Fontos jogi nyilatkozat

|

52007SC0141

Ajánlás a Tanács véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (3) bekezdésével összhangban Lengyelország 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramjáról  /* SEC/2007/0141 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 7.2.2007SEC(2007) 141 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (3) bekezdésével összhangban Lengyelország 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramjáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSELőZMÉNYEKA Stabilitási és Növekedési Paktum, amely 1998. július 1-jén lépett hatályba, a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze. A 2005. évi reform elismerte a Paktum eredményességét a költségvetési fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor célul tűzte ki a Paktum hatékonyságának és gazdasági megalapozottságának erősítését, valamint az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítását.A költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1], amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még be nem vezetett tagállamok esetében pedig (aktualizált) konvergenciaprogramokat), és azokat évente aktualizálniuk kell. Lengyelország első konvergenciaprogramját 2004 májusában nyújtották be. A Tanács a rendelettel összhangban – a Bizottság ajánlása alapján, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően – 2004. július 5-én véleményt fogalmazott meg a konvergenciaprogramról. Ugyanezen eljárással összhangban a Bizottság értékeli, a fent említett Gazdasági és Pénzügyi Bizottság pedig megvizsgálja az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat, amelyeket a Tanács is megvizsgálhat.AZ AKTUALIZÁLT PROGRAM ÉRTÉKELÉSÉNEK ELőZMÉNYEIA Bizottság, miután megvizsgálta Lengyelország 2006. november 30-án benyújtott legfrissebb aktualizált konvergenciaprogramját, a programról szóló tanácsi véleményre irányuló ajánlást fogadott el (az értékelés fő szempontjai a keretben találhatók).Az aktualizált konvergenciaprogramban szereplő költségvetési stratégia értékelésére szolgáló feltételek meghatározása céljából a következő bekezdések összefoglalják:1.  az utóbbi tíz év gazdasági és költségvetési teljesítményét2.  Lengyelországnak a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ága alapján megítélt helyzetét (a túlzott hiány esetén követendő eljárást)3.  Lengyelországnak a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ága alapján megítélt helyzetének legfrissebb értékelését (a konvergenciaprogram előző változatáról alkotott tanácsi vélemény összefoglalását), valamint4.  a Bizottság értékelését a 2006. októberi nemzeti reformprogramról.A közelmúlt gazdasági és költségvetési teljesítményeLengyelország feljövőben lévő ország, gazdasági növekedése gyors, ezért az életszínvonal tekintetében csökken az EU-25-ökkel szemben fennálló különbség. Egyes ágazatok munkaerőhiánya ellenére a munkanélküliség szintje magas, miközben a foglalkoztatási arány – különösen a nők körében – az uniós elvárásokhoz képest alacsony. A kivitel gyors növekményét eddig a főként az alacsony munkaerőköltségeket kihasználó külföldi működőtőke-befektetések magyarázták, noha a technológiai oldal is erősödött. Lengyelország rendszerint a GDP 3 %-át meghaladó jelentős hiányt ért el. Az állami kiadások összetétele aggodalomra ad okot, mivel a szociális kiadások magas szintje a negatív ösztönzőhatás miatt várhatóan visszafogja majd a munkaerőpiac teljesítményét. A hosszú távú fenntarthatóság tekintetében Lengyelország alacsony kockázattal szembesül. Ezen állapot fenntartása érdekében azonban szigorúan ki kell tartania a nyugdíjreform alapelemei, mint például a valamennyi társadalmi csoportra vonatkozó egységes szabályok mellett.Túlzott hiány esetén követendő eljárás Lengyelország esetében2004. július 5-én a Tanács a 104. cikk (6) bekezdése szerinti határozatában megállapította, hogy Lengyelország túlzott hiánnyal rendelkezik. Ezzel egy időben a Tanács a 104. cikk (7) bekezdése értelmében ajánlásokat tett Lengyelországnak, amelyben előírta, hogy a túlzott hiányt 2007-ig meg kell szüntetni, mégpedig az államháztartási hiányra vonatkozó, a következőkben felsorolt éves célok mellett: a GDP 5,7 %-a 2004-ben, a GDP 4,2 %-a 2005-ben, a GDP 3,3 %-a 2006-ban és a GDP 1,5 %-a 2007-ben. E célok nem tartalmazzák az 1999-es nyugdíjreform költségeit, amelyeket abban az időben éves szinten a GDP 1,5 %-ára becsültek. Lengyelország élt (és még mindig él) a tőkefedezeti nyugdíjrendszerek ágazati besorolásáról szóló, 2004. március 2-i Eurostat-határozat[2] végrehajtására engedélyezett (2007 tavaszán lejáró) átmeneti időszak lehetőségével.A Tanács 2006. november 28-án a Szerződés 104. cikkének (8) bekezdésével összhangban határozatot fogadott el, amelyben megállapítja, hogy a „Tanács 2004. július 5-én tett, a Szerződés 104. cikkének (7) bekezdése szerinti ajánlása nyomán Lengyelország által végrehajtott intézkedések eredménytelennek bizonyulnak a túlzott hiány Tanács által előírt határidőn belüli megszüntetéséhez.” Ezt a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése is alátámasztotta, amely szerint az (évente a GDP mintegy 2 %-át kitevő) felülvizsgált nyugdíjreformköltségekkel együtt a 2007-es hiány várhatóan eléri a GDP 4 %-át.A túlzott hiány esetén követendő eljárásnak megfelelően, a közös valutát még be nem vezetett tagállamok esetében, mint amilyen Lengyelország, következő lépésként egy új, 104. cikk (7) bekezdése szerinti ajánlást kell tenni. A Bizottság az új programról szóló tanácsi véleményre irányuló, csatolt ajánlással együtt elfogadja az e tanácsi ajánlásra irányuló ajánlást is, amely figyelembe veszi az aktualizált lengyel konvergenciaprogramot.Az előző programról alkotott tanácsi véleményben szereplő értékelés2006. március 14-én a Tanács véleményt fogadott el a konvergenciaprogram előző, 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó változatáról. A Tanács megállapította, hogy „a konvergenciaprogram — némi előrelépés prognosztizálása mellett — nem tervezi a túlzott hiány hatékony kiigazítását 2007-re, amint az a 2004. július 5-i tanácsi ajánlásban szerepel, és a Bizottság a túlzott hiány esetén követendő eljárás keretén belül további lépéseket szándékozik ajánlani a Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtaknak megfelelően”. A Tanács kérése szerint Lengyelországnak „i. erősítenie kellene a 2006-os kiigazítást, különösen azáltal, hogy a tervezettnél magasabb bevételeket, illetve a tervezettnél alacsonyabb kiadásokat hiánycsökkentésre használják fel; ii. biztosítania kellene a nyugdíjreform eredményeit; iii. javítania kellene az államháztartás intézményi keretén, a nominális sarokszám egyéb intézkedésekkel történő kiegészítése, például a középtávú kiadásokra vonatkozó szabály révén”.A Bizottság értékelése a 2006. októberi nemzeti reformprogramrólLengyelország 2006. október 31-én nyújtotta be a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben előírt végrehajtási jelentést a nemzeti reformprogramról. Lengyelország nemzeti reformprogramja a következő kulcsfontosságú kihívásokat/prioritásokat azonosítja: az államháztartás konszolidációja és igazgatásának tökéletesítése; a vállalkozói szellem és az innováció fejlesztése; az infrastruktúra fejlesztése; versenykörnyezet létrehozása a hálózati ágazatokban; munkahelyek teremtése és fenntartása, továbbá a munkanélküliség csökkentése; valamint a munkavállalók és a vállalkozások alkalmazkodóképességének fokozása a humán tőkébe való befektetések révén.A Bizottság a program értékelése alapján (amelyet a 2006. decemberi éves értékelő jelentés[3] részeként fogadott el) úgy ítéli meg, hogy Lengyelország korlátozott eredményeket ér el a nemzeti reformprogram végrehajtásában. A mikrogazdasági területen vannak arra utaló jelek, hogy Lengyelország erőteljes fejlődésbe kezd, noha sok intézkedés végrehajtása még mindig korai szakaszban van. A makrogazdasági és foglalkoztatási reformok végrehajtása eddig elégtelen.Keret: Az értékelés fő szempontjai Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdése (stabilitási programok esetében) és 9. cikkének (1) bekezdése (konvergenciaprogramok esetében) alapján az értékelés a következő szempontokra terjed ki: megalapozottak-e a program alapjául szolgáló gazdasági feltételezések; megfelelő-e a tagállam által benyújtott középtávú költségvetési célkitűzés és a felé vezető kiigazítási pálya; elégségesek-e a kiigazítási pályán maradás érdekében hozott és/vagy javasolt intézkedések ahhoz, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés az adott ciklusban megvalósuljon; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya értékelésekor meg kell vizsgálni, hogy a kedvező gazdasági időszakokban nagyobb erőfeszítéseket tesznek-e a kiigazításra, miközben a kedvezőtlen időszakokban az erőfeszítések korlátozottabbak lehetnek, valamint – az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében – hogy a tagállam törekszik-e arra, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés megvalósítása érdekében irányadó szinten évente a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javítsa a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleget; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor (az azt még el nem ért tagállamok esetében) vagy az attól való átmeneti eltérés engedélyezésekor (az azt elért tagállamok esetében) figyelembe kell venni a hosszú távon közvetlen költségtakarékossági hatásokkal (köztük a potenciális növekedési ráta emelésével) járó, és ezért az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát kimutathatóan befolyásoló főbb strukturális reformok végrehajtását (azzal a feltétellel, hogy a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaérték tekintetében megfelelő biztonsági tartalék áll rendelkezésre, és hogy a költségvetés egyenlege a programidőszakon belül várhatóan visszatér a középtávú költségvetési célkitűzéshez), különösen a kötelező, teljes tőkefedezeti pillért tartalmazó többpilléres rendszert bevezető nyugdíjreformokat; a tagállam gazdaságpolitikája összhangban van-e az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A program makrogazdasági feltételezéseinek megalapozottságát a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése alapján értékelik, felhasználva a potenciális kibocsátás és a ciklikusan kiigazított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant is. Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak való megfelelés értékelésénél az államháztartási terület átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat veszik figyelembe, amely a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatások része. Az értékelés kitér a következőkre is: az adósságráta alakulása és az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága, amelyeknek a költségvetési egyenleg felügyelete során megfelelő figyelmet kell szentelni, a 2005. március 20-i, „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának javítása” című tanácsi jelentéssel összhangban. A hosszú távú fenntarthatóság értékelésének szempontjait egy 2006. október 12-i bizottsági közlemény határozza meg[4]; a tagállamok által a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben benyújtott nemzeti reformprogrammal való összhang mértéke. A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó átfogó, 2005. június 7-i gazdaságpolitikai iránymutatások fedőlapján az ECOFIN Tanács megállapította, hogy a nemzeti reformprogramoknak összhangban kell lenniük a stabilitási és konvergenciaprogramokkal; a magatartási kódex[5] betartása, amely többek között előírja, hogy a stabilitási és a konvergenciaprogramok szerkezete és adattáblázatai egységesek legyenek. |-  AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (3) bekezdésével összhangban Lengyelország 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[6] és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:5.  [2007. február 27-én] a Tanács megvizsgálta Lengyelország 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramját.6.  A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv szerint a reál-GDP növekedése 2006-ban 5,4 %-ot ér el, a programidőszak hátralévő részében pedig nagyjából stabilizálódik (mintegy 5,25 %-on). A jelenleg rendelkezésre álló információk fényében úgy tűnik, hogy a forgatókönyv 2007 tekintetében megalapozott, azután pedig optimista növekedési feltételezéseken alapul, mivel előfordulhat, hogy a munkaerőpiac nem a programban tervezett gyors ütemben javul. A program inflációs előrejelzései 2007-ig hihetőnek tűnnek, a program vége felé pedig – a munkaerőpiac várható szűkülése következtében fokozódó bérfeszültségek miatt – inkább alacsonyak.7.  A 2006. januári konvergenciaprogramban az államháztartási egyenlegre vonatkozó 2006. évi célként a GDP 2,6 %-ának megfelelő hiány szerepel, míg a Bizottság szolgálatainak őszi előrejelzése a GDP 2,2 %-ának megfelelő hiányra utal, a 2006. novemberi aktualizált konvergenciaprogram pedig a GDP 1,9%-ának megfelelő hiányt becsül. A vártnál jobb eredmény főként a (különösen a szociális juttatásokkal és az állami beruházásokkal kapcsolatos) kiadási tervek nem teljes körű végrehajtásából ered, míg a bevétel növekedését főként a vártnál erőteljesebb növekedés okozta. A fent említett hiánycélok – a tőkefedezeti nyugdíjrendszerek besorolásáról szóló, 2004. március 2-i Eurostat-határozat[7] végrehajtására engedélyezett, 2007 tavaszán lejáró átmeneti időszakot kihasználva – nem veszik figyelembe a nyugdíjreform költségét, amelyet 2006 vonatkozásában a GDP 2 %-ára becsülnek. A 2006. novemberi aktualizált programban szereplő költségvetési stratégia elsődleges célja a túlzott hiány 2007-ig való megszüntetése, a megújult Paktum azon rendelkezésének megfelelően, amely lehetővé teszi a nyugdíjreformmal kapcsolatos költségek egy részének levonását. Az ezt követő években a program a hiány fokozatos csökkentését tervezi, hogy 2009-re elérjék a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaértéket.8.  A hiány a tervek szerint évente GDP-arányosan 0,4 százalékponttal csökken (a nyugdíjreform költségét beszámítva 0,3 százalékponttal), a 2006-ban a GDP 1,9 %-át kitevő értékről 2009-ben a GDP 0,6 %-ára. Az elsődleges többlet a tervek szerint a 2006-os 0,9 %-ról 2009-re a GDP 1,7%-ára javul. A fent említett Eurostat-határozat hatását figyelembe véve az aktualizált program szerint a 2006-ban a GDP 3,9%-át kitevő államháztartási hiány 2009-ben 2,9%-ra javul. A kiigazítás 2007-ben a tervek szerint a bevételi oldalra összpontosít (a bevételi arány GDP-arányosan 0,6 százalékponttal nő, szinte változatlan kiadási arány mellett), 2008–2009-ben pedig erőteljesen a kiadási oldalra támaszkodik oly módon, hogy ne csak kivédje, hanem meg is fordítsa a bevételi arány jelentős csökkenésének hatását (a kiadási arányt évente átlagosan 1,6 százalékponttal csökkentik, különösen a fogyasztás és a szociális juttatások tekintetében, míg a bevételi arány átlagosan 1,2 százalékponttal csökken, főként a társadalombiztosítási járulékok csökkentése és az adórendszer változtatásai miatt, amelyeket nem részleteznek). A program előző változatához képest – a sokkal erőteljesebb növekedés és a vártnál jobb 2006-os eredmény fényében – a hiánycélokat lefelé módosították.9.  A közös módszertannak megfelelő strukturális egyenleg (tehát a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleg) a tervek szerint a GDP mintegy 2 %-át kitevő 2006. évi hiányról a GDP 0,75 %-át kitevő hiányra javul 2009-ben, a programidőszak végén (a nyugdíjreform költségét nem számítva). A konvergenciaprogram előző változatával egyezően a program a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiányt határoz meg középtávú költségvetési célkitűzésként, amelyet a program szerint nem érnek el a programidőszak alatt. Mivel a középtávú célkitűzés szigorúbb az irányadó minimumértéknél (amely a becslések szerint a GDP mintegy 1,5 %-át kitevő hiány), megvalósítása valószínűleg biztonsági tartalékot nyújt a túlzott hiány felmerülésével szemben. A középtávú célkitűzés összhangban van az adósságrátával és a hosszú távú átlagos potenciális kibocsátással.10.  A költségvetési teljesítmény a programban előirányzottnál rosszabbul is alakulhat. Ennek kockázata főként a 2008–2009 közötti időszakra vonatkozó optimista makrogazdasági forgatókönyvből, a tervezett reformok eredményes végrehajtásának bizonytalanságából, és a tervezett kiadáscsökkentést támogató – láthatólag korai tervezési szakaszban lévő – intézkedésekre vonatkozó információk hiányából ered. Ebből következik, hogy az eddig hozott intézkedések nem tűnnek megfelelőnek és a tervezett intézkedéseket az eredmények eléréséhez meg kell erősíteni.11.  E kockázatértékelés alapján a programban szereplő költségvetési irányvonal nem tűnik alkalmasnak arra, hogy 2007-ig a Tanács ajánlásának megfelelően megszüntessék a túlzott hiányt. Ezenkívül a költségvetési célok a programidőszak alatt bekövetkező normál makrogazdasági ingadozások esetén nem nyújtanak elegendő biztonsági tartalékot a GDP 3 %-ában rögzített hiányküszöb átlépésével szemben. A túlzott hiány korrekcióját követő években a középtávú célkitűzés irányába ható, program szerinti strukturális kiigazítást a gazdaságilag kedvező időszakok kihasználása révén erősíteni kell, támogatására intézkedéseket kell hozni.12.  A bruttó államadósság a becslések szerint 2006-ben elérte a GDP 42,0 %-át, azaz jóval a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaérték alatt maradt. A program előrejelzése szerint az adósságráta a programidőszak alatt 1,4 százalékponttal csökken. A fent említett Eurostat-határozat hatását figyelembe véve az államadósság aránya a 2006-os 48,9 %-ról 2009-ben 50,2 %-ra nő.13.  Az elöregedés hosszú távú költségvetési hatása az EU-t tekintve Lengyelországban a legalacsonyabb, a nyugdíjkiadások pedig az előrejelzések szerint – részben a nyugdíjreform jelentős kiadáscsökkentő hatásának köszönhetően – csökkennek, feltéve hogy a nyugdíjreformot teljes körűen végrehajtják. A kiinduló költségvetési egyenleg – noha 2005-höz képest javult – a népesség elöregedése okozta hosszú távú költségvetési hatások nélkül is még mindig kockázatot jelent az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára nézve, és a további költségvetési konszolidáció hozzájárulhatna e kockázatok korlátozásához. Az államháztartás fenntarthatóságát tekintve Lengyelország összességében alacsony kockázattal szembesül.14.  A konvergenciaprogram a középtávú költségvetési stratégia szempontjából minőségileg értékeli a nemzeti reformprogram 2006. októberi végrehajtási jelentésében felsorolt reformok általános hatását. A program emellett ad némi tájékoztatást a nemzeti reformprogramban tervezett fő reformokkal járó közvetlen költségvetési költségekről vagy megtakarításokról, költségvetési előrejelzései pedig úgy tűnik, hogy figyelembe veszik a nemzeti reformprogramban körvonalazott intézkedések államháztartási hatásait. A konvergenciaprogramnak az államháztartás területére tervezett intézkedései láthatólag összhangban állnak a nemzeti reformprogramban előirányzottakkal. Mindkét program tervezi a mezőgazdasági gazdálkodók társadalombiztosítási rendszere és az általános nemzeti társadalombiztosítási rendszer közötti bizonyos fokú harmonizációt, a rokkantsági ellátások és a megújított nyugdíjrendszer közötti fokozatos harmonizációt, valamint a garantált egészségügyi szolgáltatási csomag végrehajtását.15.  A programban szereplő költségvetési stratégia részben megfelel a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak. A túlzott hiány korrekciója érdekében hozott intézkedések, úgy tűnik, nem megfelelőek.16.  Ami a stabilitási és konvergenciaprogramok magatartási kódexében meghatározott adatszolgáltatási követelményeket illeti, a program minden előírt adatot megad, és a nem kötelező adatok legtöbbjét is tartalmazza[8].Általános következtetésként megállapítható, hogy a program a túlzott hiány 2007-ig történő megszüntetését tervezi, de az eddig tett lépések úgy tűnik, hogy nem megfelelőek és a tervezett intézkedések elégtelenek az eredmény eléréséhez. Noha az azt követő évekre a program erőteljes növekedési kilátások mellett megfelelő mértékű előrelépést tervez a középtávú célkitűzés felé, a költségvetési célok elérésével és a kiigazítás tartósságával szemben jelentős kockázatok merülnek fel.A fenti értékelés alapján és figyelembe véve a Lengyelországnak címzett, [2007. február 27]-i, a Szerződés 104. cikkének (7) bekezdése szerinti új tanácsi ajánlást, Lengyelországot a következők megvalósítására kérik:-  i. a 104. cikk (7) bekezdése szerinti új ajánlással összhangban, a túlzott hiány 2007-ben történő megszüntetése érdekében fokozza a kiigazításra tett erőfeszítéseket;-  ii. a túlzott hiány terv szerinti kiigazítása után a gazdaságilag kedvező időszakok kihasználásával fokozza a középtávú célkitűzés irányába ható kiigazítás ütemét, az előirányzott kiigazítás megvalósításához szükséges további intézkedések meghatározása és végrehajtása révén, különösen a kiadási oldal tekintetében. A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása 12005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reál-GDP (%-os változás) | KP 2006. november | 3,5 | 5,4 | 5,1 | 5,1 | 5,6 |BIZ 2006. november | 3,2 | 5,2 | 4,7 | 4,8 | nincs adat |KP 2006. január | 3,3 | 4,3 | 4,6 | 5,0 | nincs adat |HICP-infláció (%) | KP 2006. november | 2,2 | 1,4 | 2,1 | 2,5 | 2,5 |BIZ 2006. november | 2,2 | 1,4 | 2,5 | 2,8 | nincs adat |KP 2006. január | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 | nincs adat |Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | KP 2006. november2 | −0,4 | 0,5 | 0,5 | 0,3 | 0,4 |BIZ 2006. november6 | −0,3 | 0,4 | 0,3 | 0,1 | nincs adat |KP 2006. január2 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | 0,6 | nincs adat |Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2006. november | −2,5 | −1,9 | −1,4 | −1,0 | −0,6 |BIZ 2006. november | −2,5 | −2,2 | −2,0 | −1,8 | nincs adat |KP 2006. január | −2,9 | −2,6 | −2,2 | −1,9 | nincs adat |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2006. november | 0,1 | 0,5 | 1,0 | 1,4 | 1,7 |BIZ 2006. november | 0,1 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | nincs adat |KP 2006. január | −0,3 | −0,2 | 0,3 | 0,6 | nincs adat |Ciklikusan kiigazított egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2006. november2 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |BIZ 2006. november | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | nincs adat |KP 2006. január2 | −2,9 | −2,7 | −2,3 | −2,1 | nincs adat |Strukturális egyenleg3 (a GDP %-ában) | KP 2006. november4 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |BIZ 2006. november5 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | nincs adat |KP 2006. január | −2,1 | −2,7 | −2,4 | −2,1 | nincs adat |Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | KP 2006. november | 41,9 | 42,0 | 42,1 | 41,4 | 40,6 |BIZ 2006. november | 42,0 | 42,4 | 43,1 | 42,7 | nincs adat |KP 2006. január | 42,5 | 45,0 | 45,3 | 45,4 | nincs adat |Megjegyzések: A költségvetési előrejelzések nem veszik figyelembe a nyugdíjrendszerek besorolásáról szóló, 2004. március 2-i Eurostat-határozat hatását, amely határozatot a 2007 tavaszán esedékes adatbejelentésig végre kell hajtani. A határozat figyelembevételével az aktualizált program szerint az államháztartási hiány 2005-ben a GDP 4,3 %-a, 2006-ban 3,9 %-a, 2007-ben 3,4 %-a, 2008-ban 3,1 %-a, 2009-ben 2,9 %-a lenne, míg a bruttó államadósság 2005-ben a GDP 47,3 %-a, 2006-ban 48,9 %-a, 2007-ben 50,0 %-a, 2008-ban 50,3 %-a, 2009-ben pedig 50,2 %-a. 2A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. 3Ciklikusan kiigazított egyenleg, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül (hasonlóan az előző sorokhoz). 4A programban nem szerepelnek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések. 5A Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzésében nem szerepelnek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések. 6A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozóan 4,1 %-os, 4,4 %-os, 4,8 %-os és 5,0 %-os becsült potenciális növekedés alapján. Forrás: Konvergenciaprogram (KP); a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi gazdasági előrejelzései (BIZ); a Bizottság szolgálatainak számításai |[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Lásd az Eurostat News Release 2004. március 2-i 30/2004 és 2004. szeptember 23-i 117/2004 számát.[3] A Bizottság közleménye a tavaszi Európai Tanácsnak, „A növekedést és a foglalkoztatást szolgáló, megújult lisszaboni stratégia végrehajtása – A megvalósítás éve”, 2006.12.12., COM(2006)816.[4] „Az uniós államháztartások hosszú távú fenntarthatóságáról” szóló bizottsági közlemény a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek, COM (2006) 574. végleges, 2006.10.12., és „Az államháztartások hosszú távú fenntarthatósága az Európai Unióban”, Európai Bizottság, Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság (2006), European Economy, 2006/4. szám.[5] „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergencia programok tartalmára és formájára vonatkozóan”, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én jóváhagyott.[6] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] Lásd az Eurostat News Release 2004. március 2-i 30/2004 és 2004. szeptember 23-i 117/2004 számát.[8] A program nem szolgáltat adatot a ledolgozott órák számában mért foglalkoztatottságról és a GDP/ledolgozott órák száma képlet szerinti munkatermelékenységről. Hiányoznak a potenciális növekedéshez nyújtott hozzájárulások adatai is.


				|

		52013PC0387

			Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA a Litvániában fennálló túlzott hiányról szóló 2009/588/EK határozat hatályon kívül helyezéséről /* COM/2013/0387 final - 2013/ () */

			   	Ajánlás
A TANÁCS HATÁROZATA
a Litvániában fennálló túlzott hiányról szóló
2009/588/EK határozat hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (12)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       Az Európai Közösséget
létrehozó szerződés 104. cikke (6) bekezdésének megfelelően a Tanács
a Bizottság ajánlására a 2009. július 7-i 2009/588/EK határozattal[1] megállapította, hogy
Litvániában túlzott költségvetési hiány áll fenn. A Tanács megállapította, hogy
az államháztartási hiány 2008-ban elérte a GDP 3,2 %-át, és így
meghaladta a Szerződés által a GDP 3 %-ában meghatározott
referenciaértéket, továbbá a Bizottság szolgálatainak 2009. tavaszi előrejelzése
szerint a hiány 2009-ben várhatóan a GDP 5,4 %-ára, majd 2010-ben a GDP
8,0 %-ára nő. A bruttó államadósság 2008-ban a GDP 15,6 %-át
tette ki, ami jóval a Szerződés által a GDP 60 %-ában rögzített
referenciaérték alatt marad.
(2)       2009. július 7-én az Európai
Közösséget létrehozó szerződés 104. cikkének (7) bekezdésével és a túlzott
hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és
pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet[2] 3. cikkének (4) bekezdésével
összhangban a Tanács a Bizottság ajánlása alapján ajánlást intézett Litvániához
azzal a céllal, hogy legkésőbb 2011-ig szüntesse meg a túlzott hiányt. Az
ajánlást nyilvánosságra hozták.
(3)       2010. február 9-én az Európai
Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 126. cikkének (7)
bekezdésével és a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának
felgyorsításáról és pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi
rendelet 3. cikkének (4) bekezdésével összhangban a Tanács a Bizottság ajánlása
alapján – elismerve, hogy a litván hatóságok a 2009. július 7-i tanácsi
ajánlásnak megfelelően eredményes intézkedéseket hoztak, és az országban
az államháztartásra jelentős negatív hatással lévő, előre nem
látható kedvezőtlen gazdasági események következtek be – felülvizsgált
ajánlást intézett Litvániához azzal a céllal, hogy legkésőbb 2012-ig
szüntesse meg a túlzott hiányt. Az ajánlást nyilvánosságra hozták.
(4)       A Szerződésekhez
csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló
jegyzőkönyv 4. cikkével összhangban a Bizottság biztosítja a túlzott
hiány esetén követendő eljárás végrehajtásához kapcsolódó adatokat. A
jegyzőkönyv alkalmazásának részeként az Európai Közösséget létrehozó
szerződéshez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról
szóló jegyzőkönyv alkalmazásáról szóló, 2009. május 25-i 479/2009/EK
tanácsi rendelet[3]
3. cikkével összhangban a tagállamok évente kétszer, konkrétan április 1-jéig
és október 1-jéig kötelesek közölni a költségvetési hiányra, az államadósságra
és más kapcsolódó változókra vonatkozó adatokat.
(5)       Annak mérlegelésekor, hogy
indokolt-e a túlzott hiány fennállásáról szóló határozat hatályon kívül
helyezése, a Tanácsnak a közölt adatok alapján kell döntést hoznia. Emellett a
túlzott hiány esetén követendő eljárás megszüntetésére csak akkor kerülhet
sor, ha a bizottsági szolgálatok előrejelzései szerint a hiány az
előrejelzésnek megfelelő időtávon nem haladja meg a GDP
3 %-ában meghatározott küszöbértéket[4].
(6)       A 479/2009/EK rendelet
14. cikkével összhangban a Bizottság (Eurostat) által közölt adatok és a
bizottsági szolgálatok 2013. tavaszi előrejelzése alapján, valamint
Litvánia 2013. április 1-jét megelőző adatközlése nyomán az alábbi
következtetések vonhatók le:
–
A litvániai államháztartási hiány azt
követően, hogy 2009-ben a GDP 9,4 %-án tetőzött, 2010-ben a GDP
7,2 %-ára, 2011-ben a GDP 5,5 %-ára, majd 2012-ben a GDP
3,2 %-ára csökkent. Erre a javulásra a kiadások terén hozott
konszolidációs intézkedések és főként a kiadások növekedésének a költségvetési
fegyelemről szóló litván törvénnyel összhangban történő folytonos
visszafogása, valamint a kedvező ciklikus feltételek eredményeként került
sor.
–
Mivel a GDP 3,2 %-át kitevő hiány a
referenciaértékhez közelinek tekinthető, és a litván adósság-GDP arány
fenntartható módon a GDP 60 %-a alatt van, Litvánia a rendszerszerű
nyugdíjreformokat tekintve jogosult a Stabilitási és Növekedési Paktum
1467/97/EK rendeletben szereplő rendelkezéseire. Így a túlzott hiány
kiigazításának értékelésekor a nyugdíjreform közvetlen nettó költségeit kell
figyelembe venni. Mivel a litván rendszerszerű nyugdíjreform nettó
költségei – a Bizottság (Eurostat) által megerősített adatok szerint –
2012-ben a GDP 0,2 %-át tették ki, e költségek magyarázzák a Szerződés
által a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték 2012. évi túllépését.
–
Litvánia 2013. évi konvergenciaprogramja az
államháztartási hiány további, 2013-ban a GDP 2,5 %-ára, majd 2014-ben a
GDP 1,5 %-ára való csökkenését vetíti előre, míg a bizottsági
szolgálatok 2013. tavaszi előrejelzése szerint ugyan javulás várható, de
annak üteme lassabb lesz: az államháztartási hiány változatlan politikát
feltételezve 2013-ban a GDP 2,9 %-át, 2014-ben pedig a GDP 2,4 %-át
teszi majd ki. Így a tervek szerint a hiány az előrejelzésnek
megfelelő időtávon a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték
alatt marad.
–
A bizottsági szolgálatok 2013. tavaszi
előrejelzése a bruttó államadósság enyhe csökkenését vetíti előre: a
GDP 40,7 %-ának megfelelő 2013-as értékről 40,1 %-ra
2014-re.
(7)       A
Tanács emlékeztet arra, hogy 2013-tól, azaz a túlzott hiány kiigazításának évét
követő évtől kezdődően Litvániának megfelelő ütemben
kell haladnia középtávú céljának, és azon belül a kiadásokra vonatkozó
referenciaérték teljesítése felé.
(8)       A Szerződés 126. cikke
(12) bekezdésének megfelelően a túlzott hiány fennállásáról szóló tanácsi
határozatot hatályon kívül kell helyezni, ha a Tanács úgy ítéli meg, hogy az
érintett tagállamban megszüntették a túlzott hiányt.
(9)       A Tanács véleménye szerint a
litvániai túlzott hiány kiigazítása megtörtént, ezért a 2009/588/EK határozatot
hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az átfogó értékelésből az következik,
hogy Litvániában megtörtént a túlzott hiány kiigazítása.
2. cikk
A 2009/588/EK határozat hatályát veszti.
3. cikk
Ennek a határozatnak a Litván Köztársaság a
címzettje.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 202., 2009.8.4., 44. o.
[2]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
[3]               HL L 145., 2009.6.10., 1. o.
[4]               „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának
részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási programok és
konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan” c. útmutatóval
(2012. szeptember 3.) összhangban. Lásd:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.


title: A Bizottság (EU) 2016/688 ajánlása (2016. május 2.) a Balti-térségből származó halakban és halászati termékekben található dioxinok és PCB-k nyomon követéséről és kezeléséről (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
                  4.5.2016

                  HU

                  Az Európai Unió Hivatalos Lapja

                  L 118/16

            A BIZOTTSÁG (EU) 2016/688 AJÁNLÁSA
      (2016. május 2.)
      a Balti-térségből származó halakban és halászati termékekben található dioxinok és PCB-k nyomon követéséről és kezeléséről
      (EGT-vonatkozású szöveg)
      AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
      mivel:

                  (1)

                  Az 1881/2006/EK bizottsági rendelet (1) felső határértékeket állapít meg a halakban és a halászati termékekben található dioxinokra, dioxinok és dioxin jellegű PCB-k összegére, valamint nem dioxin jellegű PCB-kre vonatkozóan. A rendelet eltéréseket tesz lehetővé Finnország, Svédország és Lettország számára a hazai piacukon forgalomba hozott és területükön történő fogyasztásra szánt, a Balti-térségből származó és a felső határértékeket nem teljesítő kifogott vadon élő lazac, 17 cm-nél nagyobb kifogott vadon élő balti-tengeri hering, kifogott vadon élő szajbling, kifogott vadon élő folyami ingola, kifogott vadon élő pisztráng, valamint az e halakból előállított termékek vonatkozásában.

                  (2)

                  A Balti-térségből származó egyes halak és halászati termékek rendszeresen túllépik a felső határértékeket. Nem lehetséges a halak és a halászati termékek minden egyes tételét külön megvizsgálni a felső határértékek teljesülése szempontjából. Ezért annak biztosítása érdekében, hogy kizárólag olyan halak és halászati termékek kerüljenek piaci forgalomba, amelyek teljesítik az uniós jog követelményeit, összeállításra került egy, a Balti-térségből származó, a követelményeket valószínűsíthetően nem teljesítő halfajokat tartalmazó jegyzék. E jegyzék összeállítása a rendelkezésre álló adatok alapján történt, és rendszeres felülvizsgálatot igényel. Azon, a Balti-térségből származó halak és halászati termékek esetében, amelyek kapcsán a követelmények teljesülése a rendelkezésre álló előfordulási adatok alapján nem biztosítható, különleges kockázatkezelési intézkedések meghatározására került sor annak érdekében, hogy kizárólag olyan halak és halászati termékek kerülhessenek piaci forgalomba, amelyek teljesítik az uniós jog követelményeit.

                  (3)

                  Továbbra is nyomon kell követni a Balti-tenger övezetéből származó halakban és halászati termékekben jelen lévő dioxinokat és PCB-ket. A fogás mennyiségének függvényében indokolt ajánlásokat megfogalmazni a halakból és a halászati termékekből vett, koordinált módon elemzendő minták minimális számára vonatkozóan,

            ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

                  1.

                  Dánia, Németország, Lengyelország, Lettország, Észtország, Litvánia, Finnország és Svédország az élelmiszer-vállalkozók tevékeny közreműködésével ezen ajánlás I. mellékletével összhangban kövesse nyomon a Balti-tengerből származó halakban és halászati termékekben – például májban – jelen lévő dioxinokat, dioxin jellegű PCB-ket és nem dioxin jellegű PCB-ket.

                  2.

                  Annak érdekében, hogy a minták reprezentatívak legyenek a mintavétel tárgyát képező árutételre nézve, a tagállamok és az élelmiszer-vállalkozók kövessék az 589/2014/EU bizottsági rendeletben (2) meghatározott mintavételi eljárásokat.

                  3.

                  A dioxinok, a dioxin jellegű PCB-k és a nem dioxin jellegű PCB-k nyomon követése céljából alkalmazott elemzési módszer teljesítse az 589/2014/EU rendeletben megállapított kritériumokat.

                  4.

                  A tagállamok az elemzések eredményeivel összefüggésben az EFSA adatszolgáltatási formátumát követve, az élelmiszer- és takarmányügyi standard mintaleírásra vonatkozó EFSA-iránymutatással, (3) valamint az EFSA további egyedi adatszolgáltatási követelményeivel összhangban biztosítsák a rendszeres (hathavonkénti) adatszolgáltatást az EFSA felé.

                              —

                              A minták származhatnak egyedi halakból vagy lehetnek összetett minták; ez utóbbi esetben a mintát azonos méretű és ugyanabban az ICES-övezetben/régióban kifogott halakból kell venni.

                        A balti-tengeri heringre, a lazacra, a (tengeri) pisztrángra és a sprattra további speciális adatszolgáltatási követelmények is vonatkoznak (annyiban, amennyiben ezeket a szokásos adatszolgáltatási formátum nem tartalmazza):

                              —

                              fogási övezet, lehetőleg ICES-övezet (ha az ICES-övezet nem áll rendelkezésre, más jelzés, például a FAO-körzet vagy a Balti-tenger adott részének megnevezése is elfogadható). Tóban vagy folyóban fogott halak esetében a tó vagy folyó nevét ajánlott megadni.
                              A fogási övezet pontos megjelölése nélküli adatok esetében a lehető legpontosabban ajánlott jelezni a fogás helyét,

                              —

                              a fogás dátuma,

                              —

                              a hal mérete, kora, illetve tömege:

                                          —

                                          a hal méretét a 2187/2005/EK tanácsi rendeletben (4) előírt módon ajánlott megmérni. A legfontosabb paraméter a méret és a tömeg. A kor megadható, ha ismert,

                              —

                              az elemzésnek alávetett szövet megnevezése (színhús, máj, …),

                              —

                              a hal, illetve a mintát adó halak zsírtartalma,

                              —

                              a feldolgozás megjelölése (a külső zsírrétegek eltávolítása, füstölés vagy más feldolgozás),

                              —

                              minden más további lényeges információ (például a minta jellege, ha a szokásos oszlopok nem biztosítanak kellő részletességet: például egyetlen halra vonatkozó eredmény).

                  5.

                  A 2009-ben és az azt követően vett mintákból rendelkezésre álló, az EFSA-adatbázisba még nem feltöltött adatokat lehetőség szerint ajánlott az EFSA adatszolgáltatási formátumát követve megküldeni az EFSA-nak.

                  6.

                  A jelenleg rendelkezésre álló adatok alapján a II. melléklet információkat tartalmaz az egyes, meghatározott földrajzi területen (ICES-övezetben) élő halfajok példányaiban egy bizonyos kortól és mérettől jelen lévő dioxinok, dioxin jellegű PCB-k és nem dioxin jellegű PCB-k mennyiségéről és különösen arról, hogy ezek teljesítik-e az 1881/2006/EK rendleletben meghatározott felső határértékeket.

                  7.

                  Annak biztosítása érdekében, hogy az Unió piacán kizárólag az uniós jog követelményeit teljesítő halak és halászati termékek kerülhessenek forgalomba, a balti-tengeri halak vonatkozásában a III. mellékletben meghatározott kockázatkezelési intézkedéseket ajánlott alkalmazni. Az 1. pontban felsorolt tagállamok nemzeti intézkedéseket hozhatnak a III. mellékletben ajánlott kockázatcsökkentési intézkedések végrehajtására.

         Kelt Brüsszelben, 2016. május 2-án.

               a Bizottság részéről

            Vytenis ANDRIUKAITIS

               a Bizottság tagja

         (1)  A Bizottság 2006. december 19-i 1881/2006/EK rendelete az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok felső határértékeinek meghatározásáról (HL L 364., 2006.12.20., 5. o.)

         (2)  A Bizottság 2014. június 2-i 589/2014/EU rendelete az egyes élelmiszerekben előforduló dioxinok, dioxin jellegű PCB-k és nem dioxin jellegű PCB-k koncentrációjának ellenőrzésére szolgáló mintavételi és vizsgálati módszerek megállapításáról és az 252/2012/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 164., 2014.6.3., 18. o.).

         (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm

         (4)  A Tanács 2005. december 21-i 2187/2005/EK rendelete a Balti-tenger, a Bæltek és az Øresund halászati erőforrásainak technikai intézkedések révén történő védelméről, az 1434/98/EK rendelet módosításáról és a 88/98/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 349., 2005.12.31., 1. o.).

         I. MELLÉKLET

                     1.

                     A balti-tengeri heringből (Clupea harengus membras) 2016-ban a dioxinok, a dioxin jellegű PCB-k és a nem dioxin jellegű PCB-k jelenlétének elemzése érdekében lehetőleg az ICES 28-1, 28-2, 29, 30, 31 és 32 övezetben veendő minták minimális száma

                                 DE

                                 DK

                                 EE

                                 FIN

                                 LT

                                 LV

                                 PL

                                 SE

                                 Össz.

                                 Hering

                                 7

                                 5

                                 7

                                 20

                                 4

                                 4

                                 9

                                 14

                                 70

                     2.

                     A sprattból (Sprattus sprattus) 2017-ben a dioxinok, a dioxin jellegű PCB-k és a nem dioxin jellegű PCB-k jelenlétének elemzése érdekében lehetőleg az ICES 29, 30, 31 és 32 övezetben veendő minták minimális száma

                                 DE

                                 DK

                                 EE

                                 FIN

                                 LT

                                 LV

                                 PL

                                 SE

                                 Össz.

                                 Spratt

                                 5

                                 8

                                 8

                                 5

                                 5

                                 9

                                 18

                                 12

                                 70

                     3.

                     A lazacból (Salmo salar) és a pisztrángból (Salmo trutta, Oncorhynchus mykiss) 2018-ban a dioxinok, a dioxin jellegű PCB-k és a nem dioxin jellegű PCB-k jelenlétének elemzése érdekében veendő minták minimális száma

                                 DE

                                 DK

                                 EE

                                 FIN

                                 LT

                                 LV

                                 PL

                                 SE

                                 Össz.

                                 Lazac, pisztráng

                                 5

                                 12

                                 5

                                 15

                                 5

                                 5

                                 11

                                 12

                                 70

                     4.

                     A 2016-tól 2018-ig évente a dioxinok, a dioxin jellegű PCB-k és a nem dioxin jellegű PCB-k jelenlétének elemzése érdekében veendő minták minimális száma

                                 DE

                                 DK

                                 EE

                                 FIN

                                 LT

                                 LV

                                 PL

                                 SE

                                 Össz.

                                 Meghatározott halfajok (*)

                                 10

                                 10

                                 10

                                 10

                                 10

                                 10

                                 10

                                 10

                                 80

            (*)  Közönséges tőkehal (Gadus morhua), sima lepényhal (Pleuronectes platessa), folyami ingola (Lampetra fluviatilis), szajbling (Salvelinus sp.), karikakeszeg (Blicca bjoerkna), európai angolna (Anguilla Anguilla), dévérkeszeg (Abramis brama), érdes lepényhal (Platichthys flesus), sügér (Perca fluviatilis), csuka (Esox lucius), fogassüllő (Sander lucioperca), bodorka (Rutilus rutilus), törpemaréna (Coregonus Albula), tűcsőrű csuka (Belone belone), viaszlazac (Osmerus eperlanus), nagy rombuszhal (Psetta maxima), szilvaorrú keszeg (Vimba vimba), maréna (Coregonus sp.) és vékonybajszú tőkehal (Merlangius merlangus).

         II. MELLÉKLET

            Információk az egyes, meghatározott földrajzi területen (ICES-övezetben) élő halfajok példányaiban egy bizonyos kortól és mérettől jelen lévő dioxinok, dioxin jellegű PCB-k és nem dioxin jellegű PCB-k mennyiségéről és különösen arról, hogy ezek teljesítik-e az 1881/2006/EK rendleletben meghatározott felső határértékeket

         1.   A halak mérete

         Az e mellékletben említett halméreteket az alábbi ábrának megfelelően, a fej csúcsa és a farokúszó vége között kell megmérni.
         2.   Egyes halfajok példányainak a Balti-térségre vonatkozóan fenntarthatósági megfontolásból előírt minimális mérete (2187/2005/EK rendelet)

                     —

                     Lazac (Salmo salar) (a teljes Balti-térség az ICES 31 övezet kivételével): a minimális méret 60 cm (ebből következően 2 kg-nál kisebb tömegű halak nem foghatók ki)

                     —

                     Lazac (Salmo salar) (ICES 31 övezet): a minimális méret 50 cm (ebből következően 2 kg-nál kisebb tömegű halak nem foghatók ki)

                     —

                     Tengeri pisztráng (Salmo trutta) (ICES 22, 23, 24 és 25, valamint ICES 29, 30, 31 és 32 övezet): a minimális méret 40 cm (ebből következően 2 kg-nál kisebb tömegű halak nem foghatók ki)

                     —

                     Tengeri pisztráng (Salmo trutta) (ICES 26, 27 és 28 övezet): a minimális méret 50 cm (ebből következően 2 kg-nál kisebb tömegű halak nem foghatók ki)

               3.   Információk az egyes, meghatározott földrajzi területen (ICES-övezetben) élő halfajok példányaiban egy bizonyos kortól és mérettől jelen lévő dioxinok, dioxin jellegű PCB-k és nem dioxin jellegű PCB-k mennyiségéről

         3.1.   Balti-tengeri hering

         Az ICES 22, 23, 24, 25, 26 és 27 övezetben: a feltételezések szerint a balti-tengeri hering mérettől függetlenül teljesíti a felső határértéket.
         Az ICES 28-1, 29, 30, 31 és 32 övezetben: a feltételezések szerint a balti-tengeri hering legfeljebb 17 cm méretű példányai teljesítik a követelményeket, míg a 17 cm-nél nagyobb méretűek gyaníthatóan nem.
         Az ICES 28-2 övezetben: a feltételezések szerint a balti-tengeri hering legfeljebb 21 cm méretű példányai teljesítik a követelményeket, míg a 21 cm-nél nagyobb méretűek gyaníthatóan nem.
         3.2.   Lazac

         Az ICES 22 és 23 övezetben élő lazac az Atlanti-tenger északi vizeiről származik, nem pedig a Balti-térségből, ezért erre az állományra a dioxinok és a PCB-k jelenlétével és a kockázatcsökkentési intézkedésekkel kapcsolatos jelen megállapítások nem vonatkoznak.
         A feltételezések szerint a lazac 2 kg-nál kisebb tömegű példányai teljesítik a követelményeket (de fenntarthatósági megfontolásból nem foghatók ki – a 2187/2005/EK rendelet szerint a minimális méret általában 60 cm, az ICES 31 övezetben pedig 50 cm).
         Az ICES 24, 25 és 26 övezetben:

                     —

                     a 2 kg-nál nagyobb, de legfeljebb 5,5 kg tömegű példányok a külső zsírrétegek eltávolítása után teljesítik a követelményeket (a külső zsírrétegek eltávolítása következtében a dioxinok és a dioxin jellegű PCB-k mennyisége körülbelül 30 %-kal lecsökken – ez a megfigyelés csak az ICES 24, 25 és 26 övezetre vonatkozik),

                     —

                     a kisebb méretű (2–4 kg tömegű), a külső zsírrétegek eltávolítása nélküli példányok esetében gyanítható a követelmények nem teljesülése, bár a kifogott példányok többsége megfelelést mutat,

                     —

                     a nagyobb méretű (4–5,5 kg) példányokról gyanítható, hogy többségükben nem teljesítik a követelményeket,

                     —

                     az 5,5 kg-nál kisebb tömegű példányok a külső zsírrétegek eltávolítása után teljesítik a követelményeket,

                     —

                     a 7,9 kg-nál kisebb tömegű példányok a külső zsírrétegek és a hasi rész eltávolítása után teljesítik a követelményeket.

               Az ICES 27, 28, 29, 30, 31 és 32 övezetben:

                     —

                     a 2 kg-nál nagyobb tömegű (60 cm-nél nagyobb méretű) példányokról gyanítható, hogy nem teljesítik a követelményeket.

               3.3.   Pisztráng

         A feltételezések szerint a (tengeri) pisztráng 2 kg-nál kisebb tömegű példányai teljesítik a követelményeket (de fenntarthatósági megfontolásból nem foghatók ki – a 2187/2005/EK rendelet szerint az ICES 22, 23, 24, 25, 29, 30, 31 és 32 övezetben a minimális méret 40 cm, az ICES 26, 27 és 28 övezetben pedig 50 cm).
         Az ICES 22, 23, 24, 25 és 26 övezetben:

                     —

                     a 2 kg-nál nagyobb, de legfeljebb 4,5 kg tömegű példányok a külső zsírrétegek és a hasi rész eltávolítása után teljesítik a követelményeket,

                     —

                     a kisebb (2–4 kg tömegű) példányok esetében gyanítható a követelmények nem teljesülése, bár a kifogott példányok többsége megfelelést mutat,

                     —

                     a nagyobb példányokról gyanítható, hogy többségükben nem teljesítik a követelményeket.

               Az ICES 27, 28, 29, 30, 31 és 32 övezetben:

                     —

                     a 2 kg-nál nagyobb tömegű (40/50 cm-nél nagyobb méretű) példányokról gyanítható, hogy nem teljesítik a követelményeket.

               3.4.   Spratt

         Az ICES 22, 23, 24, 25, 26, 27 és 28 övezetben: a feltételezések szerint teljesülnek a követelmények.
         Az ICES 29, 30, 31 és 32 övezetben: a 12,5 cm-nél kisebb méretű és 5 évesnél fiatalabb példányok a feltételezések szerint teljesítik a követelményeket. A 12,5 cm-nél nagyobb méretű példányok ezzel szemben gyaníthatóan nem teljesítik a követelményeket.
         3.5.   Tőkehalmáj

         Gyaníthatóan nem teljesülnek a követelmények.
         3.6.   Folyami ingola

         Az ICES 28 övezetben: gyaníthatóan nem teljesülnek a követelmények.
         Az ICES 32 övezetben: a feltételezések szerint teljesülnek a követelmények.
         3.7.   Más halfajok

         A szajblinggal nem kereskednek, és a helyi fogásokra eltérés vonatkozik (Svédország, Finnország).
         A többi halfaj a feltételezések szerint teljesíti a követelményeket.

         III. MELLÉKLET

            Az illetékes hatóságok számára annak biztosítására ajánlott kockázatkezelési intézkedések, hogy a Balti-térségből származó, az EU-ban forgalomba hozott halak teljesítsék az 1881/2006/EK rendeletben előírt felső határértékeket

         1.   Ajánlott általános kockázatkezelési intézkedések

                     —

                     A nyomonkövethetőség különösen fontos.

                     —

                     A hering, a lazac, a tengeri pisztráng és a spratt más EU-tagállamokba történő értékesítése vagy eltérés hatálya alá nem tartozó belföldi piacon való forgalmazása esetén szerepeljen a kísérő dokumentumokon a fogás helye szerinti ICES-övezet megjelölése. Szükség szerint legyen egyértelműen megemlítve, hogy az árutételből mintát vettek, azt az uniós jognak megfelelően elemezték a dioxinok, a dioxinok és a dioxin jellegű PCB-k összege, valamint a nem dioxin jellegű PCB-k meghatározása érdekében, és megállapították, hogy teljesülnek az uniós jog követelményei. Az elemzésről készült jegyzőkönyv mellékelhető, vagy kérésre álljon rendelkezésre.

                     —

                     Ha nincs lehetőség pontos információkat adni arról, hogy a halat melyik ICES-övezetben fogták, akkor a 17 cm-nél nagyobb méretű hering, valamint a 12,5 cm-nél nagyobb méretű lazac, tengeri pisztráng és spratt más EU-tagállamokba történő értékesítése vagy eltérés hatálya alá nem tartozó belföldi piacon való forgalmazása esetén az árutételből ajánlott mindig mintát venni, és azt az uniós jognak megfelelően elemezni a dioxinok, a dioxinok és a dioxin jellegű PCB-k összege, valamint a nem dioxin jellegű PCB-k meghatározása érdekében annak ellenőrzésére, hogy teljesülnek-e az uniós jog követelményei. Erre a kísérő dokumentumokban egyértelműen utalni kell. Az elemzésről készült jegyzőkönyv mellékelhető, vagy kérésre álljon rendelkezésre.

                     —

                     A követelmények teljesülését biztosító ellenőrzések elvégzése a kirakodási kikötőben működő hatóság feladata.

                     —

                     Az emberi fogyasztásra nem forgalmazható halak sorsáról álljanak rendelkezésre dokumentált adatok.

               2.   Ajánlott különös kockázatkezelési intézkedések

         2.1.   Balti-tengeri hering

                     —

                     Az ICES 22, 23, 24, 25, 26 és 27 övezetből származó balti-tengeri hering forgalmazható emberi fogyasztásra.

                     —

                     Az ICES 28-1, 29, 30, 31 és 32 övezetből származó balti-tengeri hering:

                                 —

                                 Svédország és Finnország:

                                             —

                                             Válogatás nélkül a balti-tengeri hering csak a belföldi piacon forgalmazható.

                                             —

                                             Értékesítés más EU-tagállamokba: a hering esetében kötelező szétválogatni a forgalomba hozatal előtt a legfeljebb 17 cm méretű és a 17 cm-nél nagyobb méretű példányokat (mivel a válogatás a szélesség alapján történik, ez csak közelítés, de ez nem okoz problémát):

                                                         —

                                                         a legfeljebb 17 cm méretű példányok forgalmazhatók emberi fogyasztásra,

                                                         —

                                                         a 17 cm-nél nagyobb méretű példányok csak a belföldi piacon forgalmazhatók vagy dolgozhatók fel emberi fogyasztásra, illetve a belföldi piacon kívül csak akkor forgalmazhatók, ha az egyedi tétel elemzése a követelmények teljesítését mutatta.

                                 —

                                 Németország, Dánia, Észtország, Lettország, Litvánia és Lengyelország:

                                             —

                                             A balti-tengeri hering esetében kötelező szétválogatni a forgalomba hozatal előtt a legfeljebb 17 cm méretű és a 17 cm-nél nagyobb méretű példányokat (mivel a válogatás a szélesség alapján történik, ez csak közelítés, de ez nem okoz problémát):

                                                         —

                                                         a legfeljebb 17 cm méretű példányok forgalmazhatók emberi fogyasztásra,

                                                         —

                                                         a 17 cm-nél nagyobb méretű példányok nem forgalmazhatók és nem dolgozhatók fel emberi fogyasztásra, kivéve akkor, ha az egyedi tétel elemzése a követelmények teljesítését mutatta.

                     —

                     Az ICES 28-2 övezetből származó balti-tengeri hering:

                                 —

                                 Svédország és Finnország:

                                             —

                                             Válogatás nélkül a balti-tengeri hering csak a belföldi piacon forgalmazható.

                                             —

                                             Értékesítés más EU-tagállamokba: a balti-tengeri hering esetében kötelező szétválogatni a legfeljebb 21 cm méretű és a 21 cm-nél nagyobb méretű példányokat (mivel a válogatás a szélesség alapján történik, ez csak közelítés, de ez nem okoz problémát):

                                                         —

                                                         a legfeljebb 21 cm méretű példányok forgalmazhatók és feldolgozhatók emberi fogyasztásra,

                                                         —

                                                         a 21 cm-nél nagyobb méretű példányok csak a belföldi piacon forgalmazhatók vagy dolgozhatók fel emberi fogyasztásra, illetve a belföldi piacon kívül csak akkor forgalmazhatók, ha az egyedi tétel elemzése a követelmények teljesítését mutatta.

                                 —

                                 Németország, Dánia, Észtország, Lettország, Litvánia és Lengyelország:

                                             —

                                             A balti-tengeri hering esetében kötelező szétválogatni a forgalomba hozatal előtt a legfeljebb 21 cm méretű és a 21 cm-nél nagyobb méretű példányokat (mivel a válogatás a szélesség alapján történik, ez csak közelítés, de ez nem okoz problémát):

                                                         —

                                                         a legfeljebb 21 cm méretű példányok forgalmazhatók emberi fogyasztásra,

                                                         —

                                                         a 21 cm-nél nagyobb méretű példányok nem forgalmazhatók és nem dolgozhatók fel emberi fogyasztásra, kivéve akkor, ha az egyedi tétel elemzése a követelmények teljesítését mutatta.

               2.2.   Lazac

                     —

                     Az ICES 24, 25 és 26 övezetből származó lazac:

                                 —

                                 Svédország, Finnország és Lettország:

                                             —

                                             A lazac a belföldi piacon forgalmazható (eltérés).

                                             —

                                             Értékesítés más EU-tagállamokba: csak akkor lehetséges, ha az egyedi tétel elemzése az uniós jog követelményeinek teljesülését mutatta.

                                 —

                                 Németország, Dánia, Észtország, Litvánia és Lengyelország:

                                             —

                                             A 2 kg-nál nagyobb tömegű példányok emberi fogyasztásra csak akkor forgalmazhatók, ha az egyedi tétel elemzése az uniós jog követelményeinek teljesülését mutatta.

                                             —

                                             Az 5,5 kg-nál kisebb tömegű példányok a külső zsírrétegek eltávolítása után teljesítik az uniós jog követelményeit (az eljárást csak Dániában és Lengyelországban alkalmazzák az ICES 24, 25 és 26 övezet tekintetében); az 5,5 kg-nál nagyobb, de legfeljebb 7,9 kg tömegű példányok a külső zsírrétegek és a hasi rész eltávolítása után teljesítik az uniós jog követelményeit (az eljárást Lengyelországban alkalmazzák az ICES 24, 25 és 26 övezet tekintetében).

                                             —

                                             Az 5,5 kg-nál nagyobb tömegű példányok a külső zsírrétegek eltávolítása után, valamint a 7,9 kg-nál nagyobb tömegű példányok a külső zsírrétegek és a hasi rész eltávolítása után emberi fogyasztásra csak akkor forgalmazhatók, ha az egyedi tétel elemzése az uniós jog követelményeinek teljesülését mutatta.

                     —

                     Az ICES 27, 28, 29, 30, 31 és 32 övezetből származó lazac:

                                 —

                                 Svédország, Finnország és Lettország:

                                             —

                                             A lazac a belföldi piacon forgalmazható (eltérés).

                                             —

                                             Értékesítés más EU-tagállamokba: csak akkor lehetséges, ha az egyedi tétel elemzése az uniós jog követelményeinek teljesülését mutatta.

                                 —

                                 Németország, Dánia, Észtország, Litvánia és Lengyelország:

                                             —

                                             A lazac emberi fogyasztásra csak akkor forgalmazható, ha az egyedi tétel elemzése az uniós jog követelményeinek teljesülését mutatta.

               2.3.   (Tengeri) pisztráng

                     —

                     Az ICES 22, 23, 24, 25 és 26 övezetből származó (tengeri) pisztráng:

                                 —

                                 Svédország és Finnország:

                                             —

                                             A (tengeri) pisztráng a belföldi piacon forgalmazható (eltérés).

                                             —

                                             Értékesítés más EU-tagállamokba: csak akkor lehetséges, ha az egyedi tétel elemzése az uniós jog követelményeinek teljesülését mutatta.

                                 —

                                 Németország, Dánia, Észtország, Lettország, Litvánia és Lengyelország:

                                             —

                                             A 2 kg-nál nagyobb tömegű példányok emberi fogyasztásra csak akkor forgalmazhatók, ha az egyedi tétel elemzése az uniós jog követelményeinek teljesülését mutatta.

                                             —

                                             A 4,5 kg-nál kisebb tömegű példányok a külső zsírrétegek és a hasi rész eltávolítása után teljesítik a követelményeket (az eljárást Lengyelországban alkalmazzák az ICES 22, 23, 24, 25 és 26 övezet tekintetében).

                                             —

                                             A 4,5 kg-nál nagyobb tömegű példányok a külső zsírrétegek és a hasi rész eltávolítása után emberi fogyasztásra csak akkor forgalmazhatók, ha az egyedi tétel elemzése az uniós jog követelményeinek teljesülését mutatta.

                     —

                     Az ICES 27, 28, 29, 30, 31 és 32 övezetből származó (tengeri) pisztráng:

                                 —

                                 Svédország és Finnország:

                                             —

                                             A (tengeri) pisztráng a belföldi piacon forgalmazható (eltérés).

                                             —

                                             Értékesítés más EU-tagállamokba: csak akkor lehetséges, ha az egyedi tétel elemzése az uniós jog követelményeinek teljesülését mutatta.

                                 —

                                 Németország, Dánia, Észtország, Lettország, Litvánia és Lengyelország:

                                             —

                                             A (tengeri) pisztráng emberi fogyasztásra csak akkor forgalmazható, ha az egyedi tétel elemzése az uniós jog követelményeinek teljesülését mutatta.

               2.4.   Spratt

                     —

                     Az ICES 22, 23, 24, 25, 26, 27 és 28 övezetből származó spratt forgalmazható emberi fogyasztásra.

                     —

                     Az ICES 29, 30, 31 és 32 övezetből származó spratt:

                                 —

                                 Kötelező szétválogatni a legfeljebb 12,5 cm méretű és a 12,5 cm-nél nagyobb méretű példányokat.
                                 A legfeljebb 12,5 cm méretű példányok forgalmazhatók emberi fogyasztásra.
                                 A 12,5 cm-nél nagyobb méretű példányok nem forgalmazhatók és nem dolgozhatók fel emberi fogyasztásra, kivéve akkor, ha az egyedi tétel elemzése a követelmények teljesítését mutatta.

               2.5.   Tőkehalmáj

         A Balti-régióban fogott tőkehalból nyert tőkehalmáj gyaníthatóan nem teljesíti a követelményeket, ezért az uniós piacon való forgalmazás előtt ajánlott a követelmények teljesülésének kimutatása érdekében minden egyes tételt elemzésnek alávetni.


				|

		52013DC0384

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA a Franciaországban fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről /* COM/2013/0384 final - 2013/ () */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
a Franciaországban fennálló túlzott
költségvetési hiány megszüntetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke
(7) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       Az Európai Unió
működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 126. cikke szerint a
tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt.
(2)       A Stabilitási és Növekedési
Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez
vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén
alapul.
(3)       A Tanács 2009. április 27-én
– az Európai Közösséget létrehozó szerződés (EKSZ) 104. cikke (6)
bekezdésének megfelelően – határozatában megállapította, hogy Franciaországban
túlzott hiány áll fenn, és – összhangban az EKSZ 104. cikkének (7) bekezdésével
és a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának
felgyorsításáról és pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi
rendelet[1]
3. cikkével – ajánlásokat bocsátott ki a túlzott hiány legkésőbb 2012-ig
történő megszüntetéséről[2].

(4)       A Tanács 2009. december 2-án
– az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdésének megfelelően – határozatban
megállapította, hogy bár a francia hatóságok eredményes intézkedéseket tettek,
az említett ajánlás elfogadását követően az államháztartásra jelentős
negatív hatást gyakorló, előre nem látható kedvezőtlen gazdasági
események következtek be. Ennek következtében a Tanács azt ajánlotta, hogy
Franciaország legkésőbb 2013-ra szüntesse meg a túlzott költségvetési
hiányát. Annak érdekében, hogy az államháztartási hiány hitelesen és tartósan a
GDP 3 %-a alá csökkenjen, a francia hatóságoknak azt ajánlották, hogy a) a
tervek szerint hajtsák végre 2010-ben a konszolidációs intézkedéseket és
erősítsék meg 2011-től kezdve a költségvetési erőfeszítéseket,
b) a 2010–13 közötti időszakban a GDP 1%-át meghaladó átlagos éves
költségvetési kiigazítást hajtsanak végre, és c) ha a konjunkturális feltételek
azt megengedik, határozzák meg a túlzott hiány 2013-ig történő
megszüntetéséhez szükséges intézkedéseket, és amennyiben a gazdasági vagy
költségvetési feltételek kedvezőbbek az ajánlás idején várthoz képest,
gyorsítsák fel a hiány csökkentését. Ajánlásaiban a Tanács 2010. június 2-át jelölte
meg az 1467/97/EK rendelet 3. cikkének (4) bekezdése szerinti rendelkezéseknek
megfelelő hatékony intézkedések megtételének határidejeként.
(5)       2010. június 15-én a
Bizottság megállapította, hogy Franciaország a Bizottság szolgálatainak 2010.
évi tavaszi előrejelzése alapján és a Tanács 2009. december 2-i
ajánlásával összhangban eredményes intézkedéseket tett annak érdekében, hogy a
költségvetési hiányt a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték alá
szorítsa, így a túlzotthiány-eljárás keretében nincs szükség kiegészítő
intézkedésre.
(6)       Az 1467/97/EK rendelet
3. cikkének (5) bekezdése értelmében a Tanács a Bizottság ajánlása
alapján az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdésének megfelelő
felülvizsgált ajánlás elfogadásáról határozhat, amennyiben sor került
eredményes intézkedések meghozatalára, továbbá, ha az említett ajánlás
elfogadását követően a költségvetésre jelentős negatív hatást
gyakorló, előre nem látható gazdasági események következnek be. A
költségvetésre jelentős és kedvezőtlen hatást gyakorló, előre
nem látható kedvezőtlen gazdasági eseményeket a tanácsi ajánlás alapjául
szolgáló gazdasági előrejelzéssel összevetve kell megvizsgálni.
(7)       Az EUMSZ 126. cikke
(7) bekezdésének és az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének
megfelelően a Tanácsnak a túlzott hiány meghatározott időszakon belül
történő megszüntetésére irányuló ajánlásokat kell tennie az érintett
tagállam részére. Az ajánlás az érintett tagállam számára legfeljebb hathónapos
határidőt állapíthat meg a túlzott hiány megszüntetésére irányuló
eredményes intézkedések meghozatalára. Továbbá a túlzott hiány
megszüntetéséről szóló ajánlásban a Tanácsnak olyan éves költségvetési
célok elérését kell előírnia, amelyek az ajánlást alátámasztó
előrejelzés alapján összhangban vannak a strukturális egyenleg, azaz az
egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélküli, ciklikusan kiigazított
egyenleg tekintetében elért, viszonyítási alapként a GDP legalább
0,5 %-ának megfelelő egyenlegjavulással.
(8)       A Bizottság szolgálatai által
kiadott – az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdése szerinti, a
2009. december 2-i tanácsi ajánlás alapját képező – 2009. évi
őszi előrejelzés 2010-re a francia gazdaság 1,2 %-os növekedését,
majd 2011-re 1,5 %-os növekedését vetítette előre. Jóllehet a 2012-es és a
2013-as éveket az előrejelzés már nem fedte le, a jelentős negatív
kibocsátási rés 2015-ig történő fokozatos megszüntetésére vonatkozó
feltételezés alapján 2012-re és 2013-ra a 2011. évinél nagyobb növekedést
vártak. A GDP-növekedés 2010-ben jóval meghaladta a Bizottság szolgálatainak
2009. évi őszi előrejelzésében szereplőt, 2011-ben némileg
meghaladta az előrejelzett 1,5 %-ot, míg 2012-ben a francia gazdaság
stagnált.
(9)       A Bizottság szolgálatainak
2013. évi tavaszi előrejelzése szerint a GDP idén 0,1 %-kal csökken, ami
2013-ra is jóval kedvezőtlenebb forgatókönyvet jelent a 2009. decemberi
tanácsi ajánlás alapjául szolgáló forgatókönyvhöz képest. A háztartások
rendelkezésre álló reáljövedelmének gyenge alakulása elsősorban a
növekvő munkanélküliségre és a növekvő adókra vezethető vissza,
amit az infláció lelassulása csak részben fog ellensúlyozni, miközben az üzleti
bizalom gyengülése várhatóan a befektetések további csökkenését eredményezi. A
külpiacok enyhe emelkedése az előrejelzés szerint a gazdasági aktivitás
mérsékelt növekedését eredményezi az év második felében. A bizalom fokozatos
javulása és a rendelkezésre álló reáljövedelem növekedése – további
konszolidációs intézkedések feltételezése nélkül – 2014-ben várhatóan pozitív
növekedést eredményez (1,1 %). A különösen a fiatalok és az idősek
foglalkoztatásának támogatására hozott kormányzati erőfeszítések ellenére
a munkanélküliségi ráta várhatóan tovább növekedik, 2013-ban 10,6 %-ra,
2014-ben 10,9 %-ra. Az infláció 2013-ban várhatóan 1,2 %-ra csökken az
alacsonyabb energiaárak következtében, majd a héa tervezett emelése miatt
jövőre ismét felgyorsul.
(10)     A gazdasági válság
jelentős hatást gyakorolt az államháztartási egyenlegre is. A hiány
2009-ben példátlan módon a GDP 7,5 %-ára növekedett a 2008. év amúgy is magas
3,3 %-áról, ami az automatikus stabilizátorok működésére és a hatóságok
által az európai gazdaságélénkítési terv keretében alkalmazott diszkrecionális
fiskális ösztönzőkre volt visszavezethető. 2010-ben az
államháztartási hiány a GDP 7,1 %-ára csökkent, ami a ciklikus hatásokat és a
strukturális egyenleg javulását tükrözi (amit részben ellensúlyoztak a
hiánynövelő egyszeri intézkedések). A strukturális egyenleg a GDP 0,3
%-ával javult. 2011-ben a hiány jelentősen csökkent, a GDP 5,3 %-ára. Míg
a GDP-növekedés 2010 tekintetében változatlanul 1,7 % volt, a javulás
túlnyomórészt a megerősített konszolidációs erőfeszítésekre, valamint
az európai gazdaságélénkítési terv lejáratára vezethető vissza. A
strukturális egyenleg változásában kifejezett költségvetési kiigazítás a GDP
1,2 %-ának felelt meg. 2012-ben az államháztartási hiány a GDP 4,8 %-a volt,
ami az átfogó új intézkedéscsomag ellenére nem érte el a hatóságok által
megcélzott 4,5 %-ot. A különbség részben a Dexia bankcsoport megmentésének
költségeiből ered (a GDP 0,1 %-a). A strukturális egyenleg a GDP 1,1%-ával
javult.
(11)     A Bizottság szolgálatainak
2013. évi tavaszi előrejelzése szerint az államháztartási hiány idén
tovább csökken a költségvetés részeként elfogadott intézkedéseknek
köszönhetően. A bevételi intézkedések közé tartozik a közvetlen adók és a
társadalombiztosítási járulékok növelése. A jelenlegi kiadási szabályokat
(központi kormányzat és egészségügy) megújítják, ami hozzájárul a költségvetési
fegyelem fenntartásához. A korábban előrejelzetthez képest alacsonyabb
infláció és a második pillér szerinti nyugdíjak indexálásának szociális
partnerek egyetértésében történő felfüggesztése is elősegíti a
kiadások visszafogását. Az államháztartási egyenleget negatívan fogja érinteni,
hogy a GDP-növekedés várhatóan ismét jóval a potenciális szint alatti lesz. A
hiány összességében várhatóan a GDP 3,9 %-át teszi ki. A strukturális egyenleg
várhatóan a GDP 1,3 %-ával javul. 2014-ben a hiány a tervek szerint –
változatlan politikát feltételezve – eléri a GDP 4,2 %-át. Az erre vonatkozó
előrejelzésben csak a részletesen ismert intézkedéseket vették figyelembe.
Még pontosan meg kell határozni a versenyképességet és a foglalkoztatást
szolgáló legutóbbi társaságiadó-kedvezmény finanszírozását célzó intézkedések
egy részét, emellett 2013 végén számos egyszeri adófizetési kötelezettség
megszűnik. Összességében a strukturális egyenleg a jövő évben
várhatóan nagyrészt stabil marad.
(12)     A Bizottság szolgálatainak
2013. évi tavaszi előrejelzése alapján a strukturális hiány a becslések szerint
idén a GDP 2,2 %-ára esik a 2009. évi 6,1 %-ról, vagyis a 2010–2013 közötti
referenciaidőszakban átlagosan a GDP 1,0 %-ával. Az átlagos éves
költségvetési kiigazítás, melyet a tanácsi ajánlás közzétételekor
feltételezetthez képest a potenciális output-növekedéssel (a GDP + 0,1 %-a) és
a váratlan bevételekkel (a GDP -0,2 %-a) korrigáltak, a GDP 0,9 %-át teszi ki,
ami némileg elmarad a GDP 1 %-a fölött meghatározott ajánlástól.
Ugyanakkor a francia hatóságok által a 2010–2013 közötti időszakban
megtett diszkrecionális intézkedések átfogó értékelése alapján megállapítható,
hogy az intézkedések költségvetésre gyakorolt kumulatív hatása a GDP kb. 5,25
%-át teszik ki, ami évente átlagosan a GDP 1,3 %-ának felel meg. A strukturális
egyenleg javítása mellett az ebben az időszakban megtett egyedi
diszkrecionális intézkedések ellensúlyozták a közkiadások – pl. az öregedésre
visszavezethető – autonóm növekedésének trendjét, így az alulról
építkező elemzés kedvezőbb képet mutat a strukturális egyenleget
alapul vevő, felülről építkező megközelítéshez képest. Az
intézkedések közé tartozik a személyi jövedelem- és a társasági adók, valamint
a közvetett adók és a társadalombiztosítási járulékok növelése, a közszolgák
alapbérének befagyasztása, a közpolitika általános felülvizsgálatából (Revue
Générale des Politiques Publiques, RGPP) származó megtakarítások, a 2010. évi
nyugdíjreform, valamint az egészségügyi kiadásokra vonatkozó szabály (ONDAM)
szisztematikus (túl)teljesítése. A fentiekre tekintettel megállapítható, hogy a
francia hatóságok eredményes intézkedéseket tettek.
(13)     A GDP-arányos államadósság,
mely 2009-ben 79,2 % volt, tavaly meghaladta a 90 %-ot. A Bizottság
szolgálatainak 2013. évi tavaszi előrejelzése szerint az adósságráta az
előrejelzési időszakban tovább növekszik, 2013-ban a GDP 94,0 %-ára,
2014-ben a GDP 96,2 %-ára, ami a továbbra is viszonylag magas államháztartási
hiányokra és a mérsékelt nominális GDP-növekedésre vezethető vissza. Az
SFA-tételek – ideértve az Európai Stabilitási Mechanizmushoz való
hozzájárulásokat és az euróövezet programországainak nyújtott közvetlen
kölcsönöket – is növelik az államadósságot.
(14)     A költségvetési pozíciónak – a
2009. évi tanácsi ajánlásban szereplőhöz képest – gyengébb gazdasági
helyzetre visszavezethető jelentős romlása arra utal, hogy
Franciaország esetében indokolt az EUMSZ 126. cikkének (7) bekezdése szerint
felülvizsgált ajánlásokat tenni a túlzott hiány megszüntetésére vonatkozó
határidő meghosszabbítására, összhangban a Stabilitási és Növekedési
Paktum szabályaival.
(15)     Tekintettel a gazdasági és
költségvetési fejleményekkel kapcsolatos jelentős bizonytalanságokra, a
kiigazítási időszak utolsó évére ajánlott költségvetési célkitűzést
világosan a referenciaérték alatt kell meghatározni annak érdekében, hogy a
kiigazítás a meghatározott határidőn belül hatékonyan és tartósan
megvalósítható legyen.
(16)     A túlzott hiány
megszüntetésére vonatkozó határidő egy évvel való meghosszabbítása
2014-ben a Tanács által 2009. december 2-án a 2010–2013 közötti időszakra
ajánlott átlagos éves költségvetési kiigazításhoz képest jóval nagyobb
költségvetési kiigazítást tenne szükségessé, ami a jövő évben
jelentősen akadályozná a gazdaság előrejelzett felépülését. Az
időszak két évvel való meghosszabbítása az államháztartási hiányt 2015-ben
a GDP 3 %-a alá csökkentené, korlátozva 2014-ben és 2015-ben a növekedésre
gyakorolt hatást. Franciaország esetében a további két év megadása összhangban
állna az államháztartási hiányra meghatározott célokkal, ami 2013-ban a GDP 3,9
%-a, 2014-ben 3,6 %-a, és 2015-ben 2,8 %-a. A strukturális egyenleg éves
javulása 2013-ban a GDP 1,3 %-a, 2014-ben és 2015-ben pedig 0,8 %-a lenne.
Figyelembe véve azt is, hogy a strukturális egyenleg romló trendet is követhet,
2014-ben és 2015-ben évente a GDP 1 %-át meghaladó diszkrecionális
intézkedésekre lenne szükség.
(17)     A költségvetési célok
megvalósítása érdekében döntő fontosságú, hogy a hatóságok teljes
mértékben hajtsák végre a 2013-ra már elfogadott (a jelenlegi becslések szerint
a GDP 1,5 %-ának megfelelő) intézkedéseket, és 2014-ben és 2015-ben évente
a GDP 1 %-át meghaladó kiadásmegtakarítási és/vagy bevételi intézkedéseket
határozzanak meg, azokat fogadják el és minél hamarabb valósítsák meg (az
elfogadott/részletesen meghatározott intézkedéseknek a 2014–2015 éveket
érintő eddigi hatása marginális). A 2014–2015 közötti időszakra
vonatkozó, legtöbb tervezett különböző kiadási szabály mögött álló
megtakarítási intézkedéseket még pontosítani kell. Az alapbérek valamennyi
államháztartási alszektort érintő, 2013 utáni befagyasztásának
fenntartását kifejezetten nem erősítették meg. Továbbá, míg zajlik a
közszolgáltatások korszerűsítése (Modernisation de l'action publique, MAP)
keretében a kiadások felülvizsgálata, továbbra sem egyértelmű, hogy
jelentős (és könnyen mérhető) megtakarításokat fog-e eredményezni. A
nyugdíjrendszert illetően a tervezett reform alapjául szolgáló
intézkedéseket még mindig nem ismertették. Hiányoznak a helyi önkormányzati
kiadások tervezett visszafogására vonatkozó részletes információk is. A
bevételi oldalon számos egyszeri adófizetési kötelezettség 2013 végén
megszűnik, és eddig még nem jelentettek be olyan intézkedéseket, amelyek
ezeket ellensúlyoznák. A francia hatóságok jövő évre vonatkozó
makrogazdasági forgatókönyvében inkább kedvezőtlen tényezők
szerepelnek. Bár a GDP-növekedés az előrejelzés szerint 1,2 %-os lesz és
igen közel áll a Bizottság szolgálatainak 2013. évi tavaszi
előrejelzéséhez (1,1 %), az előrejelzés alapjául szolgáló költségvetési
forgatókönyvek ellentmondásosak: míg a francia forgatókönyv 2014-ben 1 %-os
strukturális kiigazítással számol, addig a Bizottság enyhén romló strukturális
egyenlegből indul ki. Az újonnan létrehozott költségvetési tanács (Haut
Conseil des finances publiques) is feltűnően optimistának tartja a
jelenlegi 2014. évre vonatkozó hiánycéllal számoló makrogazdasági
forgatókönyvet. Összefoglalva, a helyzetet szorosan figyelemmel kell kísérni,
és a hatóságoknak készen kell állniuk arra, hogy túlköltekezések vagy
bevételkiesések esetén meghozzák a kiigazító intézkedéseket.
(18)     A Bizottság 2012. évi
költségvetési fenntarthatósági jelentése szerint úgy tűnik, hogy
Franciaországot rövid távon nem fenyegeti költségvetési nyomás. Közép- és
hosszú távon a kockázatok közepesek és alacsonyak. A nyugdíjrendszert
érintő legutóbbi fejlemények azonban nagyobb aggodalomra adnak okot. A Nyugdíjorientációs
Tanács (Conseil d'orientation des retraites) legutóbbi előrejelzései a
rendszerben tartósan fennálló hiányokra mutatnak rá 2020-ig. Ez
megerősíti, hogy sürgősen szükség van egy további nyugdíjreformra
annak érdekében, hogy teljes mértékben helyre lehessen állítani az
államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát.
(19)     Franciaország teljesíti annak
feltételeit, hogy a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának
felgyorsításáról és pontosításáról szóló 1467/97/EK rendelet 3. cikkének
(5) bekezdésében meghatározott, a túlzott államháztartási hiány
megszüntetésére kitűzött határidő meghosszabbítható legyen,
ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
(1)
Franciaország legkésőbb 2015-ig szüntesse meg
a jelenlegi, túlzott hiányt.
(2)
Franciaország érjen el 2013-ban a GDP 3,9 %-át,
2014-ben a GDP 3,6 %-át és 2015-ben a GDP 2,8 %-át kitevő államháztartási
hiányt, ami összhangban van a strukturális egyenleg 2013-ban a GDP 1,3 %-át,
2014-ben és 2015-ben a GDP 0,8 %-át kitevő éves javulásával, a Bizottság
szolgálatainak 2013. évi tavaszi, aktualizált előrejelzése alapján.
(3)
Franciaország teljes mértékben hajtsa végre a
2013-ra már elfogadott (a GDP 1,5 %-ának megfelelő) intézkedéseket,
valamint határozza meg, fogadja el és a leghamarabb hajtsa végre a 2014-re és
2015-re szükséges konszolidációs intézkedéseket a strukturális egyenleg
ajánlott javítása érdekében, és a jelenlegi terveknek megfelelően alaposan
vizsgálja felül valamennyi államháztartási alkategória kiadási kategóriáit,
ideértve a társadalombiztosítást és a helyi önkormányzatokat is.
(4)
Franciaország a váratlan bevételeket a hiány
csökkentésére használja fel. A költségvetési konszolidációs intézkedéseknek
növekedésbarát módon biztosítaniuk kell az államháztartás strukturális
egyenlegének tartós javulását.
(5)
A Tanács 2013. október 1-jében állapítja meg a
határidőt Franciaország számára az eredményes intézkedések meghozatalára,
valamint arra, hogy az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (4a)
bekezdésével összhangban részletes jelentést tegyen a célok elérése érdekében
kidolgozott konszolidációs stratégiáról.
A francia hatóságoknak továbbá
erősíteniük kell a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságát az összes
fontos paraméter további kiigazítása révén. A tervezett reformot a jelenlegi
terveknek megfelelően ez év végéig kell elfogadni, a rendszert
fenntartható módon egyensúlyba kell hozni legkésőbb 2020-ig, a
munkaerőköltségek további növekedése nélkül. A költségvetési
konszolidációs stratégia sikerének biztosítása érdekében fontos lesz a
költségvetési konszolidációt átfogó strukturális reformokkal alátámasztani,
összhangban az európai szemeszter keretében Franciaországnak címzett tanácsi
ajánlásokkal, különösen a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló
eljáráshoz kapcsolódó ajánlásokkal.
Az (5) ajánlásban előírt jelentésen túl a
francia hatóságoknak a fenti ajánlások végrehajtása terén elért haladásról
legalább hathavonta jelentést kell tenniük, valamint arról a stabilitási
programok egy különálló fejezetében is be kell számolniuk mindaddig, amíg a
túlzott hiány teljes körű megszüntetésére sor nem került.
Ennek az ajánlásnak a Francia Köztársaság
címzettje.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
[2]               A Franciaországgal szembeni túlzotthiány-eljárással kapcsolatos
valamennyi dokumentum megtalálható a következő honlapon: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/france_en.htm


title: A Tanács ajánlása ( 2013. március 21. ) az Európai Fejlesztési Alap (nyolcadik EFA) 2011. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében a Bizottságnak adandó mentesítésről

text:
               26.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 88/1

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2013. március 21.)
   az Európai Fejlesztési Alap (nyolcadik EFA) 2011. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében a Bizottságnak adandó mentesítésről
   2013/C 88/01
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel az 1995. november 4-én Mauritiuson aláírt megállapodással (1) módosított, 1989. december 15-én Loméban aláírt negyedik AKCS-EGK-egyezményre (2),
   tekintettel a negyedik AKCS-EGK-egyezmény második pénzügyi jegyzőkönyve szerinti közösségi támogatás finanszírozásáról és kezeléséről szóló, tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői közötti belső megállapodásra (3) (a továbbiakban: a belső megállapodás), amely létrehozta többek között a nyolcadik Európai Fejlesztési Alapot (nyolcadik EFA), és különösen annak 33. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel a negyedik AKCS-EGK-egyezmény szerinti fejlesztésfinanszírozási együttműködésre alkalmazandó 1998. június 16-i pénzügyi szabályzatra (4) és különösen annak 66–74. cikkére,
   megvizsgálva a nyolcadik EFA műveleteire vonatkozó 2011. december 31-i bevételi és kiadási kimutatást, illetve eredmény-kimutatást, valamint a Számvevőszéknek a 2011-es pénzügyi évről szóló éves jelentését a nyolcadik, kilencedik és tizedik Európai Fejlesztési Alap (EFA) által támogatott tevékenységekről, a Bizottságnak az éves jelentésben található válaszaival együtt (5),
   mivel:

               (1)

               A belső megállapodás 33. cikkének (3) bekezdése szerint a nyolcadik EFA pénzgazdálkodása tekintetében az Európai Parlamentnek kell megadnia a Tanács ajánlása alapján a Bizottságnak a mentesítést.

               (2)

               A 2011. pénzügyi év során a Bizottság a nyolcadik EFA műveleteit összességében kielégítően hajtotta végre,

         AJÁNLJA, hogy az Európai Parlament mentesítse a Bizottságot a nyolcadik EFA 2011. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében.

      Kelt Brüsszelben, 2013. március 21-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. HOGAN

      (1)  HL L 156., 1998.5.29., 3. o.

      (2)  HL L 229., 1991.8.17., 3. o.

      (3)  HL L 156., 1998.5.29., 108. o.

      (4)  HL L 191., 1998.7.7., 53. o.

      (5)  HL C 344., 2012.11.12., 243. o.