak az utazáshoz kötelezően megadandó adatait tartalmazza, és amely minden olyan információt magában foglal, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a légi fuvarozók elvégezhessék a foglalásokat. Ami a jelen ajánlást illeti, a PNR-adatok az utasoktól összegyűjtött és a légi fuvarozók automata foglalási rendszerében és indulás-ellenőrzési rendszerében tárolt adatokat jelentik.

                  A légi fuvarozók kötelesek a CBSA rendelkezésére bocsátani azokat a PNR-adatokat, amelyeket a légi fuvarozók automatizált helyfoglalási és indulás-ellenőrzési rendszereikben tárolnak.

                  A személyes adatok csak akkor továbbíthatók az EU-ból valamely harmadik országba, ha ez az ország az alapjogokat és az alapvető szabadságokat olyan szintű védelemben részesíti, amely lényegében egyenértékű az Európai Unión belül biztosított védelemmel. Olyan megoldásra van tehát szükség, amely uniós szintű jogalapot biztosít a PNR-adatoknak az EU-ból Kanada számára való továbbítására, figyelembe véve a PNR-adatok jelentőségét a terrorizmus és a súlyos nemzetközi bűncselekmények egyéb formái elleni küzdelem terén.

                  Az Európai Közösség 2005-ben megállapodást írt alá Kanadával a PNR-adatok feldolgozásáról a CBSA által a PNR-programja alkalmazásával kapcsolatban vállalt kötelezettségek alapján
                     2
                  .

                  A megállapodás 2006. március 22-én lépett hatályba és alapjául a CBSA által a PNR-adatok általa való kezelésének módjára vonatkozóan tett kötelezettségvállalások, valamint az Európai Bizottság által kibocsátott azon megfelelőségi határozat szolgált, amely szerint a CBSA kötelezettségvállalásai megfelelően biztosították a személyes adatok védelmét.

                  2008 novemberében a Bizottság elvégezte a 2006. évi megállapodás végrehajtásának közös felülvizsgálatát, amelynek során megállapította, hogy a CBSA nagymértékben végrehajtja kötelezettségvállalásait és az azokban foglalt feltételeket.

                  A CBSA kötelezettségvállalásai és a megfelelőségi határozat 2009. szeptember 22-én lejárt. A CBSA kötelezettségvállalásai úgy rendelkeztek, hogy lejáratuk előtt egy évvel a CBSA tárgyalásokat kezd a Bizottsággal azzal a céllal, hogy kölcsönösen elfogadható feltételek alapján meghosszabbítsák a kötelezettségvállalásokat.

                  Kanada kormánya azt kérte a Bizottságtól, hogy a két fél kezdjen tárgyalásokat a meglévő keret módosításának vagy egy új megállapodás megkötésének céljából.

                  A CBSA megerősítette továbbá a tagállamoknak, az elnökségnek és a Bizottságnak, hogy folytatni fogja kötelezettségvállalásainak végrehajtását azon átmeneti időszak alatt, amely az EU és Kanada közötti hosszú távú megállapodás megtárgyalásához és megkötéséhez szükséges. Következésképpen a tagállamok felelősséget vállaltak annak biztosítására, hogy a légi fuvarozók ez alatt az átmeneti időszak alatt is továbbítsák a PNR-adatokat Kanada számára.

                  Az EU ezért 2010-ben tárgyalásokat kezdett Kanadával egy olyan új kétoldalú megállapodás aláírásának céljából, amely megállapítja azokat a feltételeket és azt a keretet, amelynek értelmében a légi fuvarozók a CBSA rendelkezésére bocsátják az EU és Kanada között légi járatokon utazó utasok PNR-adatait. Az új megállapodástervezetet Kanadával 2014. június 25-én írták alá, és a Tanács 2014 júliusában benyújtotta az Európai Parlamentnek egyetértésre. 2015. január 30-án az Európai Parlament a Bíróság véleményét kérte arra vonatkozóan, hogy a Kanadával tervezett PNR-megállapodás összeegyeztethető-e a Szerződésekkel és az Európai Unió Alapjogi Chartájával.

                  2016. április 27-én elfogadásra került az utas-nyilvántartási adatállománynak (PNR) a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, nyomozása és a vádeljárás lefolytatása érdekében történő felhasználásáról szóló (EU) 2016/681 irányelv
                     3
                   (az uniós PNR-irányelv), amely megállapítja a PNR-adatok légi fuvarozók által a tagállamok részére történő továbbítására vonatkozó jogalapot, valamint a tagállamok által a PNR-adatok feldolgozásakor alkalmazandó biztosítékokat.

                  2017. július 26-án Bíróság kiadta a fent említett véleményt és kijelentette, hogy a Kanada és EU közötti tervezett PNR-megállapodás jelenlegi formájában nem köthető meg, mert annak több rendelkezése nem egyeztethető össze az EU által elismert alapjogokkal, különösen a személyes adatok védelméhez való joggal, valamint a magán- és a családi élet tiszteletben tartásához való joggal. A Bíróság azt is megállapította, hogy a megállapodás jogalapja az EUMSZ 87. cikke (2) bekezdése a) pontjának és az EUMSZ 16. cikke (2) bekezdésének társítása kell hogy legyen.

                  E vélemény kibocsátása nyomán a CBSA kifejezte azon óhaját, hogy újra tárgyalásokat kezdjenek a Bíróság e megállapításaival összhangban lévő, kölcsönösen elfogadható feltételek kialakítása érdekében.

                  Az EU-nak ezért újra tárgyalásokat kell kezdenie Kanadával egy olyan új kétoldalú megállapodás aláírásának céljából, amely megállapítja azokat a feltételeket és azt a keretet, amelynek értelmében a légi fuvarozók a CBSA rendelkezésére bocsátják az EU és Kanada között légi járatokon utazó utasok PNR-adatait oly módon, amely megfelel a Bíróság követelményeinek.

                  A tárgyalásoknak a Bíróság véleményéből származó következtetések levonásához szükséges aspektusokra kell korlátozódniuk. A tárgyalások nem érinthetik a 2014. június 25-én aláírt tervezett megállapodás egyetlen más elemét sem.

               3.AZ AJÁNLÁS JOGI ELEMEI

                  A Bíróságnak a korábban tervezett EU–Kanada PNR-megállapodásra vonatkozó, a fentiekben már említett véleménye megállapítja az ahhoz szükséges jogi követelményeket, hogy a megállapodás megfeleljen az Európai Unió Alapjogi Chartájának.

                  Ez az ajánlás az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikkén alapul. Mivel a Bíróság a véleményében már tisztázta, hogy a tervezett megállapodásnak az EUMSZ 16. cikkének (2) bekezdésén és 87. cikke (2) bekezdésének a) pontján kell alapulnia, e jogalapokat is fel kell tüntetni anyagi jogalapként. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikkével összhangban a Bizottságot kell kijelölni az Unió főtárgyalójának.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és Kanada közötti, a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ellenük való küzdelem céljából az utas-nyilvántartási adatállomány adatainak továbbításáról és feldolgozásáról szóló megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 16. cikke (2) bekezdésére és 87. cikke (2) bekezdésének a) pontjára, összefüggésben annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésével,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Tárgyalásokat kell kezdeni az Európai Unió és Kanada közötti, a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ellenük való küzdelem céljából az utas-nyilvántartási adatállomány adatainak továbbításáról és feldolgozásáról szóló megállapodás megkötése céljából.

               (2)A megállapodásnak tiszteletben kell tartania az alapjogokat és tekintetbe kell vennie az Európai Unió Alapjogi Chartája által elismert elveket, különösen a Charta 7. cikkében elismert, a magán- és a családi élet tiszteletben tartásához való jogot, a Charta 8. cikkében elismert, a személyes adatok védelméhez való jogot, és a Charta 47. cikkében elismert, a hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jogot. A megállapodást az említett jogoknak és elveknek megfelelően kell alkalmazni.

               (3)[Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21.) jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban e tagállamok bejelentették, hogy részt kívánnak venni ennek a határozatnak az elfogadásában és alkalmazásában.]

                  VAGY

                  [Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, és e jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, ezek a tagállamok nem vesznek részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rájuk nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.]

                  VAGY

                  [Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, és e jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, az Egyesült Királyság nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.]

                  Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21.) jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban Írország (a ...-án/-én kelt levelében) bejelentette, hogy részt kíván venni ennek a határozatnak az elfogadásában és alkalmazásában.]

                  VAGY

                  [Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21.) jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban az Egyesült Királyság (a ...-án/-én kelt levelében) bejelentette, hogy részt kíván venni ennek a határozatnak az elfogadásában és alkalmazásában.

                  Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, és e jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, Írország nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.]

               (4)Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló (22.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Tanács felhatalmazza a Bizottságot, hogy az Unió nevében tárgyalásokat folytasson az Európai Unió és Kanada közötti, a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ellenük való küzdelem céljából az utas-nyilvántartási adatállomány adatainak továbbításáról és feldolgozásáról szóló megállapodásról.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalásokat a Tanács által kinevezendő különbizottsággal konzultálva kell lefolytatni.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  A Bíróság 2017. július 26-i 1/15. sz. véleménye (EU:C:2017:592)

                     (2)
                  HL L 82., 2006.3.21., 15. o. és HL 91., 2006.3.29., 49. o.

                     (3)
                  HL L 119., 2016.5.4., 132. o.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.10.18.
            COM(2017) 605 final
            MELLÉKLET
            Irányelvek az Európai Unió és Kanada közötti, a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ellenük való küzdelem céljából az utas-nyilvántartási adatállomány adatainak továbbításáról és feldolgozásáról szóló megállapodás megtárgyalására vonatkozóan
            a következőhöz:
            AjánlásA Tanács határozata
            az Európai Unió és Kanada közötti, a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ellenük való küzdelem céljából az utas-nyilvántartási adatállomány adatainak továbbításáról és feldolgozásáról szóló megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               MELLÉKLET

               Irányelvek az Európai Unió és Kanada közötti, a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ellenük való küzdelem céljából az utas-nyilvántartási adatállomány adatainak továbbításáról és feldolgozásáról szóló megállapodás megtárgyalására vonatkozóan

               a következőhöz:

               Ajánlás
                  A Tanács határozata

               az Európai Unió és Kanada közötti, a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ellenük való küzdelem céljából az utas-nyilvántartási adatállomány adatainak továbbításáról és feldolgozásáról szóló megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               A megállapodásnak tartalmaznia kell az Európai Unió Alapjogi Chartája 7., 8. és 21. cikkével és 52. cikkének (1) bekezdésével való összeegyeztethetőségéhez előírt, az Európai Unió Bíróságának 2017. július 26-i 1/15. sz. véleményében
                  1
                meghatározott valamennyi biztosítékot.

               A tárgyalások nem érinthetik a Kanada és az EU közötti, az utas-nyilvántartási adatállomány adatainak továbbításáról és feldolgozásáról szóló, 2014. június 25-én aláírt megállapodás egyetlen más elemét sem.

                     (1)

                        A Bíróság 2017. július 26-i 1/15. sz. véleménye (EU:C:2017:592).


                        EURÓPAI
                        BIZOTTSÁG
                                                Brüsszel, 2015.4.21.
                                                COM(2015) 166 final
                                       Ajánlás
                            A TANÁCS HATÁROZATA
   a 2019. évi bulgáriai és olaszországi Európa Kulturális Fővárosa kijelöléséről
HU                                                                                HU
 ---pagebreak---                                               INDOKOLÁS
   Az Európa kulturális fővárosa eseménysorozat 2007–2019. évekre szóló közösségi
   fellépésének megállapításáról szóló, 2006. október 24-i 1622/2006/EK európai parlamenti és
   tanácsi határozat1 megállapítja az Európa Kulturális Fővárosa címet viselő városok
   kijelölésekor követendő eljárást. E határozat 2. cikke értelmében 2009-től kezdve minden
   évben két tagállam egy-egy városa osztozik az Európa Kulturális Fővárosa címen, a határozat
   mellékletében található időrendi táblázatnak megfelelően. 2019-ben az eseménynek Bulgária
   és Olaszország ad majd otthont.
   Európa 2019. évi Kulturális Fővárosait Bulgáriának és Olaszországnak az alábbi eljárás
   szerint kell kijelölnie.
   Legkésőbb hat évvel a szóban forgó esemény előtt az érintett tagállamok pályázati felhívást
   tesznek közzé. A pályázatok elbírálására hivatott testület, amely a kulturális szféra 13
   független szakértőjéből áll, legkésőbb öt évvel az esemény kezdete előtt összeül. A testület az
   1622/2006/EK határozat 4. cikkében meghatározott kritériumok alapján értékeli a benyújtott
   pályázatokat, és előválogatási listát állít össze azokról a városokról, melyek pályázati anyagait
   – kiegészítésüket követően – további vizsgálatnak érdemes alávetni.
   Kilenc hónappal az előválogatási ülést követően mindkét érintett tagállam összehívja
   választótestületét abból a célból, hogy a jelöltekről végső döntést hozzon. A testület a
   fellépésre vonatkozóan meghatározott kritériumok alapján részletesen értékeli az
   előválogatáson túljutott városok pályázatait, majd ajánlást tesz arra, hogy az érintett
   tagállamok melyik városai viseljék a Kulturális Főváros címet.
   A testület ajánlásai alapján a tagállamok egy-egy várost jelölnek az Európa Kulturális
   Fővárosa címre, és a jelölésről legkésőbb négy évvel a szóban forgó esemény előtt
   tájékoztatják az Európai Parlamentet, a Tanácsot, a Bizottságot és a Régiók Bizottságát.
   Az Európai Parlamentnek lehetősége van arra, hogy legkésőbb három hónappal a tagállami
   jelölések kézhezvételét követően véleményt továbbítson a Bizottsághoz.
   A Bizottság ajánlása alapján a Tanács a megfelelő évre hivatalosan Európa Kulturális
   Fővárosaivá nyilvánítja az érintett városokat.
   A kiválasztási eljárás fentebb ismertetett két fordulójának lezárulása után a választótestület
   2014. októberi, illetve novemberi jelentésében 2019-re Plovdivot (Bulgária) és Materát
   (Olaszország) javasolja az Európa Kulturális Fővárosa címre. A jelölésről Bulgária és
   Olaszország 2014 decemberében, illetve 2015 februárjában értesítette az Európai Parlamentet,
   a Tanácsot, a Bizottságot és a Régiók Bizottságát.
   Az Európai Parlament 2015 márciusában továbbította kedvező véleményét a Bizottságnak.
   Ennek megfelelően a Bizottság – az 1622/2006/EK határozat 9. cikkének (3) bekezdésével
   összhangban – benyújtja a Tanácsnak mellékelt ajánlását, amelyben azt javasolja, hogy a
   2019. évre Európa Kulturális Fővárosaként Bulgáriában Plovdivot, Olaszországban pedig
   Materát jelöljék ki.
   1
           HL L 304., 2006.3.11., 1. o.
HU                                                   2                                               HU
 ---pagebreak---                                                 Ajánlás
                                        A TANÁCS HATÁROZATA
         a 2019. évi bulgáriai és olaszországi Európa Kulturális Fővárosa kijelöléséről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel az Európa kulturális fővárosa eseménysorozat 2007–2019. évekre szóló közösségi
   fellépésének megállapításáról szóló, 2006. október 24-i 1622/2006/EK európai parlamenti és
   tanácsi határozatra2 és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európa Kulturális Fővárosa cím bulgáriai és olaszországi jelöltjének
   kiválasztásáról szóló, 2014. októberi és novemberi választótestületi jelentésekre,
   mivel:
   az 1622/2006/EK határozat 4. cikkében megállapított feltételek maradéktalanul teljesültek,
   ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
                                                1. cikk
   Bulgáriában Plovdivot és Olaszországban Materát jelölik az „Európa Kulturális Fővárosa
   2019” címre.
   2
           HL L 304., 2006.3.11., 1. o.
HU                                                 3                                          HU
 ---pagebreak---                                           2. cikk
   Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép
   hatályba.
   Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                          a Tanács részéről
                                          az elnök
HU                                           4                                          HU


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.7.27.
            COM(2016) 518 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            Spanyolországnak a túlzott hiány orvoslása érdekében a hiánycsökkentésre irányuló, szükségesnek ítélt intézkedések meghozatalára történő felszólításáról
            {SWD(2016) 263 final}

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               Spanyolországnak a túlzott hiány orvoslása érdekében a hiánycsökkentésre irányuló, szükségesnek ítélt intézkedések meghozatalára történő felszólításáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (9) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 126. cikke szerint a tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt.

               (2)A Stabilitási és Növekedési Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul. A Stabilitási és Növekedési Paktum magában foglalja a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendeletet
                  1
                is, amelyet a túlzott költségvetési hiányok azonnali megszüntetésének elősegítése érdekében fogadtak el.

               (3)A Tanács 2009. április 27-i határozatában az Európai Közösséget létrehozó szerződés (EKSZ) 104. cikke (6) bekezdésének megfelelően megállapította, hogy Spanyolországban túlzott hiány áll fenn, és az említett szerződés 104. cikkének (7) bekezdésével összhangban ajánlást adott ki a túlzott hiány legkésőbb 2012-ig történő megszüntetéséről. A Tanács az azóta eltelt időszakban – 2009. december 2-án, 2012. július 10-én és 2013. június 21-én – az EUMSZ 126. cikkének (7) bekezdése alapján három új ajánlást címzett Spanyolországhoz, amelyekben a túlzott hiány megszüntetésére kitűzött határidőt 2013-ra, 2014-re, majd 2016-ra hosszabbította meg. A Tanács mindhárom ajánlásban úgy ítélte meg, hogy Spanyolország eredményes intézkedéseket hozott, azonban olyan előre nem látható, kedvezőtlen gazdasági események következtek be, amelyek jelentős negatív hatást gyakoroltak az államháztartásra
                  2
               .

                (4)A Szerződés 126. cikke (8) bekezdésének rendelkezései alapján a Tanács 2016. július 12-i határozatában megállapította, hogy a 2013. június 21-i tanácsi ajánlás nyomán Spanyolország nem hozott eredményes intézkedéseket.

               (5)Az 1467/97/EK rendelet 10. cikkének (2) bekezdése szerint, ha valamely részt vevő tagállam az intézkedést nem hajtja végre, vagy az a Tanács véleménye szerint nem bizonyul megfelelőnek, a Tanács a Szerződés 126. cikkének (9) bekezdése értelmében azonnal határozatot hoz.

               (6)
                     A Bizottság a 2016. július 19-én rendelkezésre álló információkat figyelembe véve frissítette 2016. tavaszi előrejelzését. Ennek alapján a reál GDP növekedésére vonatkozó előrejelzés a tavaszi előrejelzéshez képest 2016 tekintetében 2,9 %-ra, vagyis 0,3 százalékponttal felfelé módosult, míg 2017 tekintetében a tavaszi előrejelzésben szereplő 2,5 % helyett 2,3 %-ra mérséklődött. 2018-ban a reál GDP 2,1 %-os bővülése várható, szemben a 2015. évi 3,2 %-os növekedéssel. Visszafogottabb, de változatlanul erőteljes gazdasági növekedésre lehet tehát számítani, amihez a válság nyomán végrehajtott reformok és a pénzügyi támogatási program sikeres lezárása is hozzájárul. A gazdaság élénkülését a béremelkedés folyamatos visszafogása mellett változatlanul erőteljes munkahelyteremtés kíséri a munkaerő-piaci reformoknak köszönhetően. Az olajárak esése szintén támogatja a növekedést. Ugyanakkor 2016-ban –0,3 %-os infláció várható. Mindennek ellenére a növekedési előrejelzést – különösen 2017-től kezdődően – lefelé mutató kockázatok övezik, amelyek többek között az Egyesült Királyság európai uniós tagságáról tartott népszavazás eredményével állnak összefüggésben, ami fokozta a bizonytalanságot, és adott esetben negatív következményekkel járhat a kereskedelemre és a belső keresletre nézve.

               (7)A Bizottság 2016. tavaszi frissített előrejelzése szerint a GDP-arányos költségvetési hiány várhatóan 2016-ban 4,6 %-ra, 2017-ben 3,3 %-ra, majd 2018-ban 2,7 %-ra szűkül (míg a stabilitási program a 2016., 2017. és 2018. év tekintetében 3,6 %-os, 2,9 %-os, illetve 2,2 %-os hiánycélt tűzött ki, a tavaszi előrejelzés pedig 2016-ban a GDP 3,9 %-ának megfelelő, 2017-ben pedig a GDP 3,1 %-ának megfelelő hiányt valószínűsített). Az előre jelzett magasabb hiány részben annak tudható be, hogy a Bizottság frissített előrejelzése a 2016. márciusi bizottsági ajánlás nyomán végrehajtott központi és tartományi kormányzati szintű kiadáscsökkentő intézkedéseket a stabilitási programban előirányzott szinthez képest (a GDP 0,4 %-a) kisebb, a GDP 0,2 %-ának megfelelő mértékben veszi figyelembe, mivel egyes ilyen intézkedések ismertetése nem volt elég részletes ahhoz, hogy a Bizottság figyelembe tudja venni azokat a változatlan politika feltételezésén alapuló előrejelzésében. Mindazonáltal a különbségek döntő része a társasági adóra vonatkozó jogi keret módosulásából ered, aminek nyomán a vállalatok 2016-ban alacsonyabb összegű előlegeket („pagos fraccionados”) fizettek be. Az ebből származó bevételkiesést a stabilitási program nem számszerűsítette, és a hiány csak áprilisban, az első részletfizetéskor vált nyilvánvalóvá, amikorra a Bizottság már véglegesítette a tavaszi előrejelzést. A Bizottság 2016. tavaszi frissített előrejelzése 2016-ra a GDP 0,5 %-ának megfelelő bevételkieséssel számol. Mivel az említett változás nyomán állandósul az adók késedelmes befizetése, az adókulcs és az adóalap viszont változatlan marad, a helyzet stabilizálódását követően (2017-től) az új szabályok már nem lesznek hatással a társaságiadó-bevételekre. A változások 2016-ban az adóbevételek ideiglenes kiesését eredményezik, amit a tavaszi frissített előrejelzés egyszeri költségvetési hatásnak tekint. 2017 tekintetében a tavaszi frissített előrejelzés és a stabilitási program közötti különbségek abból adódnak, hogy egyrészt a kiindulási helyzet a vártnál rosszabb, másrészt pedig a 2016. márciusi bizottsági ajánlás nyomán hozott megtakarítási intézkedéseket egyelőre nem határozták meg elég részletesen ahhoz, hogy azokat figyelembe lehessen venni változatlan politikát feltételezve. A strukturális hiány 2016-ban, illetve 2017-ben valószínűleg a GDP 0,4 %-ával, illetve 0,1 %-ával fog nőni, 2018-ban pedig változatlan marad. 2016-ban azonban a strukturális hiány előre jelzett növekedése részben arra vezethető vissza, hogy az inflációra, illetve a nominális GDP-növekedésre vonatkozó jelenlegi kilátások elmaradnak a 2016. évi költségvetést alátámasztó forgatókönyvben szereplő adatoktól, és ez hátrányosan érintette a strukturális államháztartási bevételeket, ugyanakkor nem tette lehetővé a kiadások kiigazítását.

               (8)A GDP-arányos bruttó államadósság a 2007-es 36 %-ról 2014-ben mintegy 99 %-ra emelkedett. 2015-ben az adósságráta többé-kevésbé stabil volt, mivel a pénzügyi eszközök nettó értékesítése ellensúlyozta a nominális GDP-növekedésnél gyorsabb ütemű hiánynövekedés negatív hatását. A Bizottság 2016. tavaszi frissített előrejelzése értelmében az adósságráta előreláthatólag 2017-ben, a GDP 100,6 %-án fog tetőzni, míg a tavaszi előrejelzés a GDP 100,3 %-ának megfelelő, 2016-ban bekövetkező csúcsértékkel számolt. Bár úgy tűnik, hogy Spanyolországnak nem kell szembenéznie a magas adósságrátából eredő fiskális stressz azonnali kockázatával, ha a költségvetési helyzet nem javul, középtávon jelentősen megnő az adósság fenntarthatóságával összefüggő kockázat. A népesség elöregedésével kapcsolatos kiadások visszafogásából eredő pozitív hatásnak köszönhetően hosszabb távon minden bizonnyal csökkenni fog a költségvetés fenntarthatóságának kockázata
                  3
               .

               (9)Az 1467/97/EK rendelet 5. cikke szerint a Tanácsnak azon határozatában, amellyel a Szerződés 126. cikkének (9) bekezdésével összhangban felszólít a költségvetési hiány csökkentését szolgáló intézkedések meghozatalára, egyúttal fel kell kérnie a tagállamot arra is, hogy valósítson meg olyan éves költségvetési célokat, amelyek – a felszólítást alátámasztó előrejelzés alapján – megfelelnek az egyszeri és átmeneti intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenlegben elérendő, a GDP legalább 0,5 %-át mint küszöbértéket kitevő éves minimális javulásnak. Tekintettel azonban arra, hogy e tanácsi felszólító határozat az év második felében kerül elfogadásra, fokozni kell a strukturális egyenleg meghatározott éves javulásának eléréséhez szükséges költségvetési kiigazításokat. Szintén szem előtt kell tartani, hogy az új kiigazítási pálya alapforgatókönyve a GDP 0,4 %-ának megfelelő strukturálishiány-romlással indul, ami legalább részben a 2016. évi költségvetést alátámasztó forgatókönyvben szereplőnél alacsonyabb tényleges infláció következménye – ez alapvetően a kormány által nem befolyásolható körülmény. Ezt figyelembe véve helyénvaló, hogy Spanyolországnak 2016-ban ne kelljen további strukturális intézkedéseket tennie.

               (10)2016-ra vonatkozóan nem helyénvaló további strukturális intézkedéseket előírni, ezért amennyiben egy évvel kitolják a túlzott hiány Spanyolország általi kiigazításának határidejét – az 1467/97/EK tanácsi rendeletben foglalt szabálynak megfelelően –, úgy 2017-ben a strukturális egyenleg olyan mértékű javulását kellene elérni, ami túlzottan hátrányosan érintené a növekedést. Ezért Spanyolország esetében célszerűnek tűnik két évvel meghosszabbítani a túlzott hiány megszüntetésére előírt határidőt.

               (11)Következésképpen a hiteles és fenntartható kiigazítási pálya érdekében Spanyolországnak 2016-ban, 2017-ben, illetve 2018-ban a GDP 4,6 %-ának, 3,1 %-ának, illetve 2,2 %-ának megfelelő mértékű költségvetési hiányt kell elérnie, ami 2016-ban a GDP 0,4 %-ának, 2017-ben és 2018-ban pedig a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturálisegyenleg-romlást jelent. Ezek a költségvetési célok azt is figyelembe veszik, hogy ellensúlyozni kell a költségvetési konszolidációnak a tágabb gazdaságra kifejtett hatásán keresztül az államháztartást érő másodlagos hatásait.

               (12)A kitűzött célok elérése érdekében 2017-ben és 2018-ban is a GDP 0,5 %-ának megfelelő becsült hatást kifejtő, további strukturális intézkedésekre van szükség. Az előírt strukturális kiigazítás teljesítése céljából 2017-ben és 2018-ban megtakarítások érhetők el többek között az adókiadások számának és mértékének csökkentése révén, főként ami a kedvezményes héamértéket illeti.

               (13)Emellett a spanyolországi stabilitási törvényben előírt megelőző és korrekciós mechanizmusok valamennyi kormányzati szinten történő szigorú érvényesítése hozzájárulhat a túlzott hiány időben történő és tartós kiigazításához. Ennek elérését elősegítheti a végrehajtás fokozottabb automatizálása. A stabilitási törvény kiadási szabályának az államháztartás fenntarthatóságához való hozzájárulása erősíthető továbbá a kiadási kategóriák alkalmazási körének és meghatározásának további tisztázása révén, amire a szabály betartásának számszaki felülvizsgálatához van szükség, valamint azáltal, hogy a szabályt megsértő közigazgatások kifejezett felszólítást kapnak arra, hogy az előfordulást követő évben egyenlítsék ki a kiadási csúszásokat.

               (14)Spanyolországnak megfelelő figyelmet kell fordítania az államháztartás minőségi vonatkozásaira, többek között a közbeszerzési szakpolitika terén. A Bizottság az elmúlt években jelentős számú olyan vétségről értesült, amely kihatott az uniós közbeszerzési jogszabályok alkalmazására. Az adatok azt mutatják, hogy az egyes ajánlatkérő szervek és ajánlatkérők egymástól eltérően bonyolítják le a közbeszerzési eljárásokat, a nem kielégítő előzetes és utólagos kontrollmechanizmusok pedig hátráltatják a közbeszerzési jogszabályok helyes és egységes alkalmazását. Más tagállamokkal összevetve Spanyolországban kirívóan alacsony a szerződési hirdetmények közzétételi aránya, míg a hirdetmény nélküli tárgyalásos eljárás alkalmazása viszonylag elterjedt. Ennek gyakorlati következménye, hogy a más tagállamokban letelepedett vállalkozások csak korlátozottan vesznek részt a versenyben, továbbá gyakori jelenség a szerződések közvetlen odaítélése, ami az államháztartási kiadásokat növelő hatásokkal jár. A központosított vagy közös közbeszerzés eszközeinek korlátozott használata miatt nem javul a hatékonyság, holott ez előnyös lenne a költségvetési megtakarítások szempontjából. Nem létezik olyan független testület, amely országszerte biztosítaná a közbeszerzés hatékonyságát és jogi előírásokkal való összhangját, és ez hátráltatja a közbeszerzési szabályok megfelelő végrehajtását, továbbá utat nyit a visszaélések előtt, ami összességében károsan érinti Spanyolország államháztartásának helyzetét.

               (15)A költségvetési konszolidációs stratégia sikerének előmozdítása érdekében fontos átfogó strukturális reformokkal is alátámasztani a költségvetési konszolidációt, a 2016. évi európai szemeszter keretében Spanyolország számára megfogalmazott tanácsi ajánlásokkal, mindenekelőtt a makrogazdasági egyensúlyhiány kiigazításával összefüggő ajánlásokkal összhangban.

               (16)A Szerződés 126. cikkének (9) bekezdése szerint a Tanács – a cikkben említett felszólító határozatának keretében – kérheti az érintett tagállamtól, hogy meghatározott ütemezés szerint jelentéseket nyújtson be a kiigazításra irányuló erőfeszítésekről. Az 1467/97/EK rendelet 5. cikkének (1a) bekezdése szerint a tagállami jelentésnek tartalmaznia kell az államháztartás kiadásaira és bevételeire vonatkozó célokat, továbbá meg kell határoznia a kiadási és a bevételi oldal fiskális intézkedéseit, valamint a konkrét tanácsi határozatokra válaszul tett szakpolitikai intézkedésekre vonatkozó információkat. Az e felszólításban szereplő ajánlások teljesítésére, valamint a túlzott hiány kiigazítására vonatkozó határidő nyomon követésének megkönnyítése érdekében a Tanács felkérte Spanyolországot, hogy 2017. évi költségvetésiterv-javaslatával egyidejűleg, 2016. október 15-ig nyújtsa be a szóban forgó jelentést.

               (17)Spanyolországnak emellett a 473/2013/EU tanácsi rendelet 10. cikkében előírtak szerint jelentést kell tennie a Bizottságnak, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak a 877/2013/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben megállapítottaknak megfelelően. A jelentést először 2017. január 15-ig, majd ezt követően háromhavonta kell benyújtani,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               (1)Spanyolország 2018-ig megszünteti a jelenleg fennálló túlzott költségvetési hiányt.

               (2)Spanyolország 2016-ban a GDP 4,6 %-ának, 2017-ben a GDP 3,1 %-ának, 2018-ban pedig a GDP 2,2 %-ának megfelelő mértékűre csökkenti a költségvetési hiányt. A költségvetési hiány ajánlott javulása 2016-ban a GDP 0,4 %-ának, 2017-ben és 2018-ban pedig a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturálisegyenleg-romlást jelent, a Bizottság 2016. tavaszi frissített előrejelzésének megfelelően. Helyénvaló, hogy Spanyolország minden többletbevételt a hiány- és adósságcsökkentés felgyorsítására használjon fel.

               (3)A Bizottság 2016. tavaszi frissített előrejelzésében már szereplő megtakarításokon túlmenően Spanyolország 2017-ben és 2018-ban egyaránt a GDP 0,5 %-ának megfelelő költségvetési konszolidációs intézkedéseket fogad el, és azokat teljeskörűen végrehajtja.

               (4)Spanyolországnak készen kell állnia arra, hogy további intézkedéseket fogadjon el, amennyiben a költségvetési tervek tekintetében kockázatok jelentkeznek. Helyénvaló, hogy a költségvetési konszolidációs intézkedések növekedésbarát módon biztosítsák az államháztartás strukturális egyenlegének tartós javulását.

               (5)Spanyolország költségvetési keretének megerősítésére irányuló intézkedéseket fogad el mindenekelőtt abból a célból, hogy fokozza a hiány-, adósság- és kiadási céloktól való eltérések megelőzésére és korrekciójára szolgáló mechanizmusok automatizálását, valamint megerősítse a stabilitási törvény kiadási szabályának az államháztartás fenntarthatóságához való hozzájárulását.

               (6)Spanyolország szilárd keretet hoz létre, amely valamennyi ajánlatkérő szerv és ajánlatkérő tekintetében biztosítja a közbeszerzési szakpolitika átláthatóságát és összehangoltságát, így garantálja a gazdasági hatékonyságot és az élénk versenyt. E keret a hatékonyság és a jogszabályoknak való megfelelés biztosítása érdekében magában foglalja a megfelelő előzetes és utólagos közbeszerzési kontrollmechanizmusokat.

               2. cikk

               A Tanács 2016. október 15-ét határozza meg határidőként Spanyolország számára az eredményes intézkedések meghozatalára, valamint arra, hogy Spanyolország az 1467/97/EK rendelet 5. cikkének (1a) bekezdésével összhangban jelentést nyújtson be a Tanácsnak és a Bizottságnak a Tanács felszólítására válaszként hozott intézkedésekről. A jelentés tartalmazza az államháztartás kiadásaira és bevételeire vonatkozó célokat, továbbá meghatározza a kiadási és a bevételi oldal diszkrecionális intézkedéseit, valamint az 1. cikk (5) és (6) bekezdésében foglalt, a költségvetési és a közbeszerzési keret megerősítését célzó konkrét tanácsi ajánlásokra válaszul tett intézkedésekre vonatkozó információkat.

               3. cikk

               Ennek a határozatnak a Spanyol Királyság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 6. o.

                     (2)
                  A Spanyolországgal szembeni túlzotthiány-eljárással kapcsolatos valamennyi dokumentum megtalálható a következő honlapon:

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/spain_en.htm

                     (3)
                  Európai Bizottság: 2015. évi költségvetési fenntarthatósági jelentés, European Economy, Institutional Paper, 2016. 18. sz.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.12.
            COM(2017) 175 final
            This document was downgraded/declassifiedDate: 21/06/2017By: Yvon SlingenbergAuthority: DG CLIMA
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és a Globális Zöld Növekedési Intézet közötti megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               A Globális Zöld Növekedési Intézet (Global Green Growth Institute, GGGI) nevű nemzetközi szervezet 2012-ben alakult meg azzal a céllal, hogy támogassa és elősegítse az erőteljes, inkluzív és fenntartható növekedés megvalósítását a fejlődő országokban és a feltörekvő gazdaságokban. Annak érdekében, hogy ez az erőteljes, inkluzív és fenntartható zöld növekedés növelni tudja bolygónk ellenálló képességét, a GGGI olyan stratégiák kidolgozása és megvalósítása révén támogatja az érintett országok átállását egy zöld növekedési modellre, amelyek egyszerre csökkentik a szegénységet és a társadalmi kirekesztést, illetve segítik a környezeti fenntarthatóságot és a gazdasági növekedést.

               Az ENSZ Éghajlat-változási keretegyezménye (UNFCCC) keretében létrejött, 2015 decemberében elfogadott Párizsi Megállapodás megerősíti az éghajlatváltozás jelentette veszélyre adott globális választ azáltal, hogy a globális átlaghőmérséklet növekedését az iparosodás előtti szintet jóval kevesebb mint 2° C-kal meghaladó szinten tartja, valamint hogy további erőfeszítéseket tesz a hőmérséklet-emelkedésnek az iparosodás előtti szinthez képest legfeljebb 1,5° C-kal magasabb értékhatárra korlátozása érdekében. A UNFCCC részes felei az ún. tervezett nemzeti hozzájárulás keretében határozzák meg, milyen intézkedéseket szándékoznak hozni e célok megvalósítása érdekében. A felek egyetértettek abban, hogy a technológiafejlesztés és -átadás jelentős szerepet játszik az éghajlatváltozással szembeni ellenálló képesség javításában és az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentésében.

               A Párizsi Megállapodás erőteljesen megszilárdult és tartós, valamennyi országot összefogó nemzetközi erőfeszítést követel meg az üvegházhatásúgáz-kibocsátás lehető legnagyobb mértékű és mielőbbi visszaszorítása érdekében. A Megállapodás emellett elismeri, hogy a fejlődő országoknak segítséget kell nyújtani éghajlat-politikai terveik összeállításához.

               Ezzel összefüggésben a GGGI a zöld növekedési ágazat vezető nemzetközi szereplőjévé lépett elő. A GGGI tagságához való csatlakozás révén az Unió olyan fórumban juthat szerephez, amely révén sikeresen erősítheti klímadiplomáciai erőfeszítéseit a fejlődő és feltörekvő gazdaságok irányába, s egyúttal megoszthatja az uniós éghajlatpolitika kidolgozása során megszerzett értékes tapasztalatait. Tekintettel arra, hogy a GGGI fő feladata átfogó zöld növekedési stratégiák kidolgozása, az ott folyó munka segíthet kiaknázni az éghajlat-politikai célkitűzések és a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlesztési menetrend keretében elfogadott fenntartható fejlesztési célok közötti szinergiákat.A Bizottság ezért azt javasolja, hogy az EU kezdeményezzen tárgyalásokat a GGGI-vel a szervezetben való tagságáról, s részesítse előnyben ezt a megoldást a GGRI létrehozásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozással szemben. Ezt az a megfontolás indokolja, hogy a nemzetközi szervezetben való tagság megszerzése előtt tisztázni kell, hogy az EU jövőbeli tagként milyen szavazati jogokkal fog rendelkezni a GGGI-n belül.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

               Ahhoz, hogy a globális átlaghőmérséklet-növekedés jóval 2° C alatti szinten maradjon, a Párizsi Megállapodásnak valóban globálisnak és hatékonynak kell lennie. Valamennyi országnak hozzá kell látnia a tervezett nemzeti hozzájárulás gyakorlatba való átültetéséhez. A GGGI-tagság megszerzése révén az Unió megvalósíthatja a következő célokat:

               –a GGGI jelenlegi és jövőbeli tagországait arra ösztönözheti, hogy valósítsák meg a Párizsi Megállapodás keretében vállalt tervezett nemzeti hozzájárulásukat és növeljék annak ambícióit, többek között a zöld növekedés koncepciójának keretében kidolgozott és bejáratott bevált gyakorlatok alkalmazása révén;

               –az uniós klímadiplomáciai stratégiához kapcsolódóan együttműködést alakíthat ki a GGGI-vel, teljes mértékben figyelembe véve az éghajlat-politikai célok és a fenntartható fejlesztési célok megvalósítása közötti szinergiákat;

               –szakpolitikai és szakértői szinten is kezdeményezheti a bevált gyakorlatok megosztását az éghajlat-politikai stratégiák kidolgozása és megvalósítása terén az Unió által megszerzett jelentős tapasztalatok alapján.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  A GGGI keretében folyó munka, amely a fenntartható zöld növekedést állítja a középpontba, egyértelműen összefügg a környezetvédelmi és fejlesztési kérdésekkel, valamint a megújuló energiákkal és az energiahatékonysággal kapcsolatos szakpolitikákkal.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 216. cikke rögzíti, hogy az Unió megállapodást köthet nemzetközi szervezetekkel. A nemzetközi szervezetekkel kötött megállapodások során követendő eljárást a 218. cikk állapítja meg, a 218. cikk (3) bekezdése pedig részletesen ismerteti a követendő eljárást abban az esetben, ha a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Unió főtárgyalójaként lépjen fel.

                   •
                        Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

               Az éghajlatváltozás elleni küzdelem határokon átnyúló feladat. Az éghajlatpolitika kérdése globális és európai szinten egyaránt összehangolt cselekvést igényel, ezért az uniós szintű fellépés a szubszidiaritás szempontjából indokolt. Az EUMSZ 191. cikke pontosan meghatározza, milyen hatáskörökkel rendelkezik az Unió a környezetvédelem terén, beleértve az éghajlatváltozás elleni küzdelmet is.

               A tagi státusz megszerzése lehetővé teszi az Unió számára, hogy megossza a GGGI keretében megszerzett tudást és bevált gyakorlatokat a tagállamokkal, továbbá erőfeszítéseket tegyen annak érdekében, hogy a nemzetközi partnerek lehető legszélesebb körében terjessze éghajlat-politikai és klímadiplomáciai üzeneteit.

               •Arányosság

               Az Unió GGGI-tagságára vonatkozó tárgyalások kezdeményezéséről szóló tanácsi határozatra irányuló javaslat megfelel az arányosság elvének: ez az uniós tagság megszerzéséhez szükséges minimális és legegyszerűbb jogi lépés.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  A tanácsi határozat elfogadását az EUMSZ 218. cikkének (3) bekezdése írja elő.

                   3.
                        AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  Tárgytalan.

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  Tárgytalan. A Bizottság ugyanakkor 2016. november 8-án közzétette a minőségi jogalkotási portálon, hogy szándékában áll felhatalmazást kérni a Tanácstól arra, hogy az Unió nevében tárgyalásokat kezdeményezzen az Unió GGGI-tagságáról. Az érdekelt felek részéről nem érkezett hozzászólás a 2016. november 8-tól 2017. január 12-ig tartó véleménynyilvánítási időszak során.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  Tárgytalan.

               •Hatásvizsgálat

                  Hatásvizsgálatra nem került sor, mivel az Unió GGGI-tagságáról való tárgyalásra felhatalmazást adó tanácsi határozat semmilyen közvetlen hatással nincs a Bizottság költségvetésére, illetve nem igényel tagállami intézkedést.

                  A Bizottság ugyanakkor mérlegelte azt a másik lehetőséget, hogy nem tesz semmilyen lépést a kérdésben. A fellépés elmaradásának alapforgatókönyve esetén csak néhány uniós tagország rendelkezne tagi státusszal a GGGI-ben (2012-es megalakulása óta Dánia, az Egyesült Királyság, illetve a közelmúltban Magyarország szerzett tagi státuszt a nemzetközi szervezetben). Ez esetben kevés lenne az esély arra, hogy a GGGI felhasználhassa a zöld növekedés terén szerzett uniós tapasztalatok teljes spektrumát, illetve hogy a szervezet a lehető legnagyobb mértékben segítse az uniós klímadiplomáciai stratégia céljainak megvalósítását.

                  A Bizottság e javaslatában az Unió GGGI-tagságát jelöli meg előnyben részesítendő lehetőségként. A javaslat értelmében az EU résztvevő tagként, pénzügyi hozzájárulási kötelezettség nélkül csatlakozna a szervezethez (a GGGI Alapszabályának 3. cikke).

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  Tárgytalan.

               •Alapjogok

                  Tárgytalan.

                   4.
                        KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  Az Unió GGGI-tagsága nincs közvetlen hatással az Unió költségvetésére.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

               Tárgytalan: a GGGI-tagságra irányuló tárgyalásokról szóló tanácsi határozat nem igényel semmilyen intézkedést a tagállamok részéről.

               •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén)

                  Tárgytalan.

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

               A Bizottság a következőket ajánlja:

               –a Tanács hatalmazza fel a Bizottságot arra, hogy tárgyalásokat kezdeményezzen és folytasson az Unió GGGI-tagságáról;

               –a Bizottság a tárgyalások folyamán konzultáljon az EUMSZ rendelkezéseinek megfelelően létrehozott különbizottsággal;

               –a Tanács hagyja jóvá az ezen ajánláshoz mellékelt tárgyalási irányelveket.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és a Globális Zöld Növekedési Intézet közötti megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Jelenleg csak néhány uniós tagország rendelkezik tagsággal a Globális Zöld Növekedési Intézetben (a továbbiakban: GGGI)
                  1
               . Ezért kevés esély van arra, hogy a GGGI felhasználhassa a zöld növekedés terén szerzett uniós tapasztalatok teljes spektrumát, illetve hogy a szervezet a lehető legnagyobb mértékben segítse az uniós klímadiplomáciai stratégia céljainak megvalósítását.

               (2)Az éghajlatváltozás elleni küzdelem határokon átnyúló feladat. Az éghajlatpolitika kérdése globális és európai szinten egyaránt összehangolt cselekvést igényel, ezért az uniós szintű fellépés a szubszidiaritás elvének megfelelően indokolt. Az EUMSZ 191. cikke pontosan meghatározza, milyen hatáskörökkel rendelkezik az Unió a környezetvédelem terén, beleértve az éghajlatváltozás elleni küzdelmet is.

               (3)Az Unió által megszerzett tagi státusz lehetővé tenné a GGGI keretében felhalmozott tudás és bevált gyakorlatok megosztását valamennyi tagállammal. Egyúttal az Unió számára módot adna arra is, hogy a nemzetközi partnerek lehető legszélesebb körében terjessze éghajlat-politikai és klímadiplomáciai üzeneteit.

               (4)
                     Tekintettel arra, hogy a GGGI fő feladata átfogó zöld növekedési stratégiák kidolgozása, az Unió GGGI-tagsága segíthet kiaknázni az éghajlat-politikai célkitűzések és a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlesztési menetrend keretében elfogadott fenntartható fejlesztési célok közötti szinergiákat.

               (5)A Bizottságot ezért fel kell hatalmazni arra, hogy az Európai Unió nevében tárgyalásokat kezdeményezzen az Uniónak a GGGI szervezetben való tagságáról kötendő megállapodásról,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Európai Unió nevében tárgyalásokat folytasson az Uniónak a Globális Zöld Növekedési Intézetben való tagságáról kötendő megállapodásról.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket a Melléklet tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalások során konzultálni kell a(z) [a különbizottság neve a Tanács által beillesztendő]

               különbizottsággal.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  Nemzetközi szervezetként való, 2012-es megalakulása óta Dánia, az Egyesült Királyság, illetve a közelmúltban Magyarország csatlakozott a GGGI-hez.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.12.
            COM(2017) 175 final
            This document was downgraded/declassifiedDate: 21/06/2017By: Yvon SlingenbergAuthority: DG CLIMA
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA TANÁCS HATÁROZATA az Európai Unió és a Globális Zöld Növekedési Intézet közötti megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról
            Az Európai Uniónak a Globális Zöld Növekedési Intézetben való tagságáról az Európai Unió és a Globális Zöld Növekedési Intézet által megkötendő megállapodásra vonatkozó tárgyalási irányelvek

               MELLÉKLET

               Az Európai Uniónak a Globális Zöld Növekedési Intézetben való tagságáról az Európai Unió és a Globális Zöld Növekedési Intézet által megkötendő megállapodásra vonatkozó tárgyalási irányelvek

               1.A Bizottság törekszik annak biztosítására, hogy az Uniónak a Globális Zöld Növekedési Intézetben (GGGI) való tagságáról kötendő megállapodás összhangban álljon a releváns uniós jogszabályokkal.

               2.A Bizottság a tárgyalások során tartja magát a releváns, hatályos uniós jogszabályokhoz, illetve a tagállami képviselőkből alakult, e tanácsi határozat 3. cikkében említett különbizottság vagy a Tanács keretében kifejezetten e tárgyalások céljára kialakított közös uniós állásponthoz.

               3.A Bizottság jelentést tesz a Tanácsnak a tárgyalások eredményéről, és adott esetben a tárgyalások során felmerült mindennemű problémáról.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52004SC1067

A Tanács Határozata a Bizottságnak a Közösségnek az Egyesült Nemzetek Szervezete Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ–EGB) a kerekes járművek időszakos műszaki vizsgálatára vonatkozó egységes feltételek elfogadásáról és az ilyen vizsgálatok kölcsönös elismeréséről szóló megállapodásához (Bécs, 1997. november 13.) való csatlakozása feltételeire vonatkozó tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásáról {SEC(2004)1056}  /* SEC/2004/1067 végleges */

	Brüsszel, 08.09.2004SEC(2004) 1067 véglegesAjánlásA TANÁCS HATÁROZATAa Bizottságnak a Közösségnek az Egyesült Nemzetek Szervezete Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ–EGB) a kerekes járművek időszakos műszaki vizsgálatára vonatkozó egységes feltételek elfogadásáról és az ilyen vizsgálatok kölcsönös elismeréséről szóló megállapodásához (Bécs, 1997. november 13.) való csatlakozása feltételeire vonatkozó tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásáról{SEC(2004)1056}(előterjesztő: a Bizottság)1. ElőzményekA kerekes járművekre vonatkozó műszaki előírásokról szóló, 1958. évi ENSZ–EGB megállapodás, amelyhez a Közösség 1998. március 24-én csatlakozott, célja az új járművek gyártására és típusjóváhagyására vonatkozó egységes műszaki előírások fejlesztése. A járművizsgálatról szóló, 1997. évi ENSZ–EGB megállapodás célja a megállapodásban résztvevő felek területén nyilvántartásba vett vagy forgalomban lévő kerekes járművek időszakos műszaki vizsgálataira vonatkozó szabályok megállapítása.A Közösség felléphet a járművizsgálatról szóló megállapodás hatálya alá tartozó valamennyi területen. Ezek a területek a 2001/11/EK irányelvvel (haszongépjárművek sebességkorlátozó eszközeinek vizsgálata) és a 2003/27/EK irányelvvel (a gépjárművek kipufogógáz-kibocsátásának vizsgálata) módosított, a gépjárművek és pótkocsijuk időszakos műszaki vizsgálatáról szóló tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 96/96/EK tanácsi rendelet hatálya alá tartoznak. Ezek az irányelvek minimális követelményeket határoznak meg, egyes tagállamok ezektől szigorúbb rendelkezéseket alkalmaznak.Eddig hét állam csatlakozott a járművizsgálatról szóló megállapodáshoz: Észtország, Hollandia, Finnország, Magyarország, Románia, az Orosz Föderáció és Bulgária. Az 1977. évi megállapodás 4. cikke előírja, hogy a járművizsgálatról szóló megállapodáshoz csatlakozhatnak a gazdasági integrációt szolgáló olyan regionális szervezetek, amelyekre a tagállamaik a megállapodás hatálya alá tartozó területeken hatásköröket ruháztak, ideértve a tagállamaikat kötelező döntések meghozatalát, ami kifejezetten a Közösségre vonatkozik. Noha minden más tekintetben ugyanolyan feltételek érvényesülnek, az EU a járművizsgálatról szóló megállapodáshoz való csatlakozása esetén az összes 28 szavazatból 25-öt kap.2. A járművek műszaki vizsgálata területén fennálló hatáskörök gyakorlásaA járművizsgálatról szóló, 1997. évi megállapodás az ENSZ–EGB 29-es munkacsoportjának — az ENSZ–EGB belföldi közlekedési bizottságának alárendelt szerv — hatáskörébe tartozik, amely a járművek gyártásáról szóló, 1958. évi megállapodás végrehajtásával is meg van bízva.3. TÁRGYALÁSOKA járművizsgálatról szóló megállapodás egyes rendelkezéseit az európai törvényhozáshoz kell igazítani, vagy világosabbá kell tenni azokat.Különösen két kérdés kívánja meg a kiigazítást vagy világosabbá tételt: módosítani kell az 1. és a 12. cikket annak érdekében, hogy a műszaki vizsgálati bizonyítványok kölcsönös elismerésének fogalma világosabbá váljon, és így annak hatálya a járműveknek az EU területén való szabad mozgásának biztosítására korlátozódjon. A járművizsgálatról szóló megállapodás szerint egy járműre csak azon Szerződő Fél területén állítható ki műszaki vizsgálati bizonyítvány, ahol a járművet nyilvántartásba vették, kivéve, ha kétoldalú megállapodás van egyrészről azon Szerződő Fél között, amelynek a területén a járművet nyilvántartásba vették, másrészről pedig azon Szerződő Fél között, amelynek a területén azt megvizsgálták.A megállapodás 1. szabályában foglalt egyes műszaki részletek is módosításra szorulnak, így például el kell törölni a légkondicionáló és hűtőberendezések vizsgálatára vonatkozó előírásokat legalábbis addig, amíg megfelelő vizsgálati eljárások kidolgozásra és jóváhagyásra nem kerülnek.Tulajdonképpen már kidolgozás alatt áll néhány módosítás annak érdekében, hogy a járművizsgálatról szóló megállapodás teljes mértékben összhangban álljon az európai törvényhozással. A tárgyalások folyamán és a csatlakozáskor a Bizottság azt az álláspontot képviseli, illetve olyan nyilatkozatot fog tenni, amely szerint nem fogja a megállapodás azon rendelkezéseit alkalmazni, amelyek nem állnak teljesen összhangban az európai törvényhozással (lásd a mellékletben foglalt tárgyalási irányelveket). Szükség esetén kisebb módosításokat lehet eszközölni a Közösségnek a megállapodáshoz való csatlakozása után. Azon szavazatok által, amelyeket a 29-es munkacsoporton belül kapni fog, a Közösség erős befolyást tud gyakorolni a jövőbeni fejlődésre.Döntő jelentőségű a Közösségnek a járművizsgálatról szóló megállapodáshoz való csatlakozása a műszaki vizsgálatra és a típusjóváhagyásra vonatkozó rendelkezések — közösségi perspektívának megfelelő — koherenciájának biztosítása érdekében, amely két terület az ENSZ-EGB 29-es munkacsoportjának hatáskörébe tartozik.A fentiek fényében a Bizottság javasolja a Tanácsnak, hogy hatalmazza fel a Bizottságot arra, hogy:-  mielőbb kezdjen tárgyalásokat a Közösségnek a járművizsgálatról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló megállapodásra vonatkozóan;-  a mellékletben foglalt tárgyalási irányelveknek megfelelően folytasson tárgyalásokat a Tanács által felállított tanácsadó bizottsággal konzultálva.MELLÉKLETTárgyalási irányelvek1. A tárgyalások célja az Európai Közösségnek a járművizsgálatról szóló megállapodáshoz való mielőbbi csatlakozása.2. A tárgyalások során a Bizottság elsődleges feladata, hogy:-  biztosítsa, hogy a Közösség a járművizsgálatról szóló megállapodás 4. cikkének (1) bekezdése értelmében a Közösség hatáskörébe tartozó területeken azon tagállamainak szavazataival rendelkezzen, amelyek az Európai Gazdasági Bizottság tagjai;-  a járművizsgálatról szóló megállapodás 2. cikkének (4) bekezdése értelmében kinyilvánítsa, hogy a Közösség-  a tagállamai által elvégzett vizsgálatok kölcsönös elismerésére vonatkozó 1. cikkben foglalt rendelkezést,-  a járművizsgálatról szóló megállapodás 12. cikkét, amely szerint a műszaki vizsgálatot végző szervek csak kétoldalú megállapodás esetén végezhetnek vizsgálatot egy másik tagállam nevében, és-  a kerekes járművek környezetvédelem tekintetében megvalósuló időszakos műszaki vizsgálatára vonatkozó egységes rendelkezésekről szóló 1. szabálytmindaddig nem fogja alkalmazni, amíg azok a közösségi jogszabályoknak teljes mértékben meg nem felelnek.-  kösse ki, hogy a Közösség fenntartja magának azt a jogot, hogy a járművizsgálatról szóló megállapodás 2. cikkének (2) bekezdése értelmében bármikor olyan nyilatkozatot tegyen, hogy a megállapodáshoz mellékelt egy vagy több szabályt nem alkalmazza;-  nyilvánítsa ki, hogy nem tartja magára kötelezőnek a járművizsgálatról szóló megállapodásnak a két vagy több Szerződő Fél között felmerült viták rendezésére vonatkozó 8. cikkét.