title: Az Európai Parlament és a Tanács ajánlása ( 2006. február 15. ) a felsőoktatás terén a minőségbiztosítással kapcsolatos további európai együttműködésről

text:
               4.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 64/60

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2006. február 15.)
   a felsőoktatás terén a minőségbiztosítással kapcsolatos további európai együttműködésről
   (2006/143/EK)
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 149. cikke (4) bekezdésére és 150. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
   a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (2),
   mivel:

               (1)

               Noha a felsőoktatás terén a minőségbiztosítással kapcsolatos európai együttműködésről szóló, 1998. szeptember 24-i 98/561/EK tanácsi ajánlás (3) végrehajtása a 2004. szeptember 30-i bizottsági jelentés szerint határozottan sikeres volt, még mindig szükség van az európai felsőoktatás teljesítményének javítására, különösen a minőség tekintetében, annak érdekében, hogy az az európai polgárok, valamint az egyéb kontinensekről érkező hallgatók és tudósok számára átláthatóbbá és megbízhatóbbá váljon.

               (2)

               A 98/561/EK ajánlás az átlátható minőségbiztosítási rendszerek támogatására, illetve szükség esetén ezek létrehozására hívott fel. Szinte valamennyi tagállam kialakított egy nemzeti minőségbiztosítási rendszert, és kezdeményezte vagy lehetővé tette egy vagy több minőségbiztosítási vagy akkreditációs ügynökség megalakulását.

               (3)

               A 98/561/EK ajánlás olyan minőségbiztosítási rendszerek létrehozását kívánta meg, amelyek egy sor alapvető jellemzőn alapulnak, ideértve programok vagy intézmények belső és külső felülvizsgálat útján történő vizsgálatát, továbbá amelyek magukban foglalják a hallgatói részvételt, az eredmények közzétételét és a nemzetközi részvételt. A minőségbiztosítási értékelések eredményei jelentős szerepet játszanak abban, hogy a felsőoktatási intézmények javítani tudjanak teljesítményükön.

               (4)

               A (3) preambulumbekezdésben említett alapvető jellemzőket általában valamennyi minőségbiztosítási rendszer átvette, és e jellemzőket a bolognai folyamattal kapcsolatban megerősítették a 2003 szeptemberében Berlinben ülésező európai oktatási miniszterek az Európai Felsőoktatási Térség elősegítéseként.

               (5)

               A Felsőoktatási Minőségbiztosítás Európai Szövetségét (ENQA) 2000-ben hozták létre, és e szövetségnek valamennyi tagállamból egyre több minőségbiztosítási és akkreditációs ügynökség válik tagjává.

               (6)

               A bolognai folyamat keretében 45 ország oktatási minisztere a 2005. május 19-20-i bergeni ülés során (a 2003 szeptemberi berlini ülés folytatásaként) elfogadta az Európai Felsőoktatási Térségre vonatkozó minőségbiztosítási normákat és iránymutatásokat az ENQA javaslata szerint. Üdvözölték a nemzeti felülvizsgálaton alapuló minőségbiztosítási ügynökségek európai nyilvántartásának elvét is, és felkérték az ENQA-t arra, hogy az Egyetemek Európai Szövetségével (EUA), a Felsőoktatási Intézmények Európai Szövetségével (EURASHE) és az Országos Hallgatói Önkormányzatok Európai Szervezetével (ESIB) együttműködve dolgozza ki a végrehajtás gyakorlati részleteit. Ezenkívül hangsúlyozták a nemzeti szinten elismert ügynökségek közötti együttműködés jelentőségét azzal a céllal, hogy javítsák az akkreditációs és minőségbiztosítási határozatok kölcsönös elismerését.

               (7)

               A minőségbiztosítás támogatására irányuló európai uniós intézkedéseket a bolognai folyamattal összefüggésben végzett tevékenységgel összhangban kell kialakítani.

               (8)

               Függetlenül attól, hogy regionálisak vagy országosak, általánosak vagy szakosodottak, köz- vagy magánjellegűek, kívánatos felállítani az Európában működő, független és megbízható minőségbiztosítási ügynökségek nyilvántartását a felsőoktatás átláthatóságának növelése, valamint a külföldön szerzett képesítések és ott eltöltött tanulmányi idők elismerésének elősegítése érdekében.

               (9)

               A lisszaboni stratégiával összefüggésben a 2002 márciusában Barcelonában ülésező Európai Tanács azt fejezte ki végkövetkeztetésében, hogy az európai oktatási és képzési rendszereknek „világszerte minőségi referenciává” kell válniuk,

         AJÁNLJA A TAGÁLLAMOKNAK, HOGY

               1.

               ösztönözzék, hogy a területükön működő valamennyi felsőoktatási intézmény szigorú belső minőségbiztosítási rendszert vezessen be vagy dolgozzon ki, azon minőségbiztosítási normákkal és iránymutatásokkal összhangban, amelyeket az Európai Felsőoktatási Térségre vonatkozóan a bolognai folyamat keretében Bergenben fogadtak el;

               2.

               ösztönözzék, hogy a területükön működő valamennyi minőségbiztosítási és akkreditációs ügynökség az értékeléseit függetlenül végezze, a 98/561/EK ajánlásban megállapított minőségbiztosítási jellemzőket vegye figyelembe, és értékelési célokra a Bergenben elfogadott közös általános normákat és iránymutatásokat alkalmazza. Ezeket a normákat a felsőoktatási ágazat képviselőivel együttműködve kell kialakítani. A normákat úgy kell alkalmazni, hogy azok óvják és ösztönözzék a sokszínűséget és innovációt;

               3.

               ösztönözzék a nemzeti hatóságok, a felsőoktatási ágazat és a minőségbiztosítási és akkreditációs ügynökségek képviselőit, hogy a szociális partnerekkel együttműködve hozzák létre a nemzeti felülvizsgálaton alapuló „Minőségbiztosítási Ügynökségek Európai Nyilvántartását” (európai nyilvántartás), amely figyelembe veszi a mellékletben foglalt elveket, és határozzák meg a nyilvántartásba vétel feltételeit, valamint a nyilvántartás kezelésére vonatkozó szabályokat;

               4.

               tegyék lehetővé, hogy a területükön működő felsőoktatási intézmények azt a minőségbiztosítási vagy akkreditációs ügynökséget választhassák ki az európai nyilvántartásból, amely igényeiknek és profiljuknak megfelel, feltéve, hogy ez összeegyeztethető nemzeti jogszabályaikkal, vagy ezt nemzeti hatóságaik engedélyezik;

               5.

               tegyék lehetővé a felsőoktatási intézmények számára, hogy többek között saját nemzetközi hírnevük erősítése érdekében törekedjenek egy másik, az európai nyilvántartásban szereplő ügynökség által készített kiegészítő értékelés megszerzésére;

               6.

               ösztönözzék az ügynökségek közötti együttműködést az egymás közötti kölcsönös bizalom, valamint a minőségbiztosítás és akkreditációs értékelések elismerésének kiépítése érdekében, így hozzájárulva a képesítések elismeréséhez a másik országban folytatandó tanulmányok vagy munkavállalás céljából;

               7.

               biztosítsanak nyilvános hozzáférést az európai nyilvántartásban szereplő minőségbiztosítási és akkreditációs ügynökségek értékeléseihez;

         FELKÉRI A BIZOTTSÁGOT, HOGY:

               1.

               a tagállamokkal szorosan együttműködve továbbra is támogassa a felsőoktatási intézmények, a minőségbiztosítási és akkreditációs ügynökségek, az illetékes hatóságok és e területen működő más szervek közötti együttműködést;

               2.

               háromévente készítsen jelentést az Európai Parlament, a Tanács, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága számára az egyes tagállamokban működő minőségbiztosítási rendszerek fejlődéséről és az európai szinten megvalósuló együttműködésről, ideértve a fent említett célok tekintetében elért eredményeket is.

      Kelt Strasbourgban, 2006. március 15-én.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         J. BORRELL FONTELLES

            a Tanács részéről

            az elnök

         H. WINKLER

      (1)  HL C 255., 2005.10.14., 72. o.

      (2)  Az Európai Parlament 2005. október 13-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2006. január 30-i határozata.

      (3)  HL L 270., 1998.10.7., 56. o.

      MELLÉKLET
      „Minőségbiztosítási Ügynökségek Európai Nyilvántartása”
      A nyilvántartásnak azon megbízható ügynökségek listáját kell tartalmaznia, amelyek értékeléseiben a tagállamok (és a tagállamok hatóságai) megbízhatnak. A nyilvántartásnak a következő elveken kell alapulnia:

                  1.

                  Az ügynökségek listáját a nemzeti hatóságok és felsőoktatási ágazat (felsőoktatási intézmények, hallgatók, tanárok és kutatók), valamint a tagállamokban működő minőségbiztosítási és akkreditációs ügynökségek képviselőinek a szociális partnerekkel együttműködve kell elkészíteniük.

                  2.

                  Az ügynökségek nyilvántartásba vételének feltételei többek között a következőket foglalhatnák magukban:

                              i.

                              arra vonatkozó kötelezettségvállalás, hogy álláspontjuk kialakításakor teljes mértékben függetlenek maradnak;

                              ii.

                              legalább a működésük helye szerinti tagállam (vagy e tagállam hatóságai) általi elismerés;

                              iii.

                              a tagállamokhoz címzett 1. és 2. ajánlásban említett közös normák és iránymutatások alapján való működés;

                              iv.

                              független és egyéb szakértők általi rendszeres külső vizsgálat, ideértve az ilyen ellenőrzések kritériumainak, módszereinek és eredményeinek közzétételét.

                  3.

                  Amennyiben első alkalommal a nyilvántartásba vételt elutasítják, a bekövetkezett javulás alapján újabb vizsgálatra van lehetőség.


title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2014. február 24. ) a részletes hitelezési adatoknak a Központi Bankok Európai Rendszere által történő gyűjtéséhez szükséges előkészítő intézkedések megszervezéséről (EKB/2014/7)

text:
               8.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2014. február 24.)
   a részletes hitelezési adatoknak a Központi Bankok Európai Rendszere által történő gyűjtéséhez szükséges előkészítő intézkedések megszervezéséről
   (EKB/2014/7)
   (2014/C 103/01)
   AZ EURÓPAI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 5.1. cikkére és 34.1. cikke harmadik francia bekezdésére,
   tekintettel az Európai Központi Bank általi statisztikai információgyűjtésről szóló, 1998. november 23-i 2533/98/EK tanácsi rendeletre (1), és különösen annak 8. cikke (5) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Az EKB/2014/6 határozatban foglaltak értelmében (2) a részletes hitelezési adatoknak a Központi Bankok Európai Rendszerén (KBER) belül meghatározott statisztikai célokra történő továbbítására szolgáló hosszú távú keret létrehozására tekintettel az Európai Központi Bank (EKB) meghatározott előkészítő intézkedéseket alkalmazhat.

               (2)

               Ezen hosszú távú keret eredményes alkalmazása a KBER összes részt vevő tagja közötti együttműködésen, és az e tagok által az azonos minőségi standardok alkalmazásán fog múlni. Azon tagállamok nemzeti központi bankjainak („NKB-k”), amelyek pénzneme nem az euro, és amelyek az ezen keretben történő részvételre tesznek előkészületeket, együtt kell működniük egymással és azon tagállamok NKB-ival amelyek pénzneme az euro, valamint az EKB-val az előkésztő intézkedéseknek az EKB/2014/6 határozatban foglaltakkal összhangban történő alkalmazása során,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   I.

      Fogalommeghatározások

   Ezen ajánlás alkalmazásában a „részletes hitelezési adatok” kifejezés az EKB/2014/6 határozatban megadott jelentéssel bír.
   II.

      Statisztikai adatszolgáltatás

   Ezen ajánlás címzettjei felkérést kapnak az EKB/2014/6 határozatban foglalt, az NKB-khoz címzett rendelkezések alkalmazására.
   III.

      Záró rendelkezés

   Ennek az ajánlásnak a címzettjei azon tagállamok NKB-i, amelyek pénzneme nem az euro, és amelyek előkészületeket tesznek a részletes hitelezési adatoknak a KBER-en belül történő továbbítására szolgáló hosszú távú keretben történő részvételre.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2014. február 24-én.

            Az EKB elnöke

         Mario DRAGHI

      (1)  HL L 318., 1998.11.27., 8. o.

      (2)  2014. február 24-i EKB/2014/6 határozat a részletes hitelezési adatoknak a Központi Bankok Európai Rendszere által történő gyűjtéséhez szükséges előkészítő intézkedések megszervezéséről (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).


				|

		52011SC0826

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Swedenand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Sweden, 2011-2014

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Svédország 2011. évi nemzeti
reformprogramjáról
és a Svédország 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált
konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről
szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és
148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1] és
különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott
konzultációt követően,
mivel:
(1)
Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az
Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és
növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia a
gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a kulcsfontosságú
területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében,
hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén
rejlő lehetőségeit.
(2)
A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok
és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló
ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot[3], amelyek együtt alkotják az „integrált
iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és
foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)
A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az
első éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve az
EU-ban követett gazdasági kormányzás új ciklusának kezdetét jelenti, és
elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció első
európai szemeszterét.
(4)
Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács
2011. február 15-i és március 7-i következtetéseivel összhangban és a Bizottság
éves növekedési jelentésének fényében) jóváhagyta a költségvetési konszolidáció
és a strukturális reformok prioritásait. Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget
élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a költségvetési fenntarthatóság
helyreállítása és a munkanélküliség munkaerő-piaci reformokkal való
csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb erőfeszítéseket tegyen a
növekedés felgyorsítása érdekében. Felszólította a tagállamokat, hogy ezeket a
prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék majd be stabilitási vagy
konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba.
(5)
Svédország 2011. április 29-én benyújtotta a
2011–2014 közötti időszakra vonatkozó, 2011. évi aktualizált
konvergenciaprogramját, valamint 2011. évi nemzeti reformprogramját. E két
program értékelésére egyidejűleg került sor.
(6)
A 2008–2009-es gazdasági válságot
megelőzően a hazai keresletnek és a nettó exportnak köszönhetően
a svéd gazdaság több mint egy évtizeden át erőteljesen növekedett.
Tekintve, hogy a gazdaság export-orientált és jelentős méretű
pénzügyi szektorral rendelkezik, a külső kereslet megroggyanása és a
pénzügyi piacok 2008. évi befagyása súlyos hatást gyakorolt rá – 2009-ben
5,1 %-kal csökkent a GDP, a munkanélküliség pedig mintegy 6 %-ról
9 % fölé emelkedett. Annak köszönhetően, hogy a kiindulási helyzet a
háztartási, a bank- és az államháztartási szektorban egyaránt szilárd volt és
nem volt szükség lényeges kiigazításokra, továbbá hogy megfelelő volt a
monetáris és a fiskális politika válságra adott válasza, a recesszió viszonylag
rövid életű volt, és elsősorban az exportorientált feldolgozóipart
érintette. A világkereskedelem újjáéledésével a svéd gazdaságban igen
erőteljes és széles körű fellendülés volt tapasztalható: a reál-GDP
2010-ben 5,5 %-kal nőtt. A költségvetési egyenleg – az automatikus
stabilizátorok és a diszkrecionális intézkedések együttes hatására – a GDP
3,7 %-át kitevő 2007. évi többletről 2009-re a GDP
0,9 %-ának megfelelő hiányra csökkent, majd 2010-ben ismét
egyensúlyba került.
(7)
Az 1466/97/EK tanácsi rendeletnek megfelelően
az aktualizált konvergenciaprogram értékelése alapján a Tanács véleménye
szerint a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági
forgatókönyv jórészt megalapozott, 2012-re vonatkozóan viszont túl optimista.
Az aktualizált konvergenciaprogramban felvázolt költségvetési stratégia
megfelelő, mivel hozzájárul Svédország azon középtávú célkitűzésének
megvalósításához, hogy egy cikluson keresztül a GDP 1 %-át kitevő
többletet tartsanak fenn. Ez némi mozgásteret biztosít a GDP 3 %-ában
meghatározott referenciaérték átlépése ellen a jövőbeni esetleges
recessziók esetén. A program az államháztartás többletének növekedését jelzi
előre a 2011-ben a GDP 0,6 %-át kitevő értékről a GDP
3,7 %-ára 2014-re, a program utolsó évére. A javulás a feltételezett
erőteljes gazdasági növekedésből eredhet, mivel a program nem irányoz
elő konszolidációs erőfeszítéseket ezekre az évekre. A költségvetési
célokhoz kapcsolódó kockázatok nagyjából kiegyensúlyozottak. Mivel a programban
előterjesztett bevétel-előrejelzés 2011-re némiképp óvatos, a
költségvetési eredmény valamivel jobb lehet ebben az évben, ugyanakkor az
optimista makrogazdasági feltevésekhez 2012-től kezdődően a
költségvetési előrejelzések bizonyos negatív kockázatai kapcsolódnak.
Mivel a kormány jelezte, hogy 2012-től kezdve – amennyiben elegendő
költségvetési tér áll rendelkezésre – további, a 2011. évi költségvetési
törvényben előirányzott expanzív költségvetési intézkedések kerülhetnek
végrehajtásra (többek közt a munkavállalói adókedvezmény-program ötödik lépése,
az állami jövedelemadó-fizetés küszöbének további emelése, az éttermi szolgáltatások
héakulcsának csökkentése, valamint a nyugdíjak adóterheinek csökkentése),
fennáll a prociklikus költségvetési irányvonal kockázata. Tekintve a
demográfiai kilátásokat, fontos, hogy Svédország folytassa a középtávú
célkitűzés megvalósítását.
(8)
A lakás- és jelzálogpiacok jelenlegi helyzete
instabilitás forrása lehet. A pénzügyi válság csúcspontján bekövetkezett, rövid
ideig tartó és enyhe lefolyású korrekciót követően a lakásárak
Svédországban – szemben más országokkal – visszaálltak a '90-es évek második
felétől megfigyelt, erőteljesen növekvő pályára, és jelenleg
rekord magasak. A lakásárak erőteljes növekedésével együtt járt a
háztartások eladósodottságának növekedése – ez utóbbi szintén rekordot döntött
2010 közepén, amikor elérte a rendelkezésre álló jövedelem 170 %-át.
Ezenfelül a jelzáloghitelek egy jelentős részét változó kamat mellett,
kismértékű amortizációval vették fel. Ez különösen sérülékennyé teszi a
svéd háztartásokat a kamatlábemelésekkel, illetve a foglalkoztatási kilátások
romlásával szemben. A lakáspiacon végrehajtott érezhető korrekció negatív
következményekkel járhat a makrogazdasági stabilitásra nézve egyrészt azáltal,
hogy a háztartásokat költségvetésük kiegyensúlyozása érdekében
fogyasztáskorlátozásra ösztönzi, másrészt pedig a svéd bankok finanszírozási
költségeinek növelése révén.
(9)
A svéd munkaerőpiacon a nem uniós
állampolgárok és a fiatalok az uniós átlaghoz képest viszonylag gyenge
pozícióban vannak. A foglalkoztatási ráta növelése, valamint annak érdekében,
hogy hosszú távon javuljon a munkaerő-kínálat és reagálni lehessen a
népességelöregedés okozta demográfiai kihívásokra, elengedhetetlen e két
csoport munkaerő-piaci pozíciójának további erősítése. A svéd kormány
jelenleg számos reformot hajt végre a két csoport foglalkoztatási helyzetének
javítására, ezek között szerepel a tanácsadás (coaching), a munkatapasztalat
megszerzésére szolgáló posztok, a felnőtt szakképzés, a
tanulószerződéses gyakorlati képzés, és a képzés finanszírozására szánt
források növelése, a célzott bértámogatás és a racionalizált svéd
nyelvkurzusok. A legfrissebb statisztikák szerint a svéd munkaerőpiac
mindenkire kiterjedően a javulás jeleit mutatja, kivételt a külföldön
született nők képeznek.
(10)
A Bizottság értékelte a konvergenciaprogramot és a
nemzeti reformprogramot[4].
Figyelembe vette nemcsak a programok Svédország fenntartható költségvetési és
társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem
azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak,
tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél uniós szempontok
beépítésével kell megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági
kormányzását. Úgy véli, hogy a programok megfelelő módon kezelik a
Svédország előtt álló főbb kihívásokat. Mindazonáltal, bár helyénvaló
a kormány azon költségvetési stratégiája, hogy továbbra is megvalósítsa a
középtávú célkitűzést, 2012-től kezdve óvatosságra van szükség annak
érdekében, hogy a kedvező növekedés idején elkerülhető legyen a
túlságosan laza költségvetési politika. Értékelni kell a makrogazdasági
egyensúlytalanság kockázatait, különösen az emelkedő lakásárakból és a
háztartások eladósodottságából eredőeket. Ezen felül, figyelemmel kell
kísérni és javítani kell a sérülékeny csoportok, különösen a fiatalok és a
külföldön született nők munkaerő-piaci részvételét.
(11)
Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta
Svédország 2011. évi aktualizált konvergenciaprogramját, és arról alkotott
véleményét az alábbi ajánlás[5], és
különösen annak (1) pontja tükrözi. Figyelembe véve az Európai Tanács 2011.
március 25-i következtetéseit, a Tanács megvizsgálta Svédország nemzeti
reformprogramját,
AJÁNLJA, HOGY Svédország a 2011–2012-es
időszakon belül tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
(1)
Tartsa költségvetési politikáját olyan pályán,
amely továbbra is biztosítja a középtávú célkitűzés megvalósítását és
elkerüli a prociklikus költségvetési irányvonalat a jelenlegi gazdasági
fellendülés során.
(2)
Hozzon preventív intézkedéseket az emelkedő
lakásárakhoz és a háztartások növekvő mértékű eladósodottságához
kapcsolódó makrogazdasági kockázatok kezelésére, beleértve a jelzálogrendszer,
a bérletre vonatkozó szabályok, az ingatlanadó és az építési engedélyek
reformját.
(3)
Kísérje figyelemmel és javítsa a fiatalok és más
sérülékeny csoportok munkaerő-piaci részvételét.
Kelt
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL C [...]., [...], [...]. o.
[3]               A 2011. évre érvényben tartotta a Tanács 2011. május
19-i 2011/308/EU határozata.
[4]               SEC(2011) 735.
[5]               Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (3)
bekezdésében előírtaknak megfelelően.


title: Az EFTA Felügyeleti Hatóság ajánlása 193/04/COL ( 2004. július 14. ) az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkében rögzített bejelentési kötelezettségről, határidőkről és konzultációkról

text:
               27.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 113/10

      AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG AJÁNLÁSA

   193/04/COL
   (2004. július 14.)
   az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkében rögzített bejelentési kötelezettségről, határidőkről és konzultációkról
   AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG,
   tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (1),
   tekintettel az EFTA-tagok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodásra és különösen annak 5. cikke (2) bekezdése b) pontjára,
   tekintettel az EGT-Megállapodás XI. mellékletének 5cl. bekezdésében hivatkozott jogszabály (az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) EGT-Megállapodás 1. jegyzőkönyvébe átvett és a Megállapodás XI. mellékletében ágazati kiigazításokkal módosított szövegváltozatára, és különösen annak 19. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások új keretszabályozása alapján a nemzeti szabályozó hatóságok kötelesek többek között az egymással és a Hatósággal folytatott átlátható együttműködés révén biztosítani a következetes szabályozói gyakorlat kialakítását, valamint az új keretszabályozást alkotó irányelvek konzisztens alkalmazását, hogy ezáltal hozzájáruljanak a belső piac fejlődéséhez.

               (2)

               Annak biztosítása érdekében, hogy a nemzeti szintű határozatok ne legyenek negatív hatással az EGT-Megállapodásban foglaltak megvalósítására, vagy az új keretszabályozás célkitűzéseire, a nemzeti szabályozó hatóságok kötelesek értesíteni az EFTA Felügyeleti Hatóságot (a továbbiakban: Hatóság) és az Európai Gazdasági Térség (EGT) területén működő többi nemzeti szabályozó hatóságot a 2002/21/EK irányelv 7. cikkének (3) bekezdésében meghatározott intézkedéstervezetekről.

               (3)

               Ezen felül a nemzeti szabályozó hatóságok kötelesek az EGT-Megállapodás XI. mellékletének 5cj. bekezdésében hivatkozott, az EGT-Megállapodás 1. jegyzőkönyvébe átvett és a Megállapodás XI. mellékletében ágazati kiigazításokkal módosított 2002/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (hozzáférési irányelv) 8. cikke (3) bekezdésének második albekezdése által lefedett kötelezettség kiszabásához a Hatóság engedélyét kérni, amely külön eljárásnak minősül.

               (4)

               A Hatóság lehetőséget biztosít a nemzeti szabályozó hatóságoknak, amennyiben azok igényt tartanak rá, hogy a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének és a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 8. cikke (3) bekezdésének megfelelő hivatalos értesítés előtt bármely intézkedéstervezetet megvitassanak. Amennyiben a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének (4) bekezdése értelmében a Hatóság jelezte a nemzeti szabályozó hatóságnak, hogy megítélése szerint az intézkedéstervezet az EGT-Megállapodásban foglaltak megvalósítását akadályozná, vagy komoly kétségei vannak azzal kapcsolatban, hogy az intézkedéstervezet összeegyeztethető-e az EGT-joggal, akkor az érintett nemzeti szabályozó hatóság a lehető legrövidebb időn belül lehetőséget kap arra, hogy kifejtse véleményét a Hatóság által felvetett témában.

               (5)

               A 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) bizonyos kötelező határidőket határoz meg a 7. cikkben rögzített bejelentések elbírálására.

               (6)

               A 2002/21/EK irányelv 7. cikkében rögzített együttműködési és konzultációs mechanizmus hatékonyságának elősegítése és biztosítása, valamint a jogbiztonság érdekében világos szabályokat kell lefektetni a bejelentési eljárásra, a bejelentések Hatóság általi felülvizsgálatára, valamint a fent említett határidők kiszámítására vonatkozóan.

               (7)

               Ugyancsak hasznos lenne az eljárásmódok tisztázása a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 8. cikke (3) bekezdése második albekezésének keretein belül.

               (8)

               A bejelentett intézkedéstervezetek felülvizsgálatának egyszerűsítése és meggyorsítása érdekében a nemzeti szabályozó hatóságoknak egységes formátumot kell használniuk a bejelentésekhez (összefoglaló bejelentési adatlap).

               (9)

               Az EFTA-államok közös megegyezése alapján az EFTA-államok és a Hatóság közötti valamennyi kommunikáció munkanyelve az angol. Ez nem sérti a magánszemélyek és vállalkozások azon jogát, hogy az EGT-Megállapodásnak megfelelően az EGT-nyelvek bármelyikén terjesszék elő dokumentumaikat.

               (10)

               Annak érdekében, hogy a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 8. cikkében foglalt célkitűzések – különösen a következetes szabályozói gyakorlat fejlesztése, valamint ezen irányelv konzisztens alkalmazása – megvalósuljanak, elengedhetetlen a 7. cikkben rögzített bejelentési mechanizmus betartása és lehető leghatékonyabb megvalósítása.

               (11)

               Az új szabályozási előírások EGT teljes területén történő egységes alkalmazása, és a nemzeti szabályozó hatóságok közötti együttműködés előnyeinek lehető legteljesebb kihasználása érdekében létfontosságú az EGT EFTA- és EK-pillére közötti információáramlás bizosítása. Ezért az EGT-Vegyesbizottság 11/2004 határozatában a következő kiegészítéssel módosította a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének (3) bekezdését: „Az EFTA-államok nemzeti szabályozó hatóságai és az EK-tagállamok nemzeti szabályozó hatóságai közötti információcsere az EFTA Felügyeleti Hatóságon és a Bizottságon keresztül történik.”

               (12)

               Az EFTA Hírközlési Bizottság a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 22. cikkének (2) bekezdésével összhangban támogató véleményének adott hangot,

         A KÖVETKEZŐT AJÁNLJA:

               1.

               A 2002/21/EK irányelvben (keretirányelv) és a különös irányelvekben meghatározott fogalmak ezen ajánlás alkalmazásában ugyanazt jelentik. Továbbá:

                           —

                           „az érintett piacokra vonatkozó ajánlás”: az elektronikus hírközlés ágazatának előzetes rendelettel szabályozott, érintett termék- és szolgáltatáspiacairól szóló, 194/04/COL hatósági ajánlás, az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben foglaltakkal összhangban;

                           —

                           „bejelentés”: a Hatósághoz valamely nemzeti szabályozó hatóságtól érkező értesítés egy intézkedéstervezetről a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének (3) bekezdése alapján, vagy kérvény a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 8. cikkének (3) bekezdése alapján, a jelen ajánlásban (I. melléklet) szereplő összefoglaló bejelentő adatlappal együtt.

               2.

               A bejelentéseket, amennyiben lehetséges, elektronikus úton kell megtenni.
               A Hatóság elektronikus rendszert állít fel és működtet a bejelentések fogadására. Ez esetben a nemzeti szabályozó hatóságok kizárólag ezt a rendszert használják.
               Az elektronikus úton elküldött dokumentumok kézhezvételi dátumának az a nap számít, amikor elküldték őket.
               A 6. pontban szereplő bejelentések és kísérő dokumentumok (lásd lent) beérkezésük sorrendjében kerülnek nyilvántartásba vételre.

               3.

               A bejelentések azon a napon válnak hatályossá, amikor a Hatóság nyilvántartásba veszi őket („iktatási dátum”). Az iktatási dátum az a nap, amelyen a Hatóság a teljes bejelentést kézhez vette.
               A nemzeti szabályozó hatóságokat a Hatóság internetes oldalán és elektronikus úton is értesíti a bejelentés nyilvántartásba vételéről, tárgyáról, valamint a kézhezvett kísérő dokumentumokról.

               4.

               A nemzeti intézkedéstervezetet az azt megalapozó indokolással együtt, akárcsak az összefoglaló bejelentő adatlapot angol nyelven kell megküldeni a Hatóságnak.

               5.

               A nemzeti szabályozó hatóság által bejelentett intézkedéstervezetekhez csatolni kell azokat az iratokat, amelyekre a Hatóságnak feladata végrehajtásához szüksége van. Az intézkedéstervezeteket megfelelő módon meg kell indokolni.

               6.

               A bejelentésnek a következőket kell tartalmaznia:

                           a)

                           az érintett termék- vagy szolgáltatáspiac;

                           b)

                           az érintett földrajzi piac;

                           c)

                           az érintett piacon tevékenykedő főbb vállalkozás(ok);

                           d)

                           az érintett piac elemzésének eredménye, különös tekintettel a hatékony verseny meglétére, illetve hiányára, valamint annak okaira;

                           e)

                           adott esetben azon vállakozás(ok) megnevezése, amelyek egyedül, vagy más vállakozásokkal közösen a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 14. cikke értelmében jelentős piaci erővel rendelkezőnek minősülnek, valamint e besorolás okai, bizonyítékai és/vagy az azt alátámasztó egyéb tények;

                           f)

                           a nemzeti szabályozó hatóság által korábban végrehajtott nyilvános konzultáció eredménye;

                           g)

                           amennyiben rendelkezésre áll, a nemzeti versenyhivatal állásfoglalása;

                           h)

                           bizonyíték arra, hogy a Hatóságnak történő bejelentéssel egyidőben megfelelő lépések történtek a többi EFTA-állam nemzeti szabályozó hatóságának értesítésére az intézkedéstervezetről, amennyiben és amilyen mértékben azt a Hatóság elektronikus rendszere nem biztosítja;

                           i)

                           olyan intézkedéstervezetek bejelentése esetén, amelyek a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 5. vagy 8. cikkének, illetve a 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (egyetemes szolgáltatási irányelv) (2) 16. cikkének hatálya alá tartoznak, az érintett piacon a hatékony verseny hiányának ellensúlyozására tervezett speciális szabályozási kötelezettség(ek); illetve amennyiben valamely érintett piacról megállapítást nyer, hogy az adott piacon hatékony verseny működik és korábban a fent említett kötelezettségek kerültek bevezetésre, e kötelezettségek visszavonása céljából tervezett intézkedések.

               7.

               Amennyiben valamely piaci elemzést célzó intézkedéstervezetben az érintett piacokra vonakozó ajánlásban felsoroltaktól eltérő érintett piac kerül meghatározásra, a nemzeti szabályozó hatóság köteles a piac meghatározásához alkalmazott kritériumokat megfelelően megindokolni.

               8.

               A 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 8. cikke (3) bekezdésének megfelelő bejelentéseknek tartalmazniuk kell a megfelelő indoklást is, hogy a jelentős piaci erővel rendelkező szolgáltatók esetében miért kell a 9. és 13. cikkben rögzítettektől eltérő kötelezettségeket alkalmazni.

               9.

               A 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 8. cikke (5) bekezdésének hatálya alá tartozó bejelentések esetében megfelelő módon meg kell indoklni azt is, hogy a nemzetközi kötelezettségvállalás betartásához miért van szükség a tervezett intézkedésre.

               10.

               Azok a bejelentések, amelyek a 6. pontban felsorolt összes rájuk vonatkozó információt tartalmazzák, teljesnek minősülnek. Amennyiben a bejelentés részét képező információk, ide értve a dokumentumokat is, anyagi szempontból hiányosak, a Hatóság a kézhezvételtől számított öt munkanapon belül értesíti erről az érintett nemzeti szabályozó hatóságot, valamint közli azt is, milyen mértékben minősül hiányosnak a bejelentés. A bejelentés mindaddig nem kerül nyilvántartásba vételre, amíg a nemzeti szabályozó hatóság rendelkezésre nem bocsátja a szükséges információt. A 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének értelmében az ilyen bejelentések azon a napon válnak hatályossá, amikor a Hatóság kézhez veszi a teljeskörű információt.

               11.

               A Hatóság a 6. pont sérelme nélkül az értesítést követően további információt vagy magyarázatot kérhet a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 5. cikkének (2) bekezdése alapján a nemzeti szabályozó hatóságoktól. Amennyiben a kért információ már a nemzeti szabályozó hatóságok rendelkezésére áll, úgy azt lehetőség szerint három napon belül továbbítaniuk kell.

               12.

               Amennyiben a Hatóság a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének (3) bekezdése alapján észrevételt tesz, az érintett nemzeti szabályozó hatóságot elektronikus úton értesíti erről, az észrevételeket pedig közzéteszi az internetes oldalán.

               13.

               Amennyiben valamely nemzeti szabályozó hatóság a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének (3) bekezdése alapján észrevételt tesz, a Hatóságot, valamint a többi nemzeti szabályozó hatóságot elektronikus úton értesíti erről.

               14.

               Amennyiben a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének (4) bekezdése értelmében a Hatóság úgy ítéli meg, hogy az intézkedéstervezet az EGT-Megállapodásban foglaltak megvalósításának akadályát jelentené, vagy komoly kétségei vannak azzal kapcsolatban, hogy az intézkedéstervezet összeegyezethető-e az EGT-joggal, különösen a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 8. cikkében említett célkitűzésekkel; vagy később

                           a)

                           visszavonja a fent említett kifogásait, vagy

                           b)

                           határozatban kötelezi a nemzeti szabályozó hatóságot az intézkedéstervezet visszavonására,

                     úgy erről elektronikus úton értesíti az érintett nemzeti szabályozó hatóságot és értesítést tesz közzé az internetes oldalán.

               15.

               A 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 8. cikke (3) bekezdésének megfelelő bejelentés alapján a Hatóság általában a 14. cikk (2) bekezdésével összhangban három hónapnál nem hosszabb időszakon belül határoz a javasolt intézkedéstervezet elfogadásáról vagy elutasításáról. Esetleges problémák felmerülése esetén a Hatóság fenti időszakot további két hónappal meghosszabbíthatja.

               16.

               A nemzeti szabályozó hatóságok bármikor visszavonhatják a bejelentett intézkedéstervezetet, ez esetben a bejelentett intézkedést törlik a nyilvántartásból. A Hatóság internetes oldalán közzéteszi a megfelelő értesítést.

               17.

               Amennyiben valamely nemzeti szabályozó hatóság elfogad egy olyan intézkedéstervezetet, amellyel kapcsolatban a Hatóság, vagy egy másik nemzeti szabályozó hatóság a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikke (3) bekezdésével összhangban lévő észrevételt tett, a Hatóság kérésére be kell mutatnia a Hatóságnak és a többi érintett nemzeti szabályozó hatóságnak, hogyan vette a lehető legnagyobb mértékben figyelembe az észrevételeket.

               18.

               A nemzeti szabályozó hatóság kérésére a Hatóság bejelentés előtt informálisan megvitatja az intézkedéstervezetet.

               19.

               A 2002/21/EK irányelvben (keretirányelv), valamint jelen ajánlásban szereplő időszakok számítására a következő szabályok vonatkoznak:

                           a)

                           amennyiben a napokban, hetekben vagy hónapokban kifejezett időszak kezdetének valamely esemény bekövetkezte számít, az a nap, amelyen az esemény bekövetkezett, nem számít bele az időszakba;

                           b)

                           a hetekben vagy hónapokban kifejezett időszak az utolsó hét, ill. hónap azon napjának lejártával ér véget, amely a hétnek ugyanarra a napjára esik, ill. ugyanaz a dátuma, mint amelyen az időszak kezdetét jelentő esemény bekövetkezett. Amennyiben egy hónapokban kifejezett időszak utolsó hónapjában az időszak végét jelentő nap nem fordul elő, az időszak az adott hónap utolsó napjának lejártával ér véget;

                           c)

                           az időszakok magukban foglalják az ünnepnapokat, a szombatokat és vasárnapokat, kivéve, amikor ezek kifejezetten kivételre kerülnek, illetve amikor az időszak munkanapokban van megadva;

                           d)

                           ünnepnapnak minősül minden nap, amelyet az érintett EFTA-állam vagy a Hatóság akként határoz meg;

                           e)

                           munkanap az ünnepnap, szombat és vasárnap kivételével minden nap.

                     Amennyiben egy adott időszak vége szombatra, vasárnapra vagy ünnepnapra esne, az időszakot a következő első munkanap lejártáig kell meghosszabbítani.
               A Hatóság minden évben nyilvánosságra hozza az EU Hivatalos Lapjának EGT-Kiegészítésében az EFTA-államok és a Hatóság által kijelölt ünnepnapokat. A Hatóság kérésére az EFTA-államoknak el kell juttatniuk a Hatósághoz az ünnepnapok listáját.

               20.

               A Hatóság a nemzeti szabályozó hatóságokkal együtt megvizsgálja jelen szabályok átdolgozásának szükségességét, mindazonáltal 2005. szeptember 1-jénél nem korábban.

               21.

               Ezen ajánlás címzettjei az EFTA-államok.

      Kelt Brüsszelben, 2004. július 14-én.

            Az EFTA Felügyeleti Hatóság részéről

         Hannes HAFSTEIN

            elnök

      (1)  A továbbiakban: EGT-Megállapodás.

      (2)  Az EGT-Megállapodás XI. mellékletének 5cm. pontjában hivatkozott és a Megállapodásba annak I. jegyzőkönyvével átvett, a Megállapodás XI. mellékletében ágazati kiigazításokkal módosított, az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (egyetemes szolgáltatási irányelv).

      MELLÉKLET
      ADATLAP A 2002/21/EK IRÁNYELV (KERETIRÁNYELV) 7. CIKKÉNEK HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ INTÉZKEDÉSTERVEZETEK BEJELENTÉSÉHEZ
      („Összefoglaló bejelentő adatlap”)
      Bevezetés
      Jelen adatlap összefoglalja azokat az információkat, amelyeket a nemzeti szabályozó hatóságok kötelesek a Hatósághoz a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikke értelmében az intézkedéstervezetekkel kapcsolatban eljuttatni.
      A Hatóság mindenekelőtt a bejelentést megelőző tárgyalások során kívánja megvitatni a nemzeti szabályozó hatóságokkal a 7. cikk végrehajtásával kapcsolatos problémákat. Ennek megfelelően a Hatóság arra bíztatja a nemzeti szabályozó hatóságokat, hogy jelen adatlap alább felsorolt szempontjait vitassák meg a Hatósággal, különösen azt, milyen információt kell szolgáltatniuk, illetve milyen lehetőség van a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 15. és 16. cikkei alapján a nemzeti szabályozó hatóságok által elvégzett piacelemzéssel kapcsolatos információ nyújtási kötelezettség alóli mentességre.
      Pontos és teljeskörű információ
      A nemzeti szabályozó hatóságok által közölt valamennyi információnak pontosnak és teljeskörűnek kell lennie, és azokaz az alábbi adatlapon kell összefoglalni. Az adatlap nem helyettesíti a bejelentett intézkedéstervezetet, hanem lehetővé teszi a Hatóság és a többi EFTA-állam nemzeti szabályozó hatósága számára annak ellenőrzését, hogy a bejelentett intézkedéstervezet valóban tartalmaz minden olyan információt, amelyre a Hatóságnak a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkében foglalt feladatának az ugyanitt megjelölt határidőn belüli elvégzéséhez szüksége van.
      A kért információt az adatlapon jelölt módon bekezdésekkel és számozással kell tagolni, és az intézkedéstervezet megfelelő szövegrészére vonatkozó kereszthivatkozásokkal kell ellátni.
      ÖSSZEFOGLALÓ BEJELENTŐ ADATLAP
      1. SZAKASZ
      Piac meghatározása
      Kérjük, adja meg az alábbi adatokat (amennyiben alkalmazható):

                  1.1.

                  az érintett termék- vagy szolgáltatáspiac; Szerepel-e ez a piac az érintett piacokról szóló ajánlásban?

                  1.2.

                  az érintett földrajzi piac;

                  1.3.

                  amennyiben rendelkezésre áll, a nemzeti versenyhivatal állásfoglalásának rövid összegzése;

                  1.4.

                  a javasolt piac-meghatározásról tartott nyilvános konzultáció eddigi eredményeinek rövid áttekintése (pl. hány észrevétel érkezett, kik támogatták a javasolt piac-meghatározást, kik ellenezték);

                  1.5.

                  amennyiben a meghatározott érintett piac eltér az érintett piacokra vonatkozó ajánlásban felsoroltaktól, az eltérés rövid indoklása, a piacelemzésről és a jelentős piaci erő meghatározásáról szóló hatósági iránymutatás (1) 2. szakasza, valamint az érintett piacokra vonatkozó ajánlás (12)–(19). preambulumbekezdéseiben említett három fő kritérium figyelembevételével.

            2. SZAKASZ
      A jelentős piaci erővel rendelkező vállalkozások meghatározása
      Kérjük, adja meg az alábbi adatokat (amennyiben alkalmazható):

                  2.1.

                  az önállóan vagy együttesen jelentős piaci erővel rendelkező vállalkozás(ok) neve.
                  Adott esetben azon vállalkozás(ok) neve, amelyek már nem rendelkeznek jelentős piaci erővel.

                  2.2.

                  azon kritériumok, amelyek alapján egy adott vállalkozást önállóan vagy együttesen jelentős piaci erővel rendelkezőnek, ill. nem rendelkezőnek ítéltek;

                  2.3.

                  az érintett piacon jelen lévő/tevékeny főbb vállalkozások (versenytársak) neve;

                  2.4.

                  a fent említett vállalkozások piaci részesedése és annak számítási alapja (pl. árbevétel, előfizetők száma).

            Kérjük, röviden foglalja össze:

                  2.5.

                  a nemzeti versenyhivatal állásfoglalását, amennyiben rendelkezésre áll;

                  2.6.

                  a vállalkozások jelentős piaci erő szempontjából javasolt besorolásáról tartott nyilvános konzultáció eddigi eredményeit (pl. hány észrevétel érkezett, hányan támogatták a javaslatot, hányan ellenezték).

            3. SZAKASZ
      Jogszabályi kötelezettségek
      Kérjük, adja meg az alábbi adatokat (amennyiben alkalmazható):

                  3.1.

                  a kiróni, fenntartani, módosítani vagy visszavonni kívánt kötelezettség jogi alapja (2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 9–13. cikkei);

                  3.2.

                  azok az okok, amelyek alátámasztják, hogy a kötelezettség kirovása, fenntartása vagy módosítása a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 8. cikkében rögzített célkitűzések tükrében arányos és jogos, illetve adja meg, hogy az intézkedéstervezet szövegében pontosan hol található az indoklás (szakasz, bekezdés, vagy oldal);

                  3.3.

                  amennyiben a javasolt intézkedések eltérnek a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 9–13. cikkeiben foglaltaktól, kérjük adja meg a fenti irányelv 8. cikke (3) bekezdésének értelmében azokat a „különleges körülményeket”, amelyek a javasolt intézkedések alkalmazását indokolják, illetve adja meg, hogy az intézkedéstervezet szövegében pontosan hol található az indoklás (szakasz, bekezdés, vagy oldal).

            4. SZAKASZ
      Nemzetközi kötelezettségek teljesítése
      A 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 8. cikke (3) bekezdése első albekezdése harmadik francia bekezdésének értelmében kérjük, adja meg az alábbi adatokat (ahol alkalmazható):

                  4.1.

                  hogy a javasolt intézkedéstervezet a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 8. cikke (5) bekezdésében foglaltaknak megfelelően a piaci résztvevőkre kötelezettséget kivetni, módosítani vagy visszavonni kíván-e;

                  4.2.

                  az érintett vállalkozás(ok) neve;

                  4.3.

                  az EFTA-állam által vállalt nemzetközi kötelezettségek, amelyeket be kell tartani.

         (1)  A közösségi keretszabályozás szerint az elektronikus hírközlő hálózatok és szolgálatok esetében a piacelemzésről és a jelentős piaci erő meghatározásáról szóló hatósági iránymutatások.


				|

		52012DC0027

			A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA A TANÁCSNAK az Európai Atomenergia-közösség (Euratom) és a Dél-afrikai Köztársaság kormánya között az atomenergia békés célú felhasználása terén folytatandó együttműködésről szóló megállapodás jóváhagyásáról /* COM/2012/027 final */

			   	A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA A TANÁCSNAK
az Európai Atomenergia-közösség (Euratom) és
a Dél-afrikai Köztársaság kormánya között az atomenergia békés célú
felhasználása terén folytatandó együttműködésről szóló megállapodás
jóváhagyásáról
1.           Bevezetés
Az Európai Atomenergia-közösség (a
továbbiakban: a Közösség) és Dél-afrikai Köztársaság kormánya (a továbbiakban:
Dél-afrikai Köztársaság) között az atomenergia békés célú felhasználása terén
folytatandó együttműködésről szóló megállapodás a kölcsönös érdekek
által érintett legtöbb területre kiterjed.
A megállapodás széles körű
együttműködést biztosít az atomenergia békés célú felhasználása terén,
megteremtve a politikai, műszaki és ipari együttműködés átfogó
kereteit, továbbá kialakítja az e területen a felek között folyó
együttműködést elősegítő jogi keretet mind a részes felek
kormányai, mind pedig ipari létesítményeik üzemeltetői számára.
2.           A megállapodás jelentősége
A Közösség és a Dél-afrikai Köztársaság
közötti átfogó együttműködési kapcsolatok elmélyítésének szándékával e
megállapodás megkötésének jelentősége főleg azon a kölcsönös érdeken
alapszik, hogy szilárd jogi keretet hozzon létre az atomenergia békés célú
felhasználása terén – a kereskedelmi forgalmat is beleértve – folytatandó
egyenlő és kölcsönös együttműködés megkönnyítésére, tekintettel arra,
hogy a Dél-afrikai Köztársaság jelentős uránkészletekkel rendelkezik, és
egyre aktívabb szerepet játszik a polgári nukleáris területen.
A megállapodás
célja ezenfelül, hogy előmozdítsa a Közösség és a Dél-afrikai Köztársaság
közötti tudományos együttműködést, különös tekintettel arra, hogy
megkönnyítse a dél-afrikai köztársasági kutatóegységek részvételét a vonatkozó
közösségi kutatási programok keretében folyó kutatási projektekben, és hogy
biztosítsa a Közösség és tagállamai kutatóegységeinek viszonossági alapon
történő részvételét a hasonló kutatási területeken végzett dél-afrikai
köztársasági projektekben.
Erre konkrét
példa, hogy a Dél-afrikai Köztársaság kifejlesztette a moduláris kavicságyas
reaktort (Pebble Bed Modular Reactor, PBMR), amely a más típusú reaktorok
életképes alternatívájává válhat. Az európai K+F szervezetek már részt vesznek
ebben a programban.
A Dél-afrikai
Köztársaság az atomenergia orvosi alkalmazásai terén is aktív, és az orvosi
radioizotópok egyik fő előállítója.
Az Euratom azért érdekelt ennek a
megállapodásnak az aláírásában, mert az biztosítja a fizikai védelem, a
biztosítéki intézkedések és az exportellenőrzési szabványok hasonló
szintjét, és megkönnyíti a felek közötti nukleáris kereskedelmet. A
megállapodás biztosítja továbbá a nukleáris és nem nukleáris anyagok,
berendezések és technológiák szabad mozgását a Közösségen belül, valamint
előírja, hogy a nukleáris anyagok átadását és a vonatkozó szolgáltatások
nyújtását méltányos kereskedelmi feltételek mellett kell megvalósítani.
Az Európai Atomenergia-közösség (Euratom) és a
Dél-afrikai Köztársaság közötti, az atomenergia békés célú felhasználása terén
folytatandó együttműködésről szóló új megállapodás megkötése hosszú
távú, szilárd keretet fog teremteni mindkét részes fél, kormányaik és az ipari
létesítményeik üzemeltetői számára az együttműködéshez, valamint a
kölcsönös előnyökön, az egyenlőségen és a viszonosságon alapulóan
ösztönzi és megkönnyíti az atomenergia területén zajló kutatásra és
fejlesztésre vonatkozó tudományos együttműködést.
3.           A megállapodásról általában
A megállapodás célja az atomenergia békés
felhasználásában való együttműködés az Euratom és a Dél-afrikai
Köztársaság között. Az együttműködés területei és formái (III. cikk)
főleg az atomenergia, a nukleáris anyagok és technológiák, a nukleáris
anyagok és berendezések átadása, valamint a nukleáris biztosítéki intézkedések
területén zajló kutatást és fejlesztést foglalják magukban.
A megállapodás részletesebben meghatározza e
megállapodás tárgyát (IV. cikk) – a nukleáris és nem nukleáris anyagok
különböző formái –, továbbá részletesen leírja a nukleáris anyagok, a nem
nukleáris anyagok vagy berendezések kereskedelmének módjait (V. cikk).
Hangsúlyozza, hogy a nukleáris anyagokat békés célokra, a vonatkozó biztosítéki
intézkedésekkel (a Közösség esetében az Euratom-Szerződés szerinti
biztosítéki intézkedésekkel, valamint a Nemzetközi Atomenergia-ügynökség (NAÜ)
biztosítéki intézkedéseivel és kiegészítő jegyzőkönyveivel[1])
összhangban kell felhasználni.
Ezután az információcserére és a szellemi
tulajdonra vonatkozó különös rendelkezések (VII. cikk) és a végrehajtási
rendelkezések (VIII. cikk) következnek. A megállapodás gördülékeny
végrehajtásának biztosítása és e célból a megállapodás megfelelő
alkalmazásával kapcsolatos kérdések megválaszolása érdekében a szöveg külön
cikkel egészül ki a konzultációról és a vitarendezésről (XII. cikk).
A megállapodás egy kezdeti tízéves időtartamra jön létre, ezt követően
ötévenként automatikusan megújul (XV. cikk).
4.           Következtetés
A Bizottság úgy látja, hogy az Európai
Atomenergia-közösség és a Dél-afrikai Köztársaság kormánya közötti, az
atomenergia békés célú felhasználása terén folytatandó
együttműködésről szóló megállapodás, amelynek elfogadását javasolja:
–
összhangban áll a Tanács 2010. október 8-i
tárgyalási irányelveivel;
–
megerősíti a két fél egyértelmű
elkötelezettségét az atomfegyverek elterjedésének megakadályozása és a magas
fokú nukleáris biztonság iránt annak érdekében, hogy garantálják az atomenergia
békés célú és biztonságos felhasználását;
–
összhangban áll a Bizottságnak a biztonságos
energiaellátással kapcsolatos stratégiájával;
–      tovább erősíti az EU és a Dél-afrikai Köztársaság között fennálló
nagyon jó kapcsolatokat az energiapolitikai együttműködés területén.
Ezért a Bizottság javasolja, hogy a Tanács az
Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 101. cikke második
bekezdésének megfelelően hagyja jóvá az Európai Atomenergia-közösség és a
Dél-afrikai Köztársaság kormánya közötti, az atomenergia békés célú
felhasználása terén folytatandó együttműködésről szóló, a
mellékletben közölt megállapodást.
MELLÉKLET
MEGÁLLAPODÁS
AZ ATOMENERGIA BÉKÉS CÉLÚ FELHASZNÁLÁSA TERÉN FOLYTATANDÓ
EGYÜTTMŰKÖDÉSRŐL A DÉL-AFRIKAI KÖZTÁRSASÁG KORMÁNYA ÉS AZ EURÓPAI
ATOMENERGIA-KÖZÖSSÉG (EURATOM) KÖZÖTT
PREAMBULUM
A Dél-afrikai
Köztársaság kormánya, a továbbiakban: a Dél-Afrikai Köztársaság, és az Európai
Atomenergia-közösség (Euratom), a továbbiakban: a Közösség, a továbbiakban
együttesen: a felek,
FIGYELEMBE VÉVE a
két fél között fennálló baráti kapcsolatot és együttműködést;
MEGELÉGEDÉSSEL
NYUGTÁZVA a felek közötti gazdasági, technikai és tudományos együttműködés
gyümölcsöző eredményeit;
FIGYELEMMEL az
egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről a
Dél-Afrikai Köztársaság között a kereskedelemről, fejlesztésről és
együttműködésről létrejött, 1999. október 11-i megállapodásra;
FIGYELEMMEL az
egyrészről az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok, másrészről
az Európai Közösség és tagállamai között létrejött, 2000. június 23-i
partnerségi megállapodásra;
AZZAL AZ ÓHAJJAL,
hogy elősegítsék az atomenergia békés célú felhasználása terén folytatandó
együttműködésüket;
ÚJÓLAG
MEGERŐSÍTVE a Dél-afrikai Köztársaságnak, a Közösségnek és tagállamai
kormányainak a nukleáris non-proliferáció iránti erős elkötelezettségét,
beleértve azon kapcsolódó biztosítéki és kiviteli ellenőrzési szabályok
szigorítását és hatékony alkalmazását, amelyek keretében a Dél-afrikai
Köztársaság és Közösség közötti, az atomenergia békés célokra történő
felhasználása terén folytatandó együttműködést meg kell valósítani;
ÚJÓLAG
MEGERŐSÍTVE, hogy a Dél-afrikai Köztársaság és a Közösség és tagállamai
kormányai támogatják a Nemzetközi Atomenergia-ügynökség (a továbbiakban: NAÜ)
célkitűzéseit és annak biztosítéki intézkedési rendszerét;
ÚJÓLAG
MEGERŐSÍTVE a Dél-afrikai Köztársaságnak és a Közösségnek és tagállamainak
szilárd elkötelezettségét a nukleáris anyagok fizikai védelméről szóló,
1980. március 3-i egyezmény iránt;
MIVEL a
Dél-afrikai Köztársaság és a Közösség valamennyi tagállama részesei a nukleáris
fegyverek elterjedésének megakadályozásáról szóló, 1968. július 1-jén megkötött
szerződésnek (a továbbiakban: atomsorompó-szerződés),
TUDOMÁSUL VÉVE,
hogy a Közösség minden tagállama nukleáris biztosítéki intézkedéseket alkalmaz
egyrészt az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésnek (a
továbbiakban: Euratom-Szerződés), másrészt a Közösség, annak tagállamai és
a NAÜ között megkötött biztosítéki intézkedésekről szóló megállapodásoknak
megfelelően;
FIGYELEMMEL az
1996. április 11-én kötött, és 2009. július 15-én hatályba lépett afrikai
nukleáris fegyvermentes övezetről szóló szerződésre (Pelindabai
Szerződésre);
TUDOMÁSUL VÉVE,
hogy a Dél-afrikai Köztársaság kormánya, valamint a Közösség valamennyi
tagállamának kormánya tagja a nukleáris szállítók csoportjának;
MEGÁLLAPÍTVA,
hogy tekintetbe kell venni a Dél-afrikai Köztársaság kormánya és a Közösség
egyes tagállamainak kormányai által a nukleáris szállítók csoportjában vállalt
kötelezettségeket;
ELISMERVE a
nukleáris anyagok, berendezések, nem nukleáris anyagok és technológia
Közösségen belüli szabad mozgásának alapelvét;
EGYETÉRTVE azzal, hogy a megállapodásnak
összhangban kell állnia az Európai Uniónak és a Dél-afrikai Köztársaságnak a
Kereskedelmi Világszervezet megállapodásai alapján vállalt nemzetközi
kötelezettségeivel;
ÚJÓLAG
MEGERŐSÍTVE a Dél-afrikai Köztársaságnak és a Közösség tagállamai
kormányainak az elkötelezettségét az atomenergia békés célú felhasználására vonatkozó
kétoldalú egyezményeik iránt,
A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:
I.
cikk
Fogalommeghatározások
E megállapodás alkalmazásában, a
megállapodásban foglalt eltérő meghatározás hiányában:
1.
„illetékes hatóság”:
(a)
a Dél-afrikai Köztársaság esetében az Energiaügyi
Minisztérium („Department of Energy”);
(b)
a Közösség esetében az Európai Bizottság,
vagy olyan más hatóság, amelyről az érintett
fél bármikor írásban értesítheti a másik felet;
2.
„berendezés”: az INFCIRC/254/Rev.10/Part 1
jelzetű NAÜ-dokumentum (Iránymutatások a nukleáris anyagok átadásához) B.
mellékletének 1., 3., 4., 5., 6. és 7. pontjában felsorolt árucikkek, a
módosítások szerint;
3.
„információ”: a közös kutatási projektekből
származó tudományos vagy műszaki adatok, kutatási és fejlesztési
eredmények vagy módszerek, valamint bármely más információ, amelyet a közös
kutatási projektekkel foglalkozó felek és/vagy azok résztvevői
szükségesnek tartanak, hogy e megállapodás vagy az abból eredő kutatás
alapján átadják vagy kicseréljék.
4.
„szellemi tulajdon”: a Szellemi Tulajdon
Világszervezetének létrehozásáról szóló, 1967. július 14-én kelt és 1979.
szeptember 28-án módosított egyezmény 2. cikkében meghatározott fogalom, amely
kiterjedhet a felek által kölcsönös megegyezéssel meghatározott más tárgykörre
is;
5.
„közös kutatási projekt”: olyan kutatási vagy
technológiai fejlesztés, amelyet az egyik vagy mindkét fél pénzügyi
támogatásával vagy anélkül hajtanak végre, és amely mind közösségi, mind
dél-afrikai résztvevők együttműködésével jár, valamint amelyet a
felek vagy a tudományos kutatási programokat végrehajtó, tudományos és
technológiai szervezeteik és ügynökségeik írásban közös kutatásként jelölnek
meg. Abban az esetben, ha a finanszírozás csak az egyik fél részéről
történik, a minősítést az adott fél és az adott projektben résztvevő
végzi;
6.
„nukleáris anyag”: minden alapanyag vagy különleges
hasadóanyag, a NAÜ Alapszabályának XX. cikkében meghatározottak szerint. A NAÜ
Kormányzótanácsa által a NAÜ Alapszabályának XX. cikke alapján adott
bármely olyan meghatározás, amely módosítja a „nukleáris alapanyagok” vagy a
„különleges hasadóanyagok” körébe tartozónak tekintett anyagok listáját, e
megállapodás keretében azt követően lép csak hatályba, hogy a megállapodás
részesei írásban tájékoztatják egymást a szóban forgó meghatározásnak a maguk
részéről történt elfogadásáról;
7.
„nem nukleáris anyag”:
(a)
az INFCIRC/254/Rev.10/Part 1 jelzetű NAÜ
tájékoztató körlevél B. mellékletének 1.1. pontjában meghatározott,
nukleáris reaktorban való felhasználásra szolgáló deutérium és nehézvíz
(deutérium-oxid), valamint minden egyéb olyan deutérium-vegyület, amelyben a
deutériumnak a hidrogénhez viszonyított aránya meghaladja az 1:5000 arányt,
(b)
nukleáris minőségű grafit: az
INFCIRC/254/Rev.10/Part 1 jelzetű NAÜ tájékoztató körlevél
B. mellékletének 1.1. pontjában meghatározott, nukleáris reaktorban
való felhasználásra szolgáló grafit, amelynek tisztasági mutatója kisebb, mint
5 ppm bór egyenérték, és sűrűsége nagyobb, mint 1,50 g/cm3;
8.
„résztvevő": az e megállapodás alapján
végzett együttműködési tevékenységben vagy közös kutatási projektben
bármely fél engedélyével részt vevő bármely természetes vagy jogi személy,
kutatóintézet, társaság vagy bármely más szervezet, beleértve magukat a feleket
is.
9.
„személy”: a megállapodás részes felein kívüli
bármely természetes személy, vállalkozás vagy egyéb szervezet, amelyre a felek
joghatósága alá tartozó területen alkalmazandó jogszabályok és rendelkezések
vonatkoznak;
10.
„szellemi tevékenység eredménye”: információk
és/vagy szellemi tulajdon;
11.
„felek”: egyrészről a Dél-afrikai Köztársaság,
másrészről a Közösség;
„a Közösség”:
(a)
az Euratom-Szerződéssel létrehozott jogi
személy, és
(b)
az a földrajzi terület, amelyre az
Euratom-Szerződés alkalmazandó;
12.
„technológia”: az INFCIRC/254/Rev.10/Part 1
jelzetű NAÜ tájékoztató körlevél A. mellékletében meghatározott fogalom.
II.
cikk
Célkitűzés
(1)
E megállapodás célkitűzése, hogy a kölcsönös
előnyök, az egyenlőség és a viszonosság alapján ösztönözze és
megkönnyítse az atomenergia békés felhasználásában való együttműködést a
Közösség és a Dél-afrikai Köztársaság közötti átfogó együttműködési
kapcsolatok elmélyítésének szándékával, a felek nukleáris programjainak
igényeivel és prioritásaival összhangban.
(2)
A megállapodás célja, hogy előmozdítsa a
Közösség és a Dél-afrikai Köztársaság közötti tudományos együttműködést,
különösen, hogy megkönnyítse a dél-afrikai köztársasági kutatóegységek
részvételét a vonatkozó közösségi kutatási programok keretében folyó kutatási
projektekben, és hogy biztosítsa a Közösség és tagállamai kutatóegységeinek
viszonossági alapon történő részvételét a hasonló kutatási területeken
végzett dél-afrikai köztársasági projektekben.
(3)
Az e megállapodásban foglaltak semmilyen módon nem
értelmezhetők úgy, hogy azok a feleket kizárólagosságra köteleznék, és
mindegyik fél jogosult arra, hogy a másiktól függetlenül üzleti tevékenységet
folytasson, ha azt a piaci követelmények megkövetelik.
III.
cikk
Az
együttműködés területei és formái
(1)
Nukleáris anyag, berendezés, nem nukleáris anyag
vagy melléktermékként előállított nukleáris anyag kizárólag békés célokra
használható fel, azokat semmilyen nukleáris robbanószerkezet céljára, sem
nukleáris robbanószerkezetre irányuló kutatásra vagy fejlesztésre, vagy
bármilyen más katonai célra nem lehet felhasználni.
(2)
Az e megállapodás szándéka szerint létrehozandó, az
atomenergia békés célú felhasználása terén folytatandó együttműködés
többek között az alábbiakat foglalhatja magában:
a)      kutatás
és fejlesztés az atomenergia területén (beleértve a fúziós technológiákat is);
b)      nukleáris anyagok és technológiák
alkalmazásként történő felhasználása az egészségügyben és a
mezőgazdaságban;
c)      nukleáris anyagok és berendezések
átadása;
d)      nukleáris biztonság, a radioaktív
hulladék és a kiégett fűtőelemek kezelése, nukleáris létesítmények
leállítása, sugárvédelem, beleértve a vészhelyzeti készenlétet és reakciót;
e)      nukleáris biztosítéki intézkedések;
f)       egyéb területek, amelyekről a felek
megállapodnak, feltéve, hogy mindkét fél programjai kiterjednek rájuk.
(3)
Az e cikk (2) bekezdésben említett
együttműködés a következő formákat öltheti:
a)      nukleáris anyag és nem nukleáris anyag,
berendezés és kapcsolódó technológiák szállítása;
b)      a nukleáris üzemanyagciklussal
kapcsolatos szolgáltatások nyújtása;
c)      szükség esetén munkacsoportok létrehozása
egyes tanulmányok és projektek végrehajtására a tudományos kutatás és a
technológiai fejlesztés területén;
d)      szakértők, valamint tudományos és
technológiai információk cseréje, tudományos szemináriumok és konferenciák
szervezése, az adminisztratív, tudományos és műszaki személyzet képzése;
e)      tudományos és technológiai
kérdésekről folytatott konzultációk és közös kutatás a megállapodás
szerinti programok keretében;
f)       együttműködési tevékenységek a
nukleáris biztonság előmozdítása terén; és
g)      az együttműködés más formái,
amelyről a felek írásban állapodhatnak meg.
(4)
Az e cikk (2) bekezdésében említett
együttműködés a Felek területén letelepedett, arra jogosult személyek és
vállalkozások között is megvalósulhat.
IV.
cikk
A
megállapodás hatálya alá tartozó tételek
(1)
E megállapodás a felek vagy a joghatóságuk alá
tartozó személyek között közvetlenül vagy harmadik országon keresztül átadott
nukleáris anyagokra, nem nukleáris anyagokra vagy berendezésekre vonatkozik. Az
átadott nukleáris anyagok, nem nukleáris anyagok vagy berendezések a fogadó fél
joghatósága alá tartozó területre való belépéskor csak akkor válnak a
megállapodás hatálya alá tartozóvá, ha a szállító fél – az igazgatási
megállapodásban meghatározott eljárással összhangban – a fogadó felet írásban
értesítette a tervezett átadásról, a tervezett átvevő pedig – amennyiben
az nem a fogadó fél – a fogadó fél joghatósága alá tartozó területen
engedéllyel rendelkező személy lesz.
(2)
Az e cikk (1) bekezdésében említett nukleáris
anyag, nem nukleáris anyag vagy berendezés e megállapodás rendelkezéseinek
hatálya alatt marad mindaddig, amíg az igazgatási megállapodásban rögzített
eljárási szabályoknak megfelelően meg nem állapítják , hogy:
a)      az ilyen árucikk az e megállapodás
vonatkozó rendelkezéseivel összhangban újbóli átadással az átvevő fél
joghatóságán kívül került; vagy
b)      a nukleáris anyag a továbbiakban már nem
használható fel a VI. cikk (1) bekezdésében említett biztosítéki
intézkedések szempontjából releváns bármely nukleáris tevékenység céljára, vagy
gyakorlatilag visszanyerhetetlenné vált; vagy
c)      a berendezés vagy nem nukleáris anyag a
továbbiakban már nem használható nukleáris célokra; vagy
d)      a felek kölcsönösen megegyeznek arról,
hogy e megállapodás a szóban forgó anyagokra a továbbiakban ne vonatkozzon.
(3)
A technológiatranszfer a Közösség azon tagállamai
tekintetében kerül e megállapodás hatálya alá, amelyek az érintett tagállam
által az Európai Bizottsághoz intézett írásbeli értesítés útján kifejezték azon
szándékukat, hogy az ilyen átadást e megállapodás keretébe vonják. Minden egyes
átadás előtt előzetes tájékoztatásra van szükség egyrészről az
érintett tagállam(ok) és az Európai Bizottság, másrészről a Dél-afrikai
Köztársaság között.
V. cikk
A nukleáris anyagok, nem nukleáris anyagok vagy berendezések
kereskedelme
(1)
Bármely nukleáris anyagnak, nem nukleáris anyagnak
vagy berendezésnek az együttműködési tevékenységek keretében történő
átadását a Közösség, a Közösség tagállamai és a Dél-afrikai Köztársaság által
az atomenergia békés célú felhasználásával kapcsolatban vállalt, a
VI. cikkben felsorolt vonatkozó nemzetközi kötelezettségekkel összhangban
kell végezni.
(2)
A felek a lehetőségekhez mérten segítik
egymást nukleáris anyagok, nem nukleáris anyagok vagy berendezések bármelyik
fél általi vagy a Közösségen belüli személyek, illetve a Dél-afrikai
Köztársaság joghatósága alatt álló személyek általi beszerzésében.
(3)
E megállapodásban célzott együttműködés
folytatása a Közösség által az Euratom-Szerződésnek megfelelően
létrehozott biztosítéki intézkedési rendszer és ellenőrzés, valamint a
Dél-afrikai Köztársaság által a nukleáris anyagok, nem nukleáris anyagok vagy
berendezések tekintetében létrehozott biztosítéki intézkedési rendszer és
ellenőrzés kölcsönösen kielégítő alkalmazásától függ.
(4)
E megállapodás rendelkezései nem alkalmazhatók a
Közösség területén belül a nukleáris anyagok, nem nukleáris anyagok,
berendezések és technológia szabad mozgásának korlátozására.
(5)
Az e megállapodás hatálya alá tartozó
nukleárisanyag-átadást és a vonatkozó szolgáltatások nyújtását méltányos
kereskedelmi feltételek mellett kell megvalósítani, és nem veszélyeztetheti a
feleknek a Kereskedelmi Világszervezet megállapodásai alapján vállalt
nemzetközi kötelezettségeit. E bekezdés végrehajtása nem érinti az
Euratom-Szerződést és az abból eredő jogszabályokat, valamint a
dél-afrikai jogszabályokat és rendelkezéseket.
(6)
Az e megállapodás tárgyát képező bármely
nukleáris anyag, nem nukleáris anyag, berendezés és technológia bármely, a
felek joghatósági területén kívülre történő újbóli átadása csak a Közösség
egyes tagállamainak kormányai és a Dél-afrikai Köztársaság kormánya által
vállalt kötelezettségek keretében, a nukleáris szállítók csoportja néven ismert
nukleáris szállító országok csoportján belül valósítható meg. Az e megállapodás
tárgyát képező bármely nukleáris anyag, nem nukleáris anyag, berendezés
vagy technológia újbóli átadására különösen az INFCIRC/254/Rev.9/Part 1
jelzetű NAÜ tájékoztató körlevélben meghatározott, a nukleáris anyagok
átadására vonatkozó iránymutatások irányadóak.
(7)
E megállapodás hatályba lépésével egyidejűleg
a felek kicserélik azon harmadik országok felsorolását, amelyekbe a szállító
féltől kért előzetes engedély nélkül engedélyezik az e cikk
(6) bekezdése szerinti újbóli átadásokat. Mindegyik fél értesíti a másik
felet a harmadik országokat tartalmazó felsorolásának változásairól.
(8)
Az e cikk (6) bekezdése szerinti újbóli átadásokhoz
a szállító fél előzetes írásos beleegyezése szükséges, amennyiben az
átadás olyan országba irányul, amely nem szerepel a szállító feleknek a
harmadik országokat tartalmazó felsorolásában.
VI. cikk
A
megállapodás hatálya alá tartozó nukleáris anyagokra alkalmazandó feltételek
(1)
Az e megállapodás tárgyát képező nukleáris
anyagokra a következő feltételek vonatkoznak:
a)      A Közösségben: szem előtt kell
tartani az Euratom biztosítékait az Euratom-Szerződésben meghatározottak
szerint, valamint a NAÜ biztosítékait az alábbi vonatkozó – esetleg
felülvizsgált – biztosítéki megállapodásokban, illetve az esetleg a helyükbe
lépő biztosítéki megállapodásokban meghatározottak szerint, feltéve, hogy
azok az atomsorompó-szerződés által megkívánt szabályozást előírják:
i.        a Közösség nukleáris fegyverrel nem
rendelkező tagállamai, az Euratom és a Nemzetközi Atomenergia Ügynökség
között létrejött, 1977. február 21-én hatályba lépett megállapodás (INFCIRC/193.
számon kihirdetve);
ii.       a Franciaország, az Euratom és a
Nemzetközi Atomenergia Ügynökség között létrejött, 1981. szeptember 12-én
hatályba lépett megállapodás (INFCIRC/290. számon közzétéve);
iii.      az Egyesült Királyság, az Euratom és a
Nemzetközi Atomenergia Ügynökség között létrejött, 1978. augusztus 14-én
hatályba lépett megállapodás (INFCIRC/263. számon kihirdetve),
iv.      az 1998. szeptember 22-én aláírt és
2004. április 30-án hatályba lépett kiegészítő jegyzőkönyvek az
INFCIRC/540 számon kihirdetett dokumentum alapján (Megerősített
biztosítéki rendszer, II. rész);
b)      A Dél-afrikai Köztársaságban: szem
előtt kell tartani az Euratom biztosítékait a nukleáris fegyverek
elterjedésének megakadályozásáról szóló szerződés biztosítéki
intézkedéseinek alkalmazásáról szóló, a Dél-afrikai Köztársaság kormánya és a
Nemzetközi Atomenergia-ügynökség között létrejött megállapodásban meghatározottak
szerint, amelyet 1991. szeptember 16-án írtak alá és aznaptól hatályos, és az
INFCIRC/394. számmal tették közzé, és amelyet 2002 szeptember 13-án aláírt és
hatályba lépett kiegészítő jegyzőkönyvvel egészítettek ki, valamint
az afrikai nukleáris fegyvermentes övezetről szóló szerződést, amelyet
1996. április 11-én írtak alá és 2009. július 15-én lépett hatályba.
(2)
Amennyiben az (1) bekezdésben említett, a NAÜ-vel
kötött valamely megállapodás alkalmazását a Közösségben vagy a Dél-afrikai
Köztársaságban bármely ok miatt felfüggesztik vagy megszüntetik, az érintett
fél a NAÜ-vel az e cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában
említett biztosítéki megállapodásokkal hatékonyság és alkalmazási kör
tekintetében egyenértékű megállapodást köt, vagy, ha ez nem lehetséges,
a)      a Közösség, amennyiben érintett, az
Euratom biztosítéki rendszerén alapuló biztosítéki intézkedéseket alkalmaz,
amelyek az e cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett biztosítéki
megállapodásokban előírtakkal egyenértékű hatékonyságot és
alkalmazási kört írnak elő, vagy, ha ez nem lehetséges,
b)      a felek megállapodást kötnek az e cikk
(1) bekezdésének a) vagy b) pontjában említett biztosítéki
egyezményekben előírtakkal egyenértékű hatékonyságot és alkalmazási
kört előíró biztosítéki intézkedések alkalmazására.
(3)
A fizikai védelem körében alkalmazandó intézkedéseknek
mindenkor meg kell felelniük legalább az – esetleg felülvizsgált –
INFCIRC/254/Rev.10/Part 1. számú NAÜ tájékoztató körlevél C. mellékletében
rögzített kritériumoknak; e dokumentum kiegészítéseként a Közösség tagállamai,
adott esetben az Európai Bizottság és a Dél-afrikai Köztársaság a fizikai
védelmi intézkedések alkalmazása során figyelembe veszi a nukleáris anyagok
fizikai védelméről szóló, 1980. március 3-án kelt egyezményből –
beleértve annak az egyes felek tekintetében hatályos módosításait is – fakadó
kötelezettségeit és a nukleáris anyagok és nukleáris létesítmények fizikai
védelmére vonatkozó nukleáris biztonsági ajánlásokban foglalt ajánlásokat
(INFCIRC/225/Revision 5), melyek a NAÜ nukleáris biztonsági
iránymutatás-sorozatának 13. számában találhatók. A nemzetközi szállításra a
nukleáris anyagok fizikai védelméről szóló, 1980. március 3-án kelt
nemzetközi egyezmény rendelkezései – beleértve annak az egyes felek
tekintetében hatályos módosításait is –, valamint a radioaktív anyagok biztonságos
szállításáról szóló NAÜ-rendelet (IAEA Safety Standard Series TS-R-1)
vonatkoznak.
(4)
A nukleáris biztonságra és hulladékkezelésre a
nukleáris biztonságról szóló egyezmény (az INFCIRC/449. jelzetű NAÜ
tájékoztató körlevél), a kiégett fűtőelemek kezelésének biztonságáról
és a radioaktív hulladékok kezelésének biztonságáról szóló közös egyezmény (az
INFCIRC/546. jelzetű NAÜ tájékoztató körlevél), a nukleáris baleset vagy
radiológiai veszélyhelyzet esetén történő segítségnyújtásról szóló
egyezmény (az INFCIRC/336. jelzetű NAÜ tájékoztató körlevél) és a
nukleáris balesetekről adandó gyors értesítésről szóló egyezmény (az
INFCIRC/335. jelzetű NAÜ tájékoztató körlevél) vonatkoznak.
VII. cikk
Információcsere
és a szellemi tulajdon
Az e megállapodás szerinti együttműködési
tevékenységekhez kapcsolódó információ és a szellemi tulajdonjogok, beleértve
az ipari tulajdon, a szabadalmak és szerzői jogok felhasználása és
terjesztése az A. melléklet rendelkezéseivel összhangban történik.
VIII.
cikk
A megállapodás végrehajtása
(1)
E megállapodás rendelkezéseit jóhiszeműen kell
végrehajtani oly módon, hogy az ne akadályozza, késleltesse és indokolatlanul
ne zavarja a Dél-afrikai Köztársaság és a Közösség nukleáris tevékenységeit, és
összhangban legyen a nukleáris tevékenységek gazdaságos és biztonságos végzése
tekintetében elvárt körültekintő üzemeltetési gyakorlattal.
(2)
E megállapodás rendelkezései nem használhatók fel
kereskedelmi vagy ipari előnyök elérése érdekében, sem bármely fél vagy az
általuk felhatalmazott személyek – belföldi vagy nemzetközi – kereskedelmi vagy
ipari érdekeinek befolyásolására, sem bármelyik fél vagy a Közösség
tagállamainak kormányai nukleáris politikájának befolyásolására, sem a
nukleáris energia békés és nem robbantási célú használata népszerűsítésének
akadályozására, sem az e megállapodás tárgyává tett vagy értesítés útján e
megállapodás tárgyává váló árucikkek mozgásának akadályozására akár a felek
vonatkozó joghatósági területén belül, akár a Dél-afrikai Köztársaság és a
Közösség között.
(3)
Az e megállapodás hatálya alá tartozó nukleáris
anyagokat az arányosság, a helyettesíthetőség és a nukleáris anyagok
egyenértékűsége elve alapján kell kezelni.
(4)
Az e megállapodás I., V.
vagy VI. cikkeiben említett, a NAÜ által közzétett dokumentumok
bármely módosításának csak akkor van hatálya e megállapodás alapján, ha a felek
diplomáciai csatornán írásban tájékoztatták egymást e módosítás elfogadásáról.
IX.
cikk
Igazgatási
megállapodások
(1)
A két fél illetékes hatóságai a megállapodásban
foglalt kötelezettségek hatékony teljesítése érdekében igazgatási
megállapodásokat hoznak létre.
(2)
Ezek az igazgatási megállapodások magukban
foglalhatnak többek között finanszírozási rendelkezéseket, az irányítási
feladatok kijelölését, valamint az információk terjesztésére és a szellemi
tulajdonjogokra vonatkozó részletes előírásokat.
(3)
Az e cikk (1) bekezdése szerint megállapított
bármely igazgatási intézkedés az illetékes hatóságok által kölcsönösen
meghatározott írásbeli megegyezés útján módosítható.
X.
cikk
Alkalmazandó
jog
Az e megállapodás szerinti együttműködést
a Dél-afrikai Köztársaságban és az Európai Unióban hatályos jogszabályok és
rendelkezések előírásaival, valamint a felek által részes félként aláírt
nemzetközi megállapodásokkal összhangban kell folytatni. A Közösség esetében az
alkalmazandó jog körébe beleértendő az Euratom-Szerződés és az abból
eredő jogszabályok.
XI.
cikk
Meg
nem felelés
(1)
Amennyiben valamelyik fél vagy a Közösség valamely
tagállama megsérti a megállapodás alapvető rendelkezéseit, a másik fél
ilyen értelmű írásbeli értesítés útján részben vagy teljes egészében
felfüggesztheti vagy felmondhatja az e megállapodás szerinti
együttműködést.
(2)
Mielőtt bármely fél ilyen irányú lépést tenne,
a felek konzultálnak abból a célból, hogy megállapodjanak arról, szükségesek-e
korrekciós intézkedések, és ha igen, akkor milyen korrekciós intézkedéseket
kell tenni, milyen ütemezés mellett. A felfüggesztésre vagy felmondásra csak
akkor kerülhet sor, ha az elfogadott intézkedések a felek által megállapított
határidőn belül nem történtek meg, vagy ha a feleknek az általuk
meghatározott idő elteltét követően sem sikerült megállapodniuk.
(3)
E megállapodás megszűnése nem érinti az
érvényességi ideje alatt kötött, de a megszűnése időpontjában még nem
teljesült megállapodásokat és/vagy szerződéseket, amennyiben a felek nem
állapodtak meg másképpen.
XII.
cikk
Konzultáció
és vitarendezés
(1)
Bármelyik fél kérésére a felek képviselői
szükség esetén megbeszélést tartanak az e megállapodás értelmezéséből
vagy végrehajtásából eredő kérdések tekintetében, a működés
ellenőrzése céljából és az e megállapodásban szabályozott
együttműködésen túlmutató együttműködési intézkedések megvitatása
érdekében. A fenti konzultáció levélváltás formájában is történhet.
(2)
Minden, az e megállapodás értelmezése, alkalmazása
vagy végrehajtása során felmerülő olyan vitás kérdést, amely tárgyalások
révén nem nyer megoldást, vagy amelyben a felek más módon állapodnak meg,
bármelyik fél kérésére háromtagú választottbíróság elé kell terjeszteni.
Mindegyik fél egy-egy választottbírót jelöl, és az így kijelölt két
választottbíró választja meg a harmadik választottbírót, aki nem lehet egyik
fél állampolgára sem, és aki betölti a választottbíróság elnöki tisztét.
Amennyiben a választottbíráskodásra irányuló kérelemtől számított 30 napon
belül valamelyik fél nem jelöl ki választottbírót, bármelyik vitában álló fél
kérheti a Nemzetközi Bíróság elnökét, hogy jelöljön ki egy választottbírót a
választottbírót nem jelölő fél részére. Amennyiben a választottbírók
mindkét fél általi kijelölésétől vagy kinevezésétől számított 30
napon belül nem választják meg a harmadik választottbírót, bármelyik fél
kérheti a Nemzetközi Bíróság elnökét, hogy jelölje ki a harmadik
választottbírót. A választottbíróság határozatképes, ha tagjainak többsége
jelen van; a választottbíróság minden döntését a választottbíróság összes
tagjának többségi szavazatával hozza. A választottbíróság maga határozza meg
eljárási szabályait. A választottbíróság határozatai mindkét félre nézve
kötelező erejűek, és azokat a felek végrehajtják. A választottbírók
díjazását ugyanolyan módon kell meghatározni, mint a Nemzetközi Bíróság ad hoc
bírái esetében.
(3)
Vitarendezési célból e megállapodás angol
nyelvű változatát kell használni.
XIII.
cikk
Kiegészítő
rendelkezések
(1)
Ez a megállapodás nem érinti a tagállamok azon
jogát, hogy bilaterális megállapodásokat kössenek a Dél-afrikai Köztársasággal,
tiszteletben tartva egyrészt a tagállamok, másrészt a Közösség hatásköreit, és
amennyiben a bilaterális megállapodások teljes mértékben megfelelnek e megállapodás
céljainak és feltételeinek. Az egyes tagállamok által a Közösség és a
Dél-afrikai Köztársaság közötti megállapodás hatálybalépése előtt
megkötött kétoldalú megállapodások továbbra is alkalmazhatók.
(2)
Az érintett felek megállapodásától függően, a
felek hatásköreivel összhangban adott esetben az említett megállapodások és e
megállapodás összekapcsolására vonatkozóan rendelkezéseket kell hozni.
XIV. cikk
Módosítások és a melléklet státusza
(1)
A felek bármelyik fél kérése alapján
konzultálhatnak egymással e megállapodás lehetséges módosításáról, különösen a
nukleáris biztosítékok terén végbemenő nemzetközi fejlesztések
figyelembevétele céljából.
(2)
A felek egyetértése esetén ez a megállapodás
módosítható.
(3)
Minden egyes módosítás azon a napon lép hatályba,
amelyet a felek, diplomáciai jegyzékváltás útján, a hatálybalépésre
meghatároznak.
(4)
E megállapodás melléklete a megállapodás
elválaszthatatlan részét képezi és e cikk (1)–(3) bekezdésével összhangban
módosítható.
XV.
cikk
Hatálybalépés
és időtartam
(1)
E megállapodás akkor lép hatályba, amikor a felek
közül az utolsó is írásbeli tájékoztatást ad arról, hogy a hatálybalépéséhez
szükséges belső eljárásokat lefolytatták.
(2)
Ez a megállapodás tíz évig marad hatályban. Ezt
követően a megállapodás további öt-öt éves időszakokkal automatikusan
meghosszabbodik, kivéve, ha valamely további időszak lejárta előtt
legalább hat hónappal bármelyik fél arról értesíti a másik felet, hogy a
megállapodást fel kívánja mondani.
(3)
A megállapodás vagy az annak keretében folyó
együttműködés bármilyen okból történő felfüggesztésétől,
megszűnésétől vagy lejáratától függetlenül a III., IV., V., VI.,
VII., VIII., IX. és X. cikk rendelkezései mindaddig hatályban maradnak,
amíg az e megállapodás hatálya alá tartozó bármilyen nukleáris anyag, nem
nukleáris anyag vagy berendezés a másik fél területén, annak fennhatósága vagy
ellenőrzése alatt van, illetve amíg a IV. cikk rendelkezései
értelmében a felek nem határoznak úgy, hogy a szóban forgó nukleáris anyag már
nem használható fel bármely, a biztosítéki intézkedések szempontjából releváns
nukleáris tevékenységhez, vagy gyakorlatilag lehetetlenné vált a feldolgozás
céljából történő visszanyerése ilyen tevékenységre alkalmas formába.
Kelt …-ban/-ben, …-án/-én két-két példányban
angol, bolgár, cseh, dán, észt, finn, francia, görög, holland, lengyel, lett,
litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol, svéd, szlovák,
valamint szlovén nyelven; a szövegek mindegyike egyaránt hiteles.
A FENTIEK HITELÉÜL, az alulírottak, akik
kellő meghatalmazással rendelkeznek, aláírták ezt a megállapodást.
az Európai Atomenergia-Közösség részéről                   a
Dél-afrikai Köztársaság részéről
A. MELLÉKLET
Irányadó elvek az atomenergia békés célú felhasználása terén folytatott
együttműködésről szóló megállapodás alapján végzett közös kutatási
tevékenységekből származó szellemi tulajdonjogok elosztásához
I. JOGOK BIRTOKLÁSA, ELOSZTÁSA ÉS GYAKORLÁSA
1. Ez a melléklet a megállapodás értelmében
folytatott együttműködési tevékenységekre vonatkozik, kivéve, ha arról a
felek másképp állapodnak meg. A résztvevők közösen technológiakezelési
terveket (TKT-k) dolgoznak ki az együttműködési tevékenységek során
létrehozandó információkhoz és szellemi tulajdonhoz való jogosultság és azok
felhasználása tekintetében, beleértve a közzétételt is. Ezeket a terveket a
feleknek azelőtt kell jóváhagyniuk, mielőtt olyan egyedi kutatási és
fejlesztési együttműködési szerződéseket kötnek, amelyekre e tervek
vonatkoznak.
A TKT-k kialakításánál figyelembe kell venni
az együttműködési tevékenységek céljait, a résztvevők egymáshoz
viszonyított hozzájárulását, az engedélyeztetés területenként eltérő vagy
egy bizonyos felhasználási területre vonatkozó jellemzőit, a hatályos
törvények által megszabott követelményeket és más, a résztvevők által
megfelelőnek ítélt tényezőket. Az e megállapodás értelmében a
meghívott kutatók által elkészített kutatási eredményre vonatkozó, a szellemi
tevékenységek eredményével kapcsolatos jogokat és kötelezettségeket szintén a
közös TKT-ben kell lefektetni.
2. Az együttműködési tevékenységek során
keletkező, de a TKT-ben nem részletezett szellemi tevékenységek eredményét
a felek jóváhagyása alapján a TKT-ben lefektetett elvekkel összhangban kell
elosztani. Véleménykülönbség esetén az ilyen szellemi tevékenységek eredményét az
adott eredményt előállító, a közös kutatásban részt vevő valamennyi
fél közösen birtokolja. Azok a résztvevők, akikre ez a rendelkezés
alkalmazandó, jogosultak az ilyen szellemi tevékenységek eredményét földrajzi
korlátozás nélkül saját kereskedelmi céljaikra felhasználni.
3. Minden egyes félnek gondoskodnia kell
arról, hogy a másik fél és annak résztvevői megkapják a fenti elvekkel
összhangban nekik járó, a szellemi tevékenységek eredményéhez
fűződő jogaikat.
4. Miközben az e megállapodás által érintett
területeken fennmaradnak a versenyfeltételek, minden egyes félnek meg kell
tennie minden tőle telhetőt, hogy biztosítsa, hogy az adott
megállapodás értelmében szerzett jogokat és az annak alapján létrehozott
megállapodásokat oly módon gyakorolja, hogy ezáltal különösen a
következőket mozdítja elő:
i. a megállapodás értelmében létrejött,
jogosan nyilvánosságra hozott vagy más, jogszerű módon hozzáférhetővé
tett információ terjesztése és felhasználása;
ii. nemzetközi műszaki szabványok
elfogadása és alkalmazása.
II. SZERZŐI JOGI VÉDELEMBEN
RÉSZESÜLŐ ALKOTÁSOK
E megállapodás alapján a feleket vagy azok
résztvevőit illető szerzői jogot az irodalmi és művészeti
művek védelméről szóló berni egyezménnyel (1971. évi Párizsi Okmány)
összhangban álló elbánás illeti meg.
III. TUDOMÁNYOS MŰVEK
E melléklet IV. szakaszának sérelme nélkül, ha
a TKT másképp nem rendelkezik, a felek vagy az együttműködési
tevékenységekben részt vevők kutatási eredményeiket közösen publikálják.
Ezen általános szabályra figyelemmel a következő eljárásokat kell
alkalmazni:
a) amennyiben az egyik fél vagy annak más
résztvevői az e megállapodás alapján végzett együttműködési
tevékenységekből származó eredményeket tudományos és szakmai
folyóiratokban, cikkekben, jelentésekben, könyvekben közzéteszi, beleértve a
videót és a szoftvert is, a másik fél vagy annak más résztvevői jogosultak
a világszerte érvényes, nem kizárólagos, visszavonhatatlan, jogdíjmentes
használati engedélyre, ami alapján az ilyen munkát lefordíthatják, másolhatják,
adaptálhatják, továbbíthatják és nyilvánosan terjeszthetik;
b) a felek biztosítják, hogy az e megállapodás
alapján végzett együttműködési tevékenységekből eredő, független
kiadók által közzétett tudományos műveket a lehető legszélesebb
körben terjesszék;
c) a szerzői jogi védelemben
részesülő, nyilvános terjesztésre szánt és e megállapodás rendelkezései
értelmében elkészült alkotások valamennyi példányán fel kell tüntetni a
szerző(k) nevét vagy álnevét, feltéve, hogy a szerző vagy
szerzők kifejezetten visszautasítják nevük megjelentetését. A példányokon
emellett jól látható helyen kell elhelyezni a felek és/vagy a képviselőik
és/vagy a szervezeteik közös támogatását elismerő köszönetnyilvánítást.
IV. NYILVÁNOSSÁGRA NEM HOZOTT INFORMÁCIÓK
1. Írásos jellegű, nyilvánosságra nem hozott
információk
a) Minden egyes félnek vagy
értelemszerűen annak résztvevőinek a lehető legkorábbi
időpontban, lehetőség szerint már a TKT-ben meg kell jelölnie, hogy
mely információt nem kívánja nyilvánosságra hozni e megállapodással kapcsolatban,
többek között a következő feltételek figyelembevételével:
- az információ titkos jellege abban az
értelemben, hogy az információ szövegtestként, vagy pontos konfigurációjában,
vagy alkotóelemeinek összeállításában általában nem ismert, vagy törvényes úton
nem hozzáférhető a terület szakemberei számára,
- az információ tényleges vagy lehetséges
kereskedelmi értéke az információ titkos jellege miatt,
- az információt jogszerűen kezelő
személy a körülmények alapján alaposnak tűnő indokkal lépéseket tett
az információ titkosságának megőrzéséért.
A felek és kutatatási egységeik egyes
esetekben megállapodhatnak arról, hogy – amennyiben másként nem rendelkeznek –
az e megállapodás alapján folytatott együttműködési tevékenységek során
létrehozott, kicserélt vagy szolgáltatott információk egy részét ne lehessen
nyilvánosságra hozni.
b) Az egyes felek biztosítják, hogy az e
megállapodás értelmében nyilvánosságra nem hozott információ, s annak
ebből következő, minősített jellege könnyen felismerhető a
másik fél számára, például a megfelelő jelölés vagy a korlátozott
terjesztésre utaló felirat alapján. Ez vonatkozik az adott információ egészének
vagy egy részének bármilyen másolására is;
Valamely nyilvánosságra nem hozott információt
a megállapodás alapján fogadó félnek tekintetbe kell vennie az információ
minősített jellegét. Ezek a megszorítások automatikusan megszűnnek,
ha az információ tulajdonosa azt nyilvánosságra hozza, a terület
szakértőire vonatkozó korlátozások nélkül;
c) Az e megállapodás alapján közölt,
nyilvánosságra nem hozható információt az információt átvevő fél a hozzá
tartozó, illetve alkalmazásában álló személyek, illetve a kimondottan a
folyamatban lévő együttműködési tevékenységek sajátos céljából
meghatalmazott érintett szervezeti egységei vagy szervezetei számára adhatja
tovább, amennyiben az ilyen módon továbbadott, nyilvánosságra nem hozható
információval kapcsolatban külön titkossági megállapodást kötnek, és azt a
fentieknek megfelelően egyértelműen ilyen információként határozzák
meg;
d) Az e megállapodásnak megfelelően
nyilvánosságra nem hozható információt átvevő fél az azokat átadó fél
előzetes írásbeli hozzájárulásával az ilyen információt a (c) bekezdésben
egyébként megengedettnél szélesebb körben terjesztheti. A felek együttműködnek
az ilyen szélesebb körű terjesztéssel kapcsolatos előzetes írásbeli
hozzájárulás kérelmezésére és megszerzésére vonatkozó eljárások kidolgozásában;
a hozzájárulást mindkét fél saját politikái, belső rendeletei és törvényei
által megengedett mértékben adja meg.
2. Nem írásos jellegű, nyilvánosságra nem
hozott információk
A felek vagy azok résztvevői az e
megállapodás alapján rendezett szemináriumokon és más megbeszéléseken megadott,
nem dokumentum jellegű, nyilvánosságra nem hozott információt, vagy a
személyzet bővítéséből, létesítmények használatából vagy közös
projektekből eredő információt az e mellékletben a nem dokumentum
jellegű információval kapcsolatban meghatározott elvek szerint kezelik,
azzal a feltétellel azonban, hogy az ilyen nyilvánosságra nem hozott vagy más
bizalmas vagy kiváltságos információban részesülő személlyel tudatták az
információ átadásának időpontjában a vele közölt információ bizalmas
jellegét.
3. Ellenőrzés
Mindkét fél igyekszik elérni, hogy az e
megállapodás alapján birtokába jutott nem nyilvános információkat az itt
leírtak szerint ellenőrzése alatt tartsa. Ha az egyik fél úgy ítéli meg,
hogy bizonyosan vagy valószínűsíthetően nem lesz képes betartani a
fenti (1) és (2) bekezdésben a terjesztés tilalmára megállapított rendelkezéseket,
erről haladéktalanul tájékoztatja a másik felet. A felek ezután a
teendők meghatározása céljából egyeztetnek egymással.
V. A technológiakezelési terv (TKT) indikatív
jellemzői
A TKT a résztvevők között
megkötendő, az együttműködési tevékenységek végrehajtásával és a
résztvevők kötelezettségeivel és jogaival kapcsolatos egyedi megállapodás.
A szellemi tevékenységek eredményére való tekintettel a TKT rendszerint többek
között a következőkről szól: tulajdonjog, védelem, felhasználói jogok
kutatási és fejlesztési célokra, felhasználás és terjesztés, beleértve a közös
publikációra vonatkozó megállapodásokat, a meghívott kutatók jogai és
kötelességei, valamint vitás kérdések rendezési eljárásai. A TKT kiterjedhet az
elsődleges és másodlagos információkra, az engedélyezésre és a
teljesítésre vonatkozó szabályokra is.
[1]               INFCIRC/540.