title: A Tanács ajánlása (2022. április 5.) a hatékony európai felsőoktatási együttműködéshez szükséges kapcsolatok kiépítéséről (EGT-vonatkozású szöveg) 2022/C 160/01

text:
               2022.4.13.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 160/1

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2022. április 5.)
      a hatékony európai felsőoktatási együttműködéshez szükséges kapcsolatok kiépítéséről
      (EGT-vonatkozású szöveg)
      (2022/C 160/01)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 165. és 166. cikkére,
      tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
      mivel:

                  1.

                  A felsőoktatási ágazatban folytatott, egész Európára kiterjedő mélyebb és hatékonyabb transznacionális együttműködés elengedhetetlen az uniós értékek, identitás és demokrácia támogatásához, az európai társadalom és gazdaság rezilienciájának megteremtéséhez, valamint a fenntartható jövő kialakításához. Az erős, egymással összekapcsolt felsőoktatási intézmények azon fontos eszközök egyikét képezik, amelyek segíthetnek abban, hogy tudásmegosztás és innovatív megoldások közös kidolgozása révén meg tudjunk birkózni a zöld és a digitális átálláshoz, valamint a társadalom elöregedéséhez kapcsolódó, illetve más jelentős társadalmi-gazdasági kihívásokkal. Mindemellett képesek lehetnek biztosítani, hogy Európa növelni tudja a technológia által vezérelt versenyképességét.

                  2.

                  Az olyan kapcsolatok kialakítása, amelyek lehetővé teszik a felsőoktatási intézmények számára, hogy intézményi szinten mélyrehatóbb, állandó és hatékony transznacionális együttműködést folytassanak, fontos eszköze annak, hogy a felsőoktatási intézmények együtt erősebbé váljanak, valamint hogy a hallgatókat, az élethosszig tanulókat, a kutatókat és a dolgozókat felkészítsék a globális jövőre. Európa felsőoktatási intézményeinek alkalmazkodniuk kell a gyorsan változó világhoz, annak gyorsan változó tudományágaihoz és tanulási környezeteihez, például a zöld és digitális kettős átállással összefüggésben. Ez újfajta gondolkodásmódot, új megközelítéseket és új struktúrákat igényel a hallgatók, a dolgozók és a kutatók tudományágakon és határokon átívelő együttműködése és mobilitása érdekében (amelynek alapvető formája továbbra is a fizikai mobilitás marad). Ez a digitális átállás által táplált új helyzet új, vonzó oktatási kínálattal, valamint a transznacionális együttműködés és a mobilitás új formáival és lehetőségeivel jár majd mind a jelenléti, mind az online oktatás terén; ezek a lehetőségek minden tanuló számára elérhetők lesznek – beleértve a kevesebb lehetőséggel rendelkező vagy a távoli területeken, például a legkülső régiókban élő személyeket is –, és elő fogják mozdítani a sokszínűséget a tudományos dolgozók, a kutatók és a szakemberek körében.

                  3.

                  A különböző felsőoktatási intézmények – így az egyetemek, a kutatóegyetemek, a főiskolák, az alkalmazott tudományokat oktató egyetemek, a felsőfokú szakképzési intézmények és a művészeti felsőoktatási intézmények – között az EU egész területén zajló szorosabb együttműködés az európai oktatási térség és az Európai Kutatási Térség egyik alapelve és lényegi eleme. A különböző, egymást kiegészítő intézmények közötti mélyrehatóbb, egész Európára kiterjedő transznacionális együttműködés támogatja a magas színvonalú és inkluzív oktatáshoz, képzéshez és kutatáshoz való méltányos hozzáférést, elősegíti a tudás előállítását és terjesztését, megkönnyíti a kapacitás és az infrastruktúra megosztását, valamint hozzájárul az érintett régiók és közösségek életképességéhez, ezáltal pedig segíti a hátrányok és a földrajzi egyenlőtlenségek leküzdését. Elősegítheti továbbá a kutatási, innovációs és ipari ökoszisztémákba való bekapcsolódást is. A transznacionális együttműködés a felsőoktatási ágazatban mint a készségek, a kompetenciák és a tudás előmozdítójában rejlő lehetőségek maximális kiaknázásához is hozzájárul – például a digitális és a zöld kettős átállással összefüggésben –, valamint elősegíti a szociális jogok európai pillérének a megvalósítását.

                  4.

                  Az európai oktatási térség 2025-ig történő megvalósításáról szóló bizottsági közlemény (1) szorgalmazza a zökkenőmentes és ambiciózus transznacionális együttműködést, a közös diplomák kiadásának megkönnyítését, valamint azon lehetőség megvizsgálását, hogy az európai egyetemi szövetségek jogi státuszt kapjanak. Az oktatás és képzés terén az európai oktatási térség létrehozása érdekében és azon túlmutatóan folytatott európai együttműködés stratégiai keretrendszeréről (2021–2030) szóló tanácsi állásfoglalás (2) ösztönzi a mélyrehatóbb együttműködést, a tudás és az erőforrások egyesítését, valamint a hallgatók, a tudományos dolgozók és a kutatók részére elérhető mobilitási lehetőségek számának a növelését, többek között az európai egyetemek hálózatainak kialakítására irányuló kezdeményezés és az európai diákigazolványra vonatkozó kezdeményezés teljes körű megvalósítása révén. „A felsőoktatás, a kutatás, az innováció és a társadalom összekapcsolása: új dimenziókat nyitunk az európai felsőoktatásban” című, az „Európai Egyetemek” kezdeményezésről szóló következtetéseiben (3) a Tanács felszólította a tagállamokat, hogy számolják fel az összehangoltabb felsőoktatási rendszerek előtt álló akadályokat, és vizsgálják meg a közös európai diplomák megvalósíthatóságát. „Az Európai Kutatási Térség elmélyítése: vonzó és fenntartható karrierlehetőségek és munkafeltételek biztosítása a kutatók számára, valamint a képzett munkaerő cirkulációjának megvalósítása” című következtetéseiben (4) a Tanács felszólította a Bizottságot, hogy támogassa a tagállamokat az európai felsőoktatási intézmények közötti zökkenőmentes és ambiciózus transznacionális együttműködés megvalósítását célzó szakpolitikai intézkedések kidolgozásában, különösen a tudományos és kutatói életpályák terén. Az „Új EKT a kutatás és az innováció szolgálatában” című bizottsági közlemény (5) és az európai kutatási és innovációs paktum (6) mélyrehatóbb együttműködésre szólít fel, és elismeri, hogy az olyan kezdeményezések, mint az „Európai Egyetemek” lehetőséget kínálnak a felsőoktatás átalakítására. Az európai készségfejlesztési program (7) szintén szorgalmazza a hatékony és mélyrehatóbb transznacionális együttműködés előtt álló akadályok felszámolását.

                  5.

                  Az európai felsőoktatási térség minisztereinek római közleménye, továbbá a felsőfokú és a felső középfokú képesítések, valamint a külföldi tanulmányi időszakok eredményei automatikus kölcsönös elismerésének ösztönzéséről szóló tanácsi ajánlás (8) a transznacionális együttműködés előmozdítására és megkönnyítésére szólít fel. „Az európai oktatási térség: közös holisztikus megközelítés” című európai parlamenti állásfoglalás (9) hangsúlyozza, hogy több együttműködésre van szükség, és szorgalmazza az európai oktatási térség, az Európai Kutatási Térség és az európai felsőoktatási térség közötti szinergiák kihasználását.

                  6.

                  Az Erasmus+ program által támogatott és a kutatási és innovációs dimenzió tekintetében a Horizont 2020-ból kiegészítő támogatásban részesülő 41 „európai egyetem”, valamint a nagy múltra visszatekintő, hasonló intézményesített együttműködési modellek a meglévő egyedi intézményi stratégiákon, irányítási és együttműködési ökoszisztémákon túlmutató mélyebb transznacionális együttműködési modellek tesztelése során levont hasznos tanulságokkal szolgálnak. Ezek a szövetségek inspirációként szolgálhatnak a szélesebb felsőoktatási közösség számára azzal kapcsolatban, hogy hogyan mozdíthatók elő a rendszerszintű reformok az európai felsőoktatási és kutatási politikák hatékonyabb összehangolásának elősegítésével párhuzamosan.

                  7.

                  E tanácsi ajánlás alkalmazásában az „európai egyetemek” kifejezés az Erasmus+ program keretében finanszírozott ilyen kezdeményezésekre utal, amelyek a kutatási és innovációs dimenzió tekintetében adott esetben kiegészítő támogatásban részesülnek a Horizont 2020 programból. A „felsőoktatási intézmények szövetségei” kifejezés minden egyéb együttműködési modellt jelöl; ilyenek például a tudományos és innovációs társulások. E tanácsi ajánlás célja, hogy az európai egyetemek hálózatainak kialakítására irányuló kezdeményezés keretében támogatott intézményeken túlmenően valamennyi európai felsőoktatási intézmény számára megkönnyítse a transznacionális együttműködést.

                  8.

                  Az „európai egyetemek” javítják a transznacionális együttműködés minőségét olyan intézményközi stratégiák révén, amelyek ötvözik a tanulást és a tanítást, a kutatást, az innovációt és a gazdaságba és a társadalomba irányuló tudástranszfert, valamint hozzájárulnak a szakpolitikai és társadalmi változásokhoz.

                  9.

                  A felsőoktatási szövetségek önkéntes alapon élhetnének az intézményesített együttműködési eszközök nyújtotta előnyökkel, például a felsőoktatási intézmények szövetségeit megillető jogi státuszt kaphatnának, amely adott esetben lehetővé tenné számukra a közös pénzügyi, emberi, digitális és fizikai erőforrások, valamint a szolgáltatások megosztását és a közös digitális vagy vegyes tevékenységeket támogató virtuális egyetemközi kampuszok és interoperábilis platformok működtetését. A zöld és digitális kettős átállás hatékony kezeléséhez kapcsolódó transznacionális együttműködés elmélyítése érdekében nemzeti, regionális és intézményi szinten egyaránt tovább kell könnyíteni a bolognai folyamat eszközeivel összhangban közösen kidolgozott európai kritériumokon alapuló interdiszciplináris modulok és közös diplomák kialakítását. A rugalmas és inkluzív mobilitás megkönnyítése és az európai diákigazolványra vonatkozó kezdeményezés alkalmazásának kiterjesztése növelheti a tanulók, a tudományos dolgozók, a kutatók és az egyéb dolgozók lehetőségeit. A kapacitásépítéshez és a transznacionális együttműködéssel kapcsolatban kitűzött célok eléréséhez megfelelő hosszú távú, többéves finanszírozásra van szükség.

                  10.

                  A felsőoktatási intézmények közötti mélyrehatóbb együttműködés megvalósításához összetett kihívásokat kell kezelni. A különböző szintű közös transznacionális oktatási tevékenységek és programok zökkenőmentes létrehozására, külső minőségbiztosítására és akkreditációjára hatással vannak a külső minőségbiztosításban mutatkozó különbségek, továbbá a képesítések és a külföldi tanulmányi időszakok automatikus kölcsönös elismerésének, valamint a bolognai folyamat keretében tett kulcsfontosságú kötelezettségvállalásoknak az egyenetlen végrehajtása, ideértve a képzési struktúrákkal, a közös programok minőségbiztosítására vonatkozó európai megközelítés elfogadásával és az európai kreditátviteli és -gyűjtési rendszer (ECTS) alkalmazásával kapcsolatos különbségeket, valamint a virtuális és vegyes tanulás részleges elismerését. E problémák megoldása és a bolognai eszközök teljes körű végrehajtásának biztosítása csökkentené az adminisztratív terheket, megkönnyítené a transznacionális együttműködést, és elősegítené az innovatív interdiszciplináris pedagógiai módszerek különböző országokban történő megvalósítását.

                  11.

                  Az intézményi szintű európai transznacionális együttműködés hatékony eszközként támogatja és mozdítja elő az olyan kiváló, inkluzív, versenyképes, fenntartható és vonzó felsőoktatási intézmények irányába történő átalakulást, amelyek teljesítik valamennyi küldetésüket (oktatás, kutatás, innováció és a társadalom szolgálata), és a felsőoktatási ágazaton belül és azon kívül is előnyökkel járnak a tudás Európája, a reziliencia és a demokrácia szempontjából, valamint amelyek tükrözik az európai életmódot és értékeket. A transznacionális együttműködést koherens uniós és nemzeti szintű intézkedésekkel, valamint a rendelkezésre álló európai kezdeményezések, aktusok és eszközök – például az európai egyetemek hálózatainak kialakítására irányuló kezdeményezés, a bolognai folyamat eszközei vagy az európai diákigazolványra vonatkozó kezdeményezés – hatékony végrehajtása és a lehetséges új eszközök feltárása révén kell elősegíteni. Ezeket az új eszközöket olyan közös munkán alapuló, fokozatos megközelítés alkalmazásával lehetne kidolgozni, amely lehetővé teszi, hogy a felsőoktatási intézmények kapcsolatokat építsenek ki, és hatékonyabb határokon átnyúló együttműködéseket folytassanak, valamint hogy a felsőoktatási rendszerek összetartóbbá váljanak, ami az egész felsőoktatási közösség javát szolgálja, és értéket teremt a társadalom számára,

            A KÖVETKEZŐKET AJÁNLJA A TAGÁLLAMOKNAK:
      a szubszidiaritás elvének, az intézményi autonómiának és a tudományos élet szabadságának a teljes körű figyelembevételével, a nemzeti körülményekkel összhangban és az összes érdekelt féllel szorosan együttműködve:

                  1.

                  tegyék lehetővé a felsőoktatási intézmények számára, hogy közös munkafolyamat keretében megvizsgálják intézményesített együttműködési eszközök – így például a felsőoktatási intézmények szövetségeit, többek között az „európai egyetemeket” megillető esetleges jogi státusz – létrehozásának szükségességét, előnyeit, kockázatait és megvalósíthatóságát, azzal a céllal, hogy adott esetben az emberi, a technikai, az adat-, az oktatási, a kutatási és az innovációs kapacitások megosztása révén elősegítsék a mélyrehatóbb együttműködést. Tegyék lehetővé számukra, hogy kísérletezhessenek a mélyrehatóbb együttműködés különböző lehetőségeivel, valamint hogy önkéntes alapon teszteljék a meglévő európai eszközök, például az európai területi társulás (ETT) (10) vagy az európai gazdasági egyesülés (EGE) (11) működését;

                  2.

                  a bolognai eszközökkel (12) összhangban adott esetben ösztönözzék, valamint könnyítsék meg a transznacionális együttműködésben részt vevő felsőoktatási intézmények számára a közös programok biztosítását és a közös diplomák kiadását. Ezzel kapcsolatban a 12. pontban meghatározott előkészítő jellegű intézkedések eredményeire építve vizsgálják meg a közös európai diploma cím létrehozásának lehetőségét, és mozdítsák elő annak megvalósítását. A későbbiekben – közösen kidolgozott európai kritériumok alapján – valamennyi szinten megkezdődhetne a munka egy esetleges közös diploma létrehozása céljából. A diplomákat nemzeti, regionális vagy intézményi szinten állítanák ki, a nemzeti képesítési keretrendszereknek megfelelően;

                  3.

                  tegyéklehetővé a felsőoktatási intézmények számára, hogy adott esetben továbbfejlesszenek és végrehajtsanak innovatív közös transznacionális oktatási tevékenységeket, e célból pedig biztosítsák számukra annak lehetőségét, illetve ösztönözzék őket arra, hogy az alábbiakkal kapcsolatban megfelelő megközelítéseket és intézkedéseket teszteljenek, illetve alkalmazzanak:

                              a)

                              a hallgatókra és az élethosszig tanulókra vonatkozó felvételi és beiratkozási feltételek;

                              b)

                              a tanulás és az oktatás nyelvének meghatározása, adott esetben a többnyelvűség tiszteletben tartása mellett;

                              c)

                              az online tanulás aránya a teljes oktatási kínálaton belül; a közös oktatási tevékenységbe integrált hallgatói mobilitás (jelenléti, virtuális vagy vegyes tanulás) aránya; továbbá a szakmai gyakorlatok, a munkaalapú tanulási tevékenységek, valamint a kihívásorientált és interdiszciplináris megközelítések aránya és megszervezése;

                              d)

                              adott esetben rugalmas tanulási útvonalak, például a potenciálisan mikrotanúsítványok (13) megszerzéséhez vezető kisebb tanulási tapasztalatok beépítése;

                              e)

                              a kreditelosztás és -átvitel szabályai, valamint az osztályozás átláthatósága – az európai kreditátviteli és -gyűjtési rendszer (ECTS) használati útmutatójával összhangban – mint a transznacionális közös programok alapja, további szabályok és korlátozások nélkül;

                              f)

                              az európai felsőoktatási programok és/vagy intézmények külső minőségbiztosítására vonatkozó, a Külső Minőségbiztosítási Eredmények Adatbázisában (DEQAR) szereplő információk felhasználása a felsőoktatás minőségbiztosításának európai sztenderdjei és irányelvei (ESG) szerint, a további tanulmányok céljából történő automatikus kölcsönös elismerés (14) megvalósítása érdekében, a Felsőfokú Tanulmányok és Oklevelek Elismerésével Foglalkozó Nemzeti Információs Központokkal (NARIC-okkal) együttműködésben;

                              g)

                              adott esetben a korábbi tanulmányok elismerésének, valamint a nem formális és az informális tanulás eredményei érvényesítésének lehetővé tétele átlátható és méltányos minőségi követelmények alapján, a tanulók megfelelő értékelésének megszervezése, valamint az ilyen tanulmányokért a megfelelő kreditpontok megadása;

                              h)

                              adott esetben nagyobb rugalmasság biztosítása a közös diplomák sablonjának meghatározásában a közös transznacionális programok végrehajtása során;

                  4.

                  a közös transznacionális képzési programok területén támogassák az integrált mobilitást;

                              a)

                              támogassák a felsőoktatási intézményeket abban, hogy a (fizikai, virtuális, vagy vegyes) mobilitást valamennyi szinten szisztematikusabb és rugalmasabb módon építsék be a közös képzési programjaikba annak érdekében, hogy a hallgatók, köztük a kevesebb lehetőséggel rendelkező vagy a távoli területeken, például a legkülső régiókban élő tanulók, a tudományos dolgozók és a kutatók szélesebb köre élvezhesse az integrált felsőoktatási együttműködés dinamikájának előnyeit, és hogy elősegítsék a tehetségek kiegyensúlyozott cseréjét;

                              b)

                              támogassáka mobilitás irányításának digitalizációját a felsőoktatási intézmények többoldalú partnerségein belül, különösen a többoldalú intézményközi megállapodások aláírásával kapcsolatos üzleti folyamatok egységesítését és digitalizálását, többek között az európai diákigazolványra vonatkozó kezdeményezés bővítése révén;

                              c)

                              adott esetben törekedjenek a tanulási célú mobilitás koherensebb megközelítéseinek alkalmazására a felvételi és beiratkozási rendszerek, az osztályozási rendszerek, a tanév rendje, a tandíjrendszerek, valamint a felsőoktatási intézményekhez a nyári/szünidei hónapok alatt történő hozzáférés, illetve azok igénybevétele tekintetében;

                  5.

                  járuljanak hozzá az olyan közvetlen vagy közvetett pénzügyi támogatás fenntartásához – többek között az „európai egyetemek” részére –, amelynek célja a transznacionális intézményi együttműködés elmélyítése a felsőoktatásban;

                              a)

                              adott esetben támogassák a felsőoktatási intézmények valamennyi típusát abban, hogy részt vegyenek az ilyen mélyreható, transznacionális intézményi együttműködésben;

                              b)

                              adott esetben mozdítsák elő és fejlesszék a felsőoktatási intézmények körében a minőségi transznacionális együttműködés kultúráját, mégpedig annak révén, hogy figyelembe veszik az ilyen együttműködést a nemzeti szakpolitikákban és a prioritások meghatározása során, és ezek révén élénkítik azt;

                              c)

                              a nemzeti finanszírozási rendszerek különbségeinek szem előtt tartása mellett mozgósítsák a regionális, nemzeti és uniós szinten rendelkezésre álló finanszírozási forrásokat (15), hogy ahol az lehetséges, nyújtsanak – a Horizont Európa támogatásával szinergikus módon kiegészített – az Erasmus+ által nyújtottal megegyező, vagy azt meghaladó mértékű támogatást a felsőoktatási intézmények számára az „Európai Egyetemek” kezdeményezésben való részvételhez;

                  6.

                  mozdítsákelő és védelmezzék az intézményi autonómia alapelveit, amelyek a mélyebb transznacionális együttműködéssel kapcsolatos közös irányítási rendszerek alulról építkező módon történő létrehozásának az előfeltételei. Tegyék lehetővé a felsőoktatási intézmények számára, hogy belső irányítási és pénzügyi, személyzeti és tudományos ügyeikben független döntéseket hozzanak, hogy megvédjék a tudományos élet szabadságát, és hogy aktívan bevonják a tudományos dolgozók és a hallgatók képviselőit az intézményüket érintő döntéshozatalba;

                  7.

                  erősítsék a kölcsönös bizalmat a közös képzési programokra és a közös oktatási ajánlatok – transznacionális együttműködési modellek, így többek között az „Európai Egyetemek” kezdeményezés által a felsőoktatás minőségbiztosításának európai sztenderdjei és irányelvei (ESG) alapján kidolgozott – egyéb formáira irányuló külső minőségbiztosítás és akkreditáció révén;

                              a)

                              haladjanak tovább az intézményi alapú külső minőségbiztosítás alkalmazása felé. Ez támogathatná egy valódi intézményi minőségügyi kultúra kialakítását, amely az európai oktatási térség, az Európai Kutatási Térség és az európai felsőoktatási térség már létező eszközeire és kereteire építve Európa-szerte nagyobb elszámoltathatóságot és kompatibilisebb rendszereket eredményez;

                              b)

                              fontolják meg annak lehetőségét, hogy – ahol az helyénvaló – a felsőoktatási intézmények felelősségvállalásának megerősítése érdekében lehetővé tegyék a programok intézményi minőségbiztosításon alapuló önakkreditációját;

                              c)

                              azokban az országokban, amelyek programalapú külső minőségbiztosításra támaszkodnak, fontolják meg a következők lehetőségét:

                                          i.

                                          a közös programok minőségbiztosítására vonatkozó európai megközelítés (16) teljes körű alkalmazásának lehetővé tétele;

                                          ii.

                                          annak biztosítása, hogy a közös transznacionális programok külső értékelését az európai felsőoktatási minőségbiztosítási nyilvántartásban (EQAR-ban) (17) szereplő ugyanazon szervezet végezhesse el, és hogy az eredményeket minden egyéb érintett felsőoktatási rendszerben automatikusan, további nemzeti követelmények hozzáadása nélkül elfogadják; valamint és

                                          iii.

                                          annak biztosítása, hogy a közös transznacionális programok újbóli akkreditációja követi a felsőoktatás minőségbiztosításának európai sztenderdjeit és irányelveit, valamint a közös programok minőségbiztosítására vonatkozó európai megközelítést (18);

                  8.

                  azinkluzív és hallgatóközpontú transznacionális együttműködés előmozdítása és megkönnyítése érdekében adott esetben támogassák az oktatás, a tanulás és a kutatás szerves részét képező, a személyes kommunikációt kiegészítő, magas színvonalú virtuális együttműködésen alapuló tanulás fejlesztését az általános adatvédelmi rendelettel összhangban, és ezzel kapcsolatban különösen:

                              a)

                              támogassák a felsőoktatási intézményeket abban, hogy a vegyes tanulás szerves részeként virtuális, együttműködésen alapuló online nemzetközi tanulási modelleket fejlesszenek ki, többek között vezetői elkötelezettség, stratégiai tervezés, megbízható és nemzetköziesített pedagógiai képzések és támogató szolgáltatások révén;

                              b)

                              adott esetben támogassák a felsőoktatási intézményeket abban, hogy a tudományos dolgozók pályafutásának értékelése során ismerjék el és aknázzák ki azt az időt, amelyet a tudományos dolgozók a transznacionális együttműködés keretében új innovatív pedagógiai módszerek és új kutatási gyakorlatok kidolgozására fordítottak;

                              c)

                              támogassák az intézményesített együttműködési modelleket, köztük az „európai egyetemeket” a szakértelem és az erőforrások annak érdekében történő egyesítésére irányuló erőfeszítéseikben, hogy közös digitális stratégiákat és közös interoperábilis informatikai infrastruktúrát fejlesszenek ki és alkalmazzanak, például az online tanulási és kutatási környezetekhez, a tanulásirányítási rendszerekhez, a digitális könyvtárakhoz vagy a virtuális szabadegyetemek (MOOC) platformjaihoz, a képzési és a támogató szolgáltatásokhoz, a megtalálható, hozzáférhető, interoperábilis és újrafelhasználható (FAIR) adatokhoz és más interoperábilis szolgáltatásokhoz való zökkenőmentes hozzáférés kölcsönös biztosításával;

                              d)

                              támogassák a nyílt forráskódú megoldásoknak a közös kihívások leküzdése érdekében történő tesztelését és kísérleti alkalmazását, hozzájárulva ezzel a felsőoktatási rendszerek interoperabilitásához, digitális felkészültségéhez, adatszuverenitásához és felelősségvállalásához;

                  9.

                  támogassáka felsőoktatási intézményeket abban, hogy minden szinten (azaz a rövid képzési idejű kurzusok, az alapképzések, a mesterképzések és a doktori képzések szintjén is) közös interdiszciplináris transznacionális oktatási tevékenységeket dolgozzanak ki;

                              a)

                              tegyék lehetővé és segítsék elő a transznacionális kihívásorientált megközelítéseket, amelyek keretében a különböző tudományterületekről, kultúrákból és országokból érkező tanulók kutatókkal, vállalatokkal, városokkal, régiókkal, nem kormányzati szervezetekkel és helyi közösségekkel együttműködve keresnek kreatív és innovatív megoldásokat a globális és a közös kihívásokra;

                              b)

                              a továbbképzések és az átképzések lehetővé tétele érdekében ösztönözzék a magas színvonalú, egész életen át tartó tanulási lehetőségek mindenki számára történő biztosítását, a munkaerőpiacon leginkább keresett területekre összpontosítva, ezáltal hozzájárulva a személyi és szakmai fejlődéshez;

                  10.

                  ösztönözzék a felsőoktatási intézményeket arra, hogy – a felsőoktatási önkormányzás meglévő demokratikus elemeinek szem előtt tartásával – vonják be a tanulókat, a tudományos dolgozókat, a kutatókat és az egyéb dolgozókat a felsőoktatási intézmények közötti transznacionális együttműködés struktúráinak irányításába; ennek keretében különösen:

                              a)

                              ösztönözzék a felsőoktatási intézményeket arra, hogy irányítási struktúráikban – a befogadás és az egyenlőség elveivel összhangban – juttassák kifejezésre a tanulók és a dolgozók egyre sokszínűbb hátterét, valamint különböző foglalkoztatási és oktatási tapasztalatait;

                              b)

                              támogassák a kapacitásépítést az erős és hatékony vezetés érdekében, amely a holisztikus intézményi transznacionális együttműködés fontos mozgatórugója;

                              c)

                              mozdítsákelő a nemek közötti egyensúlyt az irányítási struktúrák minden szintjén;

                              d)

                              teremtsenek lehetőséget az egymástól való tanulásra olyan kezdeményezések ösztönzése és támogatása érdekében, amelyek keretében a felsőoktatási intézmények megoszthatják a tapasztalataikat, és kölcsönös tanulásban, valamint tudáscserében vehetnek részt.

                        A tagállamok számára ajánlott, hogy a lehető leghamarabb hajtsák végre ezt az ajánlást. Felkérjük a tagállamokat, hogy [beillesztendő a 12 hónappal a Tanács általi elfogadást követő dátum]-ig tájékoztassák a Bizottságot a megfelelő szinteken meghozandó megfelelő intézkedésekről, amelyek támogatják ezen ajánlás célkitűzéseinek elérését, és így elengedhetetlenek az európai oktatási térség 2025-ig történő megvalósításához.

         FELKÉRI A BIZOTTSÁGOT ARRA, HOGY

      a szubszidiaritás elvének, az intézményi autonómiának és a tudományos élet szabadságának a teljes körű figyelembevételével, a nemzeti körülményekkel összhangban és a tagállamokkal és az összes érdekelt féllel szorosan együttműködve:

                  11.

                  a folyamatban lévő vizsgálatok elemzésével és az egyéb előkészítő feladatokkal párhuzamosan támogassa a tagállamokat és a felsőoktatási intézményeket abban, hogy 2022-től kezdődően teszteljék a meglévő európai eszközöket, hogy ezzel is egy lépést tegyenek azon az úton, amelynek célja, hogy elősegítsék az intenzívebb, hosszú távú és szorosabb transznacionális együttműködést, valamint hogy megvizsgálják olyan intézményesített együttműködési eszközök szükségességét és megvalósíthatóságát, mint a felsőoktatási intézmények szövetségeinek esetleges jogi státusza. Ezeknek az önkéntes alapon alkalmazandó eszközöknek elő kell segíteniük a kapacitások és az adatok megosztását, adott esetben a dolgozók csereprogramjait, valamint a közös programok megvalósítását annak érdekében, hogy a szövetségek szintjén közös diplomákat, többek között egy közösen kidolgozott európai kritériumokon alapuló közös diplomát – adjanak ki.
                  Az előkészítő munka és az Erasmus+ kísérleti projektek eredményei alapján – a további döntés meghozatala céljából – minden lépésről tegyen jelentést a Tanácsnak;

                  12.

                  a tagállamokkal, a felsőoktatási intézményekkel, a hallgatói szervezetekkel és az érdekelt felekkel szorosan együttműködve vizsgálja meg egy közösen kidolgozott európai kritériumokon alapuló esetleges közös diploma megvalósítását szolgáló lehetőségeket és az ahhoz szükséges lépéseket. Ez a nemzeti, regionális vagy intézményi szinten, önkéntes alapon kiállítandó közös európai diploma a transznacionális együttműködés keretében, – például az „európai egyetemeken” – „különböző uniós tagállamokban folytatott tanulmányok kombinálásával” (19) megszerzett tanulási eredményeket tanúsíthatná. Az európai diplomának könnyen kiadhatónak, tárolhatónak, megoszthatónak, ellenőrizhetőnek és hitelesíthetőnek kell lennie, és azt az egész EU-ban el kell ismerni. Az európai diploma a bolognai eszközök tagállami végrehajtására épít majd, és lendületet ad annak;

                              a)

                              2022-ben az Erasmus+ keretében kísérleti projektként dolgozza ki és alkalmazza egy közös európai diploma cím megadásához szükséges európai kritériumokat. Ezt a címet kiegészítő oklevélként adnák ki az azon hallgatók által megszerzett képesítésekhez, akik több felsőoktatási intézmény közötti transznacionális együttműködés keretében megvalósuló közös képzéseken végeztek;

                              b)

                              ezen előkészítő munka eredményei alapján – a további döntés meghozatala céljából – tegyen jelentést a Tanácsnak a közösen létrehozott európai kritériumokon alapuló, a bolognai folyamat eszközeivel összhangban álló lehetséges közös diploma felé megtett minden lépésről;

                  13.

                  azErasmus+ programon keresztül, alulról építkező megközelítés jegyében folytassa az „Európai Egyetemek” kezdeményezés fejlesztését az első szövetségek félidős értékelésének főbb eredményei alapján. 2022-től nyújtson fenntartható finanszírozást a már működő, sikeres „európai egyetemek” számára egy minőségi pályázati felhívást követően, valamint tegye lehetővé új hálózatok létrejöttét a földrajzi egyensúly, az inkluzivitás, a magas minőség és a kiválóság elvei alapján. 2024-ig tesztelje a szinergiákat a kutatási és innovációs dimenzió tekintetében a Horizont Európa programmal és esetleg más uniós programokkal is, azok jogalapjainak keretein belül. A többéves pénzügyi keret félidős értékelését kihasználva vegye fontolóra, hogy milyen módon mozdítható elő a lehetséges innovatív megközelítések alkalmazása az uniós támogatási források jobb közös mobilizációja érdekében, kihasználva a regionális és nemzeti alapokkal fennálló esetleges szinergiákat is;

                  14.

                  a felsőoktatási intézmények transznacionális partnerségeibe integrált hallgatói és dolgozói mobilitás és csereprogramok kezelésével járó adminisztratív terhek csökkentése érdekében a tagállamokkal szoros együttműködésben támogassa az európai diákigazolványra vonatkozó kezdeményezés kiszélesítését, különösen a több aláíró fél részvételével és az adatmegosztással járó üzleti folyamatok digitalizálását;

                  15.

                  2022 közepéig nyújtson be átfogó ütemtervet, amelyben feltünteti a legfontosabb mérföldköveket és az érintett szakértői csoportokat, az új eszközök tagállamokkal és érdekelt felekkel való közös kialakítása céljából. Az ütemtervet rendszeresen naprakésszé kell tenni.

            A Bizottság felkérést kap arra, hogy a tagállamokkal együttműködve és az érintett érdekelt felekkel folytatott konzultációt követően, a vonatkozó uniós nyomonkövetési és jelentéstételi kereteken keresztül elemezze és értékelje ezen ajánlás végrehajtását, valamint azt, hogy az ajánlásban foglaltakat miként alkalmazzák az oktatás és képzés terén az európai oktatási térség létrehozása érdekében és azon túlmutatóan folytatott európai együttműködés stratégiai keretrendszerének végrehajtására irányuló munkával összefüggésben, és az ajánlás elfogadásától számított öt éven belül tegyen jelentést a Tanácsnak.

         Kelt Luxembourgban, 2022. április 5-én.

               a Tanács részéről

               az elnök

            R. BACHELOT-NARQUIN

         (1)  COM(2020) 625 final.

         (2)  HL C 66., 2021.2.26., 1. o.

         (3)  HL C 221., 2021.6.10., 14. o.

         (4)  9138/21.

         (5)  COM(2020) 628 final.

         (6)  A Tanács (EU) 2021/2122 ajánlása (2021. november 26.) az európai kutatási és innovációs paktumról (HL L 431., 2021.12.2., 1. o.).

         (7)  COM(2020) 274 final.

         (8)  HL C 444., 2018.12.10., 1. o.

         (9)  P9_TA(2021)0452.

         (10)  Az Európai Parlament és a Tanács 1082/2006/EK rendelete (2006. július 5.) az európai területi együttműködési csoportosulásról (HL L 210., 2006.7.31., 19. o.).

         (11)  A Tanács 2137/85/EGK rendelete (1985. július 25.) az európai gazdasági egyesülésről (HL L 199., 1985.7.31., 1. o.).

         (12)  A bolognai eszközök közé a következők tartoznak: az európai kreditátviteli és -gyűjtési rendszer (ECTS), az oklevélmelléklet, az átfogó és nemzeti képesítési keretrendszerek, a felsőoktatás minőségbiztosításának európai sztenderdjei és irányelvei, a közös programok minőségbiztosítására vonatkozó európai megközelítés, az európai felsőoktatási minőségbiztosítási nyilvántartás (EQAR) és a külső minőségbiztosítási eredmények adatbázisa (DEQAR). A felsőoktatási képesítéseknek az európai régióban történő elismeréséről szóló egyezményt (lisszaboni elismerési egyezmény) szintén közéjük lehet számítani.

         (13)  „A mikrotanúsítványok – bár nem térnek el a teljes diplomás programok alapelvétől, és nem ássák alá azt – hozzájárulhatnak a nem hagyományos tanulókat célzó tanulási lehetőségek és az új készségek iránti munkaerőpiaci kereslet bővítéséhez” – A Tanács következtetései az „Európai Egyetemek” kezdeményezésről – A felsőoktatás, a kutatás, az innováció és a társadalom összekapcsolása: új dimenziókat nyitunk az európai felsőoktatásban (HL C 221., 2021.6.10., 14. o.).

         (14)  A felsőfokú és a felső középfokú képesítések, valamint a külföldi tanulmányi időszakok eredményei automatikus kölcsönös elismerésének ösztönzéséről szóló, 2018. november 26-i tanácsi ajánlás meghatározása szerint (HL C 444., 2018.12.10., 1. o.).

         (15)  Például az Európai Regionális Fejlesztési Alapot, az Európai Szociális Alap Pluszt, a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt és az InvestEU Alapot.

         (16)  Az európai felsőoktatási térség miniszterei által 2015 májusában jóváhagyott ezen megközelítés célja, hogy megszüntesse a közös programok kidolgozásának egyik jelentős akadályát azáltal, hogy további nemzeti kritériumok alkalmazása nélkül meghatározza az e programokra vonatkozó normákat, amelyek az európai felsőoktatási térség elfogadott eszközein alapulnak.

         (17)  A közös programok minőségbiztosítására vonatkozó európai megközelítés értelmében, amennyiben az együttműködő felsőoktatási intézmények közül valamelyik programszinten külső minőségbiztosítást ír elő (pl. kötelező a programok akkreditációja vagy értékelése), akkor az EQAR-ban szereplő ügynökségek listájáról kell kiválasztania egy megfelelő minőségbiztosítási ügynökséget. Az ügynökség egyetlen értékelést vagy akkreditációt végez el a teljes közös program tekintetében. Az eredményt az európai felsőoktatási térség valamennyi országában el kell fogadni, és a külső minőségbiztosítási határozatnak a nemzeti jogi kerettől függően hatályba kell lépnie vagy elismertté kell válnia minden olyan országban, ahol a program szerepel a kínálatban. Az EQAR azoknak a nemzeti külső minőségbiztosítási szervezeteknek a hivatalos nyilvántartása, amelyek megfelelnek a bolognai folyamat keretében vállalt kötelezettségeknek.

         (18)  1.10. ESG-sztenderd: „Az intézményeket rendszeres időközönként külső minőségbiztosítás alá kell vetni az ESG szerint”. Az európai megközelítés (9., Rendszeresség): „A közös programot hatévente felül kell vizsgálni, amit a közzétett határozatban meg kell határozni.”

         (19)  Az Európai Tanács 2017. december 14-i következtetései (EUCO 19/1/17 REV 1).


title: Az Európai Központi Bank ajánlása (2022. április 5.) az Európai Unió Tanácsa számára a Národná banka Slovenska külső könyvvizsgálóiról (EKB/2022/16) 2022/C 160/02

text:
               2022.4.13.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 160/9

      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
      (2022. április 5.)
      az Európai Unió Tanácsa számára a Národná banka Slovenska külső könyvvizsgálóiról
      (EKB/2022/16)
      (2022/C 160/02)
      Az Európai Központi Bank Kormányzótanácsa,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
      tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
      mivel:

                  (1)

                  Az Európai Központi Bank (EKB) és azon tagállamok, amelyek pénzneme az euro, nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

                  (2)

                  2017-ben a Národná banka Slovenska a Deloitte Audit s.r.o-t választotta külső könyvvizsgálójaként a 2017–2020. pénzügyi évekre, a megbízatás 2021–2023. pénzügyi évekre történő meghosszabbításának lehetőségével (1).

                  (3)

                  A Deloitte Audit s.r.o-nak a megbízatása a 2020. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnt az (EU) 2017/1849 tanácsi határozattal (2) összhangban, és a Národná banka Slovenska meghosszabbította a Deloitte Audit s.r.o. megbízatását a 2021. pénzügyi évre.

                  (4)

                  A Deloitte Audit s.r.o-nak a megbízatása a 2021. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnt az (EU) 2021/1169 tanácsi határozattal (3) összhangban.

                  (5)

                  A Národná banka Slovenska meg kívánja hosszabbítani a Deloitte Audit s.r.o. megbízatását a 2022-2023. pénzügyi évekre. A Národná banka Slovenska és a Deloitte Audit s.r.o. között létrejött szerződéses megállapodások szerint ez a hosszabbítás lehetséges,

            ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
      Ajánlott, hogy a 2022. és a 2023. pénzügyi évre a Národná banka Slovenska külső könyvvizsgálójaként a Deloitte Audit s.r.o-t jelöljék ki.

         Kelt Frankfurt am Mainban, 2022. április 5-én.

               az EKB elnöke

            Christine LAGARDE

         (1)  Az Európai Központi Bank EKB/2017/27 ajánlása (2017. szeptember 8.) az Európai Unió Tanácsa számára a Národná banka Slovenska külső könyvvizsgálóiról (HL C 310., 2017.9.19., 1. o.).

         (2)  A Tanács (EU) 2017/1849 határozata (2017. október 10.) a nemzeti központi bankok külső könyvvizsgálóiról szóló 1999/70/EK határozatnak a Národná Banka Slovenska külső könyvvizsgálói tekintetében történő módosításáról (HL L 264., 2017.10.13., 5. o.).

         (3)  A Tanács (EU) 2021/1169 határozata (2021. július 13.) a nemzeti központi bankok külső könyvvizsgálóiról szóló 1999/70/EK határozatnak a Národná Banka Slovenska külső könyvvizsgálói tekintetében történő módosításáról (HL L 255., 2021.07.16., 1. o.).


title: A Tanács ajánlása (2022. április 19.) az Ukrajnából származó, lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek érdekében a hrivnyabankjegyeknek a fogadó tagállamok pénznemére történő átváltásáról 2022/C 166/01

text:
               2022.4.20.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/1

      A TANÁCSAJÁNLÁSA
      (2022. április 19.)
      az Ukrajnából származó, lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek érdekében a hrivnyabankjegyeknek a fogadó tagállamok pénznemére történő átváltásáról
      (2022/C 166/01)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen a 292. cikkének első és második mondatára, összefüggésben a 78. cikke (2) bekezdésének c) pontjával,
      tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
      mivel:

                  (1)

                  Az Ukrajna elleni orosz invázió kezdete óta, mindössze néhány hét leforgása alatt több mint 4 millió ember érkezett az Európai Unióba. Az érkezők száma és a folyamat gyorsasága egyaránt példa nélküli.

                  (2)

                  A Tanács (EU) 2022/382 végrehajtási határozata (1) megállapította a fegyveres konfliktus következtében lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek Ukrajnából való tömeges beáramlásának tényét, és átmeneti védelmet vezetett be az Ukrajnából származó, lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek számára.

                  (3)

                  A 2001/55/EK tanácsi irányelvvel (2) és az (EU) 2022/382 végrehajtási határozattal összhangban átmeneti védelemre vagy a nemzeti jog szerinti megfelelő védelemre jogosult, lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyeknek sürgős likviditási szükségleteik vannak az alapvető kiadások fedezése érdekében. Közülük sokan hrivnyabankjegyekkel érkeztek, és rendkívüli nehézségekbe ütköznek az említett bankjegyeknek a fogadó tagállam pénznemére történő átváltása során.

                  (4)

                  Ukrajna korlátozott devizatartalékának védelme érdekében az Ukrán Nemzeti Bank felfüggesztette a hrivnyabankjegyek külföldi készpénzre történő átváltását.

                  (5)

                  A tagállamok hitelintézetei a hrivnyabankjegyek korlátozott átválthatósága és az árfolyamkockázatnak való kitettség miatt nem hajlandóak elvégezni a valutaátváltási műveleteket.

                  (6)

                  Egyes tagállamok olyan nemzeti programok bevezetését mérlegelik, amelyek lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyenként korlátozott mennyiségű hrivnya rögzített árfolyamú átváltását támogatják.

                  (7)

                  Meg kell könnyíteni a hrivnyabankjegyeknek a fogadó tagállamok pénznemére történő átváltását annak érdekében, hogy az Ukrajnából származó, lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek – különösen az Unión belüli utazásaik során – szükségleteik kielégítéséhez támogatást kapjanak.

                  (8)

                  Az Ukrán Nemzeti Bank több tagállamnál is kezdeményezte, hogy nemzeti programokat vezessenek be a hrivnyabankjegyek hivatalos árfolyamon történő megvásárlására.

                  (9)

                  Összehangolt megközelítést kell előmozdítani a tagállamok által bevezetett nemzeti programok tekintetében annak érdekében, hogy az Ukrajnából származó, lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyekre azonos feltételek vonatkozzanak a hrivnyabankjegyeiknek a fogadó tagállam pénznemére való átváltása tekintetében, hogy egyenlő versenyfeltételek jöjjenek létre a hitelintézetek számára, és az esetleges spekulatív piaci magatartások megelőzésre kerüljenek.

                  (10)

                  Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 3. cikkével összhangban Írország a 2022. április 11-én kelt levelében bejelentette, hogy részt kíván venni ennek az ajánlásnak az elfogadásában és alkalmazásában.

                  (11)

                  Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban Dánia nem vesz részt ennek az ajánlásnak az elfogadásában, és az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

            A NEMZETI HATÁSKÖRÖKET TISZTELETBEN TARTVA, VALAMINT A NEMZETI KÖRÜLMÉNYEKET ÉS GYAKORLATOKAT FIGYELEMBE VÉVE, AJÁNLJA, HOGY:
      CÉLKITŰZÉS ÉS HATÁLY

                  (1)

                  Ezen ajánlás célja, hogy megkönnyítse az Ukrajnából származó, lakóhelyüket elhagyni kényszerült, az (EU) 2022/382 tanácsi végrehajtási határozat 2. cikke értelmében átmeneti védelemre vagy a nemzeti jog szerinti megfelelő védelemre jogosult személyek számára a hrivnyabankjegyek átváltását a fogadó tagállamok pénznemére.

            FŐ AJÁNLÁSOK

                  (2)

                  Valamely tagállamnak létre kell hoznia egy nemzeti programot, amely megkönnyíti a hrivnyabankjegyeknek a nemzeti pénznemére történő átváltását, és amely a következő jellemzőkkel rendelkezik:

                              a)

                              az olyan lakóhelyét elhagyni kényszerült személy számára, aki bizonyítja, hogy jogosult a 2001/55/EK irányelvben előírt átmeneti védelemre vagy az (EU) 2022/382 végrehajtási határozatban említett, nemzeti jog szerinti – például a 2022/C 126 I/01 bizottsági közleményben (3) előírt – megfelelő védelemre, lehetővé teszi, hogy a hrivnyabankjegyeket átválthassa a fogadó tagállam pénznemére. Lakóhelyüket elhagyni kényszerült, kísérő nélküli kiskorúak esetében ezen átváltást a 2001/55/EK irányelv 16. cikkének (1) bekezdésében meghatározott képviselőnek kell elvégeznie;

                              b)

                              felső határértéket állapít meg a lakóhelyét elhagyni kényszerült személyenként átváltható hrvinya összegére vonatkozóan. E felső határértéknek lakóhelyét elhagyni kényszerült személyenként 10 000 hrivnyának vagy a nemzeti körülményeknek megfelelő ennél alacsonyabb összegnek kell lennie;

                              c)

                              a hrivnya átváltását díjmentesen lehetővé teszi;

                              d)

                              az alkalmazandó átváltási árfolyam az Ukrán Nemzeti Bank által közzétett hivatalos átváltási árfolyama;

                              e)

                              a nemzeti program időtartama legalább három hónap.

            TOVÁBBI AJÁNLÁSOK

                  (3)

                  Az átváltási programhoz való hatékony hozzáférés biztosítása érdekében a tagállamoknak törekedniük kell arra, hogy az említett program végrehajtása során a lehető legjobban kihasználják az átváltási programban részt vevő hitelintézetek hálózatát. Különösen a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyekre vonatkozó felső határérték tiszteletben tartásának biztosítása érdekében a tagállamoknak meg kell fontolniuk, hogy megállapodjanak a részt vevő hitelintézetekkel arról, hogy miként kell nyilvántartani és ellenőrizni az átváltási programot igénybe vevő minden egyes lakóhelyét elhagyni kényszerült személy személyazonosságát.

                  (4)

                  A hatékony és eredményes pénzügyi irányítás biztosítása érdekében és szükség esetén a tagállamoknak fontolóra kell venniük, hogy megállapodjanak az Ukrán Nemzeti Bankkal a hrivnyabankjegyek jövőbeli átváltásának módozatairól.

         Kelt Brüsszelben, 2022. április 19-én.

               a Tanács részéről

               az elnök

            J.-Y. LE DRIAN

         (1)  A Tanács (EU) 2022/382 végrehajtási határozata (2022. március 4.) a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek Ukrajnából való tömeges beáramlása tényének a 2001/55/EK irányelv 5. cikke értelmében történő megállapításáról és átmeneti védelem bevezetéséről (HL L 71., 2022.3.4., 1. o.).

         (2)  A Tanács 2001/55/EK irányelve (2001. július 20.) a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén nyújtandó átmeneti védelem minimumkövetelményeiről, valamint a tagállamok e személyek befogadása és a befogadás következményeinek viselése tekintetében tett erőfeszítései közötti egyensúly előmozdítására irányuló intézkedésekről (HL L 212., 2001.8.7., 12. o.).

         (3)  A Bizottság 2022/C 126 I/01 közleménye a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek Ukrajnából való tömeges beáramlása tényének a 2001/55/EK irányelv 5. cikke értelmében történő megállapításáról és átmeneti védelem bevezetéséről szóló (EU) 2022/382 tanácsi végrehajtási határozat végrehajtására vonatkozó operatív iránymutatásról (HL C 126. I, 2022.3.21., 1. o.)


               2022.5.5.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 184/170

      P9_TA(2021)0431
      Az EU és Tajvan közötti politikai kapcsolatok és együttműködés
      Az Európai Parlament 2021. október 21-i ajánlása a Bizottság alelnökéhez/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjéhez az EU és Tajvan közötti politikai kapcsolatokról és együttműködésről (2021/2041(INI))
      (2022/C 184/14)

         Az Európai Parlament,

                  —

                  tekintettel az Európai Parlament KKBP-ről szóló éves jelentéseire és azoknak az EU és Tajvan közötti kapcsolatokról szóló szakaszaira,

                  —

                  tekintettel a 2015-ben létrehozott EU–Tajvan iparpolitikai párbeszéd mechanizmusára,

                  —

                  tekintettel az EU és Tajvan közötti kereskedelmi kapcsolatokról szóló, 2013. október 9-i állásfoglalására (1),

                  —

                  tekintettel Tajvan részvételére az Enterprise Europe Network-ben, az Európai Klaszter-együttműködési Platformban és a digitális gazdaságról szóló párbeszédben,

                  —

                  tekintettel a G7 csoport külügyminisztereinek és fejlesztési minisztereinek 2021. május 5-i közleményére, különösen Tajvannak az Egészségügyi Világszervezet fórumain és az Egészségügyi Világközgyűlésen való érdemi részvételének támogatásáról szóló szakaszra,

                  —

                  tekintettel a kereskedelmi csalás elleni küzdelemre irányuló együttműködési megállapodásokra, valamint a jó adóügyi kormányzás nemzetközi normáinak Tajvan általi, 2017-től kezdődő végrehajtására,

                  —

                  tekintettel Tajvan sikeres együttműködésére és részvételére az Európai Unió keretprogramjaiban,

                  —

                  tekintettel a 2018-ben létrehozott EU–Tajvan munkaügyi konzultációra,

                  —

                  tekintettel a tajvani útlevéllel rendelkezők számára 2011 óta biztosított uniós vízummentességre,

                  —

                  tekintettel az EU „egy Kína” elnevezésű politikájára,

                  —

                  tekintettel az USA és Japán vezetőinek 2021. április 16-i közös nyilatkozatára,

                  —

                  tekintettel az USA és a Koreai Köztársaság vezetőinek 2021. május 21-i közös nyilatkozatára,

                  —

                  tekintettel a Bizottság 2020. június 10-i, „A Covid19-cel kapcsolatos dezinformáció kezelése – lássuk a valós tényeket” című közös közleményére (JOIN(2020)0008),

                  —

                  tekintettel az indiai–csendes-óceáni térséggel folytatott együttműködésre vonatkozó uniós stratégiáról szóló, 2021. április 16-i tanácsi következtetésekre,

                  —

                  tekintettel a Bizottságnak és az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének az indiai–csendes-óceáni térséggel folytatott együttműködésre vonatkozó uniós stratégiáról szóló, 2021. szeptember 16-i közös közleményére (JOIN(2021)0024),

                  —

                  tekintettel eljárási szabályzata 118. cikkére,

                  —

                  tekintettel a Külügyi Bizottság jelentésére (A9-0265/2021),

                  A.

                  mivel az EU és Tajvan hasonló gondolkodású partnerek, amelyek közös értékei a szabadság, a demokrácia, az emberi jogok és a jogállamiság;

                  B.

                  mivel Kína Tajvannal szembeni folyamatos katonai agresszivitása és szürkezónás tevékenységei, valamint a provokáció egyéb formái – például a kémkedési tevékenységek, a kibertámadások, a tehetségek elcsábítása – komoly fenyegetést jelentenek a Tajvan és Kína közötti status quo, valamint az indiai–csendes-óceáni térség békéje és stabilitása szempontjából, és a helyzet veszélyes eszkalálódásához vezethetnek; mivel Tajvan védelmi minisztere, Cseu Kuo-cseng kijelentette, hogy Kína 2025-ig képes lehet „teljes körű” inváziót indítani Tajvan ellen, tekintettel jelenlétének folyamatos és komoly erősödésére; mivel a Kína és Tajvan közötti viszony negyven éve nem volt ilyen feszült, és 2021. október 1-je óta Kína 150 katonai légi járművet, köztük vadászrepülőgépeket és atomcsapásra képes bombázókat küldött Tajvan légvédelmi azonosítási körzetébe; mivel ez a régió nagy jelentőséggel bír az EU számára, egyrészt mivel ott számos közeli partnere van, másrészt pedig egyik tagállama, Franciaország tengerentúli területekkel rendelkezik ott;

                  C.

                  mivel 2016-ban az EU kötelezettséget vállalt arra, hogy minden rendelkezésre álló csatornát felhasznál a Tajvani-szoros két oldala közötti párbeszéd, együttműködés és bizalomépítés előmozdítását célzó kezdeményezések ösztönzésére; mivel ezek a törekvések eddig nem teljesültek;

                  D.

                  mivel Hszi Csin-ping kínai elnök 2021. október 9-én ígéretet tett arra, hogy állítólag békés eszközök útján igyekszik megvalósítani az „újraegyesülést” Tajvannal, ugyanakkor figyelmeztetett arra, hogy ennek legnagyobb akadályát a „tajvani függetlenségi” erők jelentik; mivel Kína ellenséges nyilatkozatai és fellépései komoly kétségeket ébresztenek e békés megközelítést illetően; mivel a tajpeji Csengcsi Nemzeti Egyetem választásfigyelő központja által 2021 júliusában közzétett felmérés szerint a tajvaniaknak csupán 1,5 %-a támogatja a szárazföldi Kínával való mielőbbi egyesülést, míg túlnyomó többségük a status quo fenntartását támogatja, legalábbis rövid távon;

                  E.

                  mivel Tajvannak a koronavírus terjedésének megfékezésére irányuló erőfeszítései az egyik leghatékonyabbnak bizonyultak a világon; mivel Tajvan a világjárvány ideje alatt különböző módokon, többek között számos nemzetközi tanulmány révén aktívan igyekezett hozzájárulni a nemzetközi közösség közjavához, ami kézzelfogható példája annak, hogy Tajvan partnerként viselkedik és bizonyítéka annak, hogy úgy is kell őt kezelni; mivel ez azt mutatja, hogy Tajvan korunk számos egyéb kihívásának kezelésében is képes hasonlóan értékes módon támogatni a nemzetközi közösséget; mivel a Covid-fertőzések számának közelmúltbeli megugrása, az oltóanyagok hiánya és Kína beavatkozása Tajvan arra irányuló törekvéseibe, hogy közvetlenül szerezze be azokat, komoly aggodalmat kelt;

                  F.

                  mivel továbbra is az EU a Tajvanra irányuló közvetlen külföldi befektetések legjelentősebb forrása, 2019-ig összesen 48 milliárd EUR értékben, ami a Tajvanra irányuló közvetlen külföldi befektetések 31 %-át teszi ki; mivel jelentős lehetőség van Tajvan közvetlen külföldi befektetéseinek növelésére az EU-ban; mivel a félvezetőgyártás piacait Tajvan uralja, mivel gyártói a félvezetők mintegy 50 %-ának gyártásáért felelnek globális viszonylatban;

                  G.

                  mivel Tajvan elhelyezkedése, a csúcstechnológiai globális ellátási láncokban betöltött kritikus szerepe és demokratikus életformája mind stratégiai jelentőségűvé teszik az országot az európai demokráciák számára;

                  H.

                  mivel az EU és Tajvan közötti kétoldalú kereskedelem teljes összege 2019-ben elérte az 51 milliárd EUR-t, és Tajvan az EU 5. legnagyobb kereskedelmi partnere Ázsiában és 15. legnagyobb kereskedelmi partnere a világon;

                  1.

                  az alábbi ajánlásokat fogalmazza meg a Bizottság alelnöke/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője és a Bizottság számára:

                              a)

                              szorosan működjön együtt a tagállamokkal az EU és Tajvan közötti politikai kapcsolatok megerősítése, valamint az EU „egy Kína” politikájának iránymutatása szerinti átfogó és megerősített partnerség kialakítása érdekében; úgy véli, hogy Tajvan az indiai–csendes-óceáni térségben saját jogon kulcsfontosságú partner és demokratikus szövetséges, amely szilárd demokráciának és technológiailag fejlett gazdaságnak tekinthető, és amely hozzájárulhat a szabályokon alapuló rend fenntartásához az egyre erősödő nagyhatalmi rivalizálás közepette;

                              b)

                              a kétoldalú gazdasági kapcsolatok elmélyítésére irányuló tárgyalások előkészítéseként sürgősen kezdje meg a kétoldalú beruházási megállapodásról szóló hatásvizsgálatot, nyilvános konzultációt és megalapozó tanulmányt a tajvani hatóságokkal, mivel egy ilyen kétoldalú beruházási megállapodás a Tajvanon működő európai beruházók és gyártók részéről a „saját tartalomra” vonatkozó követelmény könnyítését eredményezné; a régión belüli dinamikákkal kapcsolatban hangsúlyozza az EU és Tajvan közötti kereskedelmi és gazdasági kapcsolatok jelentőségét, többek között a multilateralizmussal és a WTO-val, a technológiával és a közegészségüggyel kapcsolatos kérdésekben, valamint a létfontosságú eszközökkel, például a félvezetőkkel kapcsolatos alapvető együttműködést; ösztönözze Tajvant, hogy növelje az EU-ba irányuló beruházásokat, és jegyezze meg, hogy Tajvan a WTO teljes jogú tagja;

                              c)

                              adjon hangot súlyos aggodalmának Kína Tajvan elleni folyamatos katonai agresszivitása és a Tajvanra gyakorolt nyomás miatt, amely különösen Kína katonai képességekbe való jelentős befektetései, támadógyakorlatai és Tajvan légvédelmi azonosítási körzetének gyakori megsértése formájában nyilvánul meg; szólítsa fel Kínát, hogy azonnal hagyjon fel a Tajvan légvédelmi azonosítási körzetébe való folyamatos behatolással, tekintettel különösen arra, hogy 2021. október 1. és 4. között mintegy 150 légi jármű – többek között vadászrepülőgépek – berepülését észlelték; hívja fel továbbá a figyelmet a szenvedélyeket szító kínai retorikára, amely szemmel láthatóan ellentmondásos szándékot tükröz arra vonatkozóan, hogy Tajvant a Kínai Kommunista Párt totalitárius uralma alá kívánja vonni, ugyanakkor azt állítja, hogy a Tajvannal fenntartott kapcsolatok békés fejlesztésére törekszik, és ragaszkodjon ahhoz, hogy a Tajvani-szoroson átívelő kapcsolatok semmiféle megváltoztatására nem kerülhet sor egyoldalúan, sem a tajvani polgárok akarata ellenére; sürgesse az EU-t és a tagállamokat, hogy vállaljanak proaktív szerepet a hasonlóan gondolkodó nemzetközi partnerekkel való együttműködésben, hogy a Tajvani-szoros két partján a békére és a stabilitásra törekedjenek, valamint hogy Tajvanon partnerségeket alakítsanak ki a demokratikus kormánnyal;

                              d)

                              adjon hangot komoly aggodalmának a Kelet- és Dél-kínai-tengeren kialakult helyzet miatt, és határozottan ellenezze a status quo megváltoztatására és a feszültségek fokozására irányuló egyoldalú kísérleteket; ismételten hívja fel a figyelmet arra, hogy tiszteletben kell tartani a nemzetközi jogot, különösen az ENSZ Tengerjogi Egyezményét (UNCLOS), amely a viták békés úton történő rendezésére és a hajózás és az átrepülés szabadságának fenntartására irányuló kötelezettségeket ír elő;

                              e)

                              fejezze ki súlyos aggodalmát amiatt, hogy Kína 2025 ig képes lehet teljes körű inváziót indítani Tajvan ellen; határozottan ítélje el, hogy Kína 2021. október 1-je óta példátlan módon megsérti Tajvan légvédelmi azonosítási körzetét, amelybe 150 katonai légi járművet, köztük vadászrepülőgépeket és atomcsapásra képes bombázókat küldött; adjon hangot azon véleményének, hogy Kína közelmúltbeli katonai provokációi kétségeket ébresztenek Kínának a békés megoldásra irányuló hosszú távú szándékát illetően;

                              f)

                              emlékeztessen arra, hogy az indiai–csendes-óceáni térség békéjének és stabilitásának fenntartása az EU és tagállamai alapvető érdeke; hívja fel a figyelmet arra, hogy a Tajvani-szorosban zajló katonai konfliktus nemcsak az európai érdekeket érintő jelentős gazdasági zavarokat okozna, hanem emellett súlyosan veszélyeztetné a szabályokon alapuló rendet a régióban, valamint a demokratikus kormányzást, amelynek középpontjában az emberi jogok, a demokrácia és a jogállamiság áll;

                              g)

                              tartsa szem előtt, hogy az EU nagyra értékeli a biztonságot a Tajvani-szorosban, és hogy közvetlen kapcsolat áll fenn Európa jóléte és Ázsia biztonsága között, ezért egy konfliktus Európára gyakorolt következményei messze túlterjednének a gazdasági szférán; jelentse ki, hogy Kína Tajvannal szembeni és a Dél-kínai-tengeren végrehajtott fellépései következményekkel járnak majd az EU és Kína közötti kapcsolatokra nézve;

                              h)

                              adjon hangot aggodalmának Kína Tajvannal kapcsolatos jogszabályai miatt, és mutasson rá arra, hogy a nemzetbiztonsági törvény Hongkongban történő hatályba léptetése a 2005-ös elszakadás elleni törvénynek azt az állítást, hogy egyesülés esetén Tajvannak magas szintű autonómiát biztosítanának, teljes mértékben hiteltelenné tette;

                              i)

                              hangsúlyozza az EU és Tajvan közötti partnerség és együttműködés további előmozdításának fontosságát valamennyi szinten, tekintettel különösen Kína folyamatos provokációira és katonai jelenlétének erősödésére; hangsúlyozza különösen azt a vezető szerepet, amelyet az Európai Parlament játszhat a további együttműködés területeinek megtalálása, a kínai provokáció egyértelmű azonosítása és az ellene való felszólalás, valamint a Tajvannal való szolidaritás kinyilvánítása terén;

                              j)

                              határozottan szálljon síkra amellett, hogy Tajvan megfigyelőként érdemben részt vehessen a nemzetközi szervek, többek között az Egészségügyi Világszervezet (WHO), a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO), a Nemzetközi Bűnügyi Rendőrség Szervezete (Interpol) és az ENSZ Éghajlatváltozási Keretegyezménye (UNFCCC) ülésein, mechanizmusaiban és tevékenységeiben; sürgesse a tagállamokat és az uniós intézményeket, hogy támogassák azokat a nemzetközi kezdeményezéseket, amelyek Tajvan nemzetközi szervezetekben való részvételét szorgalmazzák; ismételten üdvözölje Tajvan proaktív együttműködését a nemzetközi közösséggel a Covid19-világjárvánnyal kapcsolatos ismeretek összegyűjtésében és a járvány legmegfelelőbb kezelési módjainak feltárásában, és emelje ki, hogy ez azt bizonyította, hogy Tajvan WHO-beli hozzájárulása hozzáadott értéket jelentene valamennyi tagállama polgárainak egészsége és jólléte szempontjából;

                              k)

                              ösztönözze az EU és Tajvan közötti gazdasági, tudományos, kulturális, politikai és személyközi kapcsolatok erősítését, az EU és Tajvan közötti üléseket és együttműködést és a tagállamok képviselőivel zajló cseréket, többek között a legmagasabb szinten is, annak érdekében, hogy teljes mértékben tükröződjön az EU és Tajvan mint hasonló gondolkodású partnerek közötti dinamikus, sokrétű és szoros együttműködés; határozottan ítélje el a Kína részéről Miloš Vystrčilt, a cseh szenátus elnökét 2020. augusztusi tajvani látogatásával összefüggésben ért, megtorlásokat kilátásba helyező fenyegetéseket és nyomásgyakorlást, és jegyezze meg, hogy a Cseh Köztársaságnak és bármely más szuverén országnak joga van gazdasági és kulturális együttműködést kialakítani Tajvannal;

                              l)

                              továbbra is támogassa Tajvannak az EU indiai–csendes-óceáni térségre vonatkozó stratégiájába történő bevonását; megelégedéssel nyugtázza, hogy a Bizottság és az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője nemrégiben közzétette az indiai csendes-óceáni térséggel folytatott együttműködésre vonatkozó uniós stratégiát, amely megállapítja, hogy Kína katonai jelenlétének jelentős erősödése egyre nagyobb feszültségekhez vezetett a regionális csomópontokon, például a Dél- és a Kelet-kínai-tengeren, valamint a Tajvani-szorosban, és kijelenti, hogy alapvető fontosságú, hogy az EU megerősítse a regionális partnerekkel való együttműködést annak érdekében, hogy a szoros egész térségében biztosítsa a békét, a stabilitást és a jólétet; sürgesse az EU-t, hogy a csendes óceáni térséggel folytatott együttműködésre vonatkozó uniós stratégia keretében továbbra is szorosan működjön együtt más hasonló gondolkodású partnerekkel annak érdekében, hogy kezelje Kína határozott fellépését a régióban és erősítse a szabályokon alapuló rendet, tekintettel az EU saját érdekeire a régióban;

                              m)

                              továbbra is fogadjon el kezdeményezéseket a kétoldalú gazdasági kapcsolatok és az emberek közötti kapcsolatok erősítésére, különösen a fiatalok körében és például a tudományos körökben, a civil társadalomban, a sportban, a kultúrában és az oktatásban, valamint a városok és a régiók közötti partnerségek erősítésére; fejezze ki elismerését az európai és tajvani városok közötti testvérvárosi partnerségekkel kapcsolatban, és ösztönözze a városi diplomáciát mint olyan eszközt, amely segíti Tajvan részvételét a nemzetközi kezdeményezésekben, ami lehetővé tenné Tajvan számára, hogy megkerülje a diplomáciai elszigeteltség további fokozására irányuló kínai kísérleteket;

                              n)

                              ösztönözze az európai és tajvani együttműködést a médiaágazatban annak érdekében, hogy diverzifikálják a kínai nyelvű médiakörnyezetet az EU-ban, és alternatívát kínáljanak a Kínai Népköztársaság által ellenőrzött médiaorgánumok helyett;

                              o)

                              ösztönözze az EU-t és a tagállamokat, hogy a társadalom egészét célzó célzott programok és kutatások létrehozása és finanszírozása révén segítsenek tudatosítani Európában a Tajvani-szorosban uralkodó helyzetet, valamint a Tajvan és Kína közötti kapcsolatok összetettségét; hangsúlyozza annak fontosságát, hogy fektessenek be egy, a tagállamokban zajló inkluzív vitába, elmagyarázva az európai közvéleménynek az indiai–csendes-óceáni térségbeli önkényuralmi előretörés veszélyét, amely Kína határozott érdekérvényesítő pozíciójában és a demokrácia aláásására irányuló erőfeszítéseiben nyilvánul meg, különösen Tajvanon, valamint azt, hogy milyen következményekkel járna világszerte a demokráciákra nézve az, ha az ilyen fenyegetésekkel nem foglalkoznának;

                              p)

                              ösztönözze a Tajvannal folytatott párbeszédet és együttműködést valamennyi ipari ágazatban és ellátási láncban, különösen a feltörekvő iparágakban és a stratégiai jelentőségű iparágakban, például az elektronikus járművek, a robotika és az intelligens gyártás, valamint a félvezető technológiák terén;

                              q)

                              támogassa azokat a kezdeményezéseket, amelyek lehetővé teszik az EU számára, hogy partnerségeket alakítson ki Tajvannal az IKT, a biotechnológia, az egészségügy és a biztonság területén, valamint hogy konkrét együttműködést és kezdeményezéseket dolgozzon ki az EU hálózati összekapcsoltsági stratégiája és Tajvan új déli irányú politikája között; határozottan támogassa a két oldal félvezetők terén kialakítandó intenzívebb partnerségét;

                              r)

                              ismerje el, hogy Tajvan központi szerepet játszik az olyan stratégiai iparágakban, mint például a kommunikációs infrastruktúra ötödik generációja (5G), amellett, hogy Tajvan ad otthont a világ legnagyobb öntödéjének, ezenkívül a félvezetők vezető gyártója; hangsúlyozza, hogy a jövőben a mikrocsipek központi szerepet fognak játszani a világrend alakításában, és hogy az fog vezető szerepet betölteni a 21. század irányának meghatározásában, aki ellenőrzése alatt tartja a mikrocsipek tervezését és gyártását; emlékeztessen arra, hogy a globális ellátási láncok világjárvány okozta zavarai Tajvant a technológiai fejlődés középpontjába helyezték, valamint rádöbbentették az EU-t saját sebezhetőségére, rávilágítva arra, hogy sürgősen el kell gondolkodni a külső szereplőktől való függőség csökkentéséről; ezért sürgessen fokozott együttműködést Tajvannal a zöld és digitális átállással kapcsolatos uniós menetrend, valamint az érték- és ellátási láncok diverzifikálására irányuló uniós erőfeszítések támogatása érdekében, mivel a világjárvány fokozta a keresletet mindkét fél esetében, kiemelve a beruházások és a politikai támogatás fokozásának szükségességét, különösen az olyan stratégiai jelentőségű értékláncokban, mint például a mikroelektronika, az önvezető járművek és a mesterséges intelligencia, amelyek terén Tajvan központi szerepet tölt be;

                              s)

                              üdvözölje a Tajvanon legelső alkalommal 2020. szeptemberében megszervezett európai beruházási fórumot, és ösztönözze a kétoldalú beruházások növelését mindkét irányban; sürgesse az ilyen beruházások növelését, különösen azokon az iparágakon belül, ahol Tajvan vezető szerepet tölt be, nevezetesen a kritikus technológiák, köztük a félvezetők területén, ami támogatná az EU arra irányuló erőfeszítéseit, hogy megerősítse saját mikroelektronikai kapacitását; jegyezze meg, hogy a digitális gazdaságról szóló, Tajvan és az EU közötti 2020-as párbeszédet követően az EU-nak és Tajvannak tovább kell építenie a kutatási és a technológiai együttműködés, a blokklánc, a mesterséges intelligencia, a kiberbiztonsági tanúsítás, az adatgazdaság és a digitális összekapcsoltság területén folytatott megbeszéléseikre további szinergiák azonosítása, a digitális gazdaság fejlesztésére vonatkozó szakpolitikai információcsere kiterjesztése és szélesebb körű partnerségek kialakítása érdekében;

                              t)

                              üdvözölje Tajvan arra vonatkozó önkéntes kötelezettségvállalását, hogy hozzájárul a globális felmelegedés elleni küzdelemhez, hozzájárulva ezáltal a Párizsi Megállapodás célkitűzéseinek megvalósításához;

                              u)

                              ösztönözze az EU-t és a tagállamokat, hogy mélyítsék el az együttműködést Tajvannal a rosszindulatú harmadik országokból érkező dezinformációval szembeni fellépés terén, többek között a bevált gyakorlatok megosztása, a tömegtájékoztatás és az újságírás szabadságának az előmozdítására, a kiberbiztonsággal és a kiberfenyegetésekkel kapcsolatos együttműködés elmélyítésére, a polgárok tudatosságának növelésére és a lakosság általános digitális jártasságának javítására irányuló közös megközelítések révén demokratikus rendszereink ellenállóképességének megerősítése érdekében; támogassa az érintett európai és tajvani agytrösztök közötti fokozott együttműködést ezen a területen;

                              v)

                              tanuljon a közösségimédia-platformok használata révén a tajvani média függetlenségét célzó, a tajvani televízióba és a nyomtatott médiába beszivárogva a közvélemény befolyásolására és a tajvani választások aláásására törekvő, a szárazföldről érkező dezinformáció elleni küzdelem terén szerzett tajvani tapasztalatokból; fejezze ki elismerését Tajvannak amiatt, hogy hasznos és létfontosságú eszköznek tekinti a médiaműveltséget a dezinformáció felismerése tekintetében, ezért a médiaműveltséget beépítette az iskolai tantervbe;

                              w)

                              hangsúlyozza, hogy Tajvan dezinformáció és álhírek elleni küzdelemre irányuló erőfeszítéseinek haszna Tajvanon kívül is érvényesül, nem csak a sziget társadalmára hatva, hanem a hongkongi és más délkelet-ázsiai országok kínaiul beszélő közösségére is;

                              x)

                              ítélje el Kína arra irányuló kísérleteit, hogy lejárassa a tajvani kormány járványkezelését; fejezze ki elismerését Tajvan hatékony, alulról felfelé építkező, polgárai által irányított megközelítéséért, amelynek célja a hírek és információk tényellenőrzése a technológia, például a mesterséges intelligencia segítségével, az erőfeszítések fokozása és annak lehetővé tétele érdekében, hogy a tényellenőrzők azonosítsák a közösségimédia-platformokon terjesztett legkárosabb állításokat, és ezáltal megállítsák azok terjedését;

                              y)

                              emlékeztessen arra, hogy a fenyegetések, amelyekkel Tajvan Kína dezinformációs műveletei révén szembesül, egy olyan nagyobb probléma részét képezik, amellyel a demokráciák világszerte szembesülnek egy olyan korszakban, amikor a kommunikációs technológiák központi szerepet játszanak a globális vezető szerepért folytatott geopolitikai versenyben; emlékeztessen arra, hogy Kína – más nem demokratikus országokkal együtt – továbbra is jelentős fenyegetést jelent az európai demokráciákra a dezinformációs kampányok révén, és e fenyegetés a világjárvány miatt jelentősen nőtt, amint azt az EKSZ 2020. júniusi jelentése megállapította; jegyezze meg, hogy a dezinformáció elleni küzdelem terén folytatott együttműködés ezért az EU-nak és Tajvannak egyaránt érdekében áll;

                              z)

                              még inkább mozdítsa elő az EU és Tajvan közötti jelenlegi kutatási és innovációs együttműködést a Horizont Európa keretprogramban (2021–2027); szorgalmazza, hogy a jövőben több tajvani kutató vegyen részt a Horizont Európa programban;

                              aa)

                              még inkább mozdítsa elő az idegenforgalmat és az ifjúsági csereprogramokat Tajvannal olyan kezdeményezések révén, mint a munkavégzéssel tarkított szabadság, az Erasmus programok vagy a konnektivitással kapcsolatos Tajvan–Európa ösztöndíj, továbbá tárja fel az együttműködés lehetőségeit a felsőoktatásban és más területeken azzal a céllal, hogy megerősítse a kínai és tajvani szakértelmet Európában, és hozzájáruljon ahhoz, hogy Tajvanon jobban megértsék Európát;

                              ab)

                              ösztönözze az EU-t és tagállamait, hogy fokozzák az együttműködést Tajvannal a globális együttműködési és képzési keret (GCTF) tekintetében, amely egy olyan regionális együttműködési platform, amely kapacitásépítési és képzési programokat biztosít harmadik országok számára világszerte;

                              ac)

                              módosítsa a tajvani Európai Gazdasági és Kereskedelmi Iroda nevét „Tajvani Európai Uniós Irodára”, hogy tükrözze kapcsolataink széles körét;

                              ad)

                              üdvözölje a tajvani képviseleti iroda létrehozására irányuló litván terveket; ítélje el a kínai kormány reakcióját, amiért gazdasági szankciókat szabott ki Litvániával szemben; e tekintetben biztosítsa támogatásáról és szolidaritásáról Litvániát, tegye meg a megfelelő intézkedéseket, és kérje fel a Tanácsot, hogy hasonlóképpen járjon el;

                              ae)

                              nyilatkozzon elismerően Tajvanról mint az indiai–csendes-óceáni térségben az emberi jogok és a vallásszabadság előmozdításában kiemelkedő partnerről; ismerje el Tajvan teljesítményét abban, hogy példát mutat a régióban az alapvető – gazdasági és szociális – szabadságok, valamint a politikai és kulturális jogok tiszteletben tartása terén, beleértve az LMBTIQ-személyek, valamint az őslakos közösségek jogai terén elért előrehaladást is; kérje fel az EU emberi jogokért felelős különleges képviselőjét és a vallás és a meggyőződés szabadságának előmozdításáért felelős uniós különmegbízottat, hogy vegyen részt a tajvani nemzetközi emberi jogi egyezményekben, és tegyen konkrét lépéseket annak érdekében, hogy együttműködjön Tajvannal az emberi jogok, a szociális jogok, a vallásszabadság, a digitális gazdaság és az indiai–csendes-óceáni térség fejlődő országai fenntartható növekedésének előmozdítása érdekében;

                              af)

                              erősítse meg az együttműködést Tajvannal a Covid19-világjárvány kezelésével kapcsolatos bevált gyakorlatok cseréje érdekében, kezdeményezéseket indítva az oltóanyagok beszerzésének megkönnyítése céljából, valamint az EU és Tajvan közötti együttműködés további erősítése érdekében az egészségügy és a fertőző betegségek megfékezése terén; fejezze ki elismerését a tajvani kormánynak és népnek azért, hogy viszonylag sikeresen visszaszorították a világjárványt belföldön, valamint nagylelkűségükért, hogy a segítségnyújtást más országokra is kiterjesztették; emlékeztessen arra, hogy Tajvan hatékony válasza az átláthatóságon és a nyitottságon, valamint a technológiának a társadalommal együttműködésben történő használatán alapult, amely megközelítés alapja a közvélemény bizalma;

                              ag)

                              fejezze ki elismerését Tajvannak az EU-val való szolidaritását kifejező fellépéseiért, például azért, hogy a világjárvány első kemény hónapjaiban több tagállamnak több mint 7 millió sebészi maszkot, valamint a Cseh Köztársaságnak 5 maszkgyártósort adományozott; szólítson fel e szolidaritás viszonzására;

                              ah)

                              továbbra is ösztönözze a hírszerzési információk megosztását és a határokon átnyúló bűncselekmények elleni közös küzdelmet a tagállamok és Tajvan között;

                              ai)

                              ismerje el, hogy az USA és Japán első alkalommal emelte ki a Tajvani-szoros békéjének és stabilitásának fontosságát a közelmúltban tartott kétoldalú csúcstalálkozó közös nyilatkozatában, amelyet a G7-ek hasonló nyilatkozata követett május elején; sürgesse az EU-t, hogy működjön együtt más hasonló gondolkodású partnerekkel, például Ausztráliával, Új-Zélanddal, Indiával, Japánnal, Dél-Koreával és az Egyesült Államokkal, és vegye fontolóra Tajvan meghívását a kritikus iparágak területén partnereivel kialakított meglévő platformokra és munkacsoportokba;

                              aj)

                              ösztönözze azokat a tagállamokat, amelyek nem rendelkeznek a kettős adóztatás elkerüléséről és az adóztatás kijátszásának megakadályozásáról szóló megállapodással vagy az adóügyi információk cseréjéről szóló megállapodással Tajvannal, hogy a lehető leghamarabb kezdeményezzenek tárgyalásokat ilyen megállapodásokról;

                  2.

                  utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az ajánlást a Tanácsnak, a Bizottságnak, a Bizottság alelnökének/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének, valamint Tajvan kormányának.

         (1)  HL C 181., 2016.5.19., 52. o.