Fontos jogi nyilatkozat

|

52006SC0026

Ajánlás Tanácsi vélemény az 1997. július 7-i 1466/97/EK Tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Szlovákia aktualizált, a 2005-2008. közötti időszakra szóló konvergenciaprogramjáról  /* SEC/2006/0026 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 11.1.2006SEC(2006) 26 véglegesAjánlásTANÁCSI VÉLEMÉNYaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Szlovákia aktualizált, a 2005–2008. közötti időszakra szóló konvergenciaprogramjáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSHáttérAz 1998. július 1-jén hatályba lépett Stabilitási és Növekedési Paktum a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul, amely erősíti a munkahelyteremtést elősegítő árstabilitás és erős fenntartható fejlődés feltételeit. A paktum 2005-ben első ízben módosításra került. A reform elismerte a paktum hasznosságát a költségvetési fegyelem biztosítása során, de ugyanakkor arra törekedett, hogy erősítse a paktum hatékonyságát és gazdasági támpilléreit, és hogy védje az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát.A költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló, 1466/97/EK[1] tanácsi rendelet, amely a paktum részét képezi, előírja a tagállamoknak, hogy stabilitási és konvergenciaprogramokat, illetve azok évente aktualizált változatait nyújtsák be a Tanácsnak és a Bizottságnak (aktualizált) stabilitási programokat nyújtanak be azok a tagállamok, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) konvergenciaprogramokat nyújtanak be azok a tagállamok, amelyek még nem vezették azt be). Szlovákia első ízben 2004 májusában nyújtott be konvergenciaprogramot. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően 2004. július 5-én a Tanács az említett rendelettel összhangban véleményt fogalmazott meg a Bizottság ajánlása alapján. Az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat ugyanezzel az eljárással összhangban a Bizottság értékeli és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság vizsgálja, a Tanács pedig megvizsgálhatja őket.A tagállamoknak ezekben a programokban meg kell határozniuk a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzéseiket, és ismertetniük kell az ennek elérését és fenntartását szolgáló szakpolitikai intézkedéseket, valamint az ezekhez használt gazdasági feltételezéseket. A Paktum reformját követően a középtávú célkitűzést tagállamonként egyedileg kell meghatározni, az Unióban meglévő költségvetési és gazdasági különbözőségek – ideértve a fenntarthatóság költségvetési kockázatát is – figyelembe vételével. A reform további eleme az, hogy a költségvetési politikában – a gazdaságilag kedvezőbb időszakokban alkalmazott fokozottabb költségvetési fegyelmen keresztül – szimmetrikusabb megközelítést kell megvalósítani a ciklus során, míg a hosszú távú fenntarthatóságot érezhetően befolyásoló „nagyobb horderejű szerkezeti reformok” a középtávú célkitűzéstől vagy az oda vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltéréskor jönnek szóba.Figyelembe véve a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseit, a magatartási kódexet[2], a várható kibocsátás és a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg becslésére közösen megállapított módszertant és a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat, a Bizottság megvizsgálta Szlovákia nemrégiben benyújtott aktualizált konvergenciaprogramját, és az alább ismertetett értékelés alapján ajánlást fogadott el a programról szóló tanácsi véleményre.Értékelés1.  Szlovákia 2005. december 1-én nyújtotta be konvergenciaprogramját, amely a 2005–2008. közötti időszakot öleli fel és 2010-ig indikatív előrejelzésekkel szolgál. A dokumentumot 2005. november 30-án fogadta el a kormány. A dokumentum magába foglalja a parlament által 2005. december 13-án elfogadott 2006-os költségvetést, valamint a kormány 2006–2008. közötti időszakra vonatkozó többéves költségvetési keretét, amelyet a kormány 2005. október 12-én fogadott el. A program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramok felépítésére vonatkozóan az új magatartási kódexben meghatározott mintát[3], hiányosságokat mutat azonban a kódex által előírt kötelező és opcionális adatok biztosításának terén[4].2.  2004. július 5-én a Tanács úgy határozott, hogy a hiány Szlovákiában túlzott. A 104. cikk (7) bekezdése szerinti – ugyanezen a napon kelt – tanácsi ajánlásnak megfelelően ezt a túlzott hiányt 2007-ig ki kell igazítani. A Szlovákia aktualizált, a 2004–2007. közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról szóló, 2005. február 17-i véleményében a Tanács felkérte Szlovákiát, hogy „i. ragadjon meg minden lehetőséget a gyorsított hiánycsökkentésre, ideértve a vártnál jobb bevételek, valamint a kiadási oldalon elért megtakarítások használatát, különösen 2005-ben; ii. tegye a középtávú kiadási plafonokat kötelezőbb erejűvé; iii. ügyeljen arra, hogy a 2004. évi magas infláció másodlagos hatásai ne érintsék hátrányosan a programban tervezett inflációs konvergencia-pályát.”3.  A szlovák reál GDP növekedés 1994–2004. között átlagosan 4,3 % volt, amely majdnem 2 százalékponttal haladja meg az EU-25-ök 2,4 %-os átlagát. A munkaerőpiaci helyzet továbbra is az ország fő problémája. A 90-es évek végén a gyorsított vállalati átstrukturálás következményeként a munkanélküliségi ráta az 1994-es 13,7 %-ról 2004-re 18,2 %-ra nőtt, míg a teljes foglalkoztatottság ugyanebben az időszakban 2 százalékponttal csökkent. A program előrejelzése alapján a reál GDP növekedés a programidőszakban átlagosan 5,6 % lesz, és a program a ciklus feltételeinek jelentős javulására enged következtetni (kezdve egy negatív kibocsátási réssel 2005-ben). A GDP növekedés várhatóan nőni fog, a 2005-ös 5,1 %-ról 5,4 %-ra 2006-ban, és 6,1 %-ra 2007-ben, aminek során a nettó export egyre növekvő mértékben járul hozzá a GDP növekedéséhez és kiegészíti a belföldi kereslet erős pozitív hozzájárulását. A belföldi kereslet várhatóan továbbra is erős marad a bérek és a munkaerőpiac pozitív alakulásának, a vonzó üzleti környezetnek és az EU pénzeszközeiből támogatott növekedő állami beruházásoknak köszönhetően. A Bizottság szolgálatainak a 2007-ig tartó időszakra vonatkozó 2005. őszi előrejelzései nagyjából megerősítik a program növekedési előrejelzéseit, valamint a növekedés alapul vett szerkezetének alakulását. 2008 esetén a majdnem 5½ %-os növekedési feltételezés meghaladja a Bizottság szolgálatai által a potenciális kibocsátás-növekedésre tett becslést. A program szerint 2006-ban 3,6 %-ra nő az infláció a szabályozott árak azon emelkedése miatt, amelyet a magasabb olaj- és földgáz árak gerjesztenek. Amint ezek a hatások elhalványulnak, az infláció az előrejelzések szerint 2007-ben és 2008-ban 2,0 %-ra csökken vissza. A programban szereplő inflációs előrejelzések valószínűnek tűnnek, bár nemrégiben bejelentették egyes szabályozott árak további felfelé történő kiigazítását, így fennáll a magasabb infláció kialakulásának kockázata.4.  A 2005. március-áprilisi leértékelést követően az ERM II-höz való 2005. november 28-i csatlakozásig a koruna lassan felértékelődött. A csatlakozás után a koruna kezdetben körülbelül 1,5 %-kal tovább erősödött, majd később az ERM II-ben való részvétel első heteiben a középárfolyamot 1 és 2 százalék közötti értékkel meghaladó szinten stabilizálódott. 2005 eleje óta a hosszú távú kamatlábak az euró-övezet szintjének közelében maradtak, míg 2003-ban és 2004-ben még 100 bázispontot tett ki a különbözet. Mivel a szlovák hosszú távú kamatlábak növekedése nemrégiben meghaladta az euró-övezet hosszú távú kamatlábainak növekedését, a különbözet valamelyest ismét növekedett 2005 utolsó negyedében. 2005. január 1-től kezdve a szlovák nemzeti bank „az ERM II feltételei melletti, inflációra irányuló” monetáris politikát fogalmazott meg.5.  A 2005. évi államháztartási hiány a Bizottság szolgálatainak előrejelzése alapján a becslések szerint a GDP 4,1 %-a lesz, de ez a GDP 0,8 %-ának megfelelő mértékben tartalmazza a fejlődő országok egyes adósságainak eltörlését is, így nem lehetséges a megelőző konvergenciaprogramokkal való közvetlen összehasonlítás. Az adósságeltörlés nélkül a hiány a becslések szerint a GDP kb. 3,3 %-át teszi ki, amely kissé elmarad a megelőző aktualizálásban tervezettől (a GDP 3,4 %-a). Ez a pozitív fejlemény azonban elsősorban a vártnál alacsonyabb kamatkiadásoknak köszönhető.6.  A program célja, hogy a hiányt 2007-ben a GDP 3 %-ában megadott referenciaérték alá csökkentsék (ideértve a nyugdíjreform költségeit is), a 104. cikk (7) bekezdése szerinti, 2004. július 5-i tanácsi ajánlással összhangban. Az államháztartási hiány (a nyugdíjreform költségeit figyelmen kívül hagyva) az előrejelzések szerint a GDP 4,1 %-ának megfelelő 2005-ös értékről (amely magában foglalja a GDP 0,8 %-ának megfelelő adósságeltörléseket is) 2006-ban 2,9 %-ra csökken, majd 2007-ben hirtelen a GDP 1,6 %-ára süllyed, 2008-ban pedig a GDP 1,3 %-ára esik. A költségvetési kiigazítás elsősorban a kiadási oldalra koncentrál. A kiadások/GDP arány az előrejelzések szerint 2005 és 2008 között 3,4 százalékponttal csökken (2,6 százalékponttal, ha figyelmen kívül hagyjuk a GDP 0,8 %-ának megfelelő 2005. évi adósságeltörléseket). Az államháztartási bevételek a becslések szerint 2007-ig nagyjából változatlan szinten maradnak, majd 2008-ban a GDP 0,7 %-ának megfelelő mértékben csökkennek. A második tőkefedezeti pillért képező nyugdíjrendszer államháztartási szektorból való kivételének (amelyet a 2007. tavaszi költségvetési adatbejelentésig kell elvégezni) költségvetési hatása a becslések szerint a következőképpen alakul: 2005-ben a GDP 0,8 %-a, 2006-ban 1,3 %-a, 2007-ben 1,4 %-a és 2008-ban 1,4 %-a. A tervezett költségvetési kiigazítás az időszak végére ütemezett, elsősorban 2007-re összpontosul. A GDP 3,0 %-ában meghatározott, 2007-re tervezett hiány eléréséhez szükséges költségvetési konszolidáció programidőszak végére való ütemezettsége megalapozottabbnak tekinthető a megelőző konvergenciaprogramhoz képest, mivel a nyugdíjreform költségeire magasabb becsléseket tettek. A 2006-ra tervezett hiány változatlan maradt. A friss aktualizálás összességében megerősíti az előző programban tervezett kiigazítást, tekintettel a kedvezőbb makrogazdasági kilátásokra. A pozitívabb gazdasági növekedési előrejelzések költségvetési hatását nagyrészt ellensúlyozza a nyugdíjreform költségeinek felfelé történő módosítása.7.  A közösen megállapított módszertan használatával a Bizottság szolgálatai a program alapján számításokat végeztek, ezek szerint a strukturális egyenleg a GDP kb. -2¾ %-nak megfelelő 2005-ös értékről 2008-ban a GDP kb. -1½ %-ra növekszik. A programban tervezett költségvetési erőfeszítések elsősorban 2007-re összpontosulnak, amikor is a program makrogazdasági szcenáriója által implikált kibocsátási rés a becslések szerint nullához közel lesz, de egyértelműen azzal lehet számolni, hogy a ciklus feltételei javulni fognak a megelőző évhez képest. A Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtak szerint a program a költségvetési egyenlegre nézve a „GDP mínusz -0,9 %-ának megfelelő” középtávú célkitűzést azonosít, amit 2010-re kívánnak megvalósítani. Mivel a program középtávú célkitűzése meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a becslések szerint a GDP kb. 2¼ %-ának megfelelő hiány), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány felmerülésével szemben. A program középtávú célkitűzése megfelelő szintű, mert az a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euró-övezet és az ERM II-ben résztvevő tagállamok vonatkozásában javasolt értéktartományon belülre esik és hosszú távon megfelelően tükrözi az adóssághányadot és az átlagos potenciális kibocsátás-növekedést.8.  Az aktualizált program szerint a kormány által jóváhagyott középtávú költségvetési keret kizárólag az aktuális jogszabályokon illetve a kormány által jóváhagyott jogszabály-módosításokon alapul. Azonban nem igazán nevezi meg egyértelműen azokat az intézkedéseket, amelyek biztosítanák a 2007-re tervezett hiány elérését. A kormány mindezidáig túlteljesítette a megelőző programokban meghatározott költségvetési célkitűzéseket: a hiány 2004-ben alacsonyabb volt a vártnál, ehhez hasonlóan 2005-re is a tervezettnél jobb eredményt jeleznek előre (figyelmen kívül hagyva a GDP 0,8 %-ának megfelelő 2005. évi adósságeltörléseket). A vártnál alacsonyabb 2005-ös kamatkiadások által felszabadított pénzügyi erőforrások egy részét azonban egyéb előirányzatlan állami kiadások fedezésére használták fel, ami rávilágít annak szükségességére, hogy a kiadási tételeknél kötelezőbb erejű plafonokra van szükség. Összességében az előrejelzésekkel kapcsolatos kockázatok nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek és így a program költségvetési előrejelzései valószínűnek látszanak.9.  A kockázatok egyenlegének figyelembe vételével elmondható, hogy Szlovákia úton van a túlzott hiány Tanács által előírt határidőig történő kiigazítása felé. A 2005-re előrejelzett hiány növekedése a GDP 0,8 %-ának megfelelő 2005. évi adósságeltörlések egyszeri hatásából adódik. A programban körvonalazott költségvetési stratégia azonban valószínűleg nem elégséges annak biztosításához, hogy 2010-ben elérjék a program középtávú célkitűzését (a GDP -0,9 %-a). A második tőkefedezeti pillért képező nyugdíjrendszerek besorolásáról szóló, 2004. március 2-i Eurostat határozat (amelyet a 2007. tavaszi adatbejelentésig kell elvégezni) költségvetési hatásának figyelembe vételével a strukturális egyenleg – a Bizottság szolgálatai által a program alapján végzett számítások szerint – 2008-ban előreláthatóan a GDP -2,9 %-a lesz (a GDP -1,5 %-a a nyugdíjreform költségei nélkül). Emiatt további jelentős konszolidációs intézkedésekre lenne szükség ahhoz, hogy 2010-ig elérjék a program középtávú célkitűzését. A strukturális egyenlegnek a GDP kb. ¼ %-ában mérhető 2008-ra tervezett javulása a Stabilitási és Növekedési Paktumban a GDP 0,5 %-ában meghatározott határérték alatt van, és ezt az időszakot a ciklus feltételei miatt gazdaságilag kedvező időszaknak lehet minősíteni.10.  Az adóssághányad 2005-ben várhatóan jelentősen – 9 százalékponttal – csökken, a GDP 33,7 %-ára. Ezt a még a Bizottság szolgálatainak előrejelzéseitől is magasabb csökkenést elsősorban a likvid eszközök (betétek) csökkenése magyarázza, amelyeket az államadósság kezeléséért felelős új ügynökség (ARDAL) kezel. A likvid eszközök csökkenését állományalkalmazkodás-összetevőként mutatják ki. Így az adóssághányad várhatóan a GDP 35–36 %-a körül mozog majd (2006-ban 35,5 %, 2007-ben 35,2 % és 2008-ban 36,2 %), ugyanis a kicsi elsődleges egyenleg adósságcsökkentő lavinahatást gyakorol (mivel a tényleges kamatláb a GDP-növekedés alatt van). A 2006-ban várt privatizációs bevételek ellenére az állományalkalmazkodás a programidőszak során várhatóan pozitív marad.11.  Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Szlovákia közepes mértékű kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési költségei folytán. Az adósság szintje jelentősen a 60 %-os referenciaérték alatt van, és ott is marad, amennyiben a következő két évtizedben nem változnak a politikák. Szlovákia nemrégiben kétlépcsős nyugdíjreformot léptetett életbe, amely az állami kiadások jövőbeni emelkedését tartalmazza. A jelenleg magas strukturális hiány azonban meg fogja akadályozni az adósság/GDP arány csökkenését, ami növeli a hosszú távú fenntarthatóság kockázatát. A hosszú távú fenntarthatóság kockázatainak csökkentéséhez az szükséges, hogy középtávon szigorúan végrehajtsák az államháztartás tervezett konszolidációját[5].12.  Az államháztartás terén tervezett intézkedések nagyjából összhangban vannak a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. Szlovákia úton van a túlzott hiány Tanács által előírt határidőig történő kiigazítása felé.13.  Szlovákia 2005. október 14-én – a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben – benyújtott nemzeti reformprogramja a következő – az államháztartást jelentősen érintő – kihívásokat azonosítja: i. információs társadalom; II. K+F és innovációk; és iii. oktatás és foglalkoztatás. A konvergenciaprogram költségvetési előrejelzései teljes mértékben figyelembe veszik a nemzeti reformprogramban körvonalazott intézkedések költségvetési hatásait. A konvergenciaprogram ismerteti az adó- és a nyugdíjrendszer már elfogadott reformjait. A 2006-os költségvetés és a 2006–2008. közötti időszakra vonatkozó költségvetési keret a nemzeti reformprogram prioritásainak megfelelően az oktatási és a kutatás-fejlesztési kiadások jelentős növelését tervezi.A fenti értékelés és a 104. cikk (7) bekezdése szerinti ajánlások fényében a Tanács azon a véleményen van, hogy Szlovákiának:i. fokoznia kell a strukturális költségvetési kiigazítási erőfeszítéseket, tekintettel arra, hogy a túlzott hiány tervezett értéke nem múlja alul a 2007-ra (ez a túlzott hiány kiigazításának határideje) elérni kívánt referenciaértéket, valamint annak teljes mértékű kihasználására, hogy az előrejelzett növekedést felfelé korrigálták a tanácsi ajánlásokban alkalmazott értékekhez képest;ii. meg kell erősítenie a központi kormányzatra vonatkozó középtávú kiadási plafonok kötelező jellegét.AjánlásTANÁCSI VÉLEMÉNYaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Szlovákia aktualizált, a 2005–2008. közötti időszakra szóló konvergenciaprogramjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[6], és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:14.  [ 2006. január 24]-én a Tanács megvizsgálta Szlovákiának a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramját. A program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramok felépítésére vonatkozóan az új magatartási kódexben meghatározott mintát, hiányosságokat mutat azonban a kódex által előírt kötelező és opcionális adatok biztosításának terén.15.  A szlovák reál GDP növekedés 1994–2004. között átlagosan 4,3 % volt, amely majdnem 2 százalékponttal haladja meg az EU-25-ök 2,4 %-os átlagát. A munkaerőpiaci helyzet továbbra is az ország fő problémája. A 90-es évek végén a gyorsított vállalati átstrukturálás következményeként a munkanélküliségi ráta az 1994-es 13,7 %-ról 2004-re 18,2 %-ra nőtt, míg a teljes foglalkoztatottság ugyanebben az időszakban 2 százalékponttal csökkent. A makrogazdasági szcenárió feltételezése alapján a reál GDP növekedés a programidőszakban átlagosan évi 5,6 % lesz, és ez a szcenárió – a 2005-ös negatív kibocsátási résből kiindulva – a ciklus feltételeinek jelentős javulását implikálja. Ez a szcenárió a jelenleg rendelkezésre álló információk alapján úgy tűnik, hogy valószínűsíthető növekedési feltételezésekre épül. A program inflációra tett becslései szintén valószerűnek tűnnek.16.  2004. július 5-én a Tanács úgy határozott, hogy a hiány Szlovákiában túlzott. A 104. cikk (7) bekezdése szerinti – ugyanezen a napon kelt – tanácsi ajánlásnak megfelelően ezt a túlzott hiányt 2007-ig ki kell igazítani. A Szlovákia aktualizált, a 2004–2007. közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról szóló, 2005. február 17-i véleményében a Tanács felkérte Szlovákiát, hogy „i. ragadjon meg minden lehetőséget a gyorsított hiánycsökkentésre, ideértve a vártnál jobb bevételek, valamint a kiadási oldalon elért megtakarítások használatát, különösen 2005-ben; ii. tegye a középtávú kiadási plafonokat kötelezőbb erejűvé; iii. ügyeljen arra, hogy a 2004. évi magas infláció másodlagos hatásai ne érintsék hátrányosan a programban tervezett inflációs konvergencia-pályát”.17.  A program célja, hogy a hiányt 2007-ben a GDP 3 %-ában megadott referenciaérték alá csökkentsék, a 104. cikk (7) bekezdése szerinti, 2004. július 5-i tanácsi ajánlással összhangban. Az államháztartási hiány (a nyugdíjreform költségeit figyelmen kívül hagyva) az előrejelzések szerint a GDP 4,1 %-ának megfelelő 2005-ös értékről (amely magában foglalja a GDP 0,8 %-ának megfelelő adósságeltörléseket is) 2006-ban 2,9 %-ra csökken, majd 2007-ben hirtelen a GDP 1,6 %-ára süllyed, 2008-ban pedig eléri a GDP 1,3 %-át. Az elsődleges egyenleg alakulása hasonló, a GDP -2,3 %-ának (a GDP -1,5 %-a, ha figyelmen kívül hagyjuk a GDP 0,8 %-ának megfelelő adósságeltörléseket) megfelelő 2005-ös értékről várhatóan 0,7 %-ra nő 2008-ban. A költségvetési kiigazítás elsősorban a kiadási oldalra koncentrál. Az államháztartási kiadások GDP-hez viszonyított aránya 2005 és 2008 között várhatóan 3,4 százalékponttal csökken (2,6 százalékponttal, ha figyelmen kívül hagyjuk a GDP 0,8 %-ának megfelelő 2005. évi adósságeltörléseket). Az államháztartási bevételek a becslések szerint 2007-ig nagyjából változatlan szinten maradnak, majd 2008-ban a GDP 0,7 %-ának megfelelő mértékben csökkennek. A második tőkefedezeti pillért képező nyugdíjrendszer államháztartási szektorból való kivételének (amelyet a 2007. tavaszi adatbejelentésig kell elvégezni) költségvetési hatása a becslések szerint a következőképpen alakul: 2005-ben a GDP 0,8 %-a, 2006-ban 1,3 %-a, 2007-ben 1,4 %-a és 2008-ban 1,4 %-a. A tervezett költségvetési kiigazítás az időszak végére ütemezett, elsősorban 2007-re összpontosul. A GDP 3,0 %-ában (ideértve a nyugdíjreform költségeit is) meghatározott, 2007-re tervezett hiány eléréséhez szükséges költségvetési konszolidáció programidőszak végére való ütemezettsége megalapozottabbnak tekinthető a megelőző konvergenciaprogramhoz képest, mivel a nyugdíjreform költségeire magasabb becsléseket tettek.18.  A közösen megállapított módszertan használatával számított strukturális egyenleg (tehát a ciklikus hatásoktól megtisztított költségvetési egyenleg az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után) várhatóan évente átlagosan a GDP 0,4 %-ának megfelelő mértékben javul, a GDP -2,8 %-áról a GDP -1,3 %-ára. A program a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzést a GDP 0,9 %-ának megfelelő strukturális hiányként állapítja meg, amelyet 2010-re (a programidőszakon kívül) kívánnak megvalósítani. Mivel a program középtávú célkitűzése meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a becslések szerint a GDP kb. 2¼ %-ának megfelelő hiány), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány felmerülésével szemben. A program középtávú célkitűzése megfelelő szintű, mert az a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euró-övezet és az ERM II-ben résztvevő tagállamok vonatkozásában javasolt értéktartományon belülre esik és hosszú távon megfelelően tükrözi az adóssághányadot és az átlagos potenciális kibocsátás-növekedést.19.  A program költségvetési előrejelzéseinek kockázatai nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek. Az aktualizált program kevés információt tartalmaz a 2007-re tervezett hiány elérésére elfogadni tervezett konkrét intézkedéseket illetően, de hangsúlyozza, hogy a kormány által jóváhagyott középtávú költségvetési keret kizárólag a jelenleg hatályos jogszabályokon illetve a kormány által jóváhagyott jogszabály-módosításokon alapul. A jelenlegi kormány eddig túlteljesítette a megelőző programokban meghatározott költségvetési célkitűzéseket: a hiány 2004-ben alacsonyabb volt a vártnál, ehhez hasonlóan 2005-re is a tervezettnél jobb eredményt várnak (ha figyelmen kívül hagyjuk a GDP 0,8 %-ának megfelelő 2005. évi adósságeltörléseket). A vártnál alacsonyabb 2005-ös kamatkiadások által felszabadított pénzügyi erőforrások egy részét azonban egyéb előirányzatlan állami kiadások fedezésére használták fel, ami rávilágít annak szükségességére, hogy a kiadási tételeknél kötelezőbb erejű plafonokra van szükség.20.  E kockázatértékelés tekintetében a program költségvetési irányvonala összhangban van a túlzott hiány 2007-re történő kiigazításával, ami megfelel a Tanács által ajánlottaknak. A program költségvetési irányvonala azonban lehet, hogy nem elégséges annak biztosításához, hogy 2010-ben elérjék a program középtávú célkitűzését, mint ahogy azt a program tervezi. 2008-ban (a túlzott hiány kiigazítását követő év) a program középtávú célkitűzése irányában történő kiigazításnak a program által implikált üteme nem felel meg a Stabilitási és Növekedési Paktumnak, amely előírja, hogy az euró-övezetben és az ERM II-ben résztvevő tagállamokban a strukturális egyenleget évente a GDP 0,5 %-ával kell javítani, és a gazdaságilag kedvező időszakokban ennél magasabb, a gazdaságilag kedvezőtlen időszakokban pedig ennél alacsonyabb kiigazítást kell alkalmazni. A strukturális egyenleg 2008-ban a GDP-nek csak kb. ¼ %-ával javul, noha a ciklus feltételei gazdaságilag kedvező időszakra engednek következtetni[7].21.  Az adóssághányad 2005-ben a becslések szerint 33,7 %-ot ért el, amely jóval a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaérték alatt van. A program előrejelzése szerint az adóssághányad 2,5 százalékponttal nő a programidőszak során.22.  Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Szlovákia közepes mértékű kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési költségei folytán. Az adósság szintje jelentősen a 60 %-os referenciaérték alatt van, és ott is marad, amennyiben a következő két évtizedben nem változnak a politikák. Szlovákia nemrégiben kétlépcsős nyugdíjreformot léptetett életbe, amely az állami kiadások jövőbeni emelkedését tartalmazza. A jelenleg magas strukturális hiány azonban meg fogja akadályozni az adósság/GDP arány csökkenését, ami növeli a hosszú távú fenntarthatóság kockázatát. A hosszú távú fenntarthatóság kockázatainak csökkentéséhez az szükséges, hogy középtávon szigorúan végrehajtsák az államháztartás tervezett konszolidációját.23.  Az államháztartás terén tervezett intézkedések nagyjából összhangban vannak a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. Szlovákia úton van a túlzott hiány Tanács által előírt határidőig történő kiigazítása felé.24.  Szlovákia 2005. október 14-én – a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben – benyújtott nemzeti reformprogramja a következő – az államháztartást jelentősen érintő – kihívásokat azonosítja: i. információs társadalom; II. K+F és innovációk; és iii. oktatás és foglalkoztatás. A konvergenciaprogram költségvetési előrejelzései teljes mértékben figyelembe veszik a nemzeti reformprogramban körvonalazott fellépések költségvetési hatásait. A konvergenciaprogram ismerteti az adó- és a nyugdíjrendszer már elfogadott reformjait. A 2006-os költségvetés és a 2006–2008. közötti időszakra vonatkozó költségvetési keret a nemzeti reformprogram prioritásainak megfelelően az oktatási és a kutatás-fejlesztési kiadások jelentős növelését tervezi.A fenti értékelés és a 104. cikk (7) bekezdése szerinti ajánlások fényében a Tanács azon a véleményen van, hogy Szlovákiának:i. fokoznia kell a strukturális költségvetési kiigazítási erőfeszítéseket, tekintettel arra, hogy a túlzott hiány tervezett értéke nem múlja alul a 2007-ra (ez a túlzott hiány kiigazításának határideje) elérni kívánt referenciaértéket, valamint annak teljes mértékű kihasználására, hogy az előrejelzett növekedést felfelé korrigálták a tanácsi ajánlásokban alkalmazott értékekhez képest;ii. meg kell erősítenie a központi kormányzatra vonatkozó középtávú kiadási plafonok kötelező jellegét.A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása 12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reál GDP (%-os változás) | KP 2005. dec. | 5,5 | 5,1 | 5,4 | 6,1 | 5,6 |COM 2005. nov. | 5,5 | 5,1 | 5,5 | 6,3 | nincs adat |KP 2004. nov. | 5,0 | 4,5 | 5,1 | 5,4 | nincs adat |HICP-infláció (%) | KP 2005. dec. | 7,5 | 2,9 | 3,6 | 2,0 | 2,0 |COM 2005. nov. | 7,5 | 2,9 | 3,6 | 2,1 | nincs adat |KP 2004. nov. | 7,8 | 3,3 | 2,8 | 2,5 | nincs adat |Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | KP 2005. dec.2 | -1,9 | -1,6 | -1,1 | 0,1 | 0,8 |COM 2005. nov.6 | -1,5 | -1,3 | -0,9 | 0,2 | nincs adat |KP 2004. nov.2 | 0,4 | 0,2 | 0,4 | 0,9 | nincs adat |Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. dec.2 | -3,2 | -4,1 | -2,9 | -1,6 | -1,3 |COM 2005. nov. | -3,1 | -4,1 | -3,0 | -2,5 | nincs adat |KP 2004. nov. | -3,8 | -3,4 | -2,9 | -1,9 | nincs adat |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. dec.2 | -1,0 | -2,3 | -1,0 | 0,4 | 0,7 |COM 2005. nov. | -0,9 | -1,9 | -0,8 | -0,2 | nincs adat |KP 2004. nov. | -1,5 | -1,0 | -0,6 | 0,4 | nincs adat |Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. dec.2 | -2,6 | -3,6 | -2,6 | -1,6 | -1,5 |COM 2005. nov. | -2,7 | -3,8 | -2,7 | -2,5 | nincs adat |KP 2004. nov.2 | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |Strukturális egyenleg3 (a GDP %-ában) | KP 2005. dec.4 | -2,6 | -2,8 | -2,6 | -1,7 | -1,5 |COM 2005. nov.5 | -2,7 | -3,0 | -2,7 | -2,5 | nincs adat |KP 2004. nov. | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |Bruttó államadósság7 (a GDP %-ában) | KP 2005. dec. | 42,6 | 33,7 | 35,5 | 35,2 | 36,2 |COM 2005. nov. | 42,6 | 36,7 | 38,2 | 38,5 | nincs adat |KP 2004. nov. | 43,0 | 44,2 | 45,3 | 45,5 | nincs adat |Megjegyzések: 1 A költségvetési előrejelzések nem veszik figyelembe a második tőkefedezeti pillért képező nyugdíjrendszerek besorolásáról szóló, 2004. március 2-i Eurostat határozat (amelyet a 2007. tavaszi adatbejelentésig kell elvégezni) hatását. E hatás figyelembe vételével az államháztartási egyenleg az aktualizált program szerint a következőképpen alakulna: 2004-ben a GDP -3.2 %-a, 2005-ben -4.9 %-a, 2006-ban -4.2 %-a, 2007-ben -3.0 %-a és 2008-ban -2.7 %-a. 2 A Bizottság szolgálatainak számításai a program információi alapján. 3 Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (ugyanúgy, mint a megelőző sorokban) az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után. 4 A program egyszeri és egyéb átmeneti intézkedései (2005-ben a GDP 0,8 %-a: hiánynövelő hatás, 2007-ben 0,1 %-a: hiánycsökkentő hatás). 5 Egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseiben (2005-ben a GDP 0,8 %-a: hiánynövelő hatás). 6 A 2004–2007. közötti időszak lehetséges becsült növekedési értékei alapján (rendre 4,9 %, 4,8 %, 5,1 % és 5,1 %). 7 A hiány-előrejelzésekkel szemben a program adósság-előrejelzéseit a második tőkefedezeti pillért képező nyugdíjrendszerek besorolásáról szóló, 2004. március 2-i Eurostat határozat figyelembe vételével készítették. Forrás: Konvergenciaprogram (KP); a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi gazdasági előrejelzései (COM); a Bizottság szolgálatainak számításai. |[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett valamennyi dokumentum megtalálható a következő internetes oldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleménye az ECOFIN-Tanács által október 11-én elfogadott következő dokumentumról: „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásával kapcsolatos pontosítások, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan”.[3] Hiányzik azonban a „nagyobb horderejű szerkezeti reformok” növekedési hatásairól szóló rész, valamint a költségvetési előrejelzések különböző szcenáriók és feltételezések függvényében való alakulásáról szóló rész. Az államháztartás intézményi jellemzőit tárgyaló fejezet a mintától eltérő részekre oszlik.[4] Meg kell említeni azonban, hogy a tényleges nominális árfolyamra vonatkozó kötelező adatok azért hiányoznak, hogy elkerüljék az euró-árfolyam mások általi előzetes meghatározását. Szintén hiányoznak a FISIM-re (a pénzügyi közvetítők közvetetten mért szolgáltatási díjára) és a feladatkörök szerint megosztott államháztartási kiadásokra vonatkozó adatok.[5] A hosszú távú fenntarthatósággal kapcsolatos részletek a program Bizottság szolgálatai által végzett technikai értékelésében találhatók, amelyek a következő internetes oldalon kerülnek majd közzétételre:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett dokumentumok megtalálhatók a következő internetes oldalon:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] A hosszú távú fenntarthatósággal kapcsolatos részletek a program Bizottság szolgálatai által végzett technikai értékelésében találhatók, amelyek a következő internetes oldalon kerülnek majd közzétételre:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm


title: 2004/705/EK: A Bizottság ajánlása (2004. október 11.) az élelmiszerekben található dioxinok és dioxinjellegű PCB-k háttérszintjeinek ellenőrzéséről (az értesítés a B(2004) 3462. számú dokumentummal történt)EGT vonatkozású szöveg

text:
               22.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 321/45

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2004. október 11.)
   az élelmiszerekben található dioxinok és dioxinjellegű PCB-k háttérszintjeinek ellenőrzéséről
   (az értesítés a B(2004) 3462. számú dokumentummal történt)
   (EGT vonatkozású szöveg)
   (2004/705/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikke második francia bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok legmagasabb értékének meghatározásáról szóló 466/2001/EK bizottsági rendelet (1) megállapítja az élelmiszerekben található dioxin legmagasabb szintjeit.

               (2)

               Bár toxikológiai szempontból minden szint alkalmazható a dioxinokra, a furánokra és dioxinjellegű PCB-kre, felső szinteket csak a dioxinokra és a furánokra állapítottak meg, a dioxinjellegű PCB-kre nem, ugyanis ez utóbbi előfordulásáról csak igen korlátozott információ áll rendelkezésre. A fent említett rendelet előírja a felső értékek felülvizsgálatát, amit elsőként legkésőbb 2004. december 31-én kell elvégezni a dioxinok és a dioxinjellegű PCB-k előfordulásának új adatainak fényében, különös tekintettel a dioxinjellegű PCB-k bevonására a szintek megállapítása során.

               (3)

               A 466/2001/EK rendelet legkésőbb 2006. december 31-ig a dioxinok és dioxinjellegű PCB-k felső szintjeinek újabb felülvizsgálatát írja elő azzal a céllal, hogy a felső szintek értékét jelentősen csökkentse.

               (4)

               Az egész Európai Közösségben az élelmiszerek lehető legszélesebb körében a dioxinok, furánok és dioxinjellegű PCB-k előfordulásáról megbízható adatokat szükséges gyűjteni annak érdekében, hogy jól láthassuk az élelmiszerekben található anyagok háttérben való előfordulásának időbeli tendenciáit.

               (5)

               A dioxinok, furánok, dioxinjellegű PCB-k és nem-dioxinjellegű PCB-k előfordulása közötti összefüggés fontos, de nem teljesen ismert. Ezért helyénvaló a kiválasztott mintákat a nem-dioxinjellegű PCB-k esetében is megvizsgálni, amennyiben lehetséges.

               (6)

               A takarmányokban és élelmiszerekben található dioxinok, furánok és PCB-k előfordulásának csökkentéséről szóló, 2002. március 4-i 2002/201/EK bizottsági ajánlás (2), azt javasolja, hogy a tagállamok az élelmiszerekben található dioxinok, furánok és dioxinjellegű PCB-k előfordulását élelmiszer-előállításuk és -fogyasztásuk arányában szúrópróbaszerűen ellenőrizzék. Ezt az ellenőrzést az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság által meghatározott részletes iránymutatásokat követve kell végrehajtani. Ezek az iránymutatások az egész Európai Unióban magas szintű egységesség biztosítása érdekében többek között a minimális gyakorisággal és az eredmények jelentésének formájával kapcsolatos rendelkezéseket tartalmazzák.

               (7)

               Fontos, hogy ezekről az adatokról a Bizottság rendszeresen jelentést kapjon. A Bizottság biztosítja ezeknek az adatoknak egy olyan adatbázisba történő összegyűjtését, amely elérhető lesz a nyilvánosság számára.

               (8)

               A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia 2004. május 1-én csatlakozott az Európai Közösséghez. Helyénvaló, hogy az új tagállamok a lehető leghamarabb részt vehessenek a megfigyelési programban. Bebizonyosodott azonban, hogy az új tagállamok számára helyénvaló átmeneti intézkedést hozni, és hogy részletes minimális gyakoriság az élelmiszerekben található dioxinok, furánok és dioxinjellegű PCB-k előfordulásának szúrópróbaszerű ellenőrzéséhez az új tagállamok számára pillanatnyilag nem ajánlott,

         AJÁNLJA,

               1.

               hogy a tagállamok 2004-től egészen 2006. december 31-ig az útmutatásként az I. mellékletben felvázolt, évente elemzésre kerülő minták javasolt minimális gyakoriságának felhasználásával hajtsák végre az élelmiszerekben található dioxinok, furánok és dioxinjellegű PCB-k háttérben való előfordulásának ellenőrzését. A minták gyakoriságát a szerzett tapasztalat fényében minden évben felül kell vizsgálni;

               2.

               hogy a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia a lehető leghamarabb részt vehessen az élelmiszerekben található dioxinok, furánok és dioxinjellegű PCB-k előfordulására irányuló megfigyelési programban. A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia által évente vizsgálatra kerülő minták gyakorisága 2005-től kezdődően kerül megállapításra;

               3.

               hogy a tagállamok rendszeresen a Bizottság rendelkezésére bocsátják a II. mellékletben szereplő információval és formában az összegyűjtött adatok adatbázisát. Helyénvaló, hogy az előző években az élelmiszerek dioxintartalmának hatósági ellenőrzésére és a dioxinszerű PCB-k meghatározására szolgáló mintavételi és vizsgálati módszerek megállapításáról szóló, 2002. július 26-i 2002/69/EK bizottsági irányelv (3), által meghatározott követelményeknek megfelelő vizsgálati módszerrel begyűjtött adatokat és a háttérszinteket szintén rendelkezésre bocsássák;

               4.

               hogy a tagállamok lehetőség szerint az azonos mintákban található nem dioxinjellegű PCB-ken is hajtsák végre a vizsgálatot.

      Kelt Brüsszelben, 2004. október 11-én.

            a Bizottság részéről

         David BYRNE

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 77., 2001.3.16., 1. o. A legutóbb a 2004. április 13-i 684/2004/EK bizottsági rendelettel (HL L 106., 2004.4.15., 6. o.) módosított rendelet.

      (2)  HL L 67., 2002.3.9., 69. o.

      (3)  HL L 209., 2002.8.6., 5. o. A 2004/44/EK bizottsági irányelvvel (HL L 113., 2004.4.20., 17. o.) módosított irányelv.

      I. MELLÉKLET

         Táblázat: az évente megvizsgálandó élelmiszerminták javasolt minimális számának áttekintése. A minták megoszlása minden országban a termelésen alapul. Különös hangsúlyt fektettünk azokra az élelmiszerekre, amelyek esetében a dioxinok, furánok és dioxinjellegű PCB-k háttérszintjében nagy ingadozás várható. Ez különösen a halak esetében jellemző.

                  Ország (1)

                  N (2)

                  Húsok és húsipari termékek (3)

                  Halak és halászati termékek (4)

                  Tej és tejipari termékek (5)

                  Tojás (6)

                  Olajok és zsírok (7)

                  Zöldség- és gyümölcsfélék és gabonafélék (8)

                  Marha

                  Sertés

                  Birka

                  Szárnyasok

                  Máj

                  Halak

                  Az akvakultúra termékei

                  Tej

                  Vaj/sajt/joghurt

                  Tojás

                  Nem-nagyüzemi

                  Állati

                  Növényi

                  Hal/táplálékkiegészítők

                  Zöldségek

                  Gyümölcs

                  Gabonafélék

                  Belgium

                  53

                  4

                  4

                  2

                  4

                  3

                  3

                  3

                  3

                  4

                  3

                  3

                  3

                  4

                  3

                  3

                  2

                  2

                  Dánia

                  66

                  3

                  5

                  2

                  3

                  3

                  15

                  5

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  6

                  3

                  2

                  2

                  Németország

                  147

                  13

                  13

                  3

                  6

                  7

                  7

                  5

                  14

                  14

                  10

                  11

                  12

                  14

                  4

                  4

                  2

                  8

                  Görögország

                  55

                  2

                  2

                  7

                  3

                  2

                  4

                  7

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  3

                  4

                  2

                  2

                  Spanyolország

                  151

                  7

                  9

                  11

                  7

                  6

                  33

                  16

                  3

                  3

                  7

                  7

                  4

                  10

                  5

                  9

                  10

                  4

                  Franciaország

                  168

                  14

                  8

                  5

                  15

                  11

                  18

                  16

                  12

                  14

                  12

                  6

                  6

                  6

                  3

                  6

                  4

                  12

                  Írország

                  61

                  7

                  3

                  3

                  3

                  3

                  9

                  3

                  3

                  5

                  3

                  3

                  2

                  3

                  4

                  3

                  2

                  2

                  Olaszország

                  126

                  10

                  5

                  5

                  8

                  5

                  8

                  14

                  6

                  3

                  8

                  15

                  3

                  7

                  3

                  12

                  10

                  4

                  Luxemburg

                  30

                  2

                  2

                  1

                  2

                  1

                  3

                  1

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  2

                  1

                  1

                  1

                  Hollandia

                  88

                  6

                  6

                  3

                  6

                  4

                  14

                  7

                  5

                  6

                  7

                  3

                  3

                  7

                  3

                  4

                  2

                  2

                  Ausztria

                  52

                  4

                  4

                  2

                  3

                  2

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  7

                  2

                  3

                  3

                  3

                  2

                  2

                  Portugália

                  51

                  3

                  3

                  3

                  4

                  2

                  6

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  3

                  3

                  2

                  2

                  Finnország

                  45

                  3

                  3

                  2

                  2

                  1

                  4

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  3

                  3

                  2

                  2

                  Svédország

                  54

                  3

                  3

                  2

                  3

                  2

                  10

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  4

                  3

                  2

                  2

                  Egyesült Királyság

                  113

                  7

                  4

                  10

                  10

                  4

                  24

                  12

                  7

                  4

                  7

                  3

                  3

                  5

                  4

                  3

                  2

                  4

                  EU összesen

                  1 260

                  88

                  74

                  59

                  79

                  56

                  161

                  101

                  74

                  74

                  78

                  75

                  49

                  75

                  53

                  64

                  47

                  53

                  Izland

                  67

                  2

                  2

                  1

                  2

                  1

                  29

                  2

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  12

                  1

                  1

                  1

                  Norvégia

                  125

                  3

                  3

                  2

                  3

                  3

                  46

                  28

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  10

                  3

                  3

                  3

                  EGK összesen

                  1 452

                  93

                  79

                  62

                  84

                  60

                  236

                  131

                  80

                  80

                  84

                  80

                  53

                  79

                  75

                  68

                  51

                  57

                      ()

                      ()

                      ()

                      ()

                      ()

                      ()

                      ()

         (1)  A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia 2004. május 1-én csatlakozott az Európai Közösséghez. Helyénvaló, hogy az új tagállamok a lehető leghamarabb részt vehessenek a megfigyelési programban. Bebizonyosodott azonban, hogy az új tagállamok számára helyénvaló átmeneti intézkedést hozni, és ezért részletes minimális gyakoriság az élelmiszerekben található dioxinok, furánok és dioxinjellegű PCB-k előfordulásának szúrópróbaszerű ellenőrzéséhez ezen államok számára nem ajánlott.
      Magyarázat a táblázathoz

          ()

          ()

          ()

          ()

          ()

          ()

          ()

         (2)  A táblázatban feltüntetett számadatok minimális értékek. Felkérjük a tagállamokat, hogy vegyenek több mintát. A többletminták lehetőség szerint azokból az élelmiszer-kategóriákból kerüljenek ki, amelyek jelentősen hozzájárulnak az expozícióhoz: azaz a húsokból és húsipari termékekből, halakból és tejtermékekből (termelői tej).

         (3)  Húsok és húsipari termékek: a fent említett kategóriákon túl bizonyos mennyiségű mintát lóhúsból, kecskehúsból, nyúlhúsból és bizonyos mértékben vadhúsból is venni kell.

         (4)  Halak és halászati termékek: a vadon élő halak és az akvakultúra mintáit fajok szerint fel kell osztani a fogás és a termelés (az akvakultúra esetében) arányában. Iránymutatásként a halak és halászati termékek fogásáról és termeléséről szóló fajonkénti adatok felhasználásra hozzáférhetők a „Tények és adatok a közös halászati politikában – a közös halászati politika alapadatai” című kiadványban (Európai Közösségek, 2001).
      Ezen adatok alapján az alábbi módon adható meg a különféle halfajok és halászati termékekből veendő minták száma iránymutatásként:
      Fogások (tagállamok számára > 10 minta javasolt)
      Dánia: 15 minta  4 hering, 4 kékkagyló, 7 egyéb
      Spanyolország: 33 minta  7 csíkoshasú tonhal, 4 szardínia, 5 sárgaúszójú tonhal, 2 fattyúmakréla, 2 nagy szemű tonhal, 13 egyéb
      Franciaország: 18 minta  3 csíkoshasú tonhal, 3 sárgaúszójú tonhal, 2 szardínia, 2 fattyúmakréla, 2 hering, 6 egyéb
      Hollandia: 14 minta  4 szardinella, 2 fattyúmakréla, 3 hering, 2 makréla és 3 egyéb
      Svédország: 10 minta  5 hering, 4 spratt és 1 tőkehal
      Egyesült Királyság: 24 minta  6 makréla, 4 hering, 3 foltos tőkehal, 2 tőkehal és 9 egyéb
      Az akvakultúra termékei (tagállamok számára > 5 minta javasolt)
      Dánia: 5 minta  4 pisztráng és 1 angolna
      Németország: 5 minta  2 kékkagyló, 2 pisztráng és 1 ponty
      Görögország: 7 minta  3 durbincs, 2 farkassügér, 1 kékkagyló és 1 egyéb
      Spanyolország: 16 minta  8 kékkagyló, 3 pisztráng, 1 durbincs, 1 osztriga, 1 ehető szívkagyló és 2 egyéb
      Franciaország: 16 minta  8 osztriga, 4 kékkagyló, 3 pisztráng és 1 ponty
      Olaszország: 14 minta  6 kékkagyló, 3 pénzkagyló, 3 pisztráng, 1 farkassügér, 1 durbincs
      Hollandia: 7 minta  4 kékkagyló, 1 angolna, 1 osztriga és 1 harcsa
      Egyesült Királyság: 12 minta  9 lazac, 2 pisztráng és 1 fésűkagyló

         (5)  Tej és tejtermékek: A tejminták legalább 4/5-ét termelői tejből (főleg tehéntejből) kell venni. Szintén helyénvaló, hogy a tehéntejen kívül más tejből vagy tejtermékből is mintát vegyünk (kecsketej stb.).

         (6)  Tojás: a tyúktojáson kívül a kacsa-, lúd- és fürjtojásból is mintát kell venni.

         (7)  Olajok és zsírok: helyénvaló, hogy a halolajon kívül a halolajon alapuló táplálék-kiegészítőkből (haltest- és halmájolajokból) is mintavétel történjen.

         (8)  Zöldségek: főleg leveles zöldségek, de burgonya és más gyökeres és gumós zöldségek is.

         Gyümölcsök: bogyókat és epret beleértve.

      II. MELLÉKLET
      A.   Magyarázat az élelmiszerekben található dioxinok, furánok és dioxinjellegű és más PCB-k vizsgálati eredményeihez alkalmazandó nyomtatványhoz
      1.   Általános információ a vizsgált mintákról
      Ország: a tagállam neve, ahol a vizsgálatot végrehajtották.
      Év: a vizsgálat végrehajtásának éve.
      Termék: a vizsgált élelmiszer – a lehető legpontosabban jellemezze az élelmiszert.
      A forgalmazás helye: az a hely, ahol a mintát (terméket) vették.
      Szövet: a termék vizsgált része, pl. zsír vagy izom.
      Az eredmények meghatározása: Az eredmények azon az alapon határozandók meg, amelyen a maximális szinteket megállapították (2375/2001/EK tanácsi rendelet). A nem-dioxinjellegű PCB-k esetében a szinteket ugyanezen az alapon ajánlatos meghatározni.
      A mintavétel típusa: véletlenszerű mintavétel – a célirányos mintavételből származó vizsgálati eredmények is jelenthetők, de egyértelműen fel kell tüntetni, hogy a mintavétel célirányos volt, és nem feltétlenül a normális háttérszinteket tükrözi.
      Módszerek: hivatkozzon az alkalmazott módszerre.
      Akkreditáltság: tüntesse fel, hogy a vizsgálati módszer akkreditált-e.
      Bizonytalanság (%): a vizsgálati módszerbe beleértendő bizonytalanság százalékértéke.
      2.   Specifikus információ a vizsgált mintáról
      A minta száma: a vizsgált termék azonos típusú mintáinak száma. Ha a feltüntetett oszlopok számánál több minta eredményeit kívánja feltüntetni, a nyomtatvány végére írjon új számozott oszlopokat.
      A termelés módszere: hagyományos/biotermelés (a lehető legrészletesebben)
      Terület: amennyire ide kapcsolódik, a mintavétel körzete vagy régiója lehetőség szerint feltüntetve, hogy vidékről, városról, ipari körzetről, kikötőről, nyílt tengerről stb. van-e szó. Pl. Brüsszel – város, Földközi-tenger – nyílt tenger.
      Részminták száma: ha a vizsgált minta összesített minta, fel kell tüntetni a részminták számát (egyedek száma). Ha a vizsgálati eredmény csak egy mintán alapul, 1-es számot kell feltüntetni. Az összesített minta részmintáinak száma változhat, ezért kérjük, minden egyes minta esetében tüntesse fel.
      Zsírtartalom (%): a minta zsírtartalmának százalékai.
      Nedvességtartalom (%): a minta nedvességtartalmának százalékai (ha adott).
      3.   Eredmények
      Dioxinok, furánok, dioxinjellegű PCB-k: minden kongener eredményeit ppt-ben – picogram/gram (pg/g) kell jelenteni.
      Nem dioxinjellegű PCB-k: minden kongener eredményeit ppb-ben mikrogram/kilogram (μg/kg) kell jelenteni.
      LOQ: a legkisebb mérhető szint pg/g-ben vagy μg/kg-ban (a nem-dioxinjellegű PCB-k esetében).
      LOD: kimutatási határ pg/g-ben vagy μg/kg-ban (a nem-dioxinjellegű PCB-k esetében).
      A vizsgált, de a LOD (kimutatási határ) alatti kongenerek esetében az eredményeket < LOD (a LOD értékként feltüntetve) formában kell jelölni.
      A vizsgált, de a LOQ (a legkisebb mérhető szint) alatti kongenerek esetében a mezőt < LOQ (a LOQ értékként feltüntetve) formában kell kitölteni.
      A PCB-7-en és dioxinjellegű PCB-ken túlmenően vizsgált PCB kongenerek esetében a PCB kongener számát fel kell tüntetni a nyomtatványon, pl. 31, 99, 110, stb. Ha a minta a kijelölt soroknál több PCB kongener vizsgálatán alapul, írjon be új sorokat a nyomtatvány aljára.
      4.   Észrevételek
      Az alkalmazott lipidkivonási módszeren túlmenően ez a hely a benyújtott adatokhoz fűződő további megjegyzésekre van fenntartva.
      B.   Nyomtatvány az élelmiszerekben található dioxinok, furánok, dioxinjellegű PCB-k és más PCB-k kongener-specifikus vizsgálati eredményeinek jelentéséhez


				|

		52012DC0307

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Görögország 2012. évi nemzeti reformprogramjáról /* COM/2012/0307 final */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Görögország 2012. évi nemzeti
reformprogramjáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1] és különösen annak 5.
cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[3],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács 2010.
március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a
foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló
javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén
azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van
szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a
versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.
(2)       A Tanács 2010. július 13-án
elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó
iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig
elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
szóló határozatot[4], melyek együtt alkotják
az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti
gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált
iránymutatásokat.
(3)       A Tanács 2011. július 12-én
ajánlást fogadott el Görögország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról.
(4)       A Bizottság 2011. november 23-án
elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára
épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció
második európai szemeszterét.
(5)       Az Európai Tanács 2012.
március 2-án jóváhagyta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és
a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat.
Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő
költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a
gazdaságnak történő hitelnyújtás normál feltételeit, ösztönözni kell a
növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság
társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(6)       Az Európai Tanács 2012.
március 2-án arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt vevő
tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy
azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti
reformprogramjukba beépíthessék.
(7)       Görögország 2012. április
12-én benyújtotta 2012. évi nemzeti reformprogramját, költségvetési tervére
vonatkozóan pedig hiányos információkat szolgáltatott. A görög hatóságokat
felkérik arra, hogy hiánytalanul nyújtsák be a Stabilitási és Növekedési Paktum
prevenciós ága szerinti standard táblázatokat.
(8)       2012. február 21-én az
eurócsoport elfogadta Görögország második gazdasági kiigazítási programját. Az
egyedi gazdaságpolitikai feltételekről szóló egyetértési megállapodásban
felvázolt gazdaságpolitika végrehajtása hozzásegíti Görögországot ahhoz, hogy
GDP-arányos államadósságát 2020-ra 117 %-ra csökkentse. A megállapodás
értelmében a közszférabeli hitelezők a program keretében 2014-ig 130
milliárd eurós finanszírozást nyújtanak Görögországnak az első
finanszírozási programban lekötött összegek mellett.
(9)       A részletek felszabadításának
előfeltétele a mennyiségi teljesítménykritériumoknak való megfelelés,
valamint hogy kedvezően értékeljék a 2011. november 8-án és 2012. március
13-án módosított, 2011. július 12-i 2011/734/EU tanácsi határozatban és az
egyedi gazdaságpolitikai feltételekről szóló, 2012. március 14-én aláírt
egyetértési megállapodásban meghatározott politikai feltételek tekintetében
tett előrelépéseket.
(10)     Az Európai Pénzügyi
Stabilitási Eszköz keretében 2012. március 19-én folyósították Görögország
számára az új finanszírozási program első részletének (14,5 milliárd EUR)
első kifizetését (5,9 milliárd EUR). Emellett Görögország az IMF-től
1,6 millió EUR-hoz jutott. Az első és második program keretében
Görögország a közszférabeli hitelezőktől 2012 májusáig 147,5 milliárd
EUR-t kapott.
(11)     2010 és 2011 folyamán
Görögország részleges előrelépést tett a kiigazítási program ambiciózus
célkitűzéseinek megvalósítására. A végrehajtást azonban számos
tényező akadályoztatta: politikai bizonytalanság, társadalmi
elégedetlenség, a közigazgatás kapacitásával kapcsolatos problémák és
mindenekelőtt a feltételezettnél lényegesen súlyosabb recesszió. Nem
teljesültek fontos költségvetési célok, ami miatt 2010-ben és 2011-ben további
konszolidációs intézkedések váltak szükségessé. Ennek ellenére Görögország képes
volt jelentősen visszaszorítani államháztartási hiányát, amely a GDP 15,8 %-áról
(2009) 2011-ben 9,1 %-ra csökkent.
(12)     A Bizottság 2012. április
18-án „Növekedés Görögországban” címmel közleményt fogadott el, amelynek célja
azon pozitív hatás hangsúlyozása, amelyet a gazdasági kiigazítási program
teljes körű és hatékony végrehajtása idézhet elő azáltal, hogy
megteremti a növekedés, a befektetés és a társadalmi megújulás alapjait. E
közlemény emlékeztet arra, hogy Görögország európai uniós és euróövezeti
tagságának köszönhetően konkrét segítségre és támogatásra számíthat.
Kiemeli, hogy a második gazdasági kiigazítási programban szereplő
reformintézkedések célja a görög gazdaság növekedési és munkahely-teremtési
potenciáljának helyreállítása és egy igazságosabb társadalom kialakítása. A
közlemény felvázolja a Görögország rendelkezésére bocsátott széles körű
pénzügyi támogatást és hangsúlyozza, hogy Görögország partnerei és különösen a
Bizottság készen állnak olyan eszközök feltárására, amelyek révén – továbbá
gyors cselekvés, illetve uniós támogatás segítségével – maximalizálni lehet a
rövid távon várt eredmények hatását.
(13)     A gazdasági válság és a
későbbi költségvetési konszolidációs intézkedések nem hagyták érintetlenül
Görögország azon képességét, hogy teljesítse az Európa 2020 célkitűzéseit,
különösen a szociális vonatkozású célokat. Mindazonáltal a strukturális
reformok, különösen a munkaerő-piaci reform, a különböző szektorok
liberalizálása és az üzleti környezetet javító számos intézkedés hozzájárul a
versenyképesség fokozásához, a termelékenység serkentéséhez, a
foglalkoztatottság növeléséhez és a termelési költségek csökkentéséhez, ami
pedig középtávon elősegíti majd a foglalkoztatottság emelését, illetve a
szegénység és a társadalmi kirekesztés visszaszorítását. Görögország a
gazdasági válság ellenére folytatta az Európa 2020 környezetvédelmi
célkitűzéseinek elérésére irányuló erőfeszítéseit.
(14)     Folyamatban van a strukturális
alapoknak a fiatalok foglalkoztatására és a (különösen a kkv-k) versenyképességére
összpontosító stratégiai átprogramozása. Az új intézkedések fokozott fellépést
eredményeznek a foglalkoztatási startkártya, a képzések és szakmai képesítések,
valamint a kkv-k forráshoz juttatása területén.
(15)     Görögország az Euró Plusz Paktum
keretében számos vállalást tett. E vállalások, illetve a 2011-ben
előterjesztett vállalások végrehajtása a foglalkoztatás támogatásához, a
versenyképesség javításához, valamint az államháztartási fenntarthatóság és a
pénzügyi stabilitás megerősítéséhez kapcsolódnak.
AJÁNLJA, HOGY Görögország:
hajtsa végre a
2011. november 8-án és 2012. március 13-án módosított, 2011. július 12-i
2011/734/EU tanácsi határozatban és az egyedi gazdaságpolitikai
feltételekről szóló, 2012. március 14-én aláírt egyetértési megállapodásban
előírt intézkedéseket.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               COM(2012) 307 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 és P7_TA(2012)0047.
[4]               A Tanács 2012. április 26-i
2012/238/EU határozata.


				|

		52013DC0360

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Franciaország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Franciaország 2012–2017-es stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2013/0360 final - 2013/ () */

Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Franciaország 2013. évi nemzeti
reformprogramjáról
és Franciaország 2012–2017-es stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló
szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és
148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és
összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi
rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok
megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i
1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre[2] és különösen annak
6. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[4],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács
2010. március 26-án elfogadta az Európai Bizottság „Európa 2020”
elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést
és foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia
azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van
szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható
növekedés és a versenyképesség terén.
(2)       A Bizottság javaslatai
alapján a Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió
gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást
(2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot[5], melyek együtt alkotják az
„integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti
gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált
iránymutatásokat.
(3)       Az Európai Unió állam- és
kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és
Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges
ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és
euróövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó
intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az Európa 2020
stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása
iránt.
(4)       A Tanács
2012. július 6-án ajánlást fogadott el Franciaország 2012. évi
nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Franciaország 2011-2016-os
időszakra vonatkozó, aktualizált stabilitási programját.
(5)       A Bizottság
2012. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést[6], amely elindította a
gazdaságpolitikai koordináció 2013. évi európai szemeszterét. Ugyancsak
2012. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján
elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[7], amelyben Franciaországot azon
tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül
sor.
(6)       Az Európai Tanács
2013. március 14-én elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési
konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló
prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedésbarát költségvetési
konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő
hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a
versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi
következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(7)       A Bizottság
2013. április 10-én az 1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően
közzétette a Franciaországra vonatkozó részletes vizsgálat eredményeit[8]. Vizsgálata alapján a Bizottság
arra a következtetésre jutott, hogy Franciaországban makrogazdasági
egyensúlyhiány tapasztalható, amely nyomon követést és határozott szakpolitikai
intézkedéseket tesz szükségessé. A folyamatos figyelemmel kísérés különösen a
külkereskedelmi egyensúlynak és a versenyképességnek a költségalapú és nem
költségalapú tényezőkre egyaránt visszavezethető romlása, továbbá a külső
egyenleg romlása és a magas államadósság miatt indokolt, csökkentve ezáltal
egyfelől a francia gazdaság, másfelől – tekintettel a francia gazdaság méretére
– a gazdasági és monetáris unió működését érintő negatív hatások kockázatát.
(8)       Franciaország
2013. április 30-án benyújtotta a 2012-2017-es időszakra vonatkozó,
2013. évi stabilitási programját és 2013. évi nemzeti
reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két
program értékelésére egyidejűleg került sor.
(9)       A
2013. évi stabilitási programnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti
értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a GDP 7,5 %-ának megfelelő
2009-es államháztartási hiánynak 2012-re 4,8 %-ra való leszorítása
érdekében tett számottevő konszolidációs erőfeszítések ellenére Franciaországnak
várhatóan nem sikerül a 2009 végén hozott tanácsi ajánlásnak megfelelően
2013-ra korrigálnia a túlzott hiányát. Ez többek között az ajánlás
megfogalmazásakor vártnál rosszabb gazdasági körülményekkel magyarázható, amit
az egyszeri bevételek csak részben ellensúlyoztak, miközben a kiigazítás
némiképp az időszak végére tolódott. A programban szereplő költségvetési
előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2013 tekintetében
megalapozott, 2014-re vonatkozóan viszont túlságosan optimista. A francia hatóságok
konkrétan azzal számolnak, hogy a 2012-es (0 %) és 2013-as (+0,1 %)
stagnálást követően 2014-ben a GDP 1,2 %-kal fog nőni, egyúttal azzal a
feltételezéssel élnek, hogy az államháztartási hiánynak a GDP 2,9 %-ára
való leszorítása érdekében meghozzák a szükséges költségvetési intézkedéseket.
Ehhez képest a Bizottság – változatlan gazdaságpolitikát feltételező –
előrejelzése szerint a GDP 2014-ben 1,1 %-kal fog nőni egy olyan
forgatókönyv szerint, amelyben a Bizottság csak a már elfogadott vagy kellőképpen
részletezett intézkedéseket figyelembevéve a hiányt a GDP 4,2 %-ára várja.
A programban felvázolt költségvetési stratégia legfőbb célkitűzése a
strukturális egyensúlyban lévő költségvetésként meghatározott középtávú
költségvetési cél elérése, csakúgy, mint az előző év programjában. Ez a
célkitűzés meghaladja a Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtakat. A
középtávú költségvetési cél elérését 2016-ra tűzték ki, szemben az előző
stabilitási programban szereplő 2015-ös évvel. A stabilitási programban
tervezett államháztartási hiány összhangban van a túlzott hiány 2014-re
tervezett korrekciójával, amelyet egy évvel későbbre terveznek, mint a Tanács
által a túlzotthiány-eljárás keretében 2009 végén szabott, módosított határidő.
Tekintettel a program 2014-re vonatkozó túlságosan optimista növekedési
előrejelzésére, a Tanács úgy véli, hogy – a szóban forgó évet érintő további
számottevő kiigazítás nélkül – a francia hatóságok által tervezett
költségvetési kiigazítás nem alkalmas a túlzott hiány 2014-re történő tényleges
korrekciójának megvalósítására. A kilátásba helyezett megtakarítási és
pótlólagos bevételi intézkedések nem kellőképpen kidolgozottak. Ezen
szempontokra tekintettel mind 2014-re, mind 2015-re vonatkozóan pontosítani
kell az intézkedéseket annak hiteles garantálása érdekében, hogy a túlzott
hiányt legkésőbb 2015-re [a Tanács ajánlásának megfelelően] korrigálják.
2016-ra a Bizottság által újrakalkulált strukturális egyenleg várhatóan a GDP
-0,4 %-a lesz (-0,3 % 2017-ben), ami azt jelenti, hogy a középtávú
költségvetési célt nem sikerül elérni a program időtávja alatt. A középtávú
költségvetési cél felé várhatóan a GDP 0,3 %-ának megfelelő értékkel
sikerül majd közelíteni 2016-ban, ami elmarad a GDP 0,5 %-aként
meghatározott referenciaértéktől. Az államadósság a válság kezdete óta
jelentősen emelkedett. A GDP-arányos államadósság a 2007-es 64,2 %-ról
2012-re 90,2 %-ra emelkedett, és a Bizottság 2013. tavaszi
előrejelzése szerinti várhatóan 2014-re 96,2 %-ig nő. A francia hatóságok
várakozása szerint a GDP-arányos államadósság 94,3 %-on tetőzik 2014-ben,
majd 2017-re 88,2 %-ig csökken. Az adósságkritérium teljesítését illetően
Franciaország 2016-tól kezdődően átmeneti időszakban lesz.
(10)     Tekintettel a magas és még
mindig növekvő államadósságra, továbbá arra, hogy a túlzott hiány korrekciójára
szabott határidőt ismét kitolják [– ezúttal 2015-re –] még inkább fontos, hogy
a 2013. évi költségvetést szigorúan végrehajtsák, az azt követő években pedig
számottevő, határozott kiigazítási erőfeszítéseket tegyenek. Különösen fontos,
hogy Franciaország közkiadásai lényegesen lassabban növekedjenek, mint a
potenciális GDP növekedése, mivel a strukturális hiány eddigi javulásai
alapvetően bevételi intézkedéseknek voltak köszönhetők. Ezzel összefüggésben a
közkiadások folyamatban lévő – a központi kormányzat mellett a helyi
önkormányzatokra és a társadalombiztosítás igazgatási egységeire is kiterjedő –
felülvizsgálata várhatóan kijelöli majd, hogy milyen módon javítható a
közkiadások hatékonysága. A közigazgatás különböző szintjei és az azokhoz
rendelt hatáskörök tekintetében is további ésszerűsítésre van lehetőség,
amellyel újabb szinergiák, hatékonyságjavulás és megtakarítások érhetők el. A
decentralizációról szóló, új törvény várhatóan foglalkozni fog ezzel a
kérdéssel. Az egészségügyi közkiadások közép- és hosszú távon várható
növekedése miatt az egészségügyre fordított jövőbeli közkiadásokat nagyobb
körültekintéssel és fokozott hatékonysággal kell felhasználni, különösen a
gyógyszerkiadások területén. A nyugdíjügyi tanács legfrissebb előrejelzései a
nyugdíjrendszer állandósuló hiányát vetítik előre 2018-ig, szemben a 2010-es
reform azon célkitűzésével, amely szerint addigra kiegyensúlyozott rendszert
kellene elérni. A 2010-es reform részbeni visszafordítása ráadásul szembemegy a
Tanács ajánlásával. Következésképp a nyugdíjrendszer 2020-ban is jelentős
hiánnyal fog szembesülni, e helyzet megoldása pedig sürgősen új szakpolitikai
intézkedések meghozatalát teszi szükségessé, miközben a rendszer alkalmasságát
is fenn kell tartani. A szóba jöhető intézkedések között szerepel mind a
minimumnyugdíjra, mind a teljes nyugdíjra való jogosultság eléréséhez szükséges
nyugdíjbavonulási életkor további emelése, a teljes nyugdíjra való
jogosultsághoz szükséges járulékfizetési időszak megnövelése, az indexálási
szabályok kiigazítása, továbbá a munkavállalók bizonyos kategóriáira
vonatkozóan az általános szabályok vonatkozásában jelenleg érvényben lévő
számos mentesség felülvizsgálata. A munkaerőköltségre kifejtett negatív hatása
miatt a társadalombiztosítási járulékok emelését mellőzni kell. A Franciaország
előtt álló államháztartási kihívásokra való tekintettel rendkívül fontos, hogy
a francia gazdaság hosszú távú növekedési potenciáljának erősítése és növelése
érdekében a költségvetési intézkedések mellett fokozott erőfeszítéseket
tegyenek a strukturális reformok terén is.(11)     Miként az a 2013-as
részletes vizsgálatból kiolvasható, a versenyképesség továbbra is meghatározó
kihívás Franciaország számára, mivel exportpiaci részesedése jelentős mértékben
romlott az elmúlt években. A francia kormány 2012. novemberében számos
szakpolitikai intézkedésre tett javaslatot a Versenyképességi Paktum keretében.
A társasági adó vonatkozásában bevezetett kedvezmény (crédit d’impôt pour la compétitivité
et l’emploi — CICE), amelynek éves hatását 20 milliárd EUR-ra
becsülik, jelentős lépés, amely várhatóan hozzájárul majd a munkaerőköltség
csökkenéséhez. Mivel az új adókedvezmény
mindössze megfelezi a medián bérre értelmezett francia adóék és az OECD
országainak átlagos adóéke közötti különbséget, további intézkedésekre
kínálkozik lehetőség e téren. Másrészről a
gazdasági társaságokat érintően 2010 óta hozott intézkedések összességében
növelték a vállalkozások adóterheit, még az említett intézkedés hatásának
figyelembevételével együtt is. Jóllehet a
minimálbérnek a 2012. júliusi döntés alapján történt megemelése
korlátozott mértékű volt, az mégis negatív hatást gyakorolhat a
munkahelyteremtésre és a versenyképességre, miként azt a Tanács is kiemelte a
2012-es ajánlásában. A minimálórabér 2002 és
2012 között 38 %-kal (reálértéken 16 %-kal) nőtt. A mediánbér
kétharmadának megfelelő minimálbér magas szintje a munkaadóknál részben
kompenzálva van a munkaadók által fizetendő társadalombiztosítási járulékok
tekintetében alkalmazott mentességek által. Az ebből fakadó, részben a
minimálbér gyors növekedését ellensúlyozandó államháztartási kiadások gyorsan
növekedtek az elmúlt néhány évben, és mára meghaladják a GDP 1 %-át.
Másrészről az alternatív eszközök, mint például a jövedelemkiegészítési
támogatások („Prime pour l'emploi”, „Revenu de solidarité active”),
hatékonyabbnak bizonyultak az aktív keresők szegénységének kezelésében, mint a
minimálbér emelése.
(12)     A nem áralapú
versenyképességgel kapcsolatban elmondható, hogy bár a kormány nemrég
megújította az exportot ösztönző stratégiáját, az exportorientált hálózatok és
partnerségek fejlesztésének támogatása hozzájárulna a kkv-k nemzetközivé
válásához[9].
Az üzleti környezetről általánosságban is elmondható, hogy lennének lehetőségek
a kkv-k növekedésének ösztönzésére. A K+F-intenzív ágazatokban tevékenykedő
vállalkozások számottevő erőfeszítései és a jelentős kormányzati támogatás (pl.
kutatási adókedvezmény) ellenére a csúcstechnológiai és a közepes technológiai
színvonalú ágazatok csak kis és egyre kisebb részét teszik ki a francia
gazdaságnak. Az említett ágazatokban tehát az innovációt és a
vállalkozókészséget ösztönző keretfeltételek javításán keresztül elő kell
segíteni a kkv-k és a közepes méretű vállalatok alapítását és növekedését.
További lehetőségként kínálkozik a közfinanszírozású kutatás és a
magánvállalatok összekapcsolása céljából kidolgozott klaszterpolitikának az
egymáshoz közel található, magántulajdonban lévő vállalatok közötti pozitív externáliák
irányába történő továbbfejlesztése. Emellett a magánvállalatok és a kutatási
intézmények közötti kapcsolatok építésének elősegítése érdekében kellőképpen
vonzóvá kell tenni a PhD-tanulmányokat és a kutatási tapasztalatok szerzését.
(13)     A szolgáltatások tekintetében
csak korlátozott mértékű előrelépés volt tapasztalható 2012-ben. Nem
kezdeményeztek például horizontális reformot a szabályozott szakmákra és
ágazatokra vonatkozó indokolatlan korlátozások megszüntetésére irányulóan. A
szakmai szolgáltatások nyújtói közül sokan ma is korlátozásokkal szembesülnek a
jogi formájukat és tőkeszerkezetüket tekintve (pl. korlátozások vannak
érvényben az állatorvosokra és az ügyvédekre vonatkozóan). Bizonyos ágazatokban
(például a taxisoknál, egyes egészségügyi szakmákban, a közjegyzők és egyéb
jogi szakmák esetében) további jelentős akadályok vannak még mindig érvényben a
piacralépésre vagy a tevékenység folytatására vonatkozóan (például a
kereskedelmi kommunikáció tekintetében, vagy kvóták, illetve területi korlátozások
formájában). A kiskereskedelmi ágazat továbbra is egy sor szabály hatálya alá
tartozik, például körülményes és időigényes engedélyezési eljárások vonatkoznak
a kiskereskedelmi egységek nyitására. Továbbá a bekerülési ár alatti
értékesítésre vonatkozóan érvényben lévő tilalom számos torzítást eredményez,
jóllehet a termelők és a kisboltok támogatásának célja kevésbé torzító
intézkedésekkel is hatékonyan elérhető lenne. A szabályozott ágazatokra és
szakmákra vonatkozó túlzott mértékű korlátozások kihatnak a versenyre, és
általában megemelik a szolgáltatások árait. A részletes vizsgálat megállapítása
szerint a feldolgozóiparban a termelési költségek közel egynegyedét kitevő
közvetített szolgáltatások magasabb árai végső soron kihatnak a francia cégek
külpiaci versenyképességére. A hálózatos iparágak terén csak korlátozott
mértékű előrehaladást sikerült elérni 2012-ben. A francia villamosenergia-piac
továbbra is egyike a leginkább koncentráltaknak az EU-ban. A villamos energia
és a földgáz piacának szabályozott árai torzítják a versenyt és továbbra is
akadályként állnak az új belépők előtt. A nem lakossági fogyasztók tekintetében
a francia hatóságokkal közösen elfogadott menetrend szerint meg kell szüntetni
a szabályozott árak alkalmazását. A szomszédos országokkal való összeköttetést
biztosító rendszerösszekötő kapacitások bővítése és a vízerőművek koncessziós
engedélyeinek megpályáztatása ugyancsak hozzájárulna a verseny fokozásához a
villamos energia piacán. A vasúti ágazatban az áruszállítási piac más
tagállamokhoz képest kevésbé dinamikusan fejlődik, a vasúti személyszállítás
pedig – a nemzetközi szolgáltatások kivételével – nincs is megnyitva a verseny
előtt. A készülőben lévő reform várhatóan biztosítani fogja, hogy bármely új
„egységesített pályahálózat-működtető” független maradjon a meglévő
szolgáltatótól, tisztességes és megkülönböztetésmentes hozzáférést garantálva
ezáltal az új belépők számára.
(14)     A széles körben alkalmazott
mentességek és különleges kedvezmények, továbbá a szabályozás gyakori
módosítása miatt a francia adórendszer továbbra is összetett és nem hatékony.
Az adókiadások csökkentésére és ésszerűsítésére irányuló erőfeszítések ellenére
továbbra is magas az ezek miatt kieső bevételek aránya. A társasági adó és a
személyi jövedelemadó esetében szélesebb adóalap és alacsonyabb adómérték
alkalmazása jobban segítené a növekedést és a társadalmi jólétet. A köztes
héa-adómérték 2014 januárjától 7 %-ról 10 %-ra fog emelkedni. Ez
helyes irányba mutató lépés, de további erőfeszítésekre van szükség. A
különböző adó- és társadalombiztosítási mentességek költsége összességben
továbbra is nagyon magas, akár a GDP 10%-át is elérő mértékű. Annak ellenére,
hogy a csökkentett héa-adómértékek egy része – például az éttermi
szolgáltatásokra alkalmazott héa – láthatóan nem váltotta be a hozzá fűzött
reményeket, nem tettek kellőképpen célirányos szakpolitikai intézkedéseket
ezekkel kapcsolatban. A társasági adó vonatkozásában bevezetett, részben a
köztes héamérték fent említett emelésén, de egyúttal az általános héamértéken
keresztül is finanszírozott adókedvezmény (CICE) áthárítja az adóterhet a
munkáról. További intézkedésekre van azonban szükség, különösen a
környezetvédelmi adók megfelelő arányú részesedésének biztosításához.
Franciaország tavaly intézkedéseket hozott a társasági adózás terén az
eladósodás irányába ható ösztönzők kezelésére, azonban további intézkedésekre
van szükség (a kamat levonhatósága csak 3 millió EUR felett
korlátozott: ezen összeghatár felett a kamatnak 2013-ban mindössze 15 %-a,
2014-ben 25 %-a nem vonható le).
(15)     A munkanélküliségi ráta a 2010-es
9,7 %-ról 2012-re 10,2 %-ra nőtt. A Bizottság tavaszi előrejelzése
szerint a tartósan gyenge gazdasági növekedés miatt a munkanélküliségi ráta
növekedni fog, 2013-ra eléri a 10,6 %-ot, 2014-re a 10,9 %-ot. Erre
való tekintettel a francia munkaerőpiac szegmentációja továbbra is aggodalomra
ad okot. A határozott idejű foglalkoztatásból határozatlan idejű
foglalkoztatásba való átmenet valószínűsége 2010-ben mindössze 10,6 %
volt, szemben a 25,9 %-os uniós átlaggal. Ennek következtében jellemzően a
foglalkoztatás bizonytalan formáiban érintett alacsony képzettségű
munkavállalók viselik az esetleges munkaerő-piaci korrekciók terheinek túlnyomó
részét. A szociális partnerek között 2013. januárjában kötött szakmaközi
megállapodás (ANI) alapján 2013 májusában törvényt fogadtak el a munkahelyek
garantálásáról, amely az elbocsátásokkal kapcsolatos jogbizonytalanság
kérdéseinek kezelésén keresztül egyfelől bővíti a munkavállalók jogait,
másfelől nagyobb rugalmasságot biztosít a munkáltatók részére. A törvény pozitív
lépés a rugalmasabb munkaerőpiac felé. A szóban forgó reform tényleges
megvalósítását, csakúgy, mint annak hatását egyelőre bizonytalanság övezi,
mivel a szakmaközi megállapodást átültető törvény elfogadását követően a
megállapodás teljes körű hatályba lépéséhez további ágazati és vállalati
megállapodásokra lesz szükség.
(16)     Franciaországban a fiatalok
egyhatoda végzettség megszerzése nélkül hagyja ott az oktatási és képzési
rendszert. Ez különösen annak fényében aggasztó, hogy 2012 végén a fiatalok körében
25,4 % volt a munkanélküliség, és a legkevésbé képzett fiatalok esetében a
munkanélküliség kockázata közel kétszeres volt. A gyakornoki programoknak
különösen a legkevésbé képzett fiatalokat kell megcélozniuk. A nemzeti
programoknak az ifjúsági garanciára vonatkozó tanácsi ajánláshoz történő
hozzáigazítása meghatározó szerepet tölthet be e kihívás kezelésében. A
2009-ben indított reformok ellenére a francia felnőttek az uniós átlagnál
kisebb arányban vesznek részt az egész életen át tartó tanulásban (2012-ben
5,7 %, alacsonyan képzett felnőttek esetében: 2,5 %). Bizonyos
hatásköröknek a regionális tanácsokhoz történő tervezett áthelyezése
lehetőséget kínálhat a jelenlegi rendszer hiányosságainak orvosolására. Az
55–64 év közötti munkavállalók foglalkoztatási rátája az egyik legalacsonyabb
az EU-ban (2012 negyedik negyedévében 45,7 %), és a munkanélküliség nő az
idősebb emberek körében. Bár jó irányába tett lépés, nem világos, hogy a
„generációk közötti szerződések” milyen mértékben fogják segíteni az idősebb
munkavállalók foglalkoztatását, illetve az idősebb álláskeresők munkahelyhez
jutását. A munkanélküli-járadékokra fordított francia közkiadások
5,3 %-kal nőttek 2012-ben, és a stabilitási program szerint várhatóan
további 6,1 %-kal nőnek majd 2013-ban. A munkanélküli-járadékok
rendszerének összesített hiánya 2013-ra megközelíti a GDP 1 %-át, ami
szükségessé teszi a rendszer megreformálását. A rendszer egyes elemei, így
például a jogosultsági feltételeket, a járadékok időben degresszív jellegét vagy
a legmagasabb fizetéssel rendelkező munkavállalók esetében alkalmazott
helyettesítési rátát oly módon kell kiigazítani, hogy biztosítva legyenek a
munkavégzés ösztönzői. Az állami foglalkoztatási szolgálat (Pôle emploi) új,
háromoldalú egyezménye a munkavállalók differenciált nyomon követését írja elő.
Ezzel szemben a munkanélküliek növekvő száma miatt a karriertanácsadók átlagos
ügyfélköre tovább nőtt, és a foglalkoztatási szolgálatokra épített stratégia
megújítását a rossz gazdasági helyzet is hátráltatja. A negatív gazdasági
kilátások és a franciaországi munkanélküliség várhatóan folytatódó növekedése
miatt további intézkedésekre van szükség.
(17)     Az európai szemeszterrel
összefüggésben a Bizottság elvégezte Franciaország gazdaságpolitikájának átfogó
elemzését, értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot,
valamint bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit. Figyelembe vette nemcsak
a programok Franciaország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és
gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok
megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az
Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli
nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi
1–6. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett
ajánlásait.
(18)     A Tanács ezen értékelés
fényében megvizsgálta Franciaország stabilitási programját, és arról alkotott
véleményét[10]
különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.
(19)     A Bizottság által elvégzett
részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta
Franciaország nemzeti reformprogramját és stabilitási programját. A Tanácsnak a
makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló 1176/2011/EU
rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi.
(20)     Az európai szemeszter
keretében a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára
vonatkozó elemzését is, amely alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon
tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euró. Franciaországnak ezen ajánlások teljes
körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,
AJÁNLJA, hogy Franciaország
2013–2014-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           Erősítse meg és kövesse a
költségvetési stratégiát 2013-ban. A túlzott hiány fenntartható, legkésőbb
2015-ig megvalósuló korrekciója és a túlzotthiány-eljárás keretében hozott
tanácsi ajánlásban meghatározott strukturális kiigazítás elérése érdekében a
2014-es évre és az azt követő időszakra vonatkozó, szükséges intézkedések
2013-ig őszéig történő konkretizálásán és végrehajtásán keresztül erősítse meg
a kiigazítás hitelességét. Az egyszeri bevételeket fordítsa a hiány
csökkentésére. A költségvetési egyensúlyhiány tartós kiigazítása nagyívű
strukturális reformok hiteles végrehajtását teszi szükségessé, amelyek növelik
a kiigazítási mozgásteret és ösztönzik a növekedést és a foglalkoztatást.
Tartson fenn növekedésbarát költségvetési kiigazítási pályát és fokozza a közkiadások
hatékonyságát, amihez – többek között – a terveknek megfelelően folytassa a
kiadási kategóriáknak az államháztartás összes alágazataira kiterjedő
felülvizsgálatát. A beharangozott decentralizációs törvényen keresztül tegyen
intézkedéseket a központi, a regionális és a helyi szintű kormányzatok közötti
hatékonyabb szinergiák és megtakarítások elérése érdekében. A túlzott hiány
korrekcióját követően hajtson végre megfelelő ütemű strukturális kiigazítást
annak érdekében, hogy 2016-ra elérje a középtávú költségvetési célt. 2013
végéig tegyen intézkedéseket a nyugdíjrendszer fenntartható egyensúlyának
legkésőbb 2020-ig történő megteremtése érdekében, és ennek jegyében módosítsa
például az indexálási szabályokat, növelje tovább a kötelező nyugdíjkorhatárt és
a teljes nyugdíjra való jogosultsághoz szükséges járulékfizetési időszakot,
vizsgálja felül a különleges szabályokat, egyúttal tartózkodjon a munkaadók
járulékterheinek emelésétől, továbbá javítsa az egészügyi kiadások
költséghatékonyságát, többek között a gyógyszerkiadások terén.
2.           Gondoskodjon arról, hogy a versenyképességi és
munkahelyteremtési adókedvezmény (CICE) a tervezett mértékben csökkentse a
munkaerőköltségeket, és más intézkedés ne rontsa le ezt a hatást. Tegyen
további intézkedéseket a munkaerőköltségek csökkentése érdekében, konkrétan
például a munkaadók társadalombiztosítási járulékterheinek további csökkentése
terén. Biztosítsa azt, hogy a minimálbért érintő változások hozzájáruljanak a
versenyképesség javításához és a munkahelyteremtéshez, és ennek keretében vegye
figyelembe a bérkiegészítő támogatásokat és a társadalombiztosítási
járulékfizetés alóli mentességeket.
3.           Tegyen intézkedéseket az üzleti környezet javítása és a
vállalkozások innovációs kapacitása és exportlehetőségeinek fejlesztése
érdekében, különösen a kkv-k és a közepes méretű vállalatok tekintetében.
Többek között indítsa el a szabályozási keret bejelentett egyszerűsítésére
irányuló kezdeményezést, továbbá a technológiatranszfer és a kutatási
eredmények üzleti hasznosításának fejlesztésén keresztül javítsa az innováció
keretfeltételeit, például azáltal, hogy új területek felé irányítja a
versenyképességi központokat.
4.           Tegyen intézkedéseket a verseny fokozására a
szolgáltatások piacán; számolja fel a piacrajutásra és a szakmai szolgáltatások
nyújtására vonatkozó indokolatlan korlátozásokat, amelyek többek között a jogi
formát, a tulajdonosi struktúrát, a kvóták és területi korlátozások
alkalmazását érintik; tegyen intézkedéseket a kereskedelmi egységek nyitására
vonatkozó engedélyezés egyszerűsítése és a veszteséggel történő értékesítés
korlátozásának feloldása érdekében; szüntesse meg a szabályozott árak
alkalmazását a földgáz és a villamos energia nem lakossági piacán, és a
szomszédos országokkal együttműködve erősítse meg a rendszerösszekötő
kapacitásokat; a vasúti ágazatban nyissa meg a belföldi személyszállítási
üzletágat a verseny előtt.
5.           Tegyen erőfeszítéseket az adórendszer egyszerűsítése és
hatékonyságának javítása érdekében, továbbá biztosítsa az adószabályok tartós
változatlanságát. Hozzon intézkedéseket a társasági adózás adósságösztönző
elemeinek megszüntetése érdekében. Fokozza a személyi jövedelmi adóval és a
társasági adóval kapcsolatos adókiadások visszafogására és egyszerűsítésére
irányuló erőfeszítéseket; a csökkentett héa-adómértékeket közelítse az
általános adómértékhez, és szüntesse meg a nem hatékony csökkentett
adókulcsokat. Tegyen további intézkedéseket az adótehernek a munkáról a
környezetvédelmi adózásra vagy a fogyasztásra történő áthelyezése érdekében.
6.           Teljes körűen és késlekedés nélkül, a szociális
partnerekkel konzultálva hajtsa végre a 2013 januári szakmaközi megállapodást.
Tegyen további intézkedéseket a munkaerő-piaci szegmentáció ellen, és ennek
jegyében többek között kezelje az ügynökségek által kiközvetített ideiglenes
munkavállalók helyzetét. A szociális partnerekkel együttműködve sürgősen kezdje
meg a munkanélküli-járadékok rendszerének reformját a rendszer
fenntarthatóságának biztosítása érdekében, egyúttal biztosítva azt, hogy a rendszer
megfelelő ösztönzőket nyújtson a munkába való visszatérésre. Javítsa az idősebb
munkavállalók foglalkoztatási rátáját és ösztönözze munkaerő-piaci
részvételüket. Többek között célirányos tanácsadáson és képzésen keresztül
tegyen külön intézkedéseket az idősebb munkanélküliek foglalkoztatási
kilátásainak javítása érdekében. Növelje a felnőttek, különösen a legkevésbé
képzettek és a munkanélküliek részvételét az egész életen át tartó tanulásban.
Gondoskodjon arról, hogy a foglalkoztatási szolgálatok hatékony, egyénre
szabott támogatást nyújtsanak a munkanélkülieknek, továbbá hogy az aktív
munkaerő-piaci intézkedések ténylegesen a leginkább rászorulókat érjék el.
Tegyen további intézkedéseket az iskolából a munkába való átmenet javítása
érdekében, például az ifjúsági garancián és a gyakornoki programok
előmozdításán keresztül.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209.,1997.8.2., 1. o.
[2]               HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
[3]               COM(2013) 360 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 és P7_TA(2013)0053.
[5]               A Tanács 2013. április 22-i 2013/208/EU határozata.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 117 final.
[9]               Az Európai Bizottság közleménye: „Kisvállalkozás,
nagyvilág – új partnerség, amelyek segítségével a kis- és középvállalkozások
megragadhatják a globális lehetőségeket”, COM(2011) 702.
[10]             Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése
értelmében.