title: A Bizottság ajánlása ( 2010. július 5. ) a 2000/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti országúti műszaki ellenőrzés során (a haszongépjárművek esetében) észlelt hiányosságok kockázatértékeléséről

text:
               8.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 173/97

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2010. július 5.)
   a 2000/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti országúti műszaki ellenőrzés során (a haszongépjárművek esetében) észlelt hiányosságok kockázatértékeléséről
   (2010/379/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A közúti közlekedésbiztonság, a környezetvédelem és a tisztességes verseny érdekében fontos biztosítani a forgalomban használt haszongépjárművek megfelelő karbantartását és vizsgálatát, hogy az Unión belüli közlekedésük során megőrizzék biztonságos forgalmi teljesítményüket.

               (2)

               A Közösség területén közlekedő haszongépjárművek közlekedésre alkalmasságának országúti műszaki ellenőrzéséről szóló, 2000. június 6-i 2000/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (1) említett normákon és módszereken kívül – a rendszer fokozottabb harmonizálása és az országúti műszaki ellenőrzéskor alkalmazott bánásmód egyenlőtlenségének elkerülése érdekében – célszerű az irányelv II. mellékletében felsorolt hiányosságok értékelésre vonatkozóan iránymutatásokat bevezetni.

               (3)

               A hibák súlyosságának szemléltetése céljából három kategóriát célszerű bevezetni.

               (4)

               Indokolt mindegyik hibakategória esetében megjelölni, hogy milyen következményekkel jár a járműnek az adott állapotban történő használata,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Célszerű, hogy a tagállamok a járművek közlekedésre való alkalmasságának országúti műszaki ellenőrzése során észlelt hiányosságokat az ezen ajánlás mellékletében megállapított iránymutatásokkal összhangban értékeljék.

      Kelt Brüsszelben, 2010. július 5-én.

            a Bizottság részéről

         Siim KALLAS

            alelnök

      (1)  HL L 203., 2000.8.10., 1. o.

      MELLÉKLET

         A hibák és hiányosságok értékelésére vonatkozó iránymutatások

      A 2000/30/EK irányelv végrehajtása keretében e dokumentum felsorolja azokat az iránymutatásokat, amelyek alkalmazása a járművek országúti műszaki ellenőrzése során észlelt hibák (a meghatározás szerint mind a műszaki hibák, mind az előírásoknak való egyéb meg nem felelések) értékelésekor a tagállamok számára ajánlott.
      A hibák osztályozása a következő:

                  KIS HIBÁK (KH)

                  NAGY HIBÁK (NH)

                  VESZÉLYES HIBÁK (VH)

            Minden hibakategóriát a jármű állapotára való hivatkozással célszerű meghatározni, a következők szerint:
      KIS HIBÁK
      Olyan műszaki hibák, amelyek nincsenek jelentős hatással a jármű biztonságosságára, valamint az előírásoknak való egyéb kisebb meg nem felelések. A járművet nem kell újravizsgálni, mivel ésszerűen várható, hogy az észlelt hibákat haladéktalanul kijavítják.
      NAGY HIBÁK
      Olyan hibák, amelyek veszélyeztethetik a jármű biztonságosságát és/vagy kockázatot jelentenek a többi közúti közlekedőre nézve, valamint az előírásoknak való egyéb jelentősebb meg nem felelések. A járművet a lehető leghamarabb meg kell javítani, további használata pedig korlátozásokhoz és feltételekhez, például a közlekedésre való alkalmasság további műszaki ellenőrzéséhez lehet köthető.
      VESZÉLYES HIBÁK
      Olyan hibák, amelyek közvetlen és azonnali kockázatot jelentenek a közúti közlekedésbiztonságra. A jármű további közúti használata nem engedélyezett, azonban bizonyos esetekben megengedhető, hogy meghatározott feltételek mellett közvetlenül egy meghatározott helyre vezessék, például a jármű azonnali javítása vagy lefoglalása céljából.
      A több hibakategóriába besorolható hibákkal rendelkező járművet a legsúlyosabb hibakategória szerint szükséges osztályozni. A számos azonos kategóriába tartozó hibával rendelkező jármű eggyel súlyosabb kategóriába sorolható, ha a hibák együttes hatása következtében a jármű veszélyesebbnek minősül.
      A több kategóriába besorolható hibák esetén a vizsgálatot végző ellenőr feladata, hogy a hibákat súlyosságuk alapján a nemzeti jogszabályokkal összhangban besorolja.
      A hibák értékelése során célszerű figyelembe venni az első nyilvántartásba vétel vagy az első forgalomba helyezés időpontjában hatályos típus-jóváhagyási követelményeket. Bizonyos tételekre mindazonáltal az utólagos módosítási követelmények vonatkoznak.

         Értékelési követelmények

      A hiányosságok az észlelhető műszaki hibák és az előírásoknak való egyéb meg nem felelések példái.

                  Tétel

                  Hiányosságok

                  A hibaértékelésre vonatkozó iránymutatások

                  KH

                  NH

                  VH

                  1.   FÉKBERENDEZÉS

                              1.1.

                              Mechanikai állapot és működés

                              1.1.1.

                              Üzemi fékpedál/kézifék forgáspontja

                              a)

                              Túl szoros a tengely.

                  X

                              b)

                              Túlzott kopás vagy túl nagy holtjáték.

                  X

                              1.1.2.

                              A pedál/kézifék állapota és a fékműködtető berendezés útja

                              a)

                              Túlzott vagy elégtelen tartalék úthossz.

                  X

                              b)

                              A fékműködtető szabad oldása korlátozott.

                  X

                  X

                              c)

                              A fékpedál csúszásgátlója hiányzik, kilazult vagy simára kopott.

                  X

                              1.1.3.

                              Vákuum-szivattyú vagy kompresszor és tartályok

                              a)

                              A figyelmeztető berendezés működésbe lépése után (vagy ha a manométer-kijelzés a veszélyzónában van) nincs legalább két fékezéshez elegendő légnyomás vagy vákuum.

                  X

                  X

                              b)

                              A fék biztonságos működtetéséhez szükséges felépülési idő nincs összhangban a követelményekkel (8).

                  X

                              c)

                              Nem működik a többkörös védőszelep vagy nyomáscsökkentő szelep.

                  X

                              d)

                              Érezhető nyomásesés vagy hallható levegőszivárgás tapasztalható levegőelszökés miatt.

                  X

                              e)

                              Külső sérülés, amely valószínűsíthetően befolyásolja a fékrendszer működését.

                  X

                  X

                              1.1.4.

                              Alacsony nyomásra figyelmeztető manométer vagy jelző

                  A manométer vagy jelző rosszul működik vagy hibás.

                  X

                  X

                              1.1.5.

                              Kézi működtetésű fékszelep

                              a)

                              Eltört, sérült vagy túlzottan kopott vezérlőkar.

                  X

                              b)

                              A vezérlőkar bizonytalanul van a szelepre rögzítve, vagy a szelep bizonytalanul van rögzítve.

                  X

                              c)

                              A csatlakozások lazák, vagy szivárgás van a rendszerben.

                  X

                              d)

                              Nem kielégítő működés.

                  X

                              1.1.6.

                              Rögzítőfék-kezelőszerv, rögzítőfékkar, rögzítőfék-reteszelő kilincsmű, elektromos rögzítőfék

                              a)

                              Reteszelés nem tart megfelelően.

                  X

                              b)

                              Túlzott kopás a kar csapágyazásánál vagy a reteszelő kilincsműnél.

                  X

                  X

                              c)

                              Túlzott karúthossz a rossz beállítás miatt.

                  X

                              d)

                              Hiányzó, sérült vagy nem működő kezelőszerv.

                  X

                              e)

                              Nem megfelelő működés, a figyelmeztető készülék hibát jelez.

                  X

                              1.1.7.

                              Fékszelepek (lábszelep, tehermentesítő, vezérlőszelepek)

                              a)

                              Sérült szelep vagy túlzott levegőszivárgás.

                  X

                  X

                              b)

                              Túlzott olajszivárgás a kompresszorból.

                  X

                              c)

                              A szelep bizonytalanul van rögzítve vagy szakszerűtlenül van felszerelve.

                  X

                              d)

                              Hidraulikus fékfolyadék folyik vagy szivárog.

                  X

                  X

                              1.1.8.

                              Csatlakozófejek a pótkocsifékekhez (elektromos és pneumatikus)

                              a)

                              Hibás lezárócsap vagy önlezáró csatlakoztatószelep.

                  X

                  X

                              b)

                              A lezárócsap vagy a csatlakoztatószelep bizonytalanul van rögzítve vagy nem megfelelően van felszerelve.

                  X

                  X

                              c)

                              Túlzott szivárgás.

                  X

                  X

                              d)

                              Nem működik megfelelően.

                  X

                  X

                              1.1.9.

                              Energiatároló tartály, sűrítettlevegő-tartály

                              a)

                              Sérült, korrodált vagy tömítetlen tartály.

                  X

                  X

                              b)

                              A vízmentesítő berendezés nem működik.

                  X

                  X

                              c)

                              Bizonytalanul rögzített vagy szakszerűtlenül felszerelt tartály.

                  X

                              1.1.10.

                              Fékrásegítő egység, főfékhenger (hidraulikus fékberendezés)

                              a)

                              Sérült vagy hatástalan fékrásegítő.

                  X

                              b)

                              Sérült vagy tömítetlen főfékhenger.

                  X

                  X

                              c)

                              Nem biztonságos főfékhenger.

                  X

                  X

                              d)

                              Nem elegendő fékfolyadék.

                  X

                  X

                              e)

                              A főfékhenger tartályának fedele hiányzik.

                  X

                              f)

                              Fékfolyadék-figyelmeztető lámpa világít vagy hibás.

                  X

                              g)

                              A fékfolyadékszint-figyelmeztető készülék helytelenül működik.

                  X

                              1.1.11.

                              Merev fékcsövek

                              a)

                              Hiba vagy törés azonnali bekövetkezésének veszélye.

                  X

                  X

                              b)

                              Szivárgó vezetékek vagy csatlakozófejek.

                  X

                  X

                              c)

                              Sérült vagy túlzottan korrodált vezetékek.

                  X

                  X

                              d)

                              Helytelenül elhelyezett vezetékek.

                  X

                  X

                              1.1.12.

                              Féktömlők

                              a)

                              Hiba vagy törés azonnali bekövetkezésének veszélye.

                  X

                  X

                              b)

                              Sérült, kidörzsölődött, megcsavarodott vagy túl rövid tömlők.

                  X

                  X

                              c)

                              Szivárgás tömlőkből vagy csatlakozásokból.

                  X

                  X

                              d)

                              A tömlők nyomás alatt kidudorodnak.

                  X

                  X

                              e)

                              Porózus tömlők.

                  X

                              1.1.13.

                              Dob- és tárcsafékbe-tétek

                              a)

                              A dob- vagy a tárcsafékbetét túlzott kopása.

                  X

                  X

                              b)

                              A dob- vagy tárcsafékbetét szennyeződött (olaj, zsír stb.).

                  X

                  X

                              c)

                              Hiányzik a dob- vagy a tárcsafékbetét.

                  X

                              1.1.14.

                              Fékdobok, féktárcsák

                              a)

                              Túlzottan kopott, túlzottan barázdálódott, repedezett, nem megfelelően rögzített vagy törött fékdob vagy féktárcsa.

                  X

                  X

                              b)

                              A fékdob vagy a féktárcsa szennyeződött (olaj, zsír stb.).

                  X

                  X

                              c)

                              Hiányzik a fékdob vagy a féktárcsa.

                  X

                              d)

                              Nem megfelelően rögzített féktartó lap.

                  X

                              1.1.15.

                              Fékbowdenhuzalok, fékvonórudak, fékkarok, fékrudazatok

                              a)

                              Bowdenhuzal sérült, összecsomózódott.

                  X

                  X

                              b)

                              Túlzottan kopott vagy korrodált alkatrész.

                  X

                  X

                              c)

                              Bowdenhuzal, vonórúd vagy vonórúd-csatlakozás nem megfelelően rögzített.

                  X

                              d)

                              Bowdenvezetés sérült.

                  X

                              e)

                              A fékberendezés szabad mozgása korlátozott.

                  X

                              f)

                              Rendellenes kar/rudazat úthosszak a hibás beállítás vagy túlzott kopás miatt.

                  X

                              1.1.16.

                              Fékműködtető készülék (beleértve a rugóerő-tárolós féket vagy hidraulikus fékmunkahengereket is)

                              a)

                              A készülék megrepedt vagy sérült.

                  X

                  X

                              b)

                              A készülék szivárog.

                  X

                  X

                              c)

                              A készülék bizonytalanul van rögzítve vagy szakszerűtlenül van felszerelve.

                  X

                  X

                              d)

                              A készülék túlzottan korrodált.

                  X

                  X

                              e)

                              A működtető dugattyú vagy membrán elégtelen vagy túlzott úthossza.

                  X

                  X

                              f)

                              A porvédő hiányzik vagy erősen sérült.

                  X

                  X

                              1.1.17.

                              Fékerő-szabályozó szelep

                              a)

                              A rudazat sérült.

                  X

                              b)

                              A rudazat rosszul van beállítva.

                  X

                              c)

                              A szelep szorul vagy nem működik.

                  X

                  X

                              d)

                              Hiányzik a szelep.

                  X

                              e)

                              Hiányzik az adattábla.

                  X

                              f)

                              Az adatok olvashatatlanok vagy nincsenek összhangban a követelményekkel (8).

                  X

                              1.1.18.

                              Holtjáték-utánállítók és -érzékelők

                              a)

                              Az utánállító sérült, szorul vagy az úthossza rendellenes, túlzottan kopott vagy helytelenül van beállítva.

                  X

                              b)

                              Az utánállító hibás.

                  X

                              c)

                              Nincs megfelelően beszerelve vagy kicserélve.

                  X

                              1.1.19.

                              Tartósfékrendszer (amennyiben fel van szerelve vagy kötelező)

                              a)

                              Bizonytalan csatlakozások vagy rögzítés.

                  X

                  X

                              b)

                              A rendszer egyértelműen hibás vagy hiányzik.

                  X

                              1.1.20.

                              A pótkocsifékek automatikus működése

                  A pótkocsifék nem fékez automatikusan, amikor a csatlakozásról lebontják.

                  X

                              1.1.21.

                              A teljes fékrendszer

                              a)

                              Más rendszerberendezés (pl. fagyállószivattyú, légszárító stb.) külsőleg sérült vagy a korróziója oly túlzott mértékű, hogy az hátrányosan befolyásolja a fékrendszert.

                  X

                  X

                              b)

                              A levegő vagy a fagyálló szivárog.

                  X

                  X

                              c)

                              Bármely alkatrész bizonytalanul rögzített vagy szakszerűtlenül van felszerelve.

                  X

                              d)

                              Nem megfelelően javított vagy átalakított alkatrész (1).

                  X

                  X

                              1.1.22.

                              Teszt-csatlakozók (amennyiben fel van szerelve vagy kötelező)

                              a)

                              Hiányzik.

                  X

                              b)

                              Sérült, használhatatlan vagy szivárog.

                  X

                  X

                              1.2.

                              Üzemi fék, fékteljesítmény és fékhatás

                              1.2.1.

                              Fékteljesítmény

                                 (E)
                                  (9)

                              a)

                              Elégtelen fékerő egy vagy több keréken.

                  X

                  X

                              b)

                              A fékerő az egyik keréken kisebb, mint az ugyanazon a tengelyen lévő másik keréken mért legnagyobb érték 70 %-a. A közúton történő fékvizsgálat során a jármű túlzottan eltér az egyenes iránytól.

                  X

                  X

                              c)

                              A fékerő nem növelhető fokozatosan (rángatás).

                  X

                              d)

                              Rendellenes időkésedelem bármely keréknél fékezéskor.

                  X

                              e)

                              Fékezéskor minden egyes teljes kerékfordulat alatt túlzott fékerő-ingadozás.

                  X

                              1.2.2.

                              Fékhatás

                                 (E)
                                  (9)

                  Nem felel meg a következő alsó értékeknek:

                              N1 kategória: 45 %

                              M1, M2 és M3 kategória: 50 % (2)

                              N2 és N3 kategória: 43 % (3)

                              O2, O3 és O4 kategória: 40 % (4)

                  X

                  X

                              1.3.

                              Biztonsági fék, fékteljesítmény és fékhatás (ha külön berendezés)

                              1.3.1.

                              Fékteljesítmény

                                 (E)
                                  (9)

                              a)

                              Elégtelen fékerő egy vagy több keréken.

                  X

                  X

                              b)

                              A fékerő az egyik keréken kisebb, mint az ugyanazon a tengelyen lévő másik keréken mért legnagyobb érték 70 %-a. A közúton történő fékvizsgálat során a jármű túlzottan eltér az egyenes iránytól.

                  X

                  X

                              c)

                              A fékerő nem növelhető fokozatosan (rángatás).

                  X

                  X

                              1.3.2.

                              Fékhatás

                  A fékerő az 1.2.2. pont szerinti üzemi fékhatás 50 %-ánál (5) kevesebb, a megengedett maximális tömegre vagy nyerges pótkocsik esetén a megengedett tengelynyomások összegére vonatkoztatva (az L1e és az L3e kivételével).

                  X

                  X

                              1.4.

                              Rögzítőfék, hatás és hatásosság

                              1.4.1.

                              Hatás

                                 (E)
                                  (9)

                  A fék az egyik oldalon nem működik, vagy a közúton történő fékvizsgálat során a jármű túlzottan eltér az egyenes iránytól.

                  X

                  X

                              1.4.2.

                              Fékhatás

                                 (E)
                                  (9)

                  Valamennyi jármű-kategória esetében a fékerő nem éri el a jármű megengedett legnagyobb össztömegének 16 %-át, illetőleg gépjárművek esetében a járműszerelvény megengedett legnagyobb tömegének 12 %-át, ha ez utóbbi a nagyobb.

                  X

                  X

                              1.5.

                              Tartósfékrendszer-hatás

                              a)

                              A fékhatás nem folyamatosan változik (a kipufogófék-rendszerekre nem vonatkozik).

                  X

                              b)

                              A rendszer nem működik.

                  X

                              1.6.

                              Blokkolásgátló (ABS)

                              a)

                              Rosszul működő figyelmeztető berendezés.

                  X

                              b)

                              A figyelmeztető berendezés rendszerhibát jelez.

                  X

                              c)

                              Keréksebesség-érzékelő hiányzik vagy sérült.

                  X

                              d)

                              Sérült vezetékek.

                  X

                              e)

                              Egyéb alkatrészek hiányoznak vagy sérültek.

                  X

                              1.7.

                              Elektronikus fékrendszer (EBS)

                              a)

                              Rosszul működő figyelmeztető berendezés.

                  X

                              b)

                              A figyelmeztető berendezés rendszerhibát jelez.

                  X

                  8.   ZAJKELTÉS

                              8.1.

                              Zajkeltés

                              8.1.1.

                              Hangszigetelő rendszer

                              a)

                              A követelményekben engedélyezettnél magasabb zajszint (8).

                  X

                              b)

                              A hangszigetelő rendszer bármely része lazán rögzített, gyengén tart, sérült, helytelenül van felszerelve, hiányzik, vagy egyértelműen olyan módon alakították át, hogy az a zajszintet hátrányosan befolyásolja.

                  X

                  X

                              8.2.

                              Kipufogógáz-kibocsátás

                              8.2.1.

                              Benzines motorok kibocsátása

                              8.2.1.1.

                              Kipufogógáz-kibocsátást csökkentő berendezés

                              a)

                              A gyártó által felszerelt kibocsátáscsökkentő berendezés hiányzik, átalakított, vagy egyértelműen hibás.

                  X

                  X

                              b)

                              A kibocsátás mérését befolyásoló szivárgás.

                  X

                              8.2.1.2.

                              Gáz-halmazállapotú kibocsátás

                                 (E)
                                  (9)

                              a)

                              A gáz-halmazállapotú kibocsátás vagy meghaladja a gyártó által meghatározott szintet;

                  X

                              b)

                              vagy, ha ez az adat nem áll rendelkezésre, a CO-kibocsátás meghaladja,

                                          i)

                                          korszerű kibocsátáscsökkentő rendszerrel nem szabályozott járművek esetében

                                                      —

                                                      a 4,5 %-ot, vagy

                                                      —

                                                      a 3,5 %-ot

                                                az első nyilvántartásba vétel vagy forgalomba helyezés időpontja szerint, amelyet a követelményekben határoztak meg (8).

                                          ii)

                                          korszerű kibocsátáscsökkentő rendszerrel szabályozott járművek esetében,

                                                      —

                                                      üresjáraton: a 0,5 %-ot,

                                                      —

                                                      emelt üresjáraton: a 0,3 %-ot,
                                                      vagy

                                                      —

                                                      üresjáraton: a 0,3 %-ot (6),

                                                      —

                                                      emelt üresjáraton: a 0,2 %-ot

                                                az első nyilvántartásba vétel vagy forgalomba helyezés időpontja szerint, amelyet a követelményekben határoztak meg (8).

                  X

                              c)

                              A lambda az 1 ± 0,03 tartományon kívül van, vagy nem felel meg a gyártó előírásainak.

                  X

                              d)

                              A fedélzeti diagnosztikai rendszerről leolvasott adat jelentős hibás működést jelez.

                  X

                              e)

                              A távérzékeléses mérés jelentős meg nem felelést mutat.

                  X

                              8.2.2.

                              Dízelmotorok kibocsátása

                              8.2.2.1.

                              Kipufogógáz-kibocsátást csökkentő berendezés

                              a)

                              A gyártó által felszerelt kibocsátáscsökkentő berendezés hiányzik, átalakított vagy egyértelműen hibás.

                  X

                  X

                              b)

                              A kibocsátás mérését befolyásoló szivárgás.

                  X

                              8.2.2.2.

                              Átlátszatlanság

                                 (E)
                                  (9)

                              Az 1980. január 1. előtt nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett járművek mentesülnek e követelmény alól.

                              a)

                              A követelményekben (8) meghatározott dátum után először nyilvántartásba vett vagy először forgalomba helyezett járművek esetén
                              az átlátszatlanság meghaladja a gyártó adattábláján szereplő értéket.

                  X

                              b)

                              Ha ez az adat nem áll rendelkezésre vagy a követelmények (8) nem engedik meg a referenciaértékek használatát, akkor meghaladja a következő értékeket
                              szívó motorok esetében: 2,5 m–1,
                              turbótöltéses motorok esetében: 3,0 m–1,
                              vagy a követelményekben (8) azonosított járművek esetében, illetve a követelményekben (8) meghatározott dátum után először nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett járművek esetén
                              1,5 m–1
                                  (7).

                  X

                              c)

                              A távérzékeléses mérés jelentős meg nem felelést mutat.

                  X

                              8.4.

                              Egyéb, környezettel kapcsolatos tételek

                              8.4.1.

                              Folyadékszivárgás

                  Bármely folyadékszivárgás, amely feltehetően károsíthatja a környezetet vagy a többi közúti közlekedő biztonságát veszélyezteti.

                  X

                  X

         (1)  A nem megfelelő javítás vagy átalakítás olyan javítást vagy átalakítást jelent, amely a jármű közúti közlekedésbiztonságát hátrányosan befolyásolja, vagy negatív hatást gyakorol a környezetre.

         (2)  48 % az ABS-szel nem felszerelt vagy az 1991. október 1. előtt típusjóváhagyott járművek esetén.

         (3)  45 % az 1988 után vagy a követelményekben meghatározott időpont után (amennyiben ez később van) nyilvántartásba vett járművek esetén.

         (4)  43 % az 1988 vagy a követelményekben meghatározott időpont után (amennyiben ez később van) nyilvántartásba vett félpótkocsik és nyerges pótkocsik esetén.

         (5)  N1, N2 és N3 járművek esetén 2,2 m/s2.

         (6)  Típusjóváhagyás a 70/220/EGK tanácsi irányelv (HL L 76., 1970.4.6., 1. o.) I. mellékletének 5.3.1.4. pontja A vagy B sorában szereplő határértékek szerint, vagy a járművet 2002. július 1. után vették nyilvántartásba vagy helyezték forgalomba első alkalommal.

         (7)  Típusjóváhagyás a 70/220/EK irányelv I. mellékletének 5.3.1.4. pontja B sorában található határértékek szerint, a 88/77/EGK tanácsi irányelv (HL L 36., 1988.2.9., 33. o.) I. mellékletének 6.2.1. pontja B1, B2 vagy C sorában található határértékek szerint, vagy a járművet 2008. július 1. után vették először nyilvántartásba vagy helyezték forgalomba.

         (8)  A „követelmények” a jóváhagyáskor, az első nyilvántartásba vételkor vagy forgalomba helyezéskor hatályos típus-jóváhagyási követelményekben, valamint az utólagos módosítási kötelezettségekben vagy a nyilvántartásba vevő ország nemzeti jogszabályaiban kerültek meghatározásra.

         (9)  (E) E tétel vizsgálatához berendezésre van szükség.


title: A Tanács ajánlása ( 2012. július 10. ) Hollandia 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és Hollandia 2012–2015-ös időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi vélemény adásáról

text:
               24.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 219/88

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2012. július 10.)
   Hollandia 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és Hollandia 2012–2015-ös időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi vélemény adásáról
   2012/C 219/26
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikkének (2) bekezdésére és 148. cikkének (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikkének (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2), melyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A Tanács 2011. július 12-én ajánlást (3) fogadott el Hollandia 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményt adott Hollandiának a 2011–2014-es időszakra vonatkozó, aktualizált stabilitási programjáról.

               (4)

               A Bizottság 2011. november 23-án elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció második európai szemeszterét. A Bizottság a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) alapján 2012. február 14-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Hollandiát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra kerül sor.

               (5)

               A Tanács 2011. december 1-jén következtetéseket fogadott el, amelyekben felhívta a szociális védelemmel foglalkozó bizottságot, hogy a Foglalkoztatási Bizottsággal és más bizottságokkal együttműködésben nyújtsa be a Tanácsnak az Európa 2020 szakpolitikai ciklus keretében javasolt intézkedésekkel kapcsolatos észrevételeit. Az említett észrevételek a Foglalkoztatási Bizottság véleményének részét képezik.

               (6)

               Az Európai Parlament az 1466/97/EK rendelettel összhangban megfelelően részt vett az európai szemeszterben, és 2012. február 15-én elfogadta a 2012. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló állásfoglalást és a 2012. évi éves növekedési jelentéshez való hozzájárulásról szóló állásfoglalást.

               (7)

               2012. március 2-án az Európai Tanács elfogadta a pénzügyi stabilitást, a költségvetési konszolidációt és a növekedés előmozdítását célzó prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaság hitelezésének normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (8)

               Az Európai Tanács 2012. március 2-án arra is felkérte az Euro Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba beépíthessék.

               (9)

               Hollandia 2012. április 27-én benyújtotta a 2012–2015-ös időszakra vonatkozó stabilitási programját, valamint 2012. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (10)

               A stabilitási programnak az 1466/97/EK rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a stabilitási programban foglalt költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv optimista. A stabilitási program 2013-ra 1¼ %-os gazdasági növekedést jelez előre a kiegészítő konszolidációs intézkedések növekedésre gyakorolt negatív hatásának figyelembevétele nélkül, míg a Bizottság alacsonyabb, 0,7 %-os növekedést vár ugyanilyen, változatlan politikát feltételező forgatókönyv alapján. A stabilitási program kinyilvánított célja a túlzott hiány megszüntetésére vonatkozó tanácsi ajánlás teljesítése, és a középtávú költségvetési cél elérése érdekében a költségvetés helyzetének további javítása legalább 0,5 %-os éves strukturális kiigazítás révén. A stabilitási program 2013-ban a GDP 3 %-át elérő államháztartási hiánnyal számol, és megerősíti az előző, a GDP 0,5 %-át kitevő strukturális hiányt előirányzó középtávú költségvetési célt. Ez megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeinek. A 2010–2013 folyamán a GDP 0,75 %-ának megfelelő átlagos éves költségvetési konszolidáció, amely az (újraszámított) strukturális egyenlegen (5) alapul, megegyezik a Tanács által ajánlott, a GDP ¾ %-ának megfelelő értékkel. Mivel a stabilitási program nem tartalmaz költségvetési célokat a 2013-at követő időszakra vonatkozóan, a 2013. évi költségvetési kiigazítás fenntarthatósága és a középtávú költségvetési cél irányába az azt követő években tenni tervezett haladás, beleértve a Stabilitási és Növekedési Paktum kiadási referenciaértékének való megfelelést, nem értékelhető.
               A programidőszakra vonatkozó költségvetési előrejelzések végrehajtási kockázatokat hordoznak. E kockázatok nem korlátozódnak az újonnan bejelentett konszolidációs intézkedésekre, hanem kiterjednek a leköszönő kormány által korábban elfogadott egyes intézkedésekre is. A kormány által 2012 áprilisában 2013-ra vonatkozóan javasolt további intézkedéseket és ezek költségvetési hatásait pontosabban részletezték és számszerűsítették, de erre csak május 25. után, azaz az értékelési határnap után került sor. A költségvetési kiigazítás eddig leginkább a kiadáscsökkentésre épült, és a növekedést elősegítő kiadásokat is érinti. A 2012. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos adósság 2012-ben várhatóan újra, viszonylag jelentős mértékben, a GDP 70,2 %-ára, majd 2013-ban mérsékelten, a GDP 70,7 %-ára nő, az újabb konszolidációs intézkedések hatását is figyelembe véve. Az adósságráta tehát továbbra is jóval meghaladja majd a Szerződésben foglalt 60 %-os referenciaértéket. 2014 és 2015 tekintetében a stabilitási program nem határoz meg adósságcélokat, ezért a 2013-at követő évekre nem értékelhető a Stabilitási és Növekedési Paktum adósságcsökkentési referenciaértékeinek való megfelelés.

               (11)

               A kormány tervet nyújtott be a kötelező nyugdíjkorhatár fokozatos – 2019-től 66 évre, majd 2024-től 67 évre történő – emelésére vonatkozóan. Azt követően a kötelező nyugdíjkorhatár a várható élettartam függvényében változik majd. A tényleges nyugdíjbavonulási életkor növekedését munkaerő-piaci intézkedések támogatnák. A kormány által kötött megállapodással összhangban a nyugdíjreform célja a nemzedékeken belüli és a nemzedékek közötti megfelelő és fenntartható költség- és kockázatmegosztás kialakítása a második pillérben. A kormány reformtervet nyújtott be a tartós ápolás-gondozásra vonatkozóan. Mindezek mellett további konkrét intézkedésekre is szükség lesz a holland társadalom idősödése miatt jelentkező pénzügyi terhek csökkentése érdekében.

               (12)

               A második keresőket a munkaerőpiacra lépéstől visszatartó adóterhek csökkentek ugyan, ám nem a kellő mértékben. A továbbra is meglévő akadályok felszámolása növelheti a munkaerő-kínálatot, és hatékonyabbá teheti a humántőke allokációját. Javítani kell a kiszolgáltatott helyzetben lévő társadalmi csoportok munkaerő-piaci integrációját.

               (13)

               A vállalkozáspolitika terén elfogadásra kerültek a húzóágazati programok, és a kormány és az iparágak képviselői ágazati „innovációs szerződéseket” írtak alá. A magánszektor kutatási tevékenysége számára többletforrásokat biztosít a kutatási és fejlesztési (RDA+) adókedvezményi rendszer bevezetése, amely része az innováció, a magánerős K+F, valamint a tudomány és az ipar közötti szorosabb kapcsolatok kialakításának előmozdítását célzó ösztönzőknek. A húzóágazatok előtérbe helyezése azonban nem szoríthatja háttérbe az alapkutatást, és nem zárhatja ki azokat az innovatív vállalkozásokat, amelyek nem a húzóágazatokba tartoznak.

               (14)

               Az utóbbi négy évtizedben a holland lakáspiacon strukturális torzulások halmozódtak fel. Az ingatlanpiacon alapvető kínálati korlátozások és az ingatlantulajdonlást támogató fiskális ösztönzők (nevezetesen a jelzáloghitel-kamatok leírásának a magasabb jövedelmű háztartások számára kedvező lehetősége) nem hatékony tőkeallokációhoz vezettek. A bérlemények piacán, ahol rendkívül jelentős a szociális lakások szegmense, a szociálpolitika, valamint a bérleti díjak szintjének és növelésének korlátozása rendkívül rugalmatlan bérlakáskínálatot eredményezett. A lakástulajdon kedvező fiskális kezelésének módosítása hozzájárulhat a holland lakáspiac strukturális torzulásainak csökkentéséhez.

               (15)

               Hollandia számos vállalást tett az Euro Plusz Paktum keretében. E vállalások és a 2011. évben benyújtott vállalások végrehajtása a foglalkoztatás bővítésére, a versenyképesség fokozására, a pénzügyi stabilitás erősítésére és az államháztartás fenntarthatóságának javítására irányulnak. A Bizottság értékelte az Euro Plusz Paktum keretében tett vállalásokat. Az ajánlás figyelembe veszi ennek az értékelésnek az eredményeit.

               (16)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Hollandia gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és értékelte a stabilitási programot, valamint a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Hollandia fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. A Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi.

               (17)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és véleményét (6) különösen az 1. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Hollandia a 2012–2013-as időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Gondoskodjon a túlzott hiány időben történő, tartós kiigazításáról. E célból a terveknek megfelelően, maradéktalanul hajtsa végre a 2012. évre vonatkozó költségvetési stratégiát. A túlzotthiány-eljárás keretében elfogadott tanácsi ajánlásokban meghatározott strukturális kiigazítás biztosítása érdekében határozza meg a 2013. évi költségvetés végrehajtásának biztosításához szükséges intézkedéseket. Ezt követően hajtson végre megfelelő strukturális kiigazítást a középtávú célkitűzés felé tett elégséges haladás és ezenbelül a kiadási referenciaérték teljesítése érdekében, valamint biztosítsa az adósságcsökkentési referenciaérték elérése felé tett megfelelő előrelépést oly módon, hogy eközben a növekedés szempontjából közvetlenül releváns területeket, így a kutatást és innovációt, az oktatást és a képzést érintő kiadásokat megőrzi. E célból az új kormány megalakulása után nyújtsa be a 2012. évi stabilitási program aktualizált változatát, amely tartalmazza a 2013-at követő időszakra vonatkozó, alátámasztott célértékeket és intézkedéseket is.

               2.

               Hozzon intézkedéseket a kötelező nyugdíjkorhatár emelése érdekében, ideértve annak a várható élettartamhoz történő kapcsolását, és támassza alá ezeket a tényleges nyugdíjba vonulási életkor emelését támogató munkaerő-piaci intézkedésekkel, az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítása mellett. Módosítsa a második nyugdíjpillért úgy, hogy az tükrözze a nyugdíjkorhatár emelését, és biztosítsa a nemzedékeken belüli és a nemzedékek közötti megfelelő és fenntartható költség- és kockázatmegosztást. Hajtsa végre a tartós ápolás-gondozás tervezett reformját, és egészítse azt ki a költségek növekedésének megfékezésére irányuló további intézkedésekkel, tekintettel az időskorúak növekvő számára.

               3.

               Növelje a munkaerő-piaci részvételt, különösen az idősebb korúak, a nők, a fogyatékossággal élők és a migránsok körében, egyebek mellett a második keresők munkavállalási hajlandóságát csökkentő adóztatásának további módosítása, a munkaerő-piaci mozgások elősegítése és a rugalmatlanságok felszámolása révén.

               4.

               Ösztönözze az innovációt, a magánerős K+F-beruházásokat, valamint a tudomány és az ipar közötti kapcsolatokat, illetve mozdítsa elő az ipar megújulását a vállalkozáspolitika keretében biztosított megfelelő ösztönzők révén, biztosítva ezek hozzáférhetőségét a szigorúan értelmezett húzóágazatokon kívül is, és megőrizve az alapkutatást.

               5.

               Tegyen lépéseket a lakáspiac fokozatos reformjára, ezen belül i. módosítsa a lakástulajdonlás kedvező adóztatását, többek között a jelzáloghitel-kamatok leírhatóságának kivezetésével és/vagy az imputált lakbérek rendszere révén; ii. alakítson ki piacorientáltabb bérlakáspiaci árképzési mechanizmust; és iii. a szociális lakáspiaci lakbéreket igazítsa a háztartások jövedelméhez.

      Kelt Brüsszelben, 2012. július 10-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         V. SHIARLY

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  2012-re érvényben tartja a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2012. április 26-i 2012/238/EU tanácsi határozat (HL L 119., 2012.5.4., 47. o.).

      (3)  HL C 212., 2011.7.19., 13. o.

      (4)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (5)  A Bizottság szolgálatai által a programban megadott információk alapján a közösen elfogadott módszertan alkalmazásával újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


				|

		52013PC0778

			Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság közötti stabilizációs és társulási megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyv Bizottság általi, az Európai Atomenergia-közösség nevében történő megkötésének jóváhagyásáról /* COM/2013/0778 final */

			   	INDOKOLÁS
2012. szeptember 24-én a Tanács
felhatalmazta a Bizottságot, hogy az Európai Unió és tagállamai, valamint a
Horvát Köztársaság nevében tárgyalásokat kezdjen Macedónia Volt Jugoszláv
Köztársasággal az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik,
másrészről Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság közötti stabilizációs és
társulási megállapodáshoz (a továbbiakban: STM) csatolt, a Horvát Köztársaság
Európai Unióhoz való csatlakozásának figyelembevétele céljából készült
jegyzőkönyv megkötéséről.
Ezek a tárgyalások a Macedónia Volt Jugoszláv
Köztársasággal előzetesen a témában folytatott technikai konzultációkat
követően, 2012. december 18-án kezdődtek. További tárgyalási
fordulókra került sor 2013. január 25-én és 2013. április 10-én. Macedónia Volt
Jugoszláv Köztársaság kormánya 2013. október 25-én megerősítette, hogy
elfogadja a jegyzőkönyvet. A jegyzőkönyvet úgy tettük naprakésszé,
hogy tükrözze a 2013. évi uniós vámtarifát, valamint a vámok STM szerinti
fokozatos eltörlését. A jegyzőkönyv szövege e dokumentum mellékletét
képezi.
A Bizottság javasolja, hogy a
Tanács határozzon a jegyzőkönyv Európai Unió nevében történő
aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról, és kösse meg a jegyzőkönyvet az
Európai Unió és tagállamai nevében. Az Európai Atomenergia-közösség is részes
fele a stabilizációs és társulási megállapodásnak. A jegyzőkönyvnek az
Európai Atomenergia-közösség nevében történő megkötése érdekében a
Bizottság azt javasolja, hogy a Tanács adja jóváhagyását a jegyzőkönyv
megkötéséhez az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 101.
cikke második bekezdésének megfelelően.
Az Európai
Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 101. cikke szerint a
megállapodás aláírásáról szóló határozatot a Bizottság fogadja el, a
megállapodás megkötéséről szóló határozatot pedig a Bizottság fogadja el a
Tanács jóváhagyásával. Ezért különböző határozatok elfogadása szükséges a
jegyzőkönyvnek az EU és az Európai Atomenergia-közösség általi aláírásáról
és megkötéséről.
A jegyzőkönyvnek az
Európai Atomenergia-közösség nevében történő megkötése érdekében a
Bizottság azt javasolja, hogy a Tanács:
–
adja jóváhagyását a jegyzőkönyv megkötéséhez
az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 101. cikke második
bekezdésének megfelelően.
Ajánlás
A TANÁCS HATÁROZATA
az egyrészről az Európai Közösségek és
tagállamaik, másrészről Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság közötti
stabilizációs és társulási megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaság
Európai Unióhoz történő csatlakozásának figyelembevétele céljából készült
jegyzőkönyv Bizottság általi, az Európai Atomenergia-közösség nevében
történő megkötésének jóváhagyásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget
létrehozó szerződésre és különösen annak 101. cikke második bekezdésére,
tekintettel a Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)
2012. szeptember 24-én a Tanács felhatalmazta a
Bizottságot, hogy tárgyalásokat kezdjen Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal
az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről
Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság közötti stabilizációs és társulási
megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő
csatlakozásának figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyv
megkötéséről.
(2)
E tárgyalások sikeresen lezárultak.
(3)
Jóvá kell hagyni a jegyzőkönyv Bizottság
általi megkötését az Európai Atomenergia-közösség hatáskörébe tartozó
vonatkozásokat illetően.
(4)
A jegyzőkönyv aláírása és megkötése külön
eljárás tárgyát képezi az Európai Unió hatáskörét illető kérdések
tekintetében,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
Egyetlen cikk
Jóváhagyásra kerül az egyrészről az
Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről Macedónia Volt Jugoszláv
Köztársaság közötti stabilizációs és társulási megállapodáshoz csatolt, a
Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának
figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyv (a továbbiakban: a
jegyzőkönyv) Bizottság általi, az Európai Atomenergia-közösség nevében
történő megkötése.
A jegyzőkönyv szövegét csatolták az
egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről Macedónia
Volt Jugoszláv Köztársaság közötti stabilizációs és társulási megállapodáshoz
csatolt, a Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának
figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyv aláírásáról és ideiglenes
alkalmazásáról szóló tanácsi határozathoz.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök


title: A Tanács ajánlása ( 2011. július 12. ) Litvánia 2011. évi nemzeti reformprogramjáról és a Tanács ajánlása Litvánia 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramjáról

text:
               16.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 210/1

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2011. július 12.)
   Litvánia 2011. évi nemzeti reformprogramjáról és a Tanács ajánlása Litvánia 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramjáról
   2011/C 210/01
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel a Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az első éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve az EU-ban követett gazdasági kormányzás új ciklusának kezdetét jelenti, és elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció első európai szemeszterét.

               (4)

               Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011. február 15-i és március 7-i következtetéseivel összhangban és a Bizottság éves növekedési jelentésének fényében) jóváhagyta a költségvetési konszolidáció és a strukturális reformok prioritásait. Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a költségvetési fenntarthatóság helyreállítása és a munkanélküliség munkaerő-piaci reformokkal való csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb erőfeszítéseket tegyen a növekedés felgyorsítása érdekében. Felszólította a tagállamokat, hogy ezeket a prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék majd be stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba.

               (5)

               Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is felkérte az Euro Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba beépíthessék.

               (6)

               Litvánia 2011. április 28-án benyújtotta a 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó, 2011. évi konvergenciaprogramját, valamint 2011. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (7)

               A litván gazdaság lassan kilábal a súlyos gazdasági válságból, melynek során a GDP 17 %-kal visszaesve a csúcsról mélypontra került, miközben a hazai kereslet összeomlását a globális kereskedelem pangása is súlyosbította. A munkaerőpiac gyorsan reagált a válságra, a munkanélküliség rekordmagasságba emelkedett, a 2008. eleji 4,2 %-os csekély mértékről 2010 közepére elérte a 18,3 %-os csúcsot. A valutatanácsi megállapodás iránti szilárd elkötelezettség, amelyet jelentős költségvetési konszolidáció támasztott alá, a magánszektor béreinek kiigazításával és a pénzügyi rendszer stabilitásának erősítését célzó intézkedésekkel együtt hozzájárult a gazdaság stabilizálásához. A globális gazdasági élénkülésnek és a gazdaság visszanyert versenyképességének eredményeként az export meglódult, és a gazdaság 2010-ben újra növekedni kezdett. 2011-ben az élénkülés a hazai kereslet növekedésével új lendületet kapott. Továbbra is két számjegyű marad azonban a munkanélküliség, bár várhatóan gyorsan csökken.

               (8)

               Az 1466/97/EK rendeletnek megfelelően az aktualizált konvergenciaprogram értékelése alapján a Tanács véleménye szerint a 2011. évi konvergenciaprogramot alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Miközben 2011-re némileg optimistább növekedési feltételezéseken alapul, nagyjából összhangban van a Bizottság 2012-re vonatkozó legújabb előrejelzéseivel. A konvergenciaprogram tervei szerint a hiány a Tanács által megállapított 2012-es határidőre a 3 %-os referenciaérték alá kerül, de ezt 2012-re vonatkozóan nem támasztják alá kellő mértékben intézkedésekkel. Az erősödő gazdasági lendület 2011-ben a konvergenciaprogramban tervezettnél jobb költségvetési eredményekhez vezethet. Ha azonban a 2011 végén kifutó átmeneti konszolidációs intézkedéseket nem hosszabbítják meg, és nem egészítik ki jelentős tartós jellegű intézkedésekkel, fennáll annak a kockázata, hogy a javuló makrogazdasági kilátások ellenére a 2012. évi költségvetési célokat nem sikerül teljesíteni. A 2010–2012 közötti átlagos éves költségvetési erőfeszítés jóval a GDP 2,25 %-át kitevő – a túlzotthiány-eljárás keretében 2010. február 16-án tett tanácsi ajánlásban meghatározott – mérték alatt marad. Mivel a gazdasági növekedés és az adóbevételek a túlzotthiány-eljárás keretében 2010. február 16-án tett tanácsi ajánlás időszakában vártnál lényegesen magasabbak, a szükséges költségvetési erőfeszítés végrehajtása a konvergenciaprogramban előirányzottnál gyorsabb hiánycsökkentést és a középtávú célkitűzés felé való előrelépést tenne lehetővé. A GDP 0,5 %-át kitevő strukturális többlet elérésére irányuló középtávú célkitűzést a tervek szerint nem érik el a konvergenciaprogram időszakán belül.

               (9)

               Tekintettel a túlzotthiány-eljárás keretében 2012-re meghatározott cél eléréséhez és a középtávú célkitűzés felé való előrelépéshez szükséges jelentős kiigazításra és az uniós strukturális alapok felhasználásának előreütemezéséhez szükséges társfinanszírozás biztosítására, valamint a gazdaságban a produktív beruházások arányának növelésére, a további konszolidációs intézkedések megállapítása kihívást fog jelenteni. Az állami szektor hatékonyságának javítása további teret teremthet a kiadásoknak a közszolgáltatások minőségét nem veszélyeztető kiigazításához. További reform hiányában az elöregedéssel összefüggő kiadások növekedésének mértéke a következő néhány évtizedben az uniós átlag fölötti lesz. A kormány 2010 júniusában jóváhagyta a társadalombiztosítás és a nyugdíjrendszer átfogó reformjának általános koncepcióját. A javaslat magában foglalta a nyugdíjkorhatár jelentős emelését, a nyugdíjszámítás módjának módosítását és az állami nyugdíjak beépítését a társadalombiztosítás általános rendszerébe. E javaslatok valamennyi elemének jóváhagyása és sikeres megvalósítása alapvető az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága szempontjából, és hozzájárulhat a munkaerő-kínálat növeléséhez azáltal, hogy az idősebb munkavállalók számára erősebb ösztönzést biztosít a munkavállaláshoz, miközben biztosítja a nyugdíjak megfelelőségét. Emellett az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága erősebb költségvetési keretet is szükségessé tesz. Mindenekelőtt a válságot megelőzően a költségvetési keret nem akadályozta meg a kiadási célok ismétlődő jelentős módosítását és a váratlan bevételekből finanszírozott prociklikus kiadásnövekedést. A fellendüléshez kapcsolódó bevételekből finanszírozott túlzott kiadásnövekedés okozta a válság idején kialakuló jelentős költségvetési egyensúlytalanságot. Ez hozzájárult a gazdaság túlhevüléséhez is.

               (10)

               A litván munkanélküliségi ráta az egyik legmagasabb az Unióban. A jelenlegi probléma annak biztosítása, hogy ez a gyors növekedés ne váljon strukturálissá. Az igen szigorú munkajogi előírások és a szociális támogatási rendszerben gyökerező, a munkavállalást hátráltató tényezők veszélyeztetik a munkaerőpiac működését. Ez a Munka Törvénykönyvének és egyéb vonatkozó jogszabályoknak a felülvizsgálatát teszi szükségessé, különös tekintettel a pénzbeli szociális ellátásra vonatkozó törvényre. Az e téren tett intézkedések, ha megfelelően finanszírozott, aktív munkaerő-piaci politikákkal kapcsolódnak össze, segítenek csökkenteni a jelentős munkanélküliség strukturálissá válásának kockázatát, és visszaszorítják a nagyméretű árnyékgazdaságot.

               (11)

               Az állami tulajdonú vállalatok Litvániában a GDP mintegy 18 %-át adják. Továbbra is jellemzőek rájuk a hatékonysági problémák és a nem kielégítő pénzügyi eredmények. Az állami vállalatok sikeres reformja előmozdítaná a versenyt, és javítaná az üzleti környezetet is. Litvánia 2010-ben öt fő területen indított el reformot. A reform átláthatósági iránymutatást ad az állami vállalatok számára, megteremtve a kormányzati elszámoltathatóság alapját. A hatékonyság javításáról szóló 2010. decemberi kormányhatározat további hiteles keretet biztosított a reformhoz. Ezek azonban továbbra is csak keretek és iránymutatások, és a határozatból hiányzik számos, eredetileg javasolt kulcsfontosságú intézkedés, amely biztosította volna a szabályozói és tulajdonosi funkciók elválasztását.

               (12)

               A litván gazdaság energiaintenzitása uniós szinten az egyik legmagasabb. Ez nagymértékben a háztartások fűtésével függ össze, mivel a problémát nagyrészt a rosszul karbantartott többlakásos házak okozzák. Annak ellenére, hogy már 2004-ben stratégiát vezettek be ennek megoldására, kevés beruházásra került sor. Emellett gyorsan növekedett a gépkocsi-tulajdonosok száma, miközben az energiával és közlekedéssel összefüggő adóbevételek a GDP-hez és a munkával kapcsolatos adókhoz (amelyek jóval magasabbak az uniós átlagnál) képest visszaestek. Az alacsony energiaadó-kulcsok – többek között a szállítójárművek regisztrációs és gépjárműadója esetében – kezelése hozzájárulna a rövid távú költségvetési konszolidációhoz, és ösztönözné a hatékonyabb energiafelhasználást is.

               (13)

               Bár Litvánia üzleti szabályozási kerete általában kedvező, hiányosságok vannak a vállalkozásindítás feltételei, az építési engedélyek kiadásának időigényessége és költségei és a befektetővédelem terén. E területek szabályozásának fejlesztése segítené a munkahelyteremtés és a növekedés ösztönzését. A versenypolitika reformja tovább javítaná a környezetet, de az előrelépés lassú, különösen az energiaágazatban és az élelmiszer-kiskereskedelmi ágazatban. Az energiaellátás függetlenségére irányuló nemzeti stratégia kidolgozása hozzájárulna az ellátási biztonsággal kapcsolatos aggályok kezeléséhez, és támogatná a villamosenergia-termelés terén érvényesülő fokozottabb versenyt. Az uniós villamosenergia- és gázpiacra vonatkozó jogszabályok harmadik csomagjának végrehajtása fokozná a versenyt a lakossági energiapiacon. Az élelmiszer-kiskereskedelmi ágazatban Litvánia 2009-ben törvényt fogadott el a kiskereskedelmi vállalkozások tisztességtelen magatartásának tilalmáról. Mindazonáltal továbbra sem megfelelő mértékű a verseny az élelmiszer-kiskereskedelmi ágazatban, részben szerkezete miatt és a piacszabályozás hatékonysági problémái következtében. Az élelmiszer-kiskereskedelmi láncok koncentrációja továbbra is erősödő tendenciát mutat, a négy legnagyobb áruházlánc értékesítése 2008-ban elérte a teljes forgalom 72 %-át.

               (14)

               Litvánia számos kötelezettségvállalást tett az Euro Plusz Paktum keretében. A költségvetés fenntarthatóságának erősítése érdekében Litvánia törvényeket fogad el annak érdekében, hogy nehéz gazdasági helyzet esetére megkönnyítse az államkincstári tartalékalapok növelését, és előmozdítsa a felelősségteljes antiinflációs költségvetési politikát. Számos fontos intézkedést jelentettek be a nyugdíj- és a társadalombiztosítási reformmal összefüggésben is. A foglalkoztatással kapcsolatos intézkedések a foglalkoztatás élénkítésére, az illegális és a be nem jelentett munkavégzés elleni küzdelemre és rugalmas foglalkoztatási megállapodások előmozdítására összpontosítanak. Több kötelezettségvállalás történt az üzleti környezet javítása érdekében, a felügyeletek fejlesztése, az átláthatóság javítása és a vállalkozások adminisztratív terheinek csökkentése céljából. Ezek a kötelezettségvállalások a Paktum mind a négy területéhez kapcsolódnak. Összességében tükrözik a konvergenciaprogramban és a nemzeti reformprogramban körvonalazott reformmenetrendet. Egy sor foglalkoztatással kapcsolatos intézkedés – végrehajtása esetén – örvendetes hozzájárulást jelentene a munkaerő iránti kereslet növeléséhez. Ezeket a kötelezettségvállalásokat megvizsgálták és figyelembe vették az ajánlásokban.

               (15)

               A Bizottság értékelte a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az Euro Plusz Paktum keretében tett vállalásokat. Figyelembe vette nemcsak a programok Litvánia fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél az uniós szempontok beépítésével kell megerősíteni az Unió átfogó gazdasági kormányzását. Ennek ismeretében a Bizottság úgy véli, hogy a 2012. évi költségvetési célok teljesítését biztosító intézkedéseket pontosabban meg kell határozni. További lépésekre is szükség van a nyugdíjrendszer reformja terén, az államháztartás fenntarthatóságának javítása és a munkával töltött évek meghosszabbításának ösztönzése, a munkaerőpiac működésének javítása, az állami vállalatokra vonatkozó reformcsomag végrehajtása, az energiahatékonyság javítása, az alacsony energiaadók kezelése és egyes ágazatokban a verseny erősítése érdekében.

               (16)

               Ezen értékelés fényében és figyelembe véve a 2010. február 16-i, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 126. cikkének (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlást, a Tanács megvizsgálta Litvánia 2011. évi aktualizált konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét (3) az alábbi (1) és (2) ajánlások tükrözik. Figyelembe véve az Európai Tanács 2011. március 25-i következtetéseit, a Tanács megvizsgálta Litvánia nemzeti reformprogramját,

         AJÁNLJA, HOGY Litvánia a 2011–2012-es időszakon belül tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A túlzott hiány megszüntetése céljából fogadjon el további tartós jellegű költségvetési intézkedéseket a 2012. évi költségvetés elfogadásának idejéig. Érvényesítse az adóelőírásokat, és teljes mértékben használja ki a gazdaság élénkülését a hiánycsökkentés további gyorsításához, és biztosítsa a középtávú költségvetési célkitűzés felé való előrelépést évente legalább a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben. Erősítse meg a költségvetési keretet, mindenekelőtt érvényesíthető és kötelező felső kiadási határértékek megállapításával a középtávú költségvetési keretben.

               2.

               Fogadja el a nyugdíjrendszer reformjára vonatkozóan javasolt végrehajtási jogszabályokat. A munkaerő-piaci részvétel erősítése érdekében szüntesse meg a nyugdíjkorhatárt elérők vagy ahhoz közeledők esetében a munkavállalást hátráltató fiskális tényezőket.

               3.

               A munkajogi jogszabályoknak a szabályozás nagyobb rugalmasságát és a határozott idejű szerződések jobb alkalmazását biztosító módosításával erősítse a munkaerőpiac rugalmasságát. Módosítsa a vonatkozó jogszabályokat annak biztosításához, hogy a szociális ellátások rendszere ne tartalmazzon a munkavállalást hátráltató tényezőket.

               4.

               2011 végéig hajtsa végre az állami tulajdonú vállalatokra irányuló reformcsomag valamennyi elemét, biztosítva a szabályozó és tulajdonosi funkciók elválasztását, egyértelmű vállalati célokat, megerősített átláthatóságot és a kereskedelmi, valamint nem kereskedelmi tevékenységek elkülönítését.

               5.

               A holdingalap gyors végrehajtása révén javítsa az épületek energiahatékonyságát, és tegyen lépéseket az energiafelhasználás adóztatása felé való elmozdulás érdekében, kezdve az utasszállító járművek regisztrációs és gépjárműadójával.

               6.

               Tegyen lépéseket a vállalkozásindítás feltételeinek javítása és az építési engedélyek kiadásának egyszerűsítése, valamint az energia- és a kiskereskedelmi ágazatban a verseny erősítése céljából.

      Kelt Brüsszelben, 2011. július 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  A 2011. évre érvényben tartotta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2011. május 19-i 2011/308/EU tanácsi határozat (HL L 138., 2011.5.26., 56. o.).

      (3)  Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (3) bekezdésében előírtaknak megfelelően.


				|

		52013PC0914

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA a Horvátországban fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről /* COM/2013/0914 final - 2013/ () */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
a Horvátországban fennálló túlzott
költségvetési hiány megszüntetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai
Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke
(7) bekezdésére,
tekintettel a Bizottság
ajánlására,
mivel:
(1)       Az Európai Unió
működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 126. cikke szerint a
tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt.
(2)       A Stabilitási és Növekedési
Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez
vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén
alapul.
(3)       2014.
január x-án/-én a Tanács az EUMSZ 126. cikkének (6)
bekezdésével összhangban megállapította, hogy Horvátországban túlzott hiány áll
fenn.
(4)       Az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdésének
és a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának
felgyorsításáról és pontosításáról szóló 1467/97/EK tanácsi rendelet[1] 3. cikkének
megfelelően a Tanácsnak a túlzott hiány meghatározott időszakon belül
történő megszüntetésére irányuló ajánlásokat kell tennie az érintett
tagállam részére. Az ajánlás az érintett tagállam számára legfeljebb hat
hónapos határidőt állapíthat meg a túlzott hiány megszüntetésére irányuló
eredményes intézkedések meghozatalára. Továbbá a túlzott hiány megszüntetéséről
szóló ajánlásban a Tanácsnak olyan éves költségvetési célok elérését kell
előírnia, amelyek az ajánlást alátámasztó előrejelzések alapján
összhangban vannak a strukturális egyenlegben, azaz az egyszeri és egyéb
átmeneti intézkedések nélküli, ciklikusan kiigazított egyenlegben elért,
viszonyítási alapként a GDP legalább 0,5 %-ának megfelelő
egyenlegjavulással. Emellett, az 1467/97/EK tanácsi rendeletnek az
adósságkritérium szerinti követelményt meghatározó 2. cikkével összhangban a
kiigazítási időszak utolsó évére ajánlott költségvetési célnak
biztosítania kell, hogy a Bizottság költségvetési előrejelzései alapján a
GDP-arányos adósságráta és a Szerződésben a GDP 60 %-ában
meghatározott referenciaérték közötti eltérés az előírt mértékben fog
csökkenni a túlzott hiány megszüntetését követő két évben.
(5)       A Bizottság 2013. őszi
előrejelzése szerint az államháztartási hiány a 2013 és 2015 közötti
időszakban várhatóan a GDP 3 %-ában megállapított referenciaérték
felett marad, és a strukturális egyenleg várhatóan tovább romlik az
előrejelzés időszakában: 2013-ban a GDP körülbelül 4 %-a, míg
2015-ben a GDP közel 6 %-a lesz. Ezeket a fejleményeket főként a
kiadási oldalon bekövetkezett növekedések (pl. bevételkiesésekkel kísért kamatkiadások)
eredményezik. A Bizottság 2013. őszi előrejelzése nem vette
figyelembe a 2013. szeptemberben a gazdaság- és költségvetés-politikai
iránymutatások közzétételével párhuzamosan bejelentett költségvetési
konszolidációs programot, mivel a konszolidációs csomagot alátámasztó intézkedésekkel
kapcsolatos információk köre nagyon korlátozott volt. A 2013. évi költségvetés
második felülvizsgálatában, valamint a kormány által 2013. november 14-én
elfogadott és a parlament részére továbbított 2014. évi költségvetési
tervezetben foglalt intézkedések nincsenek jelentős hatással a
költségvetési tendenciákra. A közzététel óta ismertté vált új információkkal
aktualizált 2013. őszi bizottsági előrejelzésben szereplő, az
államháztartási bevételekre és kiadásokra, valamint az államadósságra vonatkozó
előrejelzések valójában csak csekély mértékű változásokat mutatnak. A
felülvizsgált előrejelzések képezik a Bizottság új alapforgatókönyvét.
(6)       Az államadósság alakulását
tekintve a 2013. évi költségvetés felülvizsgálata, valamint a 2014. évi költségvetési
tervezet szerint az államadósság GDP-hez viszonyított tervezett aránya 2014
végén várhatóan eléri a 62 %-ot, majd tovább növekszik és 2015-ben
körülbelül 64 %, míg 2016-ban körülbelül 64¾ % lesz. A Bizottság
2013. őszi előrejelzése azt mutatja, hogy az államadósság aránya
2014-ben – a 65 %-ot megközelítve – túllépi a Szerződésben
meghatározott referenciaértéket, és az előrejelzés időszakában tovább
növekszik. Az előrejelzés közzététele óta ismertté vált további információkkal
– elsősorban egy új, 2013. novemberi, dollárban denominált
kötvénykibocsátással – aktualizált 2013. őszi előrejelzés alapján az
államadósság aránya már 2013-ban túllépi a GDP 60 %-ában meghatározott
küszöbértéket.
(7)       A gazdasági és költségvetési
helyzet alakulásának rendkívüli bizonytalansága miatt a kiigazítási
időszak utolsó évére ajánlott költségvetési célt egyértelműen a
referenciaérték alatti szinten kell meghatározni ahhoz, hogy a túlzott hiány
esetén követendő eljárás időszakának utolsó évére garantált legyen az
adósságcsökkentési célszám teljesítése.
(8)       Az 1467/97/EK rendelet
értelmében a túlzott hiány kiigazítását a megállapítását követő évben kell
teljesíteni, kivéve, ha különleges körülmények állnak fenn. A túlzott hiánynak
a 2015-ös határidőre történő, e megközelítéssel összhangban lévő
kiigazítása, valamint az adósságcsökkentési célszám együttes teljesítése
érdekében a GDP legalább 1,3 %-ának megfelelő strukturális
kiigazításra lenne szükség 2014-ben és 2015-ben egyaránt. Mindez jelentős
kibocsátási veszteséget eredményezne, és tovább súlyosbítaná a már így is mély
és elhúzódó recessziót. Hosszabb határidők határozhatók meg – különösen az
adósságkritériumon alapuló túlzotthiány-eljárás esetében – ha az
adósságkritérium teljesítéséhez szükséges költségvetési hiány szintje
jelentősen a GDP 3 %-a alatt marad.
(9)       Mindezek fényében indokolt a
túlzott hiány megszüntetésére 2016-os határidőt szabni. Az e
meghosszabbított határidőn belüli hiteles és fenntartható kiigazítási
pálya érdekében Horvátországnak mindenekelőtt a GDP 4,6 %-át
kitevő teljes államháztartási hiányt kell elérnie 2014-ben, a GDP
3,5 %-ának megfelelőt 2015-ben, majd a GDP 2,7 %-át kitevőt
2016-ban, ami a túlzotthiány-eljárásra vonatkozó forgatókönyv alapján a
strukturális egyenleg alábbiak szerinti éves javulásának felel meg: 2014-ben a
GDP 0,5 %-a, 2015-ben a GDP 0,9 %-a és 2016-ban a GDP 0,7 %-a. A
kiigazítási pályára vonatkozó forgatókönyv – a 2013. évi költségvetés
felülvizsgálatából és a 2014. évi költségvetési tervezetből származó – új
információkkal aktualizált 2013. őszi bizottsági előrejelzésen
alapul, és a kibocsátási rés megszüntetésére, valamint a költségvetés
ciklikussággal szembeni érzékenységére vonatkozó standard feltételezések
alapján 2018-ig terjed. Ez a kiigazítási pálya lehetővé tenné, hogy a
teljes államháztartási hiány 2016-ra a GDP 3 %-ában meghatározott
referenciaérték alá csökkenjen, miközben egyúttal azt is biztosítaná, hogy az
államadósság-ráta kielégítő ütemben közelítse a GDP 60 %-ában
meghatározott referenciaértéket, ezáltal teljesítve az államadósságra vonatkozó
kritériumot. A túlzotthiány-eljárásra vonatkozó forgatókönyv alapján a fenti
strukturális célok elérése érdekében Horvátországnak 2014-ben a GDP
2,3 %-ának, 2015-ben és 2016-ban pedig a GDP 1 %-ának megfelelő
konszolidációs intézkedéseket kell elfogadnia. Ezek a célok figyelembe veszik,
hogy ellensúlyozni kell a költségvetési konszolidációnak a gazdasági tevékenységre
kifejtett hatásán keresztül az államháztartást érő negatív másodlagos
hatásokat.
(10)     A költségvetés
konszolidálására tett intézkedéseknek tartós javulást kell biztosítaniuk az
államháztartás egyenlegében, miközben az államháztartás minőségének
fokozására irányulnak. E tekintetben mindenekelőtt olyan intézkedésekre
van szükség, amelyek előtérbe helyezik a növekedést ösztönző kiadási
tételeket és beruházásokat (többek között az uniós kohéziós és strukturális
alapok felhasználása révén), javítják az adózási morált és erősítik a
költségvetési keretet.
(11)     A gazdasági prosperitást
közép- és hosszú távon leginkább elősegítő eredmény elérése érdekében
a túlzott hiány kiigazítását makrostrukturális reformoknak kell kísérniük.
Ezeknek az intézkedéseknek a rugalmasabb munkaerőpiac létrehozása,
valamint az üzleti környezet minőségének és a közigazgatás hatékonyságának
javítása révén a gazdaság növekedési képességének erősítésére kell
irányulniuk,
ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
(1)
Horvátországnak 2016-ig meg kell szüntetnie a jelenlegi
túlzott hiányt.
(2)
Horvátországnak a GDP 4,6 %-át kitevő
teljes államháztartási hiányt kell elérnie 2014-ben, a GDP 3,5 %-ának
megfelelőt 2015-ben, majd a GDP 2,7 %-át kitevőt 2016-ban, ami a
strukturális egyenleg alábbiak szerinti éves javulásának felel meg: 2014-ben a
GDP 0,5 %-a, 2015-ben a GDP 0,9 %-a és 2016-ban a GDP 0,7 %-a.
(3)
Horvátországnak pontosan meg kell határoznia és
szigorúan végre kell hajtania a túlzott hiány 2016-ig történő
megszüntetéséhez szükséges intézkedéseket, és minden rendkívüli bevételt a
hiány csökkentésére kell felhasználnia.
(4)
A Tanács 2014. április 30-át állapítja meg
határidőként Horvátország számára az eredményes intézkedések
meghozatalára, valamint arra, hogy az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének
(4a) bekezdésével összhangban részletes jelentést tegyen a célok elérése
érdekében kidolgozott konszolidációs stratégiáról; ezt követően a
hatóságoknak a fenti ajánlások végrehajtása terén elért haladásról legalább
hathavonta jelentést kell tenniük mindaddig, amíg a túlzott hiány teljes
körű megszüntetésére sor nem került.
Továbbá a Tanács felkéri a horvát hatóságokat,
hogy i. végezzék el a kiadások mélyreható felülvizsgálatát a bérek, a
társadalombiztosítás és a támogatásokkal kapcsolatos kiadások
ésszerűsítése, valamint a növekedést ösztönző kiadási tételek
végrehajtásához – egyebek mellett az EU által finanszírozott projektek
társfinanszírozásához – szükséges megfelelő költségvetési mozgástér
biztosítása érdekében; ii. javítsák tovább az adózási morált és növeljék az
adóigazgatás hatékonyságát; valamint iii. erősítsék meg az államháztartás
intézményi kereteit többek között többéves költségvetési programozás
előmozdítása, a költségvetés-politikai bizottság szerepének és
függetlenségének megszilárdítása, valamint a költségvetési szabályok
betartásának biztosítása révén. A Tanács emellett felkéri a horvát hatóságokat,
hogy a potenciális GDP-növekedés fokozása érdekében hajtsanak végre
strukturális reformokat elsősorban a munkaerő-piaci rugalmatlanságok
és a kedvezőtlen üzleti környezet megszüntetését, valamint a közigazgatás
minőségének javítását illetően.
Ennek az ajánlásnak a Horvát Köztársaság a
címzettje.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.