               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 420 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Lengyelország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Lengyelország 2018. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Lengyelország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Lengyelország 2018. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére / 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Lengyelországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)A Lengyelországra vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  4
                2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Lengyelországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Lengyelország által elért eredményeket.

               (3)Lengyelország 2018. április 26-án benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  5
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  6
               .

               (5)Lengyelország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A 2018. évi konvergenciaprogram szerint a kormány az államháztartási egyenleget a GDP 1,7 %-ának megfelelő 2017-es hiányról 2021-re a GDP 0,7 %-ának megfelelő hiányra tervezi javítani. A középtávú költségvetési cél – a GDP 1,0 %-ának megfelelő strukturális hiány – a konvergenciaprogram időhorizontján belül, azaz 2021-ig, várhatóan nem teljesül. Az újraszámított strukturális egyenleg
                  7
                1,3 %-os hiány vetít előre 2021-re. A 2018. évi konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság-ráta a 2017-es 50,6 %-ról 2018-ban 50,4 %-ra, majd 2021-ig 46,0 %-ra csökken. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2018 tekintetében óvatos, az azt követő időszak tekintetében megalapozott.

               (6)A Tanács 2017. július 11-i ajánlásai szerint Lengyelországnak biztosítania kell, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  8
                nominális növekedési rátája 2018-ban ne haladja meg a 3,7 %-ot, ami a GDP 0,5 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Ugyanakkor megállapította, hogy a költségvetési eredmények értékelése során megfelelően figyelembe kell venni egy olyan költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozó célt, amely hozzájárul mind a folyamatban lévő gazdaságélénkülés megerősítéséhez, mind pedig az államháztartás fenntarthatóságának biztosításához. A Bizottság minőségi értékelést végzett a lengyel gazdaság helyzetéről, és kellő figyelmet fordított a fenntarthatósággal kapcsolatos kihívásokra. Ennek alapján megállapítást nyert, hogy nem kell további elemeket figyelembe venni. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2018-ben jelentős mértékű eltérés lesz az ajánlott kiigazítástól.

               (7)2019-ben, tekintettel a 1,5 %-os előre vetített kibocsátási résre, a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája nem haladhatja meg a 4,2 %-ot, összhangban a Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott követelménymátrix által előírt, a GDP 0,6 %-ának megfelelő strukturális kiigazítással. A Bizottság 2018. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2019-ben jelentős lesz az eltérés ettől a követelménytől. A Tanács összességében úgy véli, hogy 2018-tól meg kell tenni a szükséges intézkedéseket a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés biztosítása érdekében.

               (8)Közép- és hosszú távon Lengyelország számos területen – különösen a népesség elöregedésével összefüggésben – szembesül kiadási nyomással, ami új mechanizmusokat tesz szükségessé a közkiadások hatékonyságának és eredményességének értékelése, valamint az erőforrások újraelosztásának megkönnyítése érdekében. Mindezt szem előtt tartva a kormány megkezdte a költségvetési folyamat megerősítésére irányuló munkát, különösen a középtávú költségvetési keretrendszer megerősítése és a kiadási felülvizsgálatok költségvetési folyamatba való beépítése tekintetében. Lengyelország az egyetlen olyan tagállam, amelynek nincs teljes jogú, független költségvetési tanácsa, és nem is tervezi annak létrehozását, bár rendelkezik néhány független intézménnyel, amelyek részben ellátják egy költségvetési tanács tipikus feladatait. A 2018. évi országjelentés megállapítja, hogy Lengyelország nem tett előrelépést a kedvezményes héakulcs kiterjedt alkalmazásának korlátozása terén. A lengyel pénzügyminisztérium azonban jelenleg dolgozik azon, hogy egyszerűsítse az alkalmazandó adókulcsok árukhoz és szolgáltatásokhoz való rendelésének módját.

               (9)A lengyel munkaerőpiacon az elmúlt években kedvező fejlemények tapasztalhatók, a foglalkoztatási ráta pedig tovább nőtt. Egyes csoportok – különösen a nők, az alacsony képzettségűek és az idősebbek – részvétele azonban a többi tagállamhoz képest alacsony maradt. Számos közelmúltbeli szakpolitikai intézkedés a munkavállalási kedv csökkentése irányában hatott, különösen a nők és az idősebbek esetében. A lengyel szociális védelmi rendszer csak korlátozottan ösztönöz a munkavállalásra. Bár a gyermekek után járó ellátás csökkentette a szegénységet és az egyenlőtlenséget, máris negatív hatással volt a szülők – többnyire nők – munkaerőpiaci részvételére, mivel összegén és a rászorultság korlátozott vizsgálatán keresztül kompenzált más szociális juttatásokba épített, a munkavállalási kedv növelésére irányuló hatásokat. A nők munkaerőpiaci részvételének további akadálya, hogy az EU-ban továbbra is Lengyelországban az egyik legalacsonyabb a formális gyermekgondozásban részt vevő, háromévesnél fiatalabb gyermekek száma. A tartós ápolást biztosító személyek számára nyújtott korlátozott támogatás akadályozza, hogy e személyek belépjenek a munkaerőpiacra. A nyugdíjkorhatár csökkentése az idősebb munkavállalók egy részét a munkaerőpiac elhagyására ösztönözte. A nem uniós országokból érkező migráció segíti a munkaerő iránti növekvő kereslet kielégítését.

               (10)A munkaerőpiaci részvétel és az innovációs kapacitás bővítésének másik útja a diákok és a felnőttek felvértezése azokkal a megfelelő készségekkel és kompetenciákkal, amelyek a gyorsan változó munkaerőpiacon elősegítik a foglalkoztatást. A felnőttek oktatásban és képzésben való részvételének aránya jóval alacsonyabb az uniós átlagnál. Ez – karöltve a digitális készségek bizonyos gyengeségeivel, valamint különösen a nem felsőfokú végzettséggel rendelkező felnőttek körében az írás-olvasás és a számolás terén mutatkozó hiányosságokkal  – a foglalkoztathatóságot gátolja. Egyelőre nem ismert, hogy a közelmúltban bevezetett és a tervezett szakpolitikai intézkedések, például a közoktatás, a szakképzés és a felsőoktatás szervezetének változásai milyen hatást gyakorolnak majd a készségszintekre.

               (11)Lengyelország további intézkedéseket tett a munkaerőpiac szegmentálódásának kezelése érdekében azáltal, hogy korlátozta az ideiglenes foglalkoztatással való visszaélések lehetőségét, növelte a társadalombiztosítási járulékokat egyes atipikus foglalkoztatási formák esetében, és egyes ilyen szerződések esetében minimálórabért vezetett be. A határozatlan idejű szerződések száma és aránya 2016 vége óta nő, ugyanakkor a határozott időre szóló szerződések aránya továbbra is a legmagasabbak között van az EU-ban. A munka törvénykönyvének reformja a „kettős munkaerőpiacra” vonatkozó további jogszabályi változásokat is tartalmazhat. Potenciális problémaforrás az önfoglalkoztatók és az atipikus foglalkoztatási formák keretében foglalkoztatottak szociális védelmi lefedettsége, különösen a jövőbeli nyugdíjak megfelelősége szempontjából. 2015 óta számos intézkedést vezettek be az önfoglalkoztatók és az atipikus szerződésekkel foglalkoztatottak szociális védelmének javítása érdekében.

               (12)Az elmúlt években nőtt a nyugdíjba vonulás átlagos életkora. Ez a korábbi reformoknak, például a korkedvezményes nyugdíjazási lehetőségek visszavonásának és a törvényes nyugdíjkorhatár fokozatos emelésének az eredménye. Az átlagos nyugdíjkorhatár további emelése elengedhetetlen a gazdasági növekedés középtávú fenntartásához, valamint a nyugdíjrendszer megfelelőségének és költségvetési fenntarthatóságának biztosításához. Ezzel ellentétes irányba mutat ugyanakkor az a közelmúltbeli lépés, amely a törvényes nyugdíjkorhatárt a nők esetében 60 évre, a férfiak esetében pedig 65 évre csökkentette. Ugyanakkor a rendes bíróságok bíráinak nyugdíjkorhatárát – nemtől függetlenül – 65 évben állapították meg, ami összhangban van a Bizottság kérésével. A mezőgazdasásban jellemző alacsony munkaerő-mobilitás és rejtett munkanélküliség egyik oka a mezőgazdasági termelők speciális társadalombiztosítási rendszere, amelynek költségei a GDP közel 1 %-át teszik ki.

               (13)A lengyel egészségügyi eredmények javítása érdekében javítani kell az egészségügyi ellátáshoz való  hozzáférést és az ellátórendszer hatékonyságát. Az egészségügyi ellátással kapcsolatos, önbevallás alapján mért kielégítetlen szükségletek az EU-ban a legmagasabbak között vannak, és bizonyos beavatkozások esetében a várakozási idő különösen hosszú. A kórházi ágyak száma viszonylag magas, földrajzi eloszlása pedig nem optimális. A járóbeteg-ellátás és az alapellátás általában fejletlen; a rendszer arra ösztönzi az orvosokat, hogy a vizsgálatokat és a kezelést a szakellátást nyújtó intézményekben végeztessék el. E problémák megoldása különösen nagy kihívást jelent, mivel az állami finanszírozás szintje, valamint egyes szakterületeken az orvosok és ápolók száma Lengyelországban jóval az uniós átlag alatt van. 2017-ben erőfeszítések történtek az egészségügyi erőforrások hatékonyabb elosztására, de ezen intézkedések hatása meg nem érzékelhető.

               (14)A gazdaság innovációs kapacitásának növelése alapvető fontosságú ahhoz, hogy Lengyelország a globális értékláncban előbbre léphessen, és ezáltal fenntarthassa az életszínvonal javításának lehetőségét. Ehhez több fronton végrehajtott, több éven át tartó fokozatos szakpolitikai fellépés szükséges. A legfontosabb szakpolitikai területek közé tartozik a szabályozási környezetbe vetett bizalom kiépítése, a vállalkozások kutatási és fejlesztési kiadásainak ösztönzése, a tudomány erőforrásainak megerősítése többek között a felsőoktatás reformja révén, valamint a vállalkozások és a kutatási intézmények közötti fokozott információcsere és szoros együttműködés ösztönzése. Ez utóbbi keretében kedvező feltételeket kell biztosítani a közpénzekből finanszírozott és támogatott kutatási eredmények piacosításának. E területeken már számos szakpolitikai intézkedést végrehajtottak, és a kormány további lépéseket tervez.

               (15)A gyorsan változó szabályozás, valamint számos kulcsfontosságú jogszabály esetében a nyilvánossággal és a szociális partnerekkel folytatott konzultációk korlátozása rontja a jogalkotás minőségét, és egyre nagyobb bizonytalanságot jelent a vállalkozások számára. E tekintetben alapvető fontosságú a jogállamiság és az igazságszolgáltatás függetlenségének biztosítása is. A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az igazságszolgáltatási rendszer elfogadott módosításai súlyosan veszélyeztetik a jogállamiságot. A jogbiztonság és a szabályozói, adó- és más politikákba és intézményekbe vetett bizalom lényeges tényezők, amelyek hozzájárulhatnak a beruházások arányának növeléséhez. A megalapozott előzetes és utólagos hatásvizsgálatok, valamint a nyilvánossággal és a szociális partnerekkel folytatott, körültekintően megtervezett és végrehajtott konzultációk segíthetnek a jogalkotás minőségének javításában, a későbbi jogszabály-módosítások szükségességének csökkentésében, és ily módon növelhetik a szabályozási környezet kiszámíthatóságát. Ez hozzájárulhat az új jogszabályok esetleges rövid távú negatív mellékhatásainak – például az adószabályozások változásaiból eredő adminisztratív terhek ideiglenes növekedésének – mérsékléséhez is.

               (16)A közúthálózat az uniós finanszírozásnak köszönhetően gyorsan fejlődött, de a halálos közúti balesetek aránya továbbra is a legmagasabbak között van az EU-ban. Emellett a városokban egyre nagyobb problémákat okoz a mobilitás: a személygépkocsik számának növekedése és a gépjármű-állomány magas életkora miatt gyakoriak a torlódások, és magas a légszennyezés. A közösségi, alacsony kibocsátású és aktív közlekedési módok használatának jelenlegi ösztönzői nem elegendőek e kihívások kezeléséhez. Az uniós társfinanszírozású vasúti projektek végrehajtását továbbra is jelentős szűk keresztmetszetek hátráltatják, főként az építőipari ágazat korlátozott kapacitása és a vasúti infrastruktúrát működtető szervezet intézményi gyengeségei miatt. Továbbra is hiányzik a 2023 utáni évekre és valamennyi közlekedési módra vonatkozó hosszú távú közlekedésihálózat-fejlesztési stratégiai, amely egyértelműen meghatározná és kijelölné e módok sajátos szerepét.

               (17)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a lengyel gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi konvergenciaprogramot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Lengyelországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak azoknak Lengyelország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (18)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a 2018. évi konvergenciaprogramot, és arról alkotott véleményét
                  9
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy Lengyelország 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Biztosítsa, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2019-ben ne haladja meg a 4,2 %-ot, ami a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Tegyen lépéseket a közkiadások hatékonyságának növelése érdekében, többek között a költségvetési eljárás továbbfejlesztése által.

               2.Tegyen lépéseket a munkaerőpiaci részvétel növelése érdekében, többek között a gyermekgondozáshoz való hozzáférés javítása és a munkaerőpiac szempontjából releváns készségek – különösen a felnőttkori tanulás révén történő – előmozdítása révén, és szüntesse meg a tartósabb foglalkoztatási formák útjában álló akadályokat. Biztosítsa a nyugdíjrendszer fenntarthatóságát és megfelelőségét a tényleges nyugdíjbavonulási életkor növelésére irányuló intézkedésekkel és a kedvezményes nyugdíjrendszerek reformjával.

               3.Erősítse a gazdaság innovációs kapacitását, többek között a vállalkozások és a kutatási intézmények közötti szorosabb együttműködés támogatása révén. Javítsa a szabályozási környezetet, különösen a jogalkotási folyamat során a nyilvánossággal és szociális partnerekkel folytatott konzultációk biztosítása révén.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        COM(2018) 420 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 219 final.

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

                     (8)

                        A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve, A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (9)

                        Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 432 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a 2017. december 5-i tanácsi ajánlás nyomán Romániától várt eredményes intézkedések meghozatalának elmulasztásáról
            {SWD(2018) 366 final}

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a 2017. december 5-i tanácsi ajánlás nyomán Romániától várt eredményes intézkedések meghozatalának elmulasztásáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

               tekintettel az 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 10. cikke (2) bekezdésének negyedik albekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)A Tanács 2017. június 16-án az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 121. cikkének (4) bekezdésével összhangban megállapította, hogy Romániában a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, megfigyelhető eltérés áll fenn. A megállapított jelentős eltérés miatt a Tanács 2017. június 16-án kibocsátott ajánlásában
                  2
                azt ajánlotta Romániának, hogy hajtsa végre az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  3
                nominális növekedése 2017-ben ne haladja meg a 3,3 %-ot, ami a GDP 0,5 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg.

               (2)2017. december 5-én a Tanács megállapította
                  4
               , hogy Románia a 2017. június 16-i tanácsi ajánlás nyomán nem tett eredményes intézkedéseket. Ennek alapján a Tanács 2017. december 5-én kibocsátott felülvizsgált ajánlásában
                  5
                azt ajánlotta Romániának, hogy hajtsa végre az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedése 2018-ban ne haladja meg a 3,3 %-ot, ami a GDP 0,8 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Tanács továbbá azt is ajánlotta Romániának, hogy az összes rendkívüli bevételt a hiány csökkentésére használja fel, és a költségvetési konszolidációs intézkedések növekedésbarát módon biztosítsák az államháztartás strukturális egyenlegének tartós javulását. A Tanács felkérte Romániát, hogy 2018. április 15-ig tegyen jelentést az ajánlásra válaszul hozott intézkedésekről.

               (3)A Bizottság 2018. április 10-én és 11-én az 1466/97/EK tanácsi rendelet –11. cikkének (2) bekezdése szerinti helyszíni ellenőrzés céljából fokozott felügyeleti látogatás tett Romániában. A Bizottság, miután előzetes megállapításait megküldte a román hatóságoknak észrevételezésre, megállapításairól 2018. május [23]-án jelentésben számolt be a Tanácsnak. E megállapításokat ezt követően nyilvánosságra hozták. A Bizottság jelentése szerint a román hatóságok nem kívánnak reagálni a 2017. december 5-i tanácsi ajánlásra. A hatóságok megerősítették a küldöttség számára, hogy a 2018-ra vonatkozó céljuk továbbra is éppen csak a GDP 3 %-ának megfelelő szint alatti államháztartási hiány. A pozitív és növekvő kibocsátási rés miatt ez a tervezett strukturális hiány a tanácsi ajánlással ellentétes további romlására utal, és egyértelműen expanzív költségvetési politikát tükröz.

               (4)A román hatóságok 2018. április 20-án – a Tanács által megállapított határidőt követően – jelentést nyújtottak be a 2017. december 5-i tanácsi ajánlásra válaszul hozott intézkedésekről. A hatóságok e jelentésben megerősítették, hogy a 2018-ra vonatkozó céljuk továbbra is éppen csak a GDP 3 %-ának megfelelő szint alatti államháztartási hiány mard. A bejelentett intézkedések költségvetési hatása jelentősen elmarad a tanácsi ajánlás követelményétől.

               (5)A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján a nettó elsődleges államháztartási kiadások növekedése 10,8 %-ot tesz ki, ami jóval meghaladja a 3,3 %-os kiadási referenciaértéket. A strukturális egyenleg 2018-ban a GDP 0,5 %-ával romlik, elérve a GDP 3,8 %-ának megfelelő mértékű hiányt. Ez ellentétes a 2017-hez képest a GDP 0,8 %-át kitevő ajánlott strukturális javulással. Ezért mindkét pillér az ajánlott kiigazítástól való jelentős eltérést mutat. A kiadási referenciaérték a GDP 2,4 %-ának megfelelő eltérést mutat. A strukturális egyenleg alátámasztja ezt az értelmezést, de valamivel kisebb, a GDP 1,8 %-ának megfelelő mértékű eltérést jelez. A strukturális egyenleg által jelzett eltérés mértékét negatívan befolyásolja a potenciális GDP-növekedésre vonatkozó, a kiadási referenciaérték alapjául szolgáló középtávú átlaghoz viszonyítva magasabb becslés. Ezt figyelembe véve az átfogó értékelés megerősíti az ajánlott kiigazítástól való jelentős eltérést.

               (6)A 2017-hez képest bekövetkezett romlás nagyrészt a közszférában dolgozók illetményére fordított kiadások 2017 nyarán jogszabályba foglalt és 2018. januárban hatályba lépett növekedésének tudható be. A 2017. december 5-i tanácsi ajánlás alapjául szolgáló 2017. őszi bizottsági előrejelzés óta a hatóságok részben visszafordították a korábbi rendszerszintű nyugdíjreformot azáltal, hogy csökkentették a második nyugdíjpillérhez 2018-tól átcsoportosított társadalombiztosítási járulékok arányát. Ez a csökkentés pozitív rövid távú hatást gyakorol az államháztartási bevételekre, így az államháztartási egyenlegre. E költségvetési többletbevétel azonban hosszú távon eltűnik, mivel a második pillértől elvont társadalombiztosítási járulékok az öregségi nyugdíjak jövőbeni fizetésére vonatkozó kötelezettséget vonnak maguk után.

               (7)Ennek alapján tehát az a következtetés vonható le, hogy Románia által a 2017. december 5-i tanácsi ajánlás nyomán hozott intézkedések nem kielégítőek. A költségvetési kiigazítás 2018-ban elmarad a GDP 0,8 %-át kitevő éves strukturális kiigazítástól, amely annak felelne meg, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedése 2018-ban ne haladja meg a 3,3 %-ot,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Románia a 2017. december 5-i tanácsi ajánlás nyomán nem tett eredményes intézkedéseket.

               2. cikk

               Ennek a határozatnak Románia a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        HL C 216., 2017.7.6., 1. o.

                     (3)

                        A nettó elsődleges államháztartási kiadások nem tartalmazzák a kamatkiadásokat, az uniós programokra fordított azon kiadásokat, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, sem pedig az álláskeresési ellátásokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásait. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (4)

                        HL L 340., 2017.12.20., 49. o.

                     (5)

                        HL C 439., 2017.12.20., 1. o.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.6.6.
            COM(2018) 332 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a bizonyos növekedésserkentő hormonokkal nem kezelt állatokból származó marhahús behozataláról az Amerikai Egyesült Államokkal kötendő megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               A kezdeményezés célja a hormonmentes marhahús behozatalára vonatkozóan az Egyesült Államokkal érvényben lévő jelenlegi megállapodás módosítása. Ez semmilyen módon nem érinti a hormonkezelt marhahúsra vonatkozó uniós tilalmat.

               Az Egyesült Államok 2016 decemberében lépéseket tett afelé, hogy egyes uniós termékek esetében újra emelt vámokat alkalmazzon azt követően, hogy az amerikai marhahúságazat hangot adott azon aggályainak, hogy az Európai Unió feltehetőleg megsérti a bizonyos növekedésserkentő hormonokkal nem kezelt állatokból származó marhahús behozataláról, valamint az Amerikai Egyesült Államok által az Európai Unióból származó bizonyos termékekre kivetett emelt vámokról szóló, az Amerikai Egyesült Államokkal kötött, 2013. október 21-i felülvizsgált egyetértési megállapodást
                  1
                (a továbbiakban: felülvizsgált egyetértési megállapodás). A felülvizsgált egyetértési megállapodást az Európai Unió és az Amerikai Egyesült Államok a húsra és húskészítményekre (hormonokra) vonatkozó intézkedésekről (DS26 EC) folytatott WTO vitarendezési eljárást követően kötötte, és az a vitarendezési eljárások során a vizsgálóbizottsági jelentés végrehajtására irányuló közösen elfogadott megoldásként 2014. április 14-én bejelentésre került a WTO Vitarendezési Testületének.

               Az eredeti egyetértési megállapodás és annak felülvizsgált változata alapján az EU éves vámkontingenst nyitott meg a kiváló minőségű marhahúsra vonatkozóan
                  2
               .

               Miután az Egyesült Államok 2016 decemberében megindította az eljárást, hogy emelt vámokat alkalmazzon egyes uniós termékek esetében, a felek konzultáltak a felülvizsgált egyetértési megállapodás alkalmazásáról annak IV. cikkének megfelelően.

               Az ajánlás célja, hogy a Bizottság felhatalmazást kapjon arra, hogy – az említett konzultációkat követően – az Egyesült Államokkal megállapodásra jusson a kiváló minőségű marhahúsra vonatkozó vámkontingens alkalmazásáról és lehetőleg annak országok közötti elosztásáról.

               Valószínűleg tárgyalásokra lesz szükség a többi szállító országgal is annak biztosítása érdekében, hogy a szóban forgó vámkontingens esetében az Egyesült Államokkal az országok közötti elosztásra vonatkozóan létrejövő megegyezés tiszteletben tartsa a WTO-egyezmény/GATT-megállapodás szerinti meglévő jogaikat.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

               Tárgytalan.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

               Tárgytalan.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               Az EUMSZ 207. cikke (közös kereskedelempolitika), valamint 218. cikkének (3) és (4) bekezdése.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

               Tárgytalan, mivel az Unió a közös kereskedelempolitika területén kizárólagos hatáskörrel rendelkezik (az EUMSZ 3. cikke (1) bekezdésének e) pontja).

               •Arányosság

               Tárgytalan.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

               Nemzetközi megállapodás megkötése az egyetlen mód annak biztosítására, hogy az aláíró felek a későbbiekben ne kérdőjelezzék meg azt, amiről megállapodás született.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

               Tárgytalan.

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

               A bizonyos növekedésserkentő hormonokkal nem kezelt állatokból származó marhahús behozataláról az Amerikai Egyesült Államokkal kötendő megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásra vonatkozó kezdeményezés ütemtervét a Bizottság 2018. március 27. és április 24. között nyilvános konzultációra bocsátotta. Összesen 37 hozzászólás érkezett, 24 uniós állampolgároktól, vállalkozásoktól vagy szakmai szervezetektől, 13 pedig Unión kívüli vállalkozásoktól és kormányoktól.

               12 hozzászólás érkezett uniós (belgiumi, görögországi, németországi, olaszországi, spanyolországi és svéd) állampolgároktól; ezekben támogatásukat fejezték ki az olyan mezőgazdaság iránt, amely tiszteletben tartja a környezetet, az állatok jólétét és egészséges termékek előállítására törekszik, valamint hangsúlyozták a hormonok és antibiotikumok mellőzésének fontosságát a hús előállítása során. Egyesek szerint csökkenteni kellene a húsfogyasztást.

               Uniós kis- és középvállalkozásoktól négy hozzászólás érkezett (Egyesült Királyság, Görögország és Olaszország), amelyek vagy támogatták az uniós kezdeményezést vagy azt kérték, hogy egyidejűleg kerüljön sor az irányítási rendszer felülvizsgálatára is, illetve egy hozzászólás a kiváró megközelítést szorgalmazta. Egy hozzászólás azt javasolja, hogy a marhahús kereskedelmével foglalkozó vállalkozásokkal folytassanak konzultációt, valamint kapjanak időt az új helyzethez való alkalmazkodásra. Egy hozzászólás elégedettségét fejezte ki a jelenlegi kvótán belüli marhahús-ellátással kapcsolatban.

               A fennmaradó nyolc uniós hozzászólás (uniós szintű, valamint franciaországi, németországi, olaszországi és egyesült királysági) szakmai szervezetektől érkezett. Ezek emlékeztettek arra, hogy az EU-ban az állattenyésztés során be van tiltva a hormonok növekedésserkentőként való használata, valamint hogy az Unióban alkalmazandó élelmiszer-biztonsági és egészségügyi előírásokat be kell tartani. Két hozzászólás hangsúlyozta, hogy a tárgyalások eredményeképpen nem szabadna megemelni a kvóta szerinti behozatal keretében megengedett mennyiséget. Egy hozzászólás az antibiotikumok növekedésserkentő-helyettesítőként történő használatára hívta fel a figyelmet. Egy másik azt emelte ki, hogy a megállapodásnak összhangban kell lennie a WTO jogszabályaival. Két hozzászólás szerint az uniós hatóságoknak támogatniuk kellene az uniós marhahúságazatot, két másik pedig hangsúlyozta annak fontosságát, hogy az EU a káros kereskedelmi háború elkerülése érdekében megoldást találjon az Egyesült Államokkal.

               Tizenhárom nem uniós hozzászólás érkezett, főként argentin vállalkozások és szakmai szervezetek részéről, amelyek amellett érveltek, hogy Argentína is részt vehessen a tárgyalásokban. Egy új-zélandi, a kormánya állat támogatott húsipari szervezet azt emelte ki, hogy Új-Zéland ugyan a kvótán belüli kereskedelem szempontjából kis beszállítónak számít, de az érintett export fontos az új-zélandi gazdaság szempontjából, ezért a szervezet azt kéri, hogy Új-Zéland véleményét is kérjék ki. A fennmaradó két hozzászólás az ausztrál és az uruguayi kormány részéről érkezett, amelyek a WTO jogszabályai értelmében részt kívánnak venni a tárgyalásokban.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

               Tárgytalan.

               •Hatásvizsgálat

               Tárgytalan.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

               Tárgytalan.

               •Alapjogok

               Tárgytalan.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               Nincsenek.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a bizonyos növekedésserkentő hormonokkal nem kezelt állatokból származó marhahús behozataláról az Amerikai Egyesült Államokkal kötendő megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikkére, valamint 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az Európai Unió 2013. október 21-én megkötötte a bizonyos növekedésserkentő hormonokkal nem kezelt állatokból származó marhahús behozataláról, valamint az Amerikai Egyesült Államok által az Európai Unióból származó bizonyos termékekre kivetett emelt vámokról szóló felülvizsgált egyetértési megállapodást
                  3
                (a továbbiakban: felülvizsgálat egyetértési megállapodás).

               (2)A felülvizsgált egyetértési megállapodás megkötésére a húsra és húskészítményekre (hormonokra) vonatkozó intézkedésekről (DS26 EC) folytatott WTO vitarendezési eljárást követően került sor, és a megállapodás 2014. április 14-én bejelentésre került a WTO Vitarendezési Testületének.

               (3)Az eredeti egyetértési megoldás és annak felülvizsgált változata alapján az EU éves vámkontingenst nyitott meg a kiváló minőségű marhahúsra vonatkozóan
                  4
               .

               (4)Az Európai Unió és az Amerikai Egyesült Államok konzultációkat folytatott a felülvizsgálat egyetértési megállapodás alkalmazásáról, annak IV. cikkében leírtaknak megfelelően.

               (5)A Bizottságot ezért fel kell hatalmazni arra, hogy az Amerikai Egyesült Államokkal tárgyalásokat kezdjen a felülvizsgált egyetértési megállapodás alapján nyitott vámkontingensek alkalmazására vonatkozóan, beleértve azok országok közötti elosztását is. A Bizottságnak arra is törekednie kell, hogy a WTO-szabályokkal összhangban – a szükséges mértékben – megszerezze a jelentős szállítói érdekekkel rendelkező országok beleegyezését a szóban forgó vámkontingensek országok közötti elosztása tekintetében.

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Tanács felhatalmazza a Bizottságot, hogy az Európai Unió nevében tárgyalásokat kezdjen az Amerikai Egyesült Államokkal a bizonyos növekedésserkentő hormonokkal nem kezelt állatokból származó marhahús behozataláról, valamint az Amerikai Egyesült Államok által az Európai Unióból származó bizonyos termékekre kivetett emelt vámokról szóló, az Amerikai Egyesült Államokkal kötött, 2013. október 21-i felülvizsgált egyetértési megállapodás alapján megnyitott vámkontingensek alkalmazásáról, beleértve e vámkontingensek országok közötti elosztását is. A Bizottság arra is felhatalmazást kap, hogy az Európai Unió nevében tárgyalásokat kezdjen a jelentős szállítói érdekekkel rendelkező országokkal annak érdekében, hogy az alkalmazandó WTO-szabályokkal összhangban – a szükséges mértékben – megszerezze beleegyezésüket a szóban forgó vámkontingensek országok közötti elosztása tekintetében.

               2. cikk

               A tárgyalásokat a Tanács mellékletben szereplő tárgyalási irányelveinek megfelelően kell lefolytatni.

               3. cikk

               A Bizottság a WTO-szabályokkal összhangban és a(z) [a különbizottság neve a Tanács által beszúrandó]-val/-vel konzultálva folytatja le a tárgyalásokat.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 27., 2014.1.30., 2. o.

                     (2)

                        HL L 148., 2012.6.8., 9. o.

                     (3)

                        HL L 27., 2014.1.30., 2. o.

                     (4)

                        HL L 148., 2012.6.8., 9. o.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.6.6.
            COM(2018) 332 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA TANÁCS HATÁROZATA
            a bizonyos növekedésserkentő hormonokkal nem kezelt állatokból származó marhahús behozataláról az Amerikai Egyesült Államokkal kötendő megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               MELLÉKLET

               Tárgyalási irányelvek

               1.A Bizottságnak tárgyalásokat kell kezdenie az Amerikai Egyesült Államokkal egy, a bizonyos növekedésserkentő hormonokkal nem kezelt állatokból származó marhahús behozatalára vonatkozó megállapodásról, különös tekintettel a 2013. október 21-i felülvizsgált egyetértési megállapodás II. cikkében meghatározott, kiváló minőségű marhahúsra vonatkozó vámkontingens alkalmazására.

               2.E célból a Bizottság a kiváló minőségű marhahúsra vonatkozó éves vámkontingens bizonyos arányában országspecifikus kontingenst ajánlhat fel az Amerikai Egyesült Államoknak, a 2013. október 21-i felülvizsgált egyetértési megállapodás II. cikke (4) bekezdésének megfelelően. A Bizottság nem tárgyalhat a 2013. október 21-i felülvizsgált egyetértési megállapodás II. cikkének (4) bekezdésében meghatározott, kiváló minőségű marhahúsra vonatkozó vámkontingens éves mennyiségének (45 000 tonna, terméktömeg) növeléséről.

               3.Az Amerikai Egyesült Államokkal kötendő megállapodásnak és különösen a felülvizsgált egyetértési megállapodás II. cikkének (4) bekezdésében meghatározott, kiváló minőségű marhahúsra vonatkozó vámkontingensen belüli mennyiségek országspecifikus kontingenseinek meghatározásakor tiszteletben kell tartani a vonatkozó WTO-szabályokat, többek között a szóban forgó vámkontingenseket használó más szállító országok WTO/GATT szerinti jogait.

               4.A Bizottságnak arra kell törekednie, hogy a WTO-szabályokkal összhangban – a szükséges mértékben – megszerezze a jelentős szállítói érdekekkel rendelkező országok beleegyezését a szóban forgó vámkontingensek országok közötti elosztása tekintetében.

               5.A Bizottság jelentést tesz a Tanácsnak a tárgyalások eredményéről, illetve – adott esetben – a tárgyalások során esetlegesen felmerülő minden problémáról.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.11.21.
            COM(2018) 759 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            az euróövezet gazdaságpolitikájáról
            {SWD(2018) 467 final}

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               az euróövezet gazdaságpolitikájáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 136. cikkére, összefüggésben annak 121. cikke (2) bekezdésével,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az euróövezet a folyamatos gazdasági növekedés hatodik évébe lép, ezzel egyidejűleg zárul a negatív kibocsátási rés, azonban a kilátásokat fenyegető kockázatok növekednek, és a növekedés várhatóan mérséklődik. A potenciális növekedés jelentősen elmarad a válság előtti szintektől, és a tagállamok gazdasági ellenálló képességének jelentős eltérései miatt továbbra is különböző az egyes országokban. A reálbér-növekedés még mindig mérsékelt, és elmarad a termelékenység alakulásától. A foglalkoztatás folyamatos növekedésével a nominálbér-növekedés és a maginfláció emelkedésnek indult, azonban néhány tagállamban egyes területeken még minding fennáll a munkaerő kihasználatlansága vagy a magas munkanélküliség. Az elmúlt öt évben az euróövezetben nagy folyófizetésimérleg-többlet figyelhető meg, amely az euróövezeti export dinamikájához és a javuló versenyképességi helyzethez köthető, miközben az országok közötti eltérések továbbra is jelentősek a külgazdaság területén. Azon tagállamok nettó nemzetközi befektetési pozíciója, amelyek folyó fizetési mérlege hosszú időn át jelentős hiányt mutatott, továbbra is erősen negatív, és ehhez rendszerint a magán- és az állami szférában felhalmozódott jelentős adósságállomány is társul, ami sebezhető pontot jelent. A hitelállomány-leépítés megfelelő üteme, a támogató növekedési és inflációs környezet, a termelékenység növelésére irányuló további reformok alapvető fontosságúak az euróövezet egyensúlyának sikeres helyreállítása érdekében
                  3
               . A kedvező keresleti dinamika is kulcsfontosságú, és a nagy többlettel rendelkező országok is hozzájárulhatnak az egyensúly helyreállításához azon feltételek megerősítése révén, amelyek elősegítik a bérnövekedést, valamint az állami és magánberuházásokat.

               (2)A hosszú távú növekedési potenciál erősítése, valamint a nemzeti és regionális egyenlőtlenségek leküzdése érdekében tovább kell fokozni a munkaerőpiaci részvételi arányt, a növekedést elősegítő strukturális reformokat, valamint a termelékenység és az innováció növelését eredményező tárgyi eszközökbe és immateriális javakba történő beruházásokat, különösen azokban a tagállamokban, ahol ez a növekedési potenciál egyértelműen alacsonyabb az euróövezet átlagánál. Ez fontos az euróövezet gazdasági, társadalmi és területi kohéziójának megerősítéséhez.

               (3)Ahhoz, hogy biztosítani lehessen az erőteljes és fenntartható gazdasági növekedést, rendkívül fontos az euróövezeti makrogazdasági politikák – ezen belül a monetáris, fiskális és strukturális politikák – összességének következetessége és egyensúlya. Az elmúlt években az Európai Központi Bank a monetáris politika a hagyományostól eltérő, új eszközeivel igyekezett teljesíteni középtávú inflációs célját, a növekedés és a munkahelyteremtés egyidejű támogatásával. A monetáris politika fokozatos normalizálásának fényében megfelelően differenciált költségvetési politikákra és a strukturális reformok előtérbe helyezésére van szükség ahhoz, hogy a növekedés rövid és hosszú távon is folytatódhasson.

               (4)Az euróövezet és tagállamai költségvetési fenntarthatóságának megerősítéséhez differenciált nemzeti politikákra van szükség teljeskörűen tiszteletben tartva a Stabilitási és Növekedési Paktumot, és figyelembe véve a költségvetési mozgásteret. A nemzeti költségvetési politikák összehangolása a közös költségvetési szabályokkal a gazdasági és monetáris unió (GMU) zökkenőmentes működésének nélkülözhetetlen előfeltétele. A közös költségvetési szabályok nemzeti szinten az államadósság fenntarthatóságát hivatottak biztosítani, miközben gondoskodnak a makrogazdasági stabilizációhoz szükséges mozgástér megőrzéséről. A 2015–2018 közötti időszakban az euróövezet költségvetési irányvonala átlagban véve nagy vonalakban semleges maradt. A Bizottság előrejelzése alapján a költségvetési irányvonal 2019-ben enyhén expanzívvá válik annak ellenére, hogy a kibocsátás a potenciális szint fölé nőtt. A költségvetési tartalékok újbóli felépítése különösen fontos azokban a tagállamokban, ahol még mindig magas az államadósság szintje. Ha erre sor kerül, az csökkentené a sokkhatásokkal szembeni sebezhetőségüket, és lehetővé tenné az automatikus stabilizátorok teljes körű működését a következő visszaesés idején. A közberuházások növelése – különösen a költségvetési mozgástérrel rendelkező tagállamokban – elősegítené a növekedést és az egyensúly helyreállítását.

               (5)A költségvetési strukturális reformok továbbra is kulcsfontosságúak a költségvetési fenntarthatóság javítása és a gazdasági növekedési potenciál erősítése érdekében. A nemzeti költségvetési keret jobb működése, a kiadások jól irányított felülvizsgálata, valamint a hatékony és átlátható közbeszerzés megerősítheti a közkiadások hatékonyságát és eredményességét, továbbá a költségvetési politikák hitelességét. A nemzeti költségvetések összetételének javítása, mind bevételi, mind kiadási oldalon – többek között az erőforrások beruházásokra való összpontosítása révén – növelné a költségvetések növekedésre gyakorolt hatását, hosszabb távon pedig javítaná a termelékenységet. Az adórendszerek egyszerűsítése és modernizálása, valamint az adócsalás, az adókijátszás és az adókikerülés kezelése – nevezetesesen az agresszív adótervezés elleni intézkedések révén – elengedhetetlen ahhoz, hogy az adórendszerek hatékonyabbá és méltányosabbá váljanak. Az euróövezet és a tagállamok üzleti környezetének, valamint gazdasága ellenálló képességének javítása szempontjából kulcsfontosságú annak biztosítása, hogy az adórendszerek elősegítsék az egységes piac elmélyítését, és ösztönözzék a vállalkozások közötti versenyt. A közös konszolidált társaságiadó-alap eszközül szolgálhatna ebben a törekvésben.

               (6)A munkaerő- és termékpiacok szerkezeti és intézményi sajátosságai, valamint a közigazgatások megfelelő működése fontos tényezőnek számítanak az euróövezeti tagállamok ellenálló képessége szempontjából. Ellenálló gazdasági struktúrákkal megakadályozható, hogy a sokkok jelentős és tartós hatást gyakoroljanak a bevételre és a munkaerő-kínálatra. Ez megkönnyítheti a monetáris politika működését, és mérsékli a különbségeket, megalkotva a fenntartható és inkluzív növekedés feltételeit. A strukturális reformok – különösen az országspecifikus ajánlásokban előírt intézkedések – hatékonyabb összehangolása és végrehajtása nyomán kedvező továbbgyűrűző hatások jelentkezhetnek a tagállamokban, és a reformok pozitív hatásai is erősödhetnek az euróövezetben. A versenyt élénkítő termékpiaci reformok, valamint az erőforrás-hatékonyságot, az üzleti környezetet és az intézmények minőségét javító – köztük a hatékony igazságügyi rendszerre irányuló – reformok a tagállamokban és az euróövezet egészében egyaránt erősítik a gazdaság ellenálló képességét. Az egységes piac továbbra is számottevő kiaknázatlan lehetőségeket tartogat, és elmélyítéséhez még jelentős előrelépésekre van szükség, különösen a pénzügyi szolgáltatások, a digitális tevékenységek, az energia és a közlekedés terén, a jogszabályok időben történő végrehajtásának és jobb érvényesítésének biztosításával.

               (7)A szociális jogok európai pillére húsz kulcsfontosságú elvet határoz meg a munkaerőpiaci esélyegyenlőségre és a munkavállalási jogra, a tisztességes munkafeltételekre, valamint a szociális védelemre és a társadalmi befogadásra vonatkozóan. A munkaerőpiaci részvételt ösztönző, az átmenetet támogató és a szegmentációt csökkentő reformok elősegíthetik a növekedés fellendítését, a gazdaság ellenálló képességének javítását és az automatikus stabilizációt, csökkentik az egyenlőtlenségeket, és segítenek szembenézni a változó gazdaság kihívásaival. Személyre szabott munkakeresési támogatás, képzés és átképzés biztosításával a munkaképes munkanélküliek eredményesen és időben aktivizálhatók Létfontosságú a magas minőségű oktatáshoz és képzéshez való hozzáférés, ami a humántőkébe és készségekbe való megfelelő beruházást tesz szükségessé, különösen az alacsonyan képzett személyek esetében. Az ilyen reformok és beruházások javítják a foglalkoztathatóságot, innovációt, termelékenységet és béreket közép- és hosszabb távon, növelve az euróövezet ellenálló képességét és előmozdítva a társadalmi befogadást és mobilitást a tagállamok, valamint az euróövezet területén. Az adóterhek az euróövezetben viszonylag magasak, és ezek súlypontja áthelyeződött a munkára; élénkíthetné a munkaerő-kínálatot és -keresletet, ha a munkát terhelő adókról áthelyeződne a hangsúly a növekedést kevésbé hátráltató adóbázisokra, mint például a vagyonadókra, a fogyasztási vagy környezeti adókra. A foglalkoztatásvédelmi jogszabályoknak méltányos és tisztességes munkakörülményeket kell biztosítaniuk valamennyi munkavállaló számára, különös tekintettel az új foglalkoztatási formákra és az új szerződéstípusokra, amelyek új lehetőséget teremtenek, azonban kihívásokat is jelentenek a munkahelybiztonság és a szociális védelem tekintetében. A megfelelő jövedelemtámogatás biztosításához és a minőségi szolgáltatások biztosításához hatékony és fenntartható szociális védelmi rendszerekre van szükség. A nyugdíjreformok, valamint a munka és a magánélet közötti egyensúlyra irányuló intézkedések ugyancsak meghatározó jelentőséggel bírnak a munkaerőpiaci részvétel ösztönzése szempontjából. A munkaerő-, ágazati és földrajzi mobilitás szükségtelen korlátozása kedvezőtlenül befolyásolhatja a munkaerő átcsoportosítását a tagállamokon belül és az euróövezet területén. Döntő fontosságú a szociális partnerek bevonása a munkaügyi, szociális és kapcsolódó gazdasági reformokba.

               (8)Az euróövezeti bankszektor szilárdsága növekedett a válság óta, azonban vannak még kezelésre szoruló problémák. A magánszektor adósságállománya továbbra is magas, és az adórendszerekre továbbra is jellemző a hitelfinanszírozás előnyben részesítése. Az államkötvényhozamok jelentős növekedése azzal a kockázattal jár, hogy erodálódik a bankok tőkéje, ami kedvezőtlen továbbgyűrűző hatásokkal járhat az euróövezet területén. A banki üzleti modellek kiigazításának igénye, az alacsony kamatlábbal jellemezhető környezet és az egyéb finanszírozási formák terjedéséből adódó, egyre kiélezettebb verseny változatlanul nyomást gyakorol a bankok nyereségességére. A nemteljesítő hitelek aránya az összes hitelek arányához képest csökken, és ez gyorsabb ütemben történik a legnagyobb állománnyal rendelkező tagállamokban. Mindazonáltal azokban a tagállamokban, ahol a nemteljesítő hitelek aránya messze az euróövezeti átlag felett van, további kitartó erőfeszítésekre van szükség. 2018 márciusában a Bizottság a fennmaradó nemteljesítő hitelek kezelése és azok jövőbeli felhalmozódásának elkerülése érdekében kockázatcsökkentési csomagot terjesztett elő, amelyet a Parlamentnek és a Tanácsnak teljes körűen el kell fogadnia. A bankunió kiteljesítése érdekében alapvető fontosságú a 2016-os novemberi bankcsomag 2018 végéig történő elfogadása. Ez a csomag tovább mérsékli a kockázatokat a banki tőkepufferekkel és likviditással kapcsolatos nemzetközileg elfogadott normák átvételével. A pénzmosás elleni szabályok súlyos megsértését követően a Bizottság javaslatot tett az Európai Bankhatóság és a felügyeleti együttműködés megerősítésére az e területre vonatkozó szabályozási keret érvényesítésének megerősítése céljából. A bankunió létrehozása terén lényeges előrelépések történtek, ám a folyamat még nem zárult le. Az a tény, hogy jelenleg nincs közös európai betétbiztosítási rendszer és az Egységes Szanálási Alapnak nincs közös védőhálója, akadályozza a bankuniót abban, hogy meg tudja törni a bankok és az államháztartások közötti kölcsönös függőséget.

               (9)A gazdasági és monetáris unió (GMU) intézményi struktúrájának megerősítése szempontjából prioritásnak számít a bankunió és a tőkepiaci unió kiteljesítése, valamint a GMU elérését célzó, a 2024-ig tartó időszakra vonatkozó útiterv valamennyi elemével kapcsolatban is intézkedéseket kell hozni. A kockázatcsökkentés terén elért haladást is figyelembe véve a közös monetáris politika és a decentralizált költségvetési politika miatt nagyobb kockázatmegosztásra van szükség. 2017 decemberében és 2018 májusában a Bizottság javaslatcsomagot terjesztett elő, amelyben további lépéseket határoz meg a GMU kiteljesítéséhez, és amely tartalmazza (a többéves pénzügyi keretben javasolt) európai beruházásstabilizáló funkciót és reformtámogató programot. A javaslatok a GMU elmélyítéséről szóló, 2017. májusi vitaanyagon, valamint az öt elnök 2015. júniusi jelentésén alapulnak. Az euróövezet pénzügyminisztereinek 2018. júniusi megállapodásával összhangban a bankunióra vonatkozó politikai döntéseket kell hozni, és konkrét lépéseket kell tenni, ezen belül el kell kezdeni az európai betétbiztosítási rendszerre vonatkozó tárgyalásokat, és tovább kell erősíteni az Európai Stabilitási Mechanizmust, amellyel kapcsolatban a vezetők megállapodtak arról, hogy az Egységes Szanálási Alap közös védőhálóját kell biztosítania. Mindezek a reformok hozzá fognak járulni az euró nemzetközi szerepének erősítéséhez, amely ezáltal arányosabb lesz az euróövezet globális gazdasági és pénzügyi jelentőségével. Fontos, hogy e kérdések megvitatására az euróövezeten kívüli tagállamokkal szemben nyitott és általuk átlátható módon kerüljön sor.

               (10)A Foglalkoztatási Bizottsággal és a szociális védelemmel foglalkozó bizottsággal konzultációra került sor ezen ajánlás foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól,

               AJÁNLJA, hogy az euróövezeti tagállamok a 2019–2020 közötti időszakban – egyénileg és kollektíven – tegyenek intézkedéseket az eurócsoporton belül a következők érdekében:

               (1)Mélyítsék el az egységes piacot, javítsák az üzleti környezetet, valamint valósítsanak meg az ellenálló képességet növelő termék- és szolgáltatáspiaci reformokat. A jelenleg folyófizetésimérleg-hiánnyal rendelkező euróövezeti tagállamokban csökkentsék a külső adósságállományt, és hajtsanak végre a termelékenység növelésére irányuló reformokat, a szociális partnerek szerepét tiszteletben tartva javítsák a bérnövekedést támogató feltételeket, a nagy folyófizetésimérleg-többlettel rendelkező euróövezeti tagállamokban pedig hajtsanak végre beruházásélénkítő reformokat.

               (2)A nagy államadóssággal rendelkező euróövezeti országokban állítsák helyre a költségvetési tartalékokat, támogassák az állami és magánberuházásokat, továbbá valamennyi országban javítsák az államháztartás minőségét és összetételét.

               (3)Csoportosítsák át az adókat a munkáról, valamint erősítsék meg az oktatási rendszereket és a készségekbe történő beruházást, valamint az átmenetet támogató aktív munkaerőpiaci politikák hatékonyságát. Kezeljék a munkaerőpiac szegmentációját, és biztosítsák a megfelelő szociális védelmi rendszert az euróövezet egészében.

               (4)Léptessék életbe az Egységes Szanálási Alap közös védőhálóját, hozzanak létre egy európai betétbiztosítási rendszert, valamint erősítsék meg az európai szabályozási és felügyeleti keretet. Ösztönözzék a magánszektor jelentős adósságállományának rendezett leépítését. Csökkentsék gyors ütemben a nemteljesítő hitelek szintjét az euróövezetben, és akadályozzák meg ezek újbóli felhalmozódását, a hitelfinanszírozás adóelőnyének megszüntetésével is.

               (5)Mielőbb tegyenek előrelépést a gazdasági és monetáris unió kiteljesítése felé, egyebek mellett az euró nemzetközi szerepének erősítésére vonatkozó céllal is, figyelembe véve többek között a pénzügyi szektorra vonatkozó bizottsági javaslatokat, valamint a reformtámogatási programot és a 2021–2027-es többéves pénzügyi keretben javasolt európai beruházásstabilizáló eszközt.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)

                        Európai Bizottság (2018), a riasztási mechanizmus keretében készült 2019. évi jelentés.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.1.8.
            COM(2018) 1 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a Marokkói Királysággal kötött halászati partnerségi megállapodás végrehajtására vonatkozó jegyzőkönyv elfogadására irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról
            {SWD(2018) 1 final}{SWD(2018) 2 final}

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               A Bizottság javaslata szerint a Marokkói Királysággal tárgyalásokat kell folytatni egy olyan, a halászati partnerségi megállapodás végrehajtására vonatkozó új jegyzőkönyvről, amely megfelel az uniós flotta igényeinek, valamint összhangban van a közös halászati politikáról szóló 1380/2013/EU rendelettel és a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló bizottsági közleményről szóló 2012. március 19-i tanácsi következtetésekkel.

               •Összhang a szakpolitikai területen már meglévő rendelkezésekkel

               Az Európai Unió és a Marokkói Királyság közötti jelenlegi halászati partnerségi megállapodás 2007. február 28-án lépett hatályba
                  1
               . A megállapodásban foglaltak végrehajtását két egymást követő jegyzőkönyv tette lehetővé, amelyek biztosították a nyílt tengeri és tengerfenéken élő fajok halászatát célzó uniós hajók számára a Marokkó halászati övezetéhez való hozzáférést 2011. december 14-ig, azaz a második végrehajtási jegyzőkönyv a Parlament annak elfogadásához való hozzá nem járulása következtében történt felmondásáig. Az Európai Parlament megkérdőjelezte a javasolt aktus fenntarthatóságát, ár-érték arányát és nemzetközi jogszerűségét. Az Európai Parlament aggályait figyelembe vevő harmadik jegyzőkönyvet
                  2
                2014-ben kötötték meg, és 2018. július 14-én veszti hatályát.

               Marokkó Unióhoz közel elhelyezkedő és halászati erőforrásokban gazdag halászati övezetei nélkülözhetetlen halászterületnek számítanak mind a spanyolországi és portugáliai hagyományos, kisüzemi halászat számára, mind a távolabbi tagállamok ipari jellegű flottái számára. Ezek a halászati övezetek magukban foglalják mind a Marokkó felségterületéhez, mind az annak joghatósága alá tartozó vizeket, azaz a Nyugat-Szahara vizeit is, ahol Marokkó de facto igazgatást gyakorol (a jelenlegi jegyzőkönyvben külön jelentéstételi mechanizmusokat vezettek be a helyi lakosságot érintő társadalmi-gazdasági előnyök biztosítása érdekében).

               A Marokkóval kötött halászati partnerségi megállapodás összesen 11 tagállam hajói számára biztosít halászati lehetőséget hat különböző halászati kategóriában, amely kategóriák kiterjednek a kis méretű nyílt vízi, a tengerfenéki és a nagy távolságra vándorló halfajokra. A marokkói halászati övezet a „C” jelzetű, kis méretű nyílt vízi állomány a mauritániai, szenegáli és bissau-guineai vizeket magában foglaló elterjedési területének északi határa, amely vizek mindegyike beletartozik a kétoldalú, fenntartható halászati partnerségi megállapodások hálózatába.

               A fenntartható halászati partnerségi megállapodások nemzetközi szinten járulnak hozzá a közös halászati politika célkitűzéseinek előmozdításához, biztosítva, hogy az uniós vizeken kívül zajló uniós halászati tevékenységek is az uniós jog szerint alkalmazandó elveken és előírásokon alapuljanak. Emellett a fenntartható halászati partnerségi megállapodások megszilárdítják az Európai Unió nemzetközi és regionális halászati szervezetek, különösen az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) tagjaként betöltött szerepét. Végezetül a fenntartható halászati partnerségi megállapodások az elérhető legmegalapozottabb tudományos szakvéleményen alapulnak, és hozzájárulnak a nemzetközi intézkedéseknek való megfelelés javításához, ideértve a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelmet is.

               Különös figyelmet kell fordítani a fenntartható halászati gazdálkodás támogatása érdekében Marokkó számára nyújtott pénzügyi hozzájárulás kifizetésére és felhasználására, tekintettel az Európai Számvevőszék 11/2015. számú, a fenntartható halászati partnerségi megállapodásokról szóló különjelentésének ajánlásaira.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

               A Marokkói Királysággal kötött fenntartható halászati partnerségi megállapodás végrehajtását szolgáló jegyzőkönyv elfogadásáról szóló tárgyalások összhangban vannak az Unió szomszédos országokkal összefüggésben folytatott külső tevékenységével, valamint a demokratikus alapelvek és az emberi jogok tiszteletben tartására irányuló uniós célkitűzésekkel.

               A teljes tárgyalási folyamatot a Bizottság valamennyi érintett szolgálatával és az Európai Külügyi Szolgálattal egyeztetve, valamint az illetékes uniós küldöttség támogatásával kell lefolytatni.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               A határozat jogalapját az Európai Unió működéséről szóló szerződésnek (EUMSZ) az Unió külső tevékenységéről szóló ötödik része nemzetközi megállapodásokról szóló V. címének 218. cikke nyújtja, amely meghatározza az Unió és a harmadik országok közötti megállapodások megtárgyalására és megkötésére vonatkozó eljárást.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

               Tárgytalan, kizárólagos hatáskör.

               •Arányosság

               A határozat arányos a célkitűzéssel.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

               A jogi aktus típusát az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése írja elő.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A hatályos szabályozás utólagos értékelése/célravezetőségi vizsgálata

               A Bizottság 2017-ben utólagos/előzetes értékelést végzett a Marokkói Királysággal kötött halászati jegyzőkönyv megújításának lehetőségéről. Az értékelés következtetéseit különálló bizottsági szolgálati munkadokumentum tartalmazza
                  3
               .

               Az értékelő jelentés megállapította, hogy az uniós flottáknak alapos érdeke fűződik a Marokkó területén folytatott halászathoz. A jegyzőkönyv megújítása növeli a nyomon követés, az ellenőrzés és a felügyelet hatékonyságát, továbbá hozzájárul a térségben folytatott halászat megfelelőbb irányításához. Az értékelés alátámasztja, hogy a jegyzőkönyv megújítása a jegyzőkönyv keretében fizetett, a Marokkó halászati ágazatának fejlesztését célzó „Halieutis” stratégiához való hozzájárulásnak tekinthető pénzügyi hozzájárulás jelentősége szempontjából is előnyös Marokkó számára. Marokkó érdeklődését fejezte ki az iránt, hogy az EU-val tárgyalásokat kezdjen a jegyzőkönyv megújításának lehetőségéről.

               •Konzultáció az érdekelt felekkel

               Az értékelés részeként az érdekelt felekkel – például az ágazati képviselőkkel és a társadalmi szervezetekkel – mindenekelőtt a távolsági flottával foglalkozó tanácsadó testület keretében konzultációra került sor.

               •A szakvélemények összegyűjtése és felhasználása

               Tárgytalan

               •Hatásvizsgálat

               Tárgytalan

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

               Tárgytalan

               •Alapjogok

               A tárgyalások megkezdésére felhatalmazó határozat mellékletében előterjesztett tárgyalási irányelvek szerint a jegyzőkönyvbe indokolt beilleszteni egy, a jegyzőkönyvnek az emberi jogok és a demokratikus alapelvek megsértésének esetén való felfüggesztését megengedő rendelkezést.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               Az új jegyzőkönyvvel kapcsolatos költségvetési vonzatok keretében pénzügyi hozzájárulás kerül kifizetésre a Marokkói Királyság számára. A vonatkozó költségvetési előirányzatok részét képező kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatokat minden évben bele kell foglalni a fenntartható halászati partnerségi megállapodásokra vonatkozó költségvetési sorba (11 03 01), ezenfelül azoknak összhangban kell lenniük a 2014-2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret pénzügyi ütemezésével. A kötelezettségvállalásokra és kifizetésekre vonatkozó éves összegeket az éves költségvetési eljárás során határozzák meg, beleértve az év elején hatályba nem lépett jegyzőkönyvekre vonatkozó tartalékalapot
                  4
               .

               A tárgyalások várhatóan a jelenlegi jegyzőkönyv lejárta előtt, azaz 2018. július 14-ig befejeződnek.

               5.TOVÁBBI ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

               A tárgyalások várhatóan 2018 elején kezdődnek meg.

               •A javaslat rendelkezéseinek részletes magyarázata

               A Bizottság a következőket ajánlja:

               - A Tanács hatalmazza fel a Bizottságot a halászati partnerségi megállapodáshoz csatolt új jegyzőkönyv megkötésére irányuló tárgyalások megkezdésére és lefolytatására a Marokkói Királysággal;

               - Az ügyben a Bizottságot jelölje ki az Unió főtárgyalójának;

               - A Bizottság a tárgyalásokat az Európai Unió működéséről szóló szerződésben foglaltak szerint a különbizottsággal egyeztetve folytassa le;

               - A Tanács hagyja jóvá az ezen ajánláshoz mellékelt tárgyalási irányelveket.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a Marokkói Királysággal kötött halászati partnerségi megállapodás végrehajtására vonatkozó jegyzőkönyv elfogadására irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel a Bizottság ajánlására,

               mivel indokolt tárgyalásokat kezdeni a Marokkói Királysággal a halászati partnerségi megállapodás végrehajtására vonatkozó új jegyzőkönyv elfogadásáról,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Európai Unió nevében tárgyalásokat folytasson a Marokkói Királysággal a halászati partnerségi megállapodás végrehajtására vonatkozó jegyzőkönyv megújításáról.

                2. cikk

               A tárgyalásokat a Tanács által kijelölt különbizottsággal konzultálva, az e határozat mellékletében foglalt tárgyalási irányelvekkel összhangban kell lefolytatni.

               3. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 78., 2007.3.17., 31. o.

                     (2)

                        HL L 349., 2013.12.21., 1. o.

                     (3)

                        Evaluation rétrospective et prospective du Protocole à l'accord de partenariat dans le domaine de la pêche durable entre l'Union européenne et le Royaume du Maroc. Zárójelentés, 2017. szeptember (F & S, Poseidon and Megapesca).

                     (4)

                        40. cím (40 02 41 tartaléksor), a többéves pénzügyi keretről szóló intézményközi megállapodással összhangban (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel,2018.1.8.
            COM(2018) 1 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            Ajánlás
            A Tanács határozata a Marokkói Királysággal kötött halászati partnerségi megállapodáshoz csatolt  jegyzőkönyv megújítására irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról
            {SWD(2018) 1 final}{SWD(2018) 2 final}

               MELLÉKLET

               Tárgyalási irányelvek

               –A tárgyalások célja az Európai Unió és a Marokkói Királyság közötti halászati partnerségi megállapodás jegyzőkönyvének elfogadása a közös halászati politikáról szóló 1380/2013/EU rendelettel és a közös halászati politika külpolitikai vetületéről szóló 2011. július 13-i bizottsági közleményről szóló, 2012. március 19-i tanácsi következtetésekkel összhangban.

               –Annak érdekében, hogy az új jegyzőkönyv elősegítse a fenntartható és felelősségteljes halászatot, hozzájáruljon a nemzetközi jog szigorú betartásához és egyúttal kölcsönös előnyöket nyújtson az Unió és Marokkó számára, a Bizottság a tárgyalások során a következő célokat tartja szem előtt:

               ·A Marokkói Királyság felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó vizekhez (egyúttal az é. sz. 27° 40′-től délre fekvő vizekhez) való halászati célú hozzáférés, valamint a szükséges engedélyek biztosítása a szóban forgó vizeken az uniós flottának a kis méretű nyílt vízi fajok, valamint a tengerfenéki és a nagy távolságra vándorló fajok halászatában részt vevő hajói számára, és ezen keresztül egyebek mellett az Unió gazdasági szereplőinek rendelkezésére álló fenntartható halászati partnerségi megállapodások hálózatának erősítése;

               ·A rendelkezésre álló legmegalapozottabb tudományos szakvélemények és az illetékes regionális halászati gazdálkodási szervezetek által elfogadott vonatkozó gazdálkodási tervek figyelembevétele a halászati tevékenységek környezeti fenntarthatóságának biztosítása, valamint az óceánpolitikai irányítás nemzetközi szinten történő támogatása céljából. A halászati tevékenységeknek kizárólag a rendelkezésre álló erőforrásokra kell irányulniuk, szem előtt tartva a helyi flotta halászati kapacitását, valamint külön figyelmet fordítva az érintett állományok kizárólagos gazdasági övezeteken való túlnyúlására, és nagy távolságra vándorló természetére;

               ·Törekvés arra, hogy az EU a halászati erőforrásokból megfelelő és az uniós flotta érdekeivel maradéktalanul összhangban álló mértékben részesüljön, amennyiben a szóban forgó erőforrások kiaknázásában más külföldi flották is érdekeltek, valamint az említett technikai feltételek alkalmazása minden külföldi flotta esetében;

               ·Annak biztosítása, hogy a halászati erőforrásokhoz való hozzáférés az uniós flottának az adott térségben folytatott tevékenységén alapuljon, figyelembe véve a rendelkezésre álló legfrissebb és legjobb tudományos értékeléseket;

               ·Az ágazati politika megerősítésére irányuló párbeszéd kialakítása a felelősségteljes halászati politika végrehajtásának előmozdítása érdekében, összhangban az ország fejlesztési céljaival, különösen azokkal, amelyek a halászati tevékenység irányítására, a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelemre, a halászati tevékenységek megfigyelésére, ellenőrzésére és felügyeletére, valamint a tudományos tanácsadásra vonatkoznak;

               ·Az emberi jogok és a demokratikus alapelvek megsértésének következményeire vonatkozó rendelkezés beillesztése a jegyzőkönyvbe;

               ·Megfelelő mechanizmusok beillesztése a jegyzőkönyvbe annak érdekében, hogy a Bizottság kellő mennyiségű információval rendelkezzen a jegyzőkönyv keretében kiosztandó ágazati támogatás felhasználásának földrajzi eloszlásáról és abban szerepet vállalhasson annak érdekében, hogy észszerűen biztosíthassa, hogy a jegyzőkönyv előnyökhöz juttatja a Nyugat-Szahara önkormányzattal nem rendelkező területén élőket;

               ·A jegyzőkönyvnek meg kell határoznia különösen:

               ·az uniós hajók számára biztosítandó halászati lehetőségeket kategóriánkénti bontásban;

               ·a pénzügyi hozzájárulást és annak fizetési feltételeit; valamint

               ·az ágazati támogatás hatékony végrehajtásához és rendszeres nyomon követéséhez kapcsolódó mechanizmusokat.

               –A halászati tevékenységek folyamatossága érdekében az új jegyzőkönyvnek tartalmaznia kell egy, a jegyzőkönyv ideiglenes alkalmazását előíró rendelkezést.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 20.11.2017
            COM(2017) 670 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a Svájci Államszövetségnek az Európai GNSS Ügynökségben való részvételére vonatkozó feltételeket és részletes szabályokat rögzítő megállapodásról a Svájci Államszövetséggel folytatandó tárgyalások megkezdésére a Bizottság részére adandó meghatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.AZ AJÁNLÁS HÁTTERE

               •Az ajánlás indokai és céljai

               Az Európai GNSS Ügynökség (a továbbiakban: Ügynökség) létrehozásáról a 912/2010/EU rendelet
                  1
                rendelkezett. Az Ügynökség az európai GNSS programok – a Galileo és az EGNOS – biztonságával és marketingjével kapcsolatos feladatokban vállal jelentős szerepet, illetve az Európai Bizottság megbízásából a programok üzemeltetéséhez kapcsolódó irányítási feladatokat is ellát.

               Az Ügynökség tevékenységében harmadik országok is részt vehetnek, az Unió és az érintett ország között létrejövő nemzetközi megállapodás alapján. A nem uniós országok között elsőként Norvégia kapcsolódott be az Ügynökség munkájába.

               Svájc az Európai Űrügynökségben (ESA) való tagsága révén partnerként és hozzájáruló félként régóta, az 1990-es évek óta részt vesz az EGNOS és a Galileo európai GNSS programokban. A svájci ipar egyedi, sőt, bizonyos esetekben kizárólagos műszaki szaktudással rendelkezik a műholdas navigációs technológia egyes területein. Svájc emellett egy EGNOS földi állomásnak is otthont ad.

               Az uniós GNSS programok profiljának 2008-ban történt átalakítását követően az EU és Svájc között a műholdas navigáció területén megvalósuló együttműködés alapját az Európai Unió és tagállamai, valamint Svájc között az európai műholdas navigációs programokról létrejött együttműködési megállapodás (a továbbiakban: GNSS együttműködési megállapodás)
                  2
                képezi, amelyet a felek 2013-ban írtak alá, és amely 2014. január 1-je óta ideiglenesen alkalmazandó.

               A GNSS együttműködési megállapodás 16. cikke szerint: „Svájc jogosult részt venni az Európai GNSS Ügynökségben egy, az Európai Unió és Svájc közötti megállapodásban meghatározandó feltételek mellett. Amint Svájc benyújtja erre vonatkozó kérelmét, és befejeződnek az Európai Unió részéről szükséges eljárások, a tárgyalásokat meg kell kezdeni.”

               Svájc 2014. május 20-án, levélben benyújtotta az Ügynökség munkájában való részvételére vonatkozó kérelmét.

               Ez a dokumentum ennek megfelelően arra vonatkozó ajánlást tartalmaz, hogy az Európai Unió kezdjen tárgyalásokat Svájccal egy olyan megállapodás kidolgozásáról, amely meghatározza a Svájcnak az Ügynökségben való részvételére vonatkozó feltételeket és részletes szabályokat.

               Svájc részvétele várhatóan tovább erősíti majd az EU és Svájc között a műholdas navigáció területén fennálló, régi hagyományokra visszatekintő partnerséget.

               A 2014–2017-es időszakban Svájc pénzügyi hozzájárulása az európai GNSS programokhoz megközelítőleg 240 millió EUR-t tett ki.

               •A javaslatnak a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel való összhangja

               Az Ügynökség létrehozásáról rendelkező 912/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  3
                23. cikke értelmében: „Az Ügynökség nyitott harmadik országok és nemzetközi szervezetek részvétele előtt. A részvételről és annak feltételeiről az Unió és az adott harmadik ország vagy nemzetközi szervezet között megkötött megállapodásban kell rendelkezni az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikkében szereplő eljárásnak megfelelően.”

               A GNSS együttműködési megállapodás 16. cikke szerint: „Svájc jogosult részt venni az Európai GNSS Ügynökségben egy, az Európai Unió és Svájc közötti megállapodásban meghatározandó feltételek mellett.”

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

               Az Európai Unió a biztonságos, akadálymentes, gazdaságos és környezetkímélő navigáció érdekében a szárazföldi, tengeri és légi közlekedési infrastruktúra teljes integrációjára törekszik, melynek megvalósításában fontos szerepet játszanak az európai műholdas navigációs rendszerek. A GNSS területén az Unió nemzetközi stratégiájának szerves részét képezi a műholdas navigációra vonatkozó együttműködési megállapodások megkötésének támogatása számos országgal, köztük Svájccal.

               Az ajánlásban szereplő tárgyalási irányelvek célja lehetővé tenni az Ügynökségben való részvételt Svájc számára, amely az európai GNSS programok kulcsfontosságú partnere. E törekvés magába foglalja azt, hogy ki kell terjeszteni Svájcra az Ügynökségben való részvétellel járó bizonyos jogokat és kötelezettségeket.

               Az ajánlás nem tartalmazza az Ügynökséggel kapcsolatos tulajdonjog vagy döntéshozatali jog átruházását Svájcra.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikkének (3) és (4) bekezdése.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

               A javaslat célkitűzéseit a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani. Az Ügynökség az uniós jog által létrehozott uniós testület, így a harmadik országoknak az Ügynökségben való részvételéről a tagállamok önállóan nem dönthetnek. Erről az Unió részvételével megkötött nemzetközi megállapodásnak kell rendelkeznie. A megállapodás hatóköre az Ügynökségben való svájci részvétel szabályozásához szükséges kérdésekre korlátozódik.

               •Arányosság

               Nem alkalmazandó.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

               A nemzetközi megállapodás az egyetlen olyan eszköz, amely biztosítani tudja az egész Unióban az egységes alkalmazást és a jogbiztonságot a Svájccal az országnak az Ügynökségben való részvétele kapcsán kialakított viszony tekintetében. A Szerződés nem rendelkezik más, a harmadik országokkal kialakított viszony szabályozására alkalmas lehetőségről.

               Emellett a 912/2010/EU rendelet 23. cikke is előírja a nemzetközi megállapodás megkötését.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

               Nem alkalmazandó.

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

               A Bizottság konzultációt folytatott az uniós tagállamokkal a kezdeményezésről. Ennek során az utóbbiak elismerték, hogy a kezdeményezés előnyös az Unióra nézve, különös tekintettel az európai GNSS programok jövőbeli végrehajtására, valamint az Ügynökség működésére.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

               Nem alkalmazandó.

               •Hatásvizsgálat

               Nem alkalmazandó.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

               Nem alkalmazandó.

               •Alapjogok

               Nem alkalmazandó.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               Svájc pénzügyi hozzájárulást folyósít az Ügynökség költségvetése javára, amely teljes egészében fedezi az Ügynökség munkájában való részvételéhez kapcsolódó költségeket.

               Következésképpen a javaslat nem lesz pénzügyi hatással az uniós költségvetésre.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

               Nem alkalmazandó.

               •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén)

               Nem alkalmazandó.

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

               Az elmúlt évek során az Európai Bizottság és Svájc számos alkalommal megvitatta az Ügynökségben való svájci részvétel hivatalos formába öntésének módozatait.

               A GNSS együttműködési megállapodásnak köszönhetően Svájc szavazati joggal nem rendelkező megfigyelőként részt vehet az európai GNSS programok különböző bizottságaiban.

               A tervezett megállapodásban nem célszerű lehetővé tenni Svájc számára, hogy részt vegyen a kormányzati ellenőrzésű szolgáltatásokhoz kapcsolódó fórumokban, munkacsoportokban, illetve tárgyalásokon.

               Végezetül a megállapodásnak magába kell foglalnia egy olyan mechanizmust, amely lehetővé teszi az új fejleményekhez – például az Ügynökségre vonatkozó esetleges új uniós jogszabályokhoz – való rugalmas alkalmazkodást.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a Svájci Államszövetségnek az Európai GNSS Ügynökségben való részvételére vonatkozó feltételeket és részletes szabályokat rögzítő megállapodásról a Svájci Államszövetséggel folytatandó tárgyalások megkezdésére a Bizottság részére adandó meghatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel a Svájci Államszövetséggel létrejövő megállapodás megkötése céljából indokolt tárgyalásokat kezdeni a Svájci Államszövetségnek az Európai GNSS Ügynökségben való részvételére vonatkozó feltételekről és részletes szabályokról,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Tanács felhatalmazza a Bizottságot, hogy az Unió nevében tárgyalásokat folytasson a Svájci Államszövetséggel a Svájci Államszövetségnek az Európai GNSS Ügynökségben való részvételére vonatkozó feltételekről és részletes szabályokról kötendő nemzetközi megállapodásról.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalásokat a(z) [a Tanács által beillesztendő: a tagállamok képviselőiből álló bizottság neve]-val/-vel konzultálva kell lefolytatni.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 912/2010/EU rendelete (2010. szeptember 22.) az Európai GNSS Ügynökség létrehozásáról, az európai műholdas rádiónavigációs programokat üzemeltető struktúrák létrehozásáról szóló 1321/2004/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről és a 683/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról (HL L 276., 2010.10.20., 11. o.).

                     (2)

                        HL L 15., 2014.1.20., 1. o.

                     (3)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 912/2010/EU rendelete (2010. szeptember 22.) az Európai GNSS Ügynökség létrehozásáról, az európai műholdas rádiónavigációs programokat üzemeltető struktúrák létrehozásáról szóló 1321/2004/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről és a 683/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról (HL L 276., 2010.10.20., 11. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel,2017.11.20.
            COM(2017) 670 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA TANÁCS HATÁROZATA
            a Svájci Államszövetségnek az Európai GNSS Ügynökségben való részvételére vonatkozó feltételeket és részletes szabályokat rögzítő megállapodásról a Svájci Államszövetséggel folytatandó tárgyalások megkezdésére a Bizottság részére adandó meghatalmazásról

               MELLÉKLET

               I.A TÁRGYALÁSOK CÉLJA

               A tárgyalások célja meghatározni, milyen feltételek és részletes szabályok mellett vehet részt Svájc az Európai GNSS Ügynökség (a továbbiakban: Ügynökség) tevékenységeiben.

               II.A MEGÁLLAPODÁS HATÁLYA

               A megállapodásnak a lehető legrészletesebben ki kell terjednie az Ügynökségben való részvétel következő összetevőire:

               (1)A Svájcnak az Ügynökségben való részvételére vonatkozó feltételek;

               (2)Svájc pénzügyi hozzájárulása az Ügynökséghez;

               (3)A Svájc képviselőnek az Ügynökség Igazgatótanácsában, szavazati joggal nem rendelkező megfigyelőként való részvételére vonatkozó feltételek;

               (4)A svájci állampolgároknak az Ügynökség (szerződéses) alkalmazottjaként való esetleges foglalkoztatására vonatkozó feltételek;

               (5)Az EU által gyakorolt pénzügyi ellenőrzésre vonatkozó rendelkezések alkalmazása;

               (6)Az Ügynökségben való svájci részvétel időtartama;

               (7)A megállapodásnak meg kell felelnie a vonatkozó uniós jogszabályoknak, így többek között az európai műholdas navigációs rendszerek létrehozásáról és üzemeltetéséről, valamint a 876/2002/EK tanácsi rendelet és a 683/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 11-i 1285/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek, illetve az Európai GNSS Ügynökség létrehozásáról szóló 912/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek
                  1
               ;

               (8)Az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyv Svájcban történő alkalmazása.

               III.A MEGÁLLAPODÁS KIIGAZÍTÁSA

               A megállapodásnak tartalmaznia kell egy egyszerűsített eljárást, amely lehetővé teszi annak a változó körülmények fényében történő technikai kiigazítását. Ennek részét képezheti egy bizottság létrehozása, amelynek feladata a megállapodás végrehajtásának felügyelete, illetve a módosítás szükségességének értékelése és az erre vonatkozó döntések meghozatala.

               IV.VITARENDEZÉS ÉS A MEGÁLLAPODÁS FELMONDÁSA

               A megállapodásnak rendelkeznie kell egy vitarendezési mechanizmusról is. Emellett tartalmaznia kell arra vonatkozó rendelkezéseket, hogy a felek szükség esetén milyen feltételekkel mondhatják fel a megállapodást.

                     (1)

                        HL L 276., 2010.10.20., 11. o.