               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 409 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Franciaország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Franciaország 2018. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Franciaország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Franciaország 2018. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Franciaországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2018. március 22-én hagyott jóvá. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (a továbbiakban: az euróövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)Mivel Franciaország pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Franciaországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezet gazdaságpolitikájára vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi ajánlások és különösen az 1. és 2. ajánlás tükröznek.

               (3)A Franciaországra vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  5
                2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Franciaországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Franciaország által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, melynek eredményeit szintén 2018. március 7-én tették közzé.
                  6
                Elemzése alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Franciaországban makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. A kockázatok forrása különösen az államadósság magas szintje és az alacsony termelékenységnövekedéssel összefüggő gyenge versenyképességi dinamika. Különösen fontos kockázati tényező, hogy a francia gazdaságot érő negatív hatás a francia gazdaság méretéből kifolyólag továbbgyűrűzik a gazdasági és monetáris unió egészére.

               (4)Franciaország 2018. április 25-én benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  7
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  8
               .

               (6)[A túlzott hiány időben történő és tartós korrekcióját, valamint a túlzotthiány-eljárás megszüntetéséről szóló 2018. június [XX]-i tanácsi határozatot követően, Franciaország a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az átmeneti adósságszabály hatálya alá tartozik. A 2018. évi stabilitási programja szerint a kormány az államháztartás egyenleget fokozatosan, a 2017-es –2,6 %-ról 2022-re a GDP +0,3 %-ára tervezi javítani. A középtávú költségvetési cél – a GDP 0,4 %-ának megfelelő strukturális hiány – várhatóan nem valósul meg a stabilitási program időhorizontján. A 2018. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság-ráta a 2017-es 97,0 %-os értékről 2022-re várhatóan 89,2 %-ra csökken. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor 2019-től kezdődően a kitűzött államháztartási többletcélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva.

               (7)A Tanács 2017. július 11-i ajánlásai szerint Franciaországnak biztosítania kell, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  9
                nominális növekedési rátája 2018-ban ne haladja meg a 1,2 %-ot, ami a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Tanács ugyanakkor megállapította, hogy a 2018. évi költségvetésiterv-javaslat értékelése és ezt követően a 2018. évi költségvetési eredmények értékelése során megfelelően figyelembe kell venni egy olyan költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozó célt, amely hozzájárul mind a folyamatban lévő gazdaságélénkülés megerősítéséhez, mind pedig az államháztartás fenntarthatóságának biztosításához. Miután a Bizottság Franciaország költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményének keretében értékelte az franciaországi fellendülés erősségét, megfelelően figyelembe véve Franciaország fenntarthatósági kihívásait, megállapította, hogy e tekintetben nem kell további elemeket figyelembe venni. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2018-ban jelentős mértékű lesz az eltérés lesz a középtávú költségvetési célhoz vezető, ajánlott kiigazítási pályától.

               (8)2019-ben, tekintettel Franciaország 60 % feletti GDP-arányos államadósság-rátájára és a 0,6 %-os előre vetített kibocsátási résre, a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája nem haladhatja meg a 1,4 %-ot, összhangban a Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott követelménymátrix által előírt, a GDP 0,6 %-ának megfelelő strukturális kiigazítással. A Bizottság 2018. évi tavaszi előrejelzése alapján változatlan szakpolitikai irányvonal esetén fennáll a kockázata annak, hogy 2019-ben és 2018–2019-ben együttesen is jelentős lesz az eltérés ettől a követelménytől. Az előrejelzés szerint Franciaország várhatóan 2018-ban és 2019-ben sem fog megfelelni az átmeneti adósságszabálynak. A Tanács összességében úgy véli, hogy 2018-tól meg kell tenni a szükséges intézkedéseket a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés biztosítása érdekében. Fontos lenne a rendkívüli bevételeknek az államadósság-ráta további csökkentésére való felhasználása.

               (9)A franciaországi közkiadások szintje uniós összehasonlításban a legmagasabb. Az előrejelzések szerint a kiadási ráta 2018-ban eléri a GDP 56,0 %-át, ami 10,6 százalékponttal magasabb az uniós átlagnál. Bár a konszolidációs stratégiának elsősorban a kamatlábak elmúlt években tapasztalt csökkenése és az állami beruházások visszafogása kedvezett, a kedvező kamatkörnyezet középtávon valószínűleg megszűnik, és a termelőberuházások visszaesése a jövőbeli gazdasági potenciált veszélyeztetheti. A 2014 óta végrehajtott kiadási oldali felülvizsgálatok nem hoztak jelentős megtakarításokat, és a megfelelő nyomon követés és a politikai felelősségvállalás hiánya miatt csak korlátozottan járultak hozzá a hatékonyabb államháztartási struktúra kialakításához. A legutóbbi kiadási felülvizsgálatot megszüntették, és azt az Action Publique 2022 nevű program váltja fel, amelynek elveit a 2018 és 2022 közötti időszakra szóló többéves államháztartási törvény tartalmazza. Az Action Publique 2022 irányítóbizottsága a tervek szerint 2018 nyara előtt elkészíti a program ütemtervét, és elemzi a meghozandó intézkedéseket. Mindamellett konkrét intézkedésekre vonatkozó javaslatok még nem hangzottak el, és a program keretében csak 2020-tól várhatóak új megtakarítások. A jelenlegi költségvetési konszolidációs szükségletek rövid és középtávú teljesítési szempontjából előnyös lenne a kiadáscsökkentő intézkedések gyors végrehajtása.

               (10)Jelenleg 37 különböző nyugdíjrendszer létezik Franciaországban. Ezek különböző munkavállalói csoportokra vonatkoznak, és különböző szabályok szerint működnek. A szabályok fokozatos egységesítése javítaná a rendszer átláthatóságát, növelné a nemzedékek közötti méltányosságot, és elősegítené a munkaerő mobilitását. A nyugdíjszámítási szabályok harmonizálása hozzájárulna a közkiadások jobb ellenőrzéséhez is. Noha a már elfogadott nyugdíjreformok hosszú távon várhatóan csökkenteni fogják az állami nyugdíjkiadások arányát, egy egyszerűbb és hatékonyabb nyugdíjrendszer további megtakarításokat eredményezne, és középtávon enyhítené az államháztartás fenntarthatósági kockázatait. Egy nemrégiben készült tanulmány szerint a különböző állami és magánszektorbeli nyugdíjrendszerek összehangolása 2022-ig több mint 5 milliárd EUR állami kiadásmegtakarítást eredményezne.

               (11)A munkanélküliségi ráta a 2015. évi 10,4 %-ról 2017-re 9,4 %-ra csökkent, és az előrejelzések szerint az elkövetkező években tovább mérséklődik, miközben a foglalkoztatási ráta 2017-ban 70,6 %-ra nőtt. A fiatalok, az alacsony képzettségű munkavállalók és a migráns háttérrel rendelkezők (az első és második generációs bevándorlók) munkaerőpiaci lehetőségei azonban továbbra is viszonylag nehezek. 2016-ban az EU-n kívül született személyek (20–64 éves korcsoport) foglalkoztatási rátája mindössze 54,5 % volt, ami 17.5 százalékponttal alacsonyabb, mint a Franciaországban születetteké. A leghátrányosabb helyzetű területek (Quartiers de la politique de la Ville) lakosai, többek között a migráns háttérrel rendelkező személyek, továbbra is nehézségekkel néznek szembe a munkaerőpiacon. A szakpolitikai intézkedések ellenére a társadalmi-gazdasági és a migráns háttér viszonylag jelentős hatást gyakorol az oktatási teljesítményre, és akadályozza a munkaerőpiaci integrációt. Bizonyíték van arra is, hogy a munkaerőpiacon diszkriminatív gyakorlatok léteznek. A munkaerőpiaci esélyegyenlőség előmozdítása szempontjából kulcsfontosságú a foglalkoztatás hatékony és aktív támogatása, beleértve a nyelvi képzést, az intenzív foglalkoztatási tanácsadást, a munkaerő-felvételhez nyújtott támogatást, valamint a diszkriminatív gyakorlatok elleni erőteljesebb fellépést.

               (12)A munkáról, a szociális párbeszéd korszerűsítéséről és a szakmai életpálya biztosításáról szóló 2016. évi törvény célja, hogy javítsa a vállalkozások gazdasági ciklusokhoz való alkalmazkodásának képességét, és csökkentse a határozott idejű szerződéssel foglalkoztatottak arányát. Bár a határozatlan idejű munkaszerződések száma emelkedik, a munkaerőpiac szegmentálódása továbbra is problémát jelent, és a jövőben ösztönözni kell a határozatlan időre szóló foglalkoztatási formák fokozottabb használatát. Ebben az összefüggésben fontos a jelenleg folyó, nagyszabású reformprogram végrehajtásának befejezése. Ebbe a programba tartozik a közelmúltban elfogadott munkajogi reform, a munkanélküli ellátás rendszerének tervezett átalakítása, valamint a szakoktatási és szakképzési rendszer reformja a szakmai gyakorlat rendszerének korszerűsítésével egyetemben.

               (13)A munkát terhelő adóék csökkentésére irányuló intézkedések fokozatos bevezetése 2013 óta javította ugyan Franciaország versenyképességét, de annak korábban bekövetkezett romlását még nem sikerült teljes mértékben helyreállítani. Az átlagbérrel számolva 2016-ban az uniós tagállamok közül továbbra is Franciaországban volt az egyik legmagasabb a munkaadók társadalombiztosítási járulékainak aránya a teljes munkaerőköltségben. A munkaerőköltségek csökkentésére irányuló meglévő szakpolitikai intézkedéseket 2019-től várhatóan megerősíti, hogy a versenyképességi és foglalkoztatási adókedvezményt (CICE) a bejelentett tervek szerint felváltja a munkáltatók által fizetett társadalombiztosítási járulékok általános csökkentése és – az alacsonyan képzettek foglalkoztatásának ösztönzése érdekében – további kedvezmények bevezetése az alacsonyabb bérsávokban.

               (14)2013 óta a francia minimálbér a vonatkozó indexálási szabályok szerint alakul, eseti emelések nélkül. Ennek eredményeként a gyenge infláció és a visszafogott bérnövekedés közepette a minimálbér a referenciabéreknél lassabban nőtt (2017-ben 1,23 %-kal, szemben az átlagbér 1,31 %-os növekedésével). Noha a minimálbér az átlagbérhez képest nemzetközi összehasonlításban magas, a minimálbérhez kapcsolódó munkaerőköltséget jelentősen csökkentette a társadalombiztosítási járulékok csökkentése. A kormány fokozni fogja és 2019-től állandósítja a járulékok e csökkentéseit. Jóllehet a minimálbér indexálása fontos a munkavállalók vásárlóerejének megőrzése szempontjából, a jelenlegi indexálási mechanizmus (amely egyedi jellegű az EU-ban) a konjunkturális változásoknak megfelelően korlátozhatja a bérkiigazításokat, ami negatív következményekkel járhat a versenyképesség szempontjából. Független szakértők csoportja minden évben megvizsgálja a franciaországi minimálbért, és nem kötelező erejű véleményeket fogalmaz meg annak alakulásáról. 2017-ben a csoport javasolta az indexálási szabály felülvizsgálatát, például azt, hogy az indexálást korlátozzák az inflációkövető indexálásra.

               (15)A jelenlegi szakmai alapképzési rendszer nem támogatja kellőképpen a munkaerőpiaci integrációt, különösen azért nem, mert a hallgatók jelentős arányát korlátozott foglalkoztatási kilátásokat kínáló szakmák felé irányítja. Ezen túlmenően a szakoktatásban és szakképzésben részt vevő francia tanulók oktatási eredményei sokkal rosszabbak az uniós átlagnál, míg az általános oktatásban Franciaország az EU-átlagnál sokkal jobban teljesít. Ebben az összefüggésben a fiatalok foglalkoztatásának támogatása és az esélyegyenlőség előmozdítása érdekében elengedhetetlen a jobb foglalkoztatási kilátásokat kínáló tanulószerződéses gyakorlati képzés támogatása, valamint az iskolai eredmények javítása. Fontos ugyanakkor az alacsony képzettségű munkavállalók és álláskeresők folyamatos képzéshez való hozzáférésének javítása és a magasabb képesítések elérésének előmozdítása, megfelelő képzési iránymutatással alátámasztva. E kihívásokat tükrözve és biztosítandó különösen a rendszer irányításának javítását, a szakképzés munkaerőpiaci relevanciáját, minőségét, a képzéshez való hozzáférést és a sikeres munkaerőpiaci átmenetet, a kormány 2018. április 27-én törvénytervezetet terjesztett elő a tanulószerződéses gyakorlati képzés és a folyamatos szakoktatási és szakképzési rendszer reformjáról. Emellett a 2018. évi nemzeti reformprogram megerősíti a kormány szándékát egy 14 milliárd EUR összegű, készségekre vonatkozó beruházási terv végrehajtására és az iskolai alapképzés ezt kiegészítő reformjának megkezdésére.

               (16)A szociális védelmi rendszer összességében megfelelő eredményeket tud felmutatni. A transzferek utáni jövedelmi egyenlőtlenségek az uniós átlag alatt vannak, és a közelmúltbeli növekedés ellenére a szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben élők száma továbbra is viszonylag alacsony. Ugyanakkor egyes csoportok – így az egyszülős családok, az EU-n kívül születettek és a hátrányos helyzetű városi térségekben élő emberek – jobban ki vannak téve a szegénység kockázatának. Továbbra is kihívást jelent a megfelelő lakhatás biztosítása a szegénységben élők számára. A közelmúltbeli javulás ellenére szociális lakások néhány területen továbbra is szűkösen állnak rendelkezésre.

               (17)A vállalkozásokra nehezedő adóteher csökkentését és a termelőberuházások előmozdítását célzó, folyamatban lévő reformok ellenére a francia adórendszer továbbra is bonyolult, és az adókiadások, a rossz hatékonyságú adók és a termelésre nehezedő adóterhek akadályozzák egy jól működő üzleti környezet kialakítását. Az adókiadások (adójóváírás, adómentességek, adókedvezmények) magas száma további terhet a vállalkozások, különösen a kkv-k számára, mivel növeli a megfelelési költségeket és bizonytalanságokat okoz. Ugyanez az adóhatóság ellenőrzési költségeit is növeli. A 2018. évi költségvetési törvény szerint az adókiadások száma és értéke tovább nő, és a tervek szerint 2018-ban eléri a 99,8 milliárd EUR-t (a GDP 4,5 %-a), szemben a 2017. évi 93 milliárd EUR-val. Ezenkívül mintegy 192 alacsony bevételt (kevesebb mint évi 150 millió EUR-t) generáló adó létezik, de 2014 óta közülük alig néhányat szüntettek meg
                  10
               . Franciaországban ugyanakkor uniós összehasonlításban nagyon magasak a termelési adók
                  11
               , azaz azok a főként a tőke és a munkaerő után fizetendő adók, amelyek megfizetésére a vállalkozások a termelő tevékenység végzése okán, gazdasági teljesítményüktől függetlenül kötelezettek (2016-ban a GDP 3,1 %-át tette ki az ilyen jellegű adókból származó bevétel).

               (18)A piaci szolgáltatások a hozzáadott érték több mint 50 %-át képviselték, a munkavállalók 40 %-át foglalkoztatták, és a feldolgozóipari export hozzáadott értékének 20 %-át adták 2016-ban. Annak ellenére azonban, hogy a szolgáltatások piacán jellemző piaci verseny mértéke az egész gazdaságra hatással van, azt továbbra is jó néhány szabályozási előírás és adminisztratív teher hátráltatja, amelyek a vállalkozások növekedési képességét is kedvezőtlenül érintik. A szolgáltatások terén végrehajtott reformok jelentős gazdasági hatással járhatnak, amennyiben kellően ambiciózusak, és maradéktalanul végrehajtják őket. A reformerőfeszítések rangsorolásakor kiemelten fontos figyelembe venni a szolgáltató ágazat gazdasági jelentőségét és teljesítményét. Egy mutatókon alapuló megközelítés számos üzleti szolgáltatást (építészeti és építőmérnöki tevékenységek, jogi, számviteli, ügyviteli és támogató szolgáltatások), a kiskereskedelmet, a vendéglátást és az egészségügyet emelt ki olyan szolgáltatási területként, ahol sürgős reformokra lenne szükség. A szakmai szolgáltatások területén a növekedésről, a tevékenységről és az egyenlő gazdasági lehetőségekről szóló, 2015. augusztus 6-i úgynevezett Macron-törvény csak néhány – többnyire jogi – szakma tekintetében enyhítette az eddigi korlátozásokat. Ráadásul a későbbi jogi aktusok felvizezték a törvény szellemét, ami várható hatását is korlátozta. A további reformok a belépésre és tevékenység gyakorlására vonatkozó, túlzottnak tekintett korlátozásokat célozhatják (pl. fenntartott tevékenységek, a szavazati jogokra és a részesedésekre vonatkozó korlátozások, multidiszciplináris korlátozások, létszámstoppal kapcsolatos korlátozások). A vállalatok növekedését akadályozó tényezők kezelésére irányuló reform kiterjedhet a vállalkozások méretével összefüggő szabályozási kritériumokkal kapcsolatos küszöbhatások megszüntetésére és a vállalkozásokra nehezedő adminisztratív terhek csökkentésére. Végül Franciaország gyors széles sávú hálózattal való lefedettségének javítása növelné a digitális gazdaság előnyeiből nyerhető hasznot.

               (19)Az európai innovációs eredménytábla szerint a Franciaország innovációs teljesítménye a viszonylag nagy összegű állami támogatás ellenére elmarad az innovációban élen járó uniós tagállamokétól. Az állami támogatási rendszerek – például a kutatásra és fejlesztésre nyújtott adójóváírás, a Crédit d’Impôt Recherche – hatékonyságának javítása különösképpen elősegítheti a jobb innovációs teljesítményt. E tekintetben a folyamatban lévő értékelések eredményeit is figyelembe kell venni az innováció állami támogatási rendszerének kialakítása során. Továbbra is kihívást jelent az állami kutatási szféra és a vállalkozások közötti tudástranszfer, ami korlátozza a kutatási eredmények kereskedelmi hasznosítását. Más uniós országokkal összehasonlítva Franciaország alacsony teljesítményt nyújt mind az állami-magán közös kutatási publikációk, mind a magánvállalkozások által finanszírozott állami K+F beruházások terén. A tudományos intézmények és az ipar közötti transzfermechanizmusok megerősíthetők lennének a partnerségben végzett kutatásokra vonatkozó szabályok egyszerűsítése és a kutatók mobilitásának ösztönzése által.

               (20)Az európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte Franciaország gazdaságpolitikáját, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Franciaországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Franciaország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy milyen mértében felelnek meg az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (21)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  12
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (22)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy Franciaország 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Biztosítsa, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2019-ben ne haladja meg a 1,4 %-ot, ami a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A rendkívüli bevételeket használja fel az államháztartás adósságának csökkentésére. Hajtson végre kiadási megtakarításokat 2018-ban, és határozza meg teljes mértékben és pontosan az Action Publique 2022 program keretében szükséges célkitűzéseket és új intézkedéseket, hogy azokat a 2019. évi költségvetésben konkrét megtakarítási és a hatékonyságnövelő intézkedésekké lehessen lefordítani. Egységesítse fokozatosan a különböző nyugdíjrendszerek szabályait méltányosságuk és a fenntarthatóságuk fokozása érdekében.

               2.Folytassa a szakoktatási és szakképzési rendszer reformját, azok munkaerő-piaci relevanciájának erősítése és a képzéshez való hozzáférés és mindenekelőtt az alacsony képzettségű munkavállalók és álláskeresők hozzáférésének javítása érdekében. Mozdítsa elő az esélyegyenlőséget és a munkaerőpiachoz való hozzáférést, egyebek mellett a migráns hátterű személyek és a hátrányos helyzetű térségekben élők vonatkozásában. Biztosítsa, hogy a minimálbér alakulása ne hátráltassa a munkahelyteremtést és a versenyképességet.

               3.Egyszerűsítse az adórendszert az adókiadások alkalmazásának visszafogásával, a rossz hatékonyságú adók megszüntetésével és a vállalkozásokat terhelő termelési adók csökkentésével. A szolgáltatási ágazati verseny erősítése és a vállalkozások növekedésének elősegítése érdekében csökkentse a szabályozási és adminisztratív terheket. Fokozza az innovációs rendszer teljesítményének növelésére irányuló erőfeszítéseket, mindenekelőtt az állami támogatási programok hatékonyságának javítása és az állami kutatóintézetek és a vállalkozások közötti tudástranszfer előmozdítása révén.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)

                        COM(2018) 409 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 208 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (10)

                        Inspection Générale des Finances (2014), Les taxes à faible rendement. (Alacsony hozadékú adók).

                     (11)

                        A termelési adókat az Eurostat „egyéb termelési adókként” (ESA: D.29) klasszifikálja.

                     (12)

                        Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 410 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Horvátország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Horvátország 2018. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Horvátország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Horvátország 2018. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Horvátországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)A Horvátországra vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  5
                2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Horvátországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében Horvátország által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, melynek eredményeit szintén 2018. március 7-én tették közzé.
                  6
                Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy bár csökkent, de Horvátországban továbbra is túlzott makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Sebezhetőség kapcsolódik a nagyrészt külföldi pénznemben denominált állam-, magán- és külső adósság még mindig magas szintjéhez. A nemteljesítő hitelek szintje változatlanul magas, különösképpen a nem pénzügyi vállalatok esetében. A potenciális növekedés Horvátországban továbbra sem ér el olyan szintet, amely tartós kiigazítást tenne lehetővé, és összességében szerény előrelépés volt tapasztalható a krónikusan alacsony munkaerő-kihasználást és a termelékenység lassú növekedését kezelni hivatott szakpolitikai intézkedések végrehajtása terén. A versenyképességet és a befektetéseket változatlanul visszaveti a korlátozó jellegű üzleti környezet, a közigazgatás széttöredezettsége pedig gyengíti a közszolgáltatások hatékonyságát.

               (3)Horvátország 2018. április 26-án benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  7
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  8
               .

               (5)Horvátország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik. A 2017. évi 0,8 %-os GDP-arányos államháztartási többletből kiindulva a 2018. évi konvergenciaprogram azzal számol, hogy az államháztartási egyenleg 2018-ban a GDP 0,5 %-ának megfelelő hiányt fog mutatni, majd fokozatosan javulva 2021-re a GDP 0,5 %-át kitevő többletet fog elérni. A középtávú költségvetési célt – a GDP 1,75 %-ának megfelelő strukturális hiányt – a tervek szerint Horvátország továbbra is, a programidőszak egésze során túlteljesíti. A 2018. évi konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság-ráta a 2017. évi 78,0 %-ról 2018-ban várhatóan 75,1 %-ra csökken, majd folyamatosan csökkenve 2021-re 65,9 %-ra esik vissza. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A tervezett költségvetési célok mindazonáltal óvatosnak tűnnek. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése a GDP 0,7 %-át, illetve 0,8 %-át kitevő államháztartási egyenleget vetít előre 2018-ra, illetve 2019-re.

               (6)A 2017. július 11-i tanácsi ajánlás szerint Horvátországnak 2018-ban is teljesítenie kell középtávú költségvetési célját. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2018-ban várhatóan a GDP –0,3 %-ának, 2019-ben pedig a GDP –0,6 %-ának felel majd meg, ami továbbra is a középtávú költségvetési célt meghaladó mértéket jelent. Az előrejelzés szerint Horvátország 2018-ban és 2019-ben meg fog felelni az adósságszabálynak. Összességében a Tanács véleménye az, hogy Horvátország az előrejelzések szerint 2018-ban és 2019-ben meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (7)Régóta esedékes azoknak a jogszabályoknak a – tervekben már szereplő – elfogadása, amelyek elengedhetetlenek a horvátországi költségvetési keretrendszer fejlesztéséhez. Kialakítási hibái miatt a számszerűsített költségvetési szabály érdemben nem használható költségvetés-politikai tervezésre, a költségvetés-politikai bizottság független szervként betöltött szerepe pedig továbbra is gyenge. A horvátországi államadósság még mindig magas szintje és árfolyamkockázatokkal szembeni kitettsége következtében a hatékony és eredményes adósságkezelési gyakorlatok továbbra is alapvető fontossággal bírnak. 2017-ben megerősítésre került az adósságkezelési funkció, továbbá elkészült egy adósságkezelési, rendszeresen frissítendő stratégia is. Az immár jogszabályba foglalt ingatlanadó bevezetését későbbi időpontra halasztották, anélkül, hogy jelezték volna, hogy egyáltalán sor kerül-e végrehajtására, és ha igen, akkor mikor. Emiatt Horvátország esetében a rendszeres ingatlanadókból származó bevételek alacsony részarányt képviselnek. A rendszeres ingatlanadó mozgásteret teremtene ahhoz, hogy a bevételbeszedés összességében növekedésbarátabbá váljon, és emellett egy állandó jellegű, olyan bevételi forrást jelentene a helyi önkormányzatok számára, amellyel tervezni tudnak.

               (8)2017-ben folytatódott a horvátországi munkaerőpiac élénkülése. A foglalkoztatási és aktivitási ráták ugyanakkor még mindig jóval elmaradnak az uniós átlagtól, ami korlátok közé szorítja a potenciális növekedést. Jelenleg a kötelező nyugdíjkorhatár a nők esetében 62 év, a férfiak esetében pedig 65 év. A kötelező nyugdíjkorhatár közelítése és emelése lassan valósul meg, a nyugdíjkorhatár várhatóan majd csak 2038-ban éri el mindkét nem esetében a 67 évet. Ezenkívül az idősebb munkavállalók számára számos lehetőség adott a korai nyugdíjba vonuláshoz, és a nyugdíjrendszer több olyan speciális nyugdíjkonstrukciót tartalmaz, amely kedvezőbb nyugdíjba vonulási feltételeket biztosít. A nők alacsony munkaerőpiaci részvételében a nőkre háruló gondozási feladatok is közrejátszanak. A munkával töltött életszakasz átlagos időtartama ebből adódóan rövid, ami arra utal, hogy a nyugdíjak jelenlegi és jövőbeli megfelelősége alacsony, valamint hogy fennáll az időskori szegénység kockázata. A munkával töltött életszakasz meghosszabbításának ösztönzésére bejelentett intézkedések végrehajtása még várat magára.

               (9)Jóllehet Horvátországban kiépült a szociális párbeszéd rendszere, a szakpolitikák előkészítési szakaszában a hatóságok és az érdekelt felek közötti tényleges együttműködés korlátozott mértékű, és többnyire a kormányzat intézkedéstervezeteinek írásos véleményezésére korlátozódik. Ezenkívül a szakszervezeti oldal fragmentáltsága nem teszi lehetővé, hogy a szakszervezetek teljes kapacitással részt vegyenek a szociális párbeszédben.

               (10)A közelmúlt kedvező fejleményei ellenére még mindig magas a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitettek lakosságon belüli aránya, és e tekintetben országszerte jelentős területi különbségek figyelhetők meg. A leginkább érintett csoportoknak az idősek, az alacsony képzettségűek és a fogyatékossággal élők számítanak. A szociális védelmi rendszer a hatékonyság és a méltányosság szempontjából egyaránt hiányosságokkal küzd. A szociális ellátás korlátozott kapacitással rendelkezik a szegénység csökkentésére. Az intézményközi koordináció hiánya, továbbá a szegényebb önkormányzatok szerényebb pénzügyi kapacitása miatt a szociális ellátás biztosításában egyenlőtlenségek mutatkoznak.

               (11)Horvátország az uniós átlag alatt teljesít az oktatási beruházások, a kisgyermekkori nevelés és gondozás, az alapkészségek, a felsőfokú végzettséggel rendelkezők tekintetében, valamint az oktatási rendszer keretében zajló szakoktatás és -képzés munkaerőpiaci relevanciája terén. Az oktatási, tudományos és technológiai stratégiában körvonalazott reformok közül Horvátország többnek is megkezdte a végrehajtását. Az iskolaitanterv-reform – amennyiben teljeskörűen és a stratégiában szereplő többi intézkedéssel összhangban kerül megvalósításra – valószínűsíthetően kedvező hatással lesz a horvátországi oktatás minőségére. A szakoktatási és -képzési programok munkaerőpiaci relevanciája a jelek szerint mérsékelt, amit az is érzékeltet, hogy a regisztrált munkanélküliek táborán belül a szakoktatási és szakképzési programot végezettek részaránya meghaladja az 50 %-ot. A készségigények pontosabb azonosításához javítani kell a közszférabeli szervezetek és a munkáltatók közötti koordinációt. A munkaerőpiaci integráció megkönnyítésére létrehozott felnőttoktatási rendszerre a szolgáltatók nagy száma és országon belüli egyenlőtlen eloszlása, valamint a nem megfelelően kiértékelt tanulási programok jellemzőek. Az aktív munkaerőpiaci intézkedések részeként kínált felnőttképzési és oktatási programokban kritikusan alacsony a részvétel.

               (12)A horvátországi közigazgatás területi széttagoltsága, valamint a hatáskörök különböző kormányzati szintek közötti szétaprózása gyengíti a közszolgáltatások és a közkiadások hatékonyságát. A kis méretű helyi önkormányzatok közül számos nem rendelkezik a decentralizált feladatok ellátásához szükséges pénzügyi és közigazgatási kapacitásokkal. A közigazgatás hatékonyságmutatói uniós átlag alatti teljesítményről tanúskodnak, ami hátráltatja a szakpolitikák kialakítását és végrehajtását, valamint az európai strukturális és beruházási alapok hatékonyabb felhasználását. A központi kormányzat helyi hivatalai számának tervezett csökkentését és az állami ügynökségek rendszerének egyszerűsítését későbbi időpontra halasztották. A közigazgatás és a közszolgáltatások terén a bérmegállapítási keretek nem állnak összhangban, ami megakadályozza, hogy mindenki egyenlő bánásmódban részesüljön és a kormányzat ellenőrzést gyakoroljon a közszektorbeli bérek felett. A keretek közötti összhang megteremtésének tervezett szabályozását elhalasztották 2018 közepére. A hatóságok megtették az első lépéseket, hogy a szolgáltatásnyújtás hatékonyságának és az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés javítása érdekében egyes feladatokat integráljanak a kórházak között. Az egészségügyi rendszer finanszírozási modellje azonban nem hatékony és végeredményben – különösen a fekvőbeteg-szakellátás esetében – adósságot halmozó.

               (13)Az állami tulajdonú vállalatok fenntartják erős gazdasági jelenlétüket. A hatékonyabb irányításukat célzó intézkedések tekintetében az előrehaladás lassú volt, és az állami tulajdonú vállalatok változatlanul alacsony termelékenységgel és jövedelmezőséggel működnek. Az állami vagyon kezelésére és értékesítésére irányadó új szabályozás elfogadását elhalasztották, ami lassítja az előrehaladást az olyan kulcsfontosságú szakpolitikai intézkedések tekintetében, amelyek lehetővé teszik a magántőke megjelenését az állami tulajdonú vállalkozásokban, illetve az egyéb eszközök aktiválását.

               (14)2017 novemberében lezárult a Horvát Újjáépítési és Fejlesztési Bank független eszközminőség-felülvizsgálata. Mivel a bank fontos szerepet tölt be az uniós pénzügyi eszközök és az európai beruházási terv végrehajtása tekintetében, és emellett egyre nagyobb mértékben vesz részt a közvetlen hitelnyújtásban, a felülvizsgálat megállapításait fel kell használni a bank felügyeleti és szabályozási keretének, valamint irányításának megerősítésére.

               (15)Az adminisztratív terhek és az adó jellegű járulékok változatlanul hatással vannak az üzleti környezetre. Az adminisztratív terhek csökkentése töretlenül, de visszafogott ütemben halad előre. Az adó jellegű járulékok mérséklése korlátozott volt, az átláthatóság pedig alacsony, mivel a nyilvántartás rendszeres frissítése elmaradt és a tervezett csökkentésekhez nem végeztek hatásvizsgálatot.

               (16)A 2015–2020 közötti időszakra szóló korrupcióellenes stratégiában megfogalmazott célkitűzések megvalósításához teljes mértékben végre kell hajtani a 2017–2018. évekre vonatkozó korrupcióellenes cselekvési tervet. Több kulcsfontosságú elem még fejlesztésre szorul, különösen a vagyon- és összeférhetetlenségi nyilatkozattétel, a visszaélések bejelentésére szolgáló csatornákkal kapcsolatos tudatosságnövelés, valamint – az állami tulajdonú szervezetek házon belüli szerződéskötéseinek nagy részaránya miatt a korrupcióval szemben továbbra is védtelen – közbeszerzések során felmerülő kockázatok hatékony ellenőrzése.

               (17)Az áru- és szolgáltatáspiacok korlátozó jellegű szabályozása, különösképpen a rendkívüli mértékben szabályozott szakmák magas száma akadályozza a versenyt. A szabályozási terhek enyhítése lassú ütemben haladt, aminek hátterében az állt, hogy az érdekcsoportok részéről komoly ellenállás mutatkozott.

               (18)A hosszadalmas bírósági eljárások és a tetemes ügyhátralék továbbra is hatást gyakorol az igazságszolgáltatási rendszer – és következésképpen az üzleti környezet – minőségére és hatékonyságára. Az ügyhátralék csökkenésében nem a gyorsabb ítélethozatal, hanem elsősorban az újonnan beérkező ügyek alacsonyabb száma játszott szerepet. A kedvező fejlemények ellenére a peres és fizetésképtelenségi eljárások esetében az elektronikus kapcsolattartás továbbra sem terjedt el kellő mértékben.

               (19)Horvátország intelligens szakosodási stratégiájának köszönhetően folyamatban van néhány, kifejezetten a nemzeti tudományos és innovációs rendszer megújítását célzó kezdeményezés kialakítása. A tudományos és innovációs tevékenységek támogatását illetően úgy tűnik, hogy hiányzik a szakpolitikai hatáskörök közötti összhang, ami gyengíti a szakpolitikai stratégia végrehajtását. Hasonló a helyzet a nagyobb egyetemekkel is: irányítási struktúrájuk erősen tagolt, adminisztratív szabályaik pedig merevek. A kutatóintézetek és az üzleti szféra közötti együttműködés gyenge. A bevezetett kutatási és innovációs politikák hatását nem követik nyomon és értékelik szisztematikus módon, ez pedig meggátolja a prioritások megfelelő meghatározását. A felsőoktatási rendszer hasznát látná a minőség javítására és a munkaerőpiaci relevancia fokozására irányuló ösztönzők alkalmazásának.

               (20)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte Horvátország gazdaságpolitikáját, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi konvergenciaprogramot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Horvátországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak azoknak Horvátország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából képviselt jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (21)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi konvergenciaprogramot, és azt a véleményt fogalmazta meg, hogy Horvátország várhatóan megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (22)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a konvergenciaprogramot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Horvátország 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Erősítse meg a költségvetési keretrendszert, többek között a költségvetés-politikai bizottság mandátumának és függetlenségének megszilárdításával. Vezessen be rendszeres ingatlanadót.

               2.Szorítsa vissza a korhatár előtti nyugdíjba vonulást, gyorsítsa fel a magasabb kötelező nyugdíjkorhatárra való áttérést és hangolja össze a bizonyos kategóriákra vonatkozó nyugdíjrendelkezéseket az általános rendszer szabályaival. Az oktatási és képzési rendszer minőségének javításához, valamint a fiatalok és felnőttek munkaerőpiaci érvényesülésében betöltött jelentőségének növeléséhez hajtsa végre az oktatási és képzési rendszer reformját. Konszolidálja a szociális ellátást és fokozza annak szegénységcsökkentő potenciálját.

               3.Csökkentse a közigazgatás területi töredezettségét, egyszerűsítse a hatáskörök funkcionális elosztását, valamint növelje a közpolitikák kialakítására és végrehajtására felhasználható kapacitásokat. A szociális partnerekkel konzultálva vezessen be harmonizált bérmegállapítási kereteket a közigazgatás és a közszolgáltatások terén.

               4.Javítson az állami tulajdonú vállalatok vállalatirányításán, gyorsítsa fel az állami tulajdonú vállalatok és a nem termelő vagyontárgyak értékesítését. Mérsékelje számottevő mértékben a vállalkozások adó jellegű járulékokból, valamint a bonyolult adminisztratív és jogszabályi követelményekből eredő terheit. Fokozza a versenyt az üzleti szolgáltatások és a szabályozott szakmák területén. Gyorsítsa fel a bírósági eljárásokat és javítsa a bíróságokon az elektronikus kapcsolattartást.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)

                        COM(2018) 410 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 209 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 424 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Szlovákia 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Szlovákia 2018. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Szlovákia 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Szlovákia 2018. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Szlovákiát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2018. március 22-én hagyott jóvá. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (a továbbiakban: az euróövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)Mivel Szlovákia pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Szlovákiának gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezet gazdaságpolitikájára vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi ajánlások, különösen az 1. ajánlás tükröz.

               (3)A Szlovákiára vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  4
                2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Szlovákiának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében Szlovákia által elért eredményeket.

               (4)Szlovákia 2018. április 25-én benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  5
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  6
               .

               (6)Szlovákia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2018. évi stabilitási programja értelmében a kormány arra törekszik, hogy 2018-ban 0,8 %-ra javítsa a GDP-arányos államháztartási hiányt, majd a további javulás eredményeként 2021-ben 0,0 %-os szintet érjen el. A középtávú költségvetési cél – a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány – várhatóan 2020-ra teljesül. A 2018. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság-ráta a 2018-as 49,3 %-os értékről 2021-re várhatóan 43,3 %-ra csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor a 2019-től kezdődő időszakra kitűzött hiánycélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek teljesen kidolgozva. A költségvetés egy költségvetési tartalékoknak nevezett, nem meghatározott kiadási kategóriát foglal magában, amely nem elhanyagolható hányadot képvisel (a GDP 0,7 %-a), és ad hoc műveletekhez használható fel, csökkentve ezáltal a költségvetés végrehajtásának kiszámíthatóságát.

               (7)A Tanács 2017. július 11-i ajánlásai szerint Szlovákiának biztosítania kell, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  7
                nominális növekedési rátája 2018-ban ne haladja meg a 2,9 %-ot, ami a GDP 0,5 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Ugyanakkor megállapította, hogy a 2018. évi költségvetésiterv-javaslat értékelése és ezt követően a 2018. évi költségvetési eredmények értékelése során megfelelően figyelembe kell venni egy olyan költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozó célt, amely hozzájárul mind a folyamatban lévő gazdaságélénkülés megerősítéséhez, mind pedig az államháztartás fenntarthatóságának biztosításához. Miután a Bizottság értékelte a szlovákiai fellendülés erősségét, kellő figyelmet fordítva Szlovákia fenntarthatósági kihívásaira, e tekintetben további elemeket nem kell figyelembe venni. A Bizottság 2018. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2018-ben jelentős lesz az eltérés ettől az ajánlástól.

               (8)2019-ben, tekintettel a szlovákiai 1,2 %-os előre vetített kibocsátási résre, a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája nem haladhatja meg a 4,1 %-ot, összhangban a Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott követelménymátrix által előírt, a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális kiigazítással. Változatlan szakpolitikát feltételezve a 2018-as és a 2019-es összesített eltérés miatt fennáll a kockázata annak, hogy Szlovákia 2019-ben jelentősen eltér az előírt követelménytől. A Tanács összességében úgy véli, hogy 2018-tól meg kell tenni a szükséges intézkedéseket a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés biztosítása érdekében.

               (9)Szlovákia államháztartása hosszú távon továbbra is kockázatokkal szembesül. Az egészségügyi kiadások továbbra is kockázatot jelentenek az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága szempontjából, mivel a szlovákiai egészségügyi ellátás költséghatékonyságának növelése továbbra is kihívást jelent. Hosszú távon az egészségügyi közkiadások az előrejelzések szerint a GDP 1,2 százalékpontjával nőnek, ami meghaladja az EU esetében becsült 0,9 százalékpontos átlagot. A nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatósága fokozatosan javult a nyugdíjkorhatár automatikus növekedése miatt, ami hosszú távon csökkentette az elöregedéssel kapcsolatos kiadások előre jelzett növekedését.

               (10)Bár történtek lépések az egészségügyi rendszer költséghatékonyságának javítása érdekében, különösen a „pénzért értéket” kiadási felülvizsgálat révén, az erőforrások felhasználásának racionalizálásában továbbra is jelentős potenciál rejlik. A szolgáltatások racionalizálását, a jobb kórházi erőforrás-gazdálkodást és a hatékonyabb ellátási rendszert lehetővé tevő, széles körű egészségügyi reform terve nem mutat előrelépést. A kórházi szolgáltatások igénybevétele továbbra is magas, a krónikus betegségek esetében magas a kórházi ápolás aránya, uniós átlag feletti a kórházi elbocsátási arány, ami viszonylag alacsony férőhely-kihasználtsági aránnyal párosul. Miközben az alapellátási ágazat megerősítése enyhítheti a kórházakra nehezedő nagy terhet, a rendszer a háziorvosok hiánya miatt is szenved, amit tovább súlyosbít egyenlőtlen földrajzi eloszlásuk. A háziorvosi állomány korösszetétele szintén aggodalomra ad okot a jövőbeli ellátás tekintetében. Végül az egészségügyi rendszer költséghatékonyságának fokozására irányuló számos rendelkezés, mint például a diagnózishoz kapcsolódó csoportos fizetési rendszer teljes körű bevezetése, valamint az e-egészségügyi rendszer hatékony működőképessé tétele még mindig a fejlesztési szakaszban van. E rendelkezések tekintetében valószínűleg további késedelmek és végrehajtási kihívások fognak jelentkezni a jövőben.

               (11)A gyors gazdasági növekedés következtében a költségvetési bevételek növekednek, valamint folyamatban vannak az adózási fegyelem javítására és Szlovákia magas héabevétel-kiesésének csökkentésére irányuló erőfeszítések. Míg a kutatást és fejlesztést elősegítő fiskális ösztönzők növekedtek, az ingatlanadózás továbbra is gyenge bevételi forrást jelent. A kiadások felülvizsgálatára irányuló gördülő program az állami kiadások valamennyi kulcsfontosságú területe tekintetében hatékony és szigorú eszköznek bizonyul az államháztartási kiadások költséghatékonyságának javítására.

               (12)A munkaerőpiac pozitív fejlődése folytatódik, amit a növekvő foglalkoztatás és a munkanélküliség minden eddiginél alacsonyabb szintje jellemez. Mindazonáltal a tartós munkanélküliségi ráta továbbra is az egyik legmagasabb az EU-ban, ami különösen a hátrányos helyzetű csoportokat, mint például az alacsony szakképzettségűeket, a fiatalokat és a marginalizált romákat érinti. A munkaerőpiaci feltételek javulása következtében a gazdaság egyes ágazataiban a szakképzett munkaerő hiánya már megmutatkozott. A munkaerőpiacon markáns regionális különbségek mutatkoznak, a magasabb munkanélküliség Kelet-Szlovákiában összpontosul, míg a munkaerőhiány az ország nyugati részére koncentrálódik. Szlovákia megkezdte a tartósan munkanélküli személyek integrációjára vonatkozó cselekvési tervének végrehajtását, amelyet az Európai Szociális Alap támogat. A terv személyre szabott szolgáltatásokat, szociális tanácsadást és új alapvető profilalkotási rendszert vezet be. A végrehajtás azonban még nem eredményezett strukturális változásokat. Az állami foglalkoztatási szolgálatok ügyforgalma enyhítése tekintetében továbbra is hiányosságok mutatkoznak a magánpartnerekkel és a nem kormányzati szervezetekkel kialakított együttműködés terén, míg a személyre szabott tanácsadás korai szakaszban van. Emellett a tartósan munkanélküli személyek hozzávetőleges szegmentálása nem segíti elő az aktivizálási intézkedések érvényesítését. A képzési és átképzési programokat megerősítették, de azok még mindig elégtelenek, és továbbra is korlátozott a tartósan munkanélküliek és a hátrányos helyzetű csoportok megszólítása. Emellett a felnőttek tanulásban való részvétele még mindig nagyon alacsony és a hátrányos helyzetű csoportok számára a második esélyt nyújtó oktatás is kevéssé fejlett. Az álláskeresési járadékokra való jogosultság feltételei szigorúak, a járadékok pedig rövid időtartamra szólnak. Ez alacsony lefedettséget eredményez az álláskeresési járadékokban részesülő, rövid távon munkanélküliek körében.

               (13)A nemek közötti foglalkoztatottsági különbség és a nemek közötti bérszakadék jóval meghaladja az uniós átlagot. A szülőképes korú nők alacsony foglalkoztatási rátája azt tükrözi, hogy a férfiak ritkán veszik igénybe a hosszú szülői szabadságot, a rugalmas munkaidő-beosztás kevéssé alkalmazott, és hogy a gyermekgondozási létesítmények kevésbé megfizethetők és hozzáférhetők. Különösen alacsony a gyermekgondozásban részt vevő, háromévesnél fiatalabb gyermekek száma.

               (14)Az oktatási rendszer nem járul hozzá kellőképpen Szlovákia társadalmi-gazdasági fejlődéséhez, és minden szinten alulfinanszírozott. Sürgető kihívást jelent az oktatási eredmények minősége, a romák inkluzív többségi oktatásban való részvétele, valamint a társadalmilag és gazdaságilag hátrányos helyzetű tanulók oktatásba és képzésbe történő hatékony integrációja. Az oktatási eredmények és az alapvető készségek szintje a nemzetközi szabványok szerint továbbra is gyenge, és nagyban függ a diákok társadalmi-gazdasági hátterétől. A korai iskolaelhagyás alacsony, azonban növekszik, és a lemorzsolódás mértéke tekintetében jelentősek a regionális különbségek. Annak ellenére, hogy a tervek szerint a tanári fizetések 2020-ig évente 6 %-kal emelkednek, a tanári szakma még mindig nem vonzó, részben a korlátozott alapképzés és szakmai fejlődési lehetőségek miatt. A roma tanulók inkluzív többségi oktatásban való részvételének növelését célzó intézkedések végrehajtása rendkívül gyenge a nem megfelelő pénzügyi támogatás és felügyelet, valamint a tanárok interkulturális kérdésekkel kapcsolatos képzésének elégtelensége miatt.

               (15)A közigazgatásra továbbra is teherként nehezednek a gyenge minisztériumközi együttműködésből és a közszolgálat gyenge politikai semlegességéből eredő hatékonysági problémák és szűk keresztmetszetek. Lassan halad a közszolgálati törvény végrehajtása, de a humánerőforrás-gazdálkodás javítására gyakorolt hatása még mindig várat magára. Az uniós források kezelése tekintetében az igazgatási kapacitás és hatékonyság továbbra is korlátozott, és a személyzeti fluktuáció továbbra is magas, és részben a politikai ciklushoz kapcsolódik. Erre azonban megoldást nyújt a miniszterelnök-helyettesi hivatal koordináló szerepének megerősítése, amely stabilizáló tényezőként hat a folytonosságra és az intézményi szakértelemre a végrehajtó szervezeteken belül.

               (16)Az európai strukturális és beruházási alapok kulcsszerepet játszanak Szlovákiában a versenyképesség, a növekedés és a foglalkoztatás javításával kapcsolatos fontos kihívások kezelésében. Szlovákia 2017-ben 26 millió EUR összegű kutatási és innovációs finanszírozást veszített el, főként a kiválasztási kritériumok alkalmazásának és az értékelők kiválasztásának problémái miatt, amit az elvégzett ellenőrzések is megerősítettek. Ha nem hoznak intézkedéseket a végrehajtás felgyorsítása érdekében, magas annak a kockázata, hogy a forrásallokáció egy másik része elvész. Míg a projektkiválasztási arány mára meghaladta a jelenlegi programozási időszakra előirányzott teljes összeg felét, a helyszíni végrehajtás eredményeként csak az allokáció 11 %-át fizették ki a kedvezményezetteknek.

               (17)A közigazgatás alacsony hatékonysága más ágazatokra is kiterjed, ideértve az energiaágazatot és a környezetvédelmet is. Az újrafeldolgozási arány nagyon alacsony és a levegő minősége továbbra is viszonylag gyenge. A fenntartható erdőgazdálkodás egyre nagyobb kihívást jelent. Az energiaágazatot a túlszabályozás sújtja, az energiapolitika pedig nem áll teljes mértékben összhangban az EU éghajlat- és energiapolitikai célkitűzéseivel.

               (18)Szlovákia fontos lépéseket tett a jól működő közbeszerzési rendszer megvalósítása felé. Erőfeszítéseket tettek a minőségre vonatkozó odaítélési kritériumok bevezetésére. A közbeszerzési eljárások lefolytatásához szükséges kötelező elektronikus eszközöket 2018 októberétől kell alkalmazni. Átfogó, bár nem optimális hatékonyságú előzetes ellenőrzéseket végeztek az Európai Szociális Alapból és az Európai Beruházási Alapból finanszírozott valamennyi projekt tekintetében. Mindazonáltal a belső ellenőrzések, az átláthatóság, a digitalizálás, a professzionalizálás és a stratégiai közbeszerzés területén még nem sikerült kielégítő teljesítményt elérni. Ez tükröződik Szlovákia versenyellenes gyakorlatokkal kapcsolatos pontszámaiban, amelyek némi javulás ellenére bizonyos mértékig az uniós átlag felett maradnak. Ráadásul még mindig csak korlátozott jelei vannak a korrupció elleni küzdelem iránti elkötelezettségnek. A vállalkozások több mint fele úgy érzékeli, hogy a nemzeti hatóságok által irányított közbeszerzések terén széles körű a korrupció.

               (19)A korrupció, az összetett adminisztratív eljárások, a túlzott és gyorsan változó üzleti szabályozás, valamint a szabályozó szervek gyenge minősége súlyosan befolyásolja Szlovákia üzleti környezetének minőségét. Míg Szlovákia néhány területen a nemzetközi összehasonlításban kissé háttérbe szorult, számos intézkedést azonosított az üzleti környezet minőségének javítására és a beruházások fellendítésére. Szlovákia megerősítette a szabályozás hatásvizsgálatára vonatkozó keretét is, amelynek használatát az elmúlt években kiterjesztette. Végezetül nemrégiben elfogadták a minőségi jogalkotásra vonatkozó új stratégiát. Az üzleti szolgáltatások ágazatában továbbra is az uniós átlagnál szigorúbb korlátozások alkalmazandók az építészek, mérnökök, adótanácsadók, ügyvédek, szabadalmi ügynökök, ingatlanügynökök és idegenvezetők esetében. A Bizottság a 2017 januárjában közzétett közleményében
                  8
                ajánlásokat tett a szabályozási akadályok kezelésére. Szlovákia azonban nem számolt be előrelépésről a szóban forgó korlátozások kezelését illetően.

               (20)Összességében nem történt előrelépés a korrupció elleni küzdelem fokozása terén. A korrupcióérzékelés továbbra is magas, és az ilyen bűncselekményekre vonatkozó büntetőeljárások tovább csökkentek. A korrupció megítélése tovább romlott egy oknyomozó újságíró meggyilkolása, valamint az általa feltárt magas szintű korrupciós ügyek széles köre miatt. A magas szintű büntetőügyek aránya rendkívül alacsony. A rendőrség és az ügyészi kar elszámoltathatóságának hiánya nem megoldott, és akadályozza a korrupció elleni küzdelmet és a kényes korrupciós ügyek kivizsgálását.

               (21)A hatékonyság bizonyos javulása ellenére továbbra is kihívást jelent Szlovákia számára az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának javítása, beleértve a függetlenséget is. Továbbra is aggályok merülnek fel a bírói kar függetlenségével kapcsolatban, beleértve a bírák kinevezési eljárásait a bírói kar valamennyi szintjén.

               (22)Bár az innováció fellendítése ösztönözheti a versenyképességet és elősegítheti a tudásalapú gazdaságra való átállást, Szlovákia innovációs kapacitása továbbra is mérsékelt, az üzleti kutatás és fejlesztés intenzitása pedig igen alacsony (2016-ban a GDP 0,40 %-a). Jóllehet az ország csúcstechnológiát és közepesen fejlett technológiát előállító gyártási ágazata nagy méretű, az erőfölényben lévő multinacionális vállalatok eddig csak korlátozott érdeklődést mutattak a kutatási és fejlesztési tevékenységek végrehajtása terén, a házon belüli innovációs tevékenységet folytató kis- és középvállalkozások aránya pedig Szlovákiában 2016-ban (13,9 %) jóval alacsonyabb volt, mint az EU egészében (28,8 %).

               (23)Az európai strukturális és beruházási alapok felhasználása miatt 2009 és 2015 között jelentősen nőttek a kutatási és innovációs célú állami beruházások. E beruházások teljes potenciálját a szlovák kutatási környezet hiányosságai miatt nem sikerült kiaknázni. Annak ellenére, hogy a miniszterelnök-helyettesi hivatal szerepe a kutatás, fejlesztés és innováció koordinációja vonatkozásában megerősödött, az e területen folytatott szakpolitika átfogó irányítása gyenge. A reformok rendszeres elhalasztását eredményezi a rendszer széttagoltsága és a gyenge irányítási keret, amely – a gyakran rosszul koordinált – számos minisztérium és végrehajtó ügynökség között oszlik meg. Csak lassan haladnak a tudástranszfer ösztönzésére, az ipari kutatási kapacitások megerősítésére, valamint a vállalkozások és a tudományos körök közötti együttműködés javítására irányuló intézkedések.

               (24)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a szlovák gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Szlovákiának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak azoknak Szlovákia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (25)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  9
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy Szlovákia 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Biztosítsa, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2019-ben ne haladja meg a 4,1 %-ot, ami a GDP 0,5 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Hajtsa végre az egészségügyi rendszer költséghatékonyságának növelését célzó intézkedéseket és dolgozzon ki hatékonyabb egészségügyi munkaerő-stratégiát.

               2.Erősítse meg az aktivizálási és továbbképzési intézkedéseket, beleértve a minőségi képzést és a hátrányos helyzetű csoportoknak nyújtott személyre szabott szolgáltatásokat, különösen a tartósan munkanélküli személyekre vonatkozó cselekvési terv végrehajtása révén. Ösztönözze a nők foglalkoztatását, különösen a megfizethető, minőségi gyermekgondozás kiterjesztése révén. Javítsa az oktatás minőségét és inkluzív jellegét, többek között azáltal, hogy a gyermekkortól kezdve növeli a roma gyermekek részvételét a többségi oktatásban.

               3.Növelje a minőségre és az életciklus-költségre vonatkozó kritériumok alkalmazását a közbeszerzési műveletek során. Kezelje a korrupciót, többek között a meglévő jogszabályok végrehajtásának biztosítása, valamint a rendőrségi és ügyészi szintű elszámoltathatóság növelése révén. Javítsa az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságát, különösen a bírói kinevezési eljárások függetlenségének megőrzése révén. Csökkentse az állami kutatási rendszer széttagoltságát és ösztönözze az üzleti innovációt, többek között a kis- és középvállalkozások tekintetében.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        COM(2018) 424 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 223 final.

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A törvényben előírt diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve bevételnövelést figyelembe veszik. A bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket nettósítják.

                     (8)

                        COM(2016) 820 final.

                     (9)

                        Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 405 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Németország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Németország 2018. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Németország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Németország 2018. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Németországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2018. március 22-én hagyott jóvá. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (a továbbiakban: az euróövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)Mivel Németország pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Németországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezet gazdaságpolitikájára vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1. és 2. ajánlás tükröz.

               (3)2018. március 7-én közzétették a Németországra vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  5
               . Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Németországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Németország által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, melynek eredményeit szintén 2018. március 7-én tették közzé.
                  6
                Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Németországban makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Mindenekelőtt a tartósan magas folyófizetésimérleg-többlet határokon átnyúló jelentőséggel bír, és a megtakarításokhoz képest visszafogott beruházásokat tükrözi mind a magán-, mind az állami szektorban. A nagyrészt Unión kívüli országokkal szemben kialakult többlet 2016 óta némileg szűkült, és a következő években várhatóan fokozatosan csökkenni fog a belső kereslet jövőbeli élénkülése következtében, bár az előrejelzés időszakában példátlanul magas szinten marad. Miközben jelenleg a növekedés mozgatórugójává egyre inkább a belföldi kereslet válik, a GDP-arányos fogyasztás és beruházás – a kedvező ciklikus és finanszírozási feltételek, valamint az infrastrukturális beruházási igények ellenére – egyaránt visszafogott maradt, miközben az utóbbi számára van költségvetési mozgástér. Bár a közberuházások élénkítése érdekében számos intézkedésre került sor, ezek az erőfeszítések nem eredményezték a GDP-hez viszonyított arány tartósan felfelé mutató tendenciáját. Emellett korlátozott volt a más területekre irányuló ajánlások végrehajtása terén elért haladás.

               (4)Németország 2018. április 30-án benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  7
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  8
               .

               (6)Németország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és az adósságszabály hatálya alatt van. 2018. évi stabilitási programjában a kormány az államháztartás tekintetében GDP-arányosan 1 és 1,5 % közötti költségvetési többletet tervez a 2018–2021 közötti időszakra. A középtávú költségvetési cél – a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány – a programidőszak egésze során továbbra is biztonsággal teljesül. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság fokozatos csökkenést követően 2021-re 53 %-ot tesz majd ki. Bár a stabilitási program a 2018. márciusi koalíciós megállapodás számos tervezett – a 2018 és 2021 közötti időszakban nagyjából a GDP 1,5 %-ának megfelelő mértékű – intézkedését felsorolja, ezek még nem szerepelnek a stabilitási program előrejelzéseiben, mivel azokat még nem fogadták el. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv – amelyet nem hagyott jóvá független szerv – megalapozott
                  9
               . A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg várhatóan 2018-ban a GDP mintegy 1,2 %-ának, 2019-ben pedig a GDP 1,0 %-ának megfelelő többletet mutat majd, vagyis meghaladja a középtávú költségvetési célt. Az államadósság az előrejelzés szerint stabil csökkenő pályán marad. Összességében a Tanács véleménye az, hogy Németország az előrejelzések szerint 2018-ban és 2019-ben meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Ugyanakkor – a középtávú költségvetési cél betartása mellett – a fennmaradó mozgástérrel a költségvetési és strukturális politika felhasználható lenne arra, hogy tartósan növelje a köz- és magánberuházások szintjét, különösen az oktatás, a kutatás és az innováció terén.

               (7)2015 és 2017 között a közberuházások reálértelemben erősen növekedtek. Ez a tendencia tükrözi a kormány beruházásélénkítésre irányuló erőfeszítéseit. A közberuházások bővülnek, de a GDP-hez viszonyítva még mindig mérsékeltek, és a helyi önkormányzatok szintjén jelentős (a becslések szerint a GDP 4 %-ának megfelelő) beruházási hátralék áll fenn. A közszektorbeli tőkeállomány a GDP-hez viszonyítva még mindig csökkenőben van az önkormányzati szinten negatív nettó beruházásszint következtében (2010 és 2016 között évente körülbelül 6 milliárd EUR). Az önkormányzati szintű beruházási hátralék felszámolása a következő évtizedben évente a GDP 0,3 %-ának megfelelő mértékű további közberuházást tenne szükségessé. A beruházásoknak a kormányzati szektor tőkeállományához viszonyított (százalékos) aránya és a közberuházásoknak a közkiadásokhoz viszonyított (százalékos) aránya az euróövezeti átlag alatt van. 2017-ben kezdte meg működését egy szolgáltató ügynökség, amelynek feladata a közberuházások támogatása az önkormányzatok szintjén, de további erőfeszítésekre van szükség a beruházási hátralék kezeléséhez. A kedvező költségvetési helyzetre tekintettel ez azt jelzi, hogy a kormányzat minden szintjén, különösen regionális és önkormányzati szinten lehetőség van a beruházások növelésére.

               (8)Az oktatásra fordított közkiadások 2016-ban változatlanul a GDP 4,2 %-át tették ki, ami a 4,7 %-os uniós átlag alatt marad. 2016-ban az oktatási és kutatási kiadások a GDP 9,0 %-ának megfelelő mértékűek maradtak, így nem érték el a GDP 10 %-ában megállapított nemzeti célkitűzést. Ez a becslések szerint körülbelül 33 milliárd EUR összegű beruházási résnek felel meg. Miközben az oktatási kiadások reálértéken növekedtek, továbbra is jelentős a beruházási hátralék. Ugyanakkor a növekvő diáklétszám, a tanárhiány és a koragyermekkori nevelés és gondozás további bővítése megfelelő közfinanszírozást tesz szükségessé. Németország potenciális növekedése szempontjából alapvető fontosságú, hogy növelje az oktatásra, kutatásra és innovációra fordított kiadásokat.

               (9)A német gazdaság digitalizálása lassan halad, és az ország jelentős kihívásokkal néz szembe. A gyors internetszolgáltatás (legfeljebb 30 Mbit-es új generációs hozzáférés) rendelkezésre állását illetően egyértelmű digitális szakadék van a városi és vidéki területek között (a vidéki területeken csak 54 %-os a lefedettség). Németország lemaradásban van a rendkívül nagy kapacitású széles sávú (> 100 Mbit) szolgáltatások terén. Az ország területének csak kis részén (7,3 %) kiépített a nagy teljesítményű üvegszálas hálózat, szemben a 26,8 %-os uniós átlaggal. Ehelyett a szolgáltatók részéről előnyben részesített technológiai megoldás továbbra is a meglévő rézkábel-hálózatok korszerűsítése (vektorizálás). Számos szolgáltatás támaszkodik a rendkívül nagy sebességű hálózati összekapcsoltságra, és 2017-ben a német vállalkozások 25,3 %-a vélte úgy, hogy az általa használt internetkapcsolat túl lassú tényleges üzleti igényeihez. Az ilyen hálózati összekapcsoltság hiánya visszafogja a beruházásokat, különösen a kis- és középvállalkozások esetében, amelyek közül sok vidéki vagy városkörnyéki területen működik. A digitális közszolgáltatások és az elektronikus egészségügy teljesítménye is messze elmarad az uniós átlagtól.

               (10)A vállalkozások kutatás-fejlesztési beruházásai növekszenek és Németország közel van ahhoz, hogy elérje az Európa 2020 stratégia szerinti K+F intenzitásra vonatkozó célkitűzését. A beruházások azonban egyre nagyobb mértékben a nagyvállalatoknál, valamint a csúcstechnológiát és a közepesen fejlett technológiát alkalmazó gyártási ágazatokban koncentrálódnak, míg a kis- és középvállalkozások hozzájárulása csökken. Számos intézkedésre került sor a vállalkozói tevékenység megerősítése érdekében, különösen a magánszektor kockázatitőke-befektetéseinek bevonása révén. Németország kockázatitőke-piaca azonban továbbra is fejletlenebb a nemzetközi szinten vezető innovatív országokhoz képest.

               (11)Bár a közelmúltban megfigyelhető volt némi javulás, Németország adórendszere továbbra sem hatékony, különösen azért, mert összetett és torzítja a döntéshozatalt, például a beruházások, a finanszírozás és a munkaerőpiaci részvétel tekintetében. A bevételnövelést Németország viszonylag nagymértékben a közvetlen adókra alapozza, és lehetőség van a torzító közvetlen adók csökkentésére, és el lehet mozdulni a vagyon-, örökösödési és fogyasztási adók kevésbé torzító hatású adófajtái felé. 2015-ben uniós összehasonlításban Németországban a hatodik legmagasabb volt az adók és a társadalombiztosítási járulékok szintje. A tőkeköltség és a régiónként eltérő tényleges átlagos társaságiadó-kulcs a legmagasabbak között van az EU-ban (nemzeti szinten összesítve 28,2 %, szemben a 20,9 %-os uniós átlaggal). A társasági adó, a helyi iparűzési adó (Gewerbesteuer) és a szolidaritási különadó kölcsönhatásával a társasági adózás rendszere összetett, jelentős adminisztratív költségekkel jár és torzítja a beruházások szintjét és helyét. Emellett a társasági adó torzítja a finanszírozási döntéseket a hitelfinanszírozás pozitív adóügyi megkülönböztetése révén. Ez a torzító hatás a hetedik legnagyobb az EU-ban. A részvények tőkeköltségeinek csökkentése megerősíthetné a magánszektorbeli beruházásokat és a viszonylag fejletlen német kockázatitőke-piacot. Emellett a veszteségelhatárolásra vonatkozó előírások továbbra is viszonylag szigorúak, egy adott évben az összeg az adóköteles jövedelem 60 %-ára korlátozott.

               (12)A németországi szabályozás változatlanul rendkívül szigorú, különösen ami az üzleti szolgáltatásokat, a szabályozott szakmákat és a határokon átnyúló szolgáltatásnyújtás adminisztratív formaságait illeti. A fő korlátozások többek között a jogi formára és a részesedésekre vonatkoznak. A piaci lemorzsolódási ráta a fő üzleti szolgáltatási ágazatokban, például a jogi, könyvviteli, építészi és mérnöki tevékenységek terén az uniós átlag alatt van, ugyanakkor ezekben az ágazatokban a bruttó működési ráta átlag feletti, ami alacsonyabb versenynyomásra utal. A szolgáltatások köztes inputként betöltött szerepe miatt a szolgáltatásokra vonatkozó kevésbé korlátozó szabályozás növeli a termelékenységet a főként downstream szolgáltatásokat nyújtó ágazatokban.

               (13)Németország munkaerőpiacának teljesítménye nagyon jó. A munkanélküliség 2017 negyedik negyedévében minden eddiginél alacsonyabb szintre, 3,6 %-ra esett vissza, és a foglalkoztatás elérte a 79,8 %-ot. Az ifjúsági munkanélküliség (2017-ben 6,7 %) a legalacsonyabbak között van az EU-ban. Németországban egyre nagyobb hiány van szakképzett munkaerőből, míg egyes csoportok munkaerőpiaci potenciálja változatlanul kihasználatlan. A részmunkaidőben dolgozók, különösen a nők, valamint a migráns háttérrel rendelkezők és a gondozási feladatokat ellátók aránya a legmagasabbak között van az Unióban. A nők esetében a legfontosabb tényezők közé tartozik, hogy nem kapnak ösztönzést hosszabb munkaidő vállalására, és ehhez a megfelelő gyermekgondozási létesítmények és az egész napos oktatási létesítmények hiánya társul. Az egyedi adózási szabályok, különösen a második keresők és az alacsony keresetűek esetében, valamint a legfeljebb 450 EUR-s fizetéssel járó úgynevezett miniállásokból eredő bezáródási hatás szintén nem ösztönöz hosszabb munkaidő vállalására. Németországban az egyik legmagasabb az alacsony keresetűek adóéke, és ez leginkább a nőket érinti. A részmunkaidőben foglalkoztatott nők nagy aránya mellett uniós összehasonlításban a részmunkaidős foglalkoztatásban az egyik legszélesebb a nemek közötti szakadék (37,5 % a 23,1 %-os uniós átlaggal szemben). Ez hozzájárul a Németországra jellemző rendkívül nagy nemek közötti bérkülönbséghez.

               (14)A nominális bérnövekedés 2017-ben mérsékelt maradt (2,4 %) a minden eddiginél alacsonyabb munkanélküliség és a betöltetlen álláshelyek nagy aránya ellenére. Ez a viszonylag visszafogott arány részben a szolgáltatások terén jellemző lassú termelékenységnövekedéssel, egyes ágazatokban a kollektív szerződések csekély mértékű elterjedésével és a strukturális munkanélküliség csökkenésével magyarázható. Az infláció megugrásának hatása korlátozott volt, a reálbér-növekedés a 2016-os 1,8 %-ról 2017-ben 0,7 %-ra esett vissza. A 2018 elején kötött kollektív szerződések a bérnövekedés némi gyorsulását eredményezhetik; e fejleményeket érdemes figyelemmel kísérni. Az alacsony keresetűek aránya továbbra is magas, és az alacsonyabb fizetési decilishez tartozók esetében növelni kell a ledolgozott munkaórák számát. A megnövekedett bevándorlás nem akadályozta meg a bérnövekedést az alacsonyabb jövedelmű szegmensekben. A kötelező általános minimálbér 2015. évi bevezetése, majd 2017. évi emelése növelte a béreket a jövedelemeloszlás alsó régióiban. A bérnövekedés mellett a szociális partnerek a bértárgyalások jelenlegi fordulójában a rugalmas munkaidőre összpontosítanak.

               (15)Németország összességében szilárd szociális védelmi rendszerrel rendelkezik. Azonban a szegénységi küszöb alatt élők aránya a teljes népességhez viszonyítva 2005 és 2015 között folyamatosan nőtt (16,7 %), majd ez a tendencia 2016-ban kissé megfordult. 2015-ben megkezdődött a jövedelmi egyenlőtlenség csökkenése is, csekély csökkenést mutatva a jövedelmi ötödök arányában (S80/S20), ami a szegényebb háztartások jövedelmi helyzetének javulásával magyarázható. A dolgozói szegénység közelmúltbeli, 2016-os javulása szintén mérsékelt volt, és csak a férfiak esetében volt megfigyelhető.

               (16)Németországnak javítania kell az idősebb munkavállalók munkaerőpiaci kötődését, ami növelné az időskori jövedelmet, élénkítené a potenciális kibocsátást, és hozzájárulna a szűk munkaerőpiachoz való alkalmazkodáshoz, valamint csökkentené az időskori elővigyázatossági megtakarítások szükségességét. A költségvetési fenntarthatósági kockázatok jelenleg csekélyek, nagyrészt a viszonylag magas elsődleges többleteknek köszönhetően. Ennek ellenére az idősödésről szóló 2018. évi jelentés szerint Németországban várhatóan az egyik legmagasabb lesz a nyugdíj-kiadások növekedése 2070-ig. A szegénységi küszöb alatt élő idősek (azaz a 65 év felettiek) aránya 2016-ban 17,6 % volt, ami a 14,7 %-os uniós átlag felett van. A nyugdíjak megfelelőségének jövőbeli romlása a kötelező első pillérben várhatóan növeli az időskori szegénység kockázatát, különösen az alacsony keresetűek, az atipikus szerződésekkel rendelkezők, valamint azok esetében, akik korábban megszakították munkaviszonyukat. A nemek közötti nyugdíjszakadék a legszélesebbek között van az Unióban. Ugyanakkor, miközben a 60–64 év közötti munkavállalók foglalkoztatási rátája (2017-ben 58,4 %) a legmagasabbak között volt az EU-ban, a 65–69 év közötti korosztály esetében a foglalkoztatási ráta (16,1 %) a többi tagállaméval összevetve a középső harmadban van.

               (17)A társadalmi-gazdasági háttér továbbra is jelentős mértékben meghatározza az oktatási eredményeket és a munkaerőpiaci integrációt. A 2015. évi nemzetközi tanulói teljesítménymérés (PISA-felmérés) szerint ez azt eredményezi, hogy a természettudományok tekintetében a legalacsonyabb és a legmagasabb társadalmi kvartilis között 3 iskolaévnek megfelelő teljesítménykülönbség van. A tagállami adatok arra utalnak, hogy az alapfokú oktatás tekintetében is erős a korreláció. A migráns háttérrel rendelkező tanulók esetében sajátos kihívásokat kell kezelni. A Németországban született tanulókkal összehasonlítva a migráns hátterű diákok esetében sokkal valószínűbb, hogy az alapkészségek terén alulteljesítenek, nagyobb köztük a korai iskolaelhagyók vagy az egyetemi oktatásból lemorzsolódók aránya. Emellett a migráns háttérrel rendelkezők munkaerőpiaci kapacitása nincs teljes mértékben kihasználva. 2017-ben a harmadik országbeli (20–64 év közötti) állampolgárok foglalkoztatási rátája több mint 27 százalékponttal alacsonyabb volt, mint a német állampolgárok esetében (a harmadik országbeli nők körében pedig közel 33 százalékponttal alacsonyabb). A munkavállalók jövőbeli munkaerőpiaci teljesítménye szempontjából aggodalomra ad okot, hogy a felnőttképzés az uniós átlag alatt van, és változatlanul nagy probléma az olyan alacsony képzettségű felnőttek esetében, akiknek hiányosságaik vannak az alapvető olvasási és írási készségek terén (7,5 millió fő).

               (18)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a német gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Németországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak azoknak Németország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (19)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és azt a véleményt
                  10
                fogalmazta meg, hogy Németország várhatóan megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (20)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1. és 2. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy Németország 2018–2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.A középtávú költségvetési cél betartása mellett használja fel a költségvetési és strukturális politikát a köz- és magánberuházások, különösen az oktatásra, kutatásra és innovációra fordított beruházások tartós növekedésének biztosítására a kormányzat minden szintjén, de mindenekelőtt regionális és önkormányzati szinten. Fokozza az erőfeszítéseket a rendkívül nagy kapacitású széles sávú infrastruktúra országos szintű elérhetőségének biztosítása érdekében. Javítsa az adórendszer hatékonyságát és beruházásokat ösztönző jellegét. Fokozza a versenyt az üzleti szolgáltatások és a szabályozott szakmák területén.

               2.Fogja vissza a hosszabb munkaidő vállalását korlátozó tényezőket, ideértve a nagy adóéket, különösen az alacsony keresetűek és a második keresők esetében. Tegyen intézkedéseket a munkával töltött életszakasz meghosszabbításának ösztönzésére. Teremtsen magasabb bérnövekedést ösztönző feltételeket, tiszteletben tartva a szociális partnerek szerepét. Javítsa a hátrányos helyzetű csoportok oktatási eredményeit és készségszintjét.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)

                        COM(2018) 405 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 204 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        A gazdasági és energiaügyi minisztérium által a pénzügyminisztériummal egyeztetve elfogadott, és 2018 júliusától hatályos, a szövetségi kormány gazdasági előrejelzéseire vonatkozó rendelet (Vorausschätzungsverordnung) szerint a közös gazdasági előrejelzéseket (Gemeinschaftsdiagnose) kidolgozó projektcsoport az a független testület, amely a gazdasági előrejelzésekről szóló törvény (Vorausschätzungsgesetz) értelmében felelős a költségvetésiterv-javaslatok és a stabilitási program alapjául szolgáló gazdasági előrejelzések értékeléséért.

                     (10)

                        Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.