Fontos jogi nyilatkozat

|

52005SC0143

Ajánlás a Tanács véleménye az 1997. július 7-i, 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikke (3) bekezdése értelmében Belgium aktualizált, a 2004-2008-re szóló stabilitási programjáról  /* SEC/2005/0143 végleges */

	Brüsszel, 2.2.2005SEC(2005) 143 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i, 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikke (3) bekezdése értelmében Belgium aktualizált, a 2004-2008-re szóló stabilitási programjáról(előterjesztő: a Bizottság)  INDOKLÁSA költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1] előírja, hogy a részt vevő tagállamoknak, vagyis a közös valutát bevezető tagállamoknak 1999. március 1-jéig stabilitási programokat kell benyújtaniuk a Tanácsnak és a Bizottságnak. E rendelet 5. cikke értelmében a Tanács a Bizottságtól és a Szerződés 114. cikke alapján létrehozott bizottságtól (Gazdasági és Pénzügyi Bizottságtól) kapott értékelés alapján megvizsgált minden egyes stabilitási programot. A Tanács a Bizottságtól kapott ajánlás alapján, és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően a vizsgálat után véleményezte a programot. A rendelet értelmében a tagállamoknak az aktualizált stabilitási programokat évente kell benyújtaniuk, melyet a Tanács hasonló eljárások szerint ellenőrizhet.Belgium első, 1999-2002-es időszakra vonatkozó stabilitási programját 1998. december 18-án nyújtotta be, amelyet a Tanács 1999. március 15-én értékelt. A következő évek mindegyikében benyújtották az aktualizált programokat. Belgium a stabilitási programjának legutóbbi aktualizálását 2004. december 6-án nyújtotta be. A Bizottság szolgálatainak a 2004. őszi gazdasági előrejelzései eredményeinek, a magatartási kódexnek[2], a potenciális kibocsátás és a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenlegek értékelésének közösen elfogadott módszertana, a 2003-2005 közötti időszakra szóló átfogó gazdaságpolitikai iránymutatások ajánlásai, valamint a költségvetési politikák koordinációjának megerősítéséről szóló Tanácsnak és Európai Parlamentnek címzett, 2002. november 27-i bizottsági közleményben[3] kifejtett elvek figyelembe vételével technikailag értékelték az aktualizált stabilitási programot. Az értékelés következtetései:-  A 2004-es belga aktualizált stabilitási programot 2004. december 3-án hagyta jóvá a belga kormány és azt 2004. december 6-án nyújtotta be. A program a 2004-2008 közötti időszakra terjed ki. Az aktualizált program nagyjából megfelel a „stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmáról és formájáról szóló magatartási kódex” által támasztott adatkövetelményeknek. A program nem tartalmazza a rövid és hosszú távú kamatokra vonatkozó kötelező adatokat valamint számos választható változót.-  A program a 2005-re és 2006-ra feltételezett 2,5%-os gazdasági növekedésen alapul, amely 2008-ban 2,0%-ra csökken. A 2005-re és 2006-ra szóló makrogazdasági szcenárió igen közel van a Bizottság szolgálatainak 2004. őszi előrejelzéseihez. A 2007-re és 2008-ra előrejelzett reál GDP növekedési ráták marginálisan alacsonyabbak a Bizottság szolgálatai által becsült potenciális gazdasági növekedésnél, a program adataira alkalmazott közösen megállapított módszertan alapján. Ennek megfelelően, a makrogazdasági szcenárió valószínűnek tűnik.-  Az aktualizált programban bemutatott költségvetési stratégia kiegyensúlyozott költségvetést vagy kismértékű többlet megtartását és az adóssághányad csökkenő mértékének fenntartását célozza meg az öregedő népesség költségvetésre gyakorolt hatásaira való felkészülés érdekében. Az aktualizált program 2005-re és 2006-ra kiegyensúlyozott költségvetést, és 2007-re a GDP 0, 3%-át kitevő többletet irányoz elő. Ez megegyezik az előző programban foglaltakkal, a jelenlegi program 2005-re vonatkozó, feltételezett alacsonyabb növekedése ellenére. 2008-ra a GDP 0,6%-át kitevő többletet terveznek. Az előrejelzett elsődleges többletek a GDP kb. 4,5%-a körüli szinten maradnak, amely enyhén a 2004-re előrejelzett, a GDP 4,9%-át kitevő eredmény alatt van. Mindez, szem előtt tartva a 2006-os helyhatósági választásokat, a 2001-es közvetlen adóreform folyamatban levő végrehajtására és a magasabb állami beruházásokra vezethető vissza. Az elsődleges többletek újból a programidőszak végére növekedésnek indulnak. A program előrevetíti a kamatterhek, elsősorban a folyamatban levő adósságcsökkentés eredményeként bekövetkező csökkenését. 2006-ra a bevételek csökkenése várható, amelyek azután változatlanok maradnak, miközben az elsődleges kiadások 2008-ra enyhén csökkennek. Az előrejelzés szerint a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg a programidőszak alatt pozitív marad, amely a 2004-ben a GDP 0, 5%-át kitevő többletről 0, 1%-ra csökken 2006-ban, majd 2008-ban újra 0, 9%-ra emelkedik.-  Az aktualizált program költségvetési stratégiája nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnik. Mindeddig a belga kormány még nem jelentette be, hogy milyen intézkedéseket kíván hozni a 2006-os költségvetési egyensúly megtartása érdekében, a GDP 0,3%-át kitevő csökkenés ellenére, amely a 2001. évi közvetlenadó-reform folyamatos végrehajtásának és annak a ténynek, hogy a 2005-ös költségvetési többlet kisebb egyszeri intézkedések sorozatából (összesen a GDP 0,2%-a) áll, tudható be. Ugyancsak, amíg a makrogazdasági szcenárió valószínűnek tűnik, a Belga költségvetési egyensúly viszonylag érzékeny marad a gazdasági növekedés változásaira (0,6-es érzékenység). Végezetül megmarad néhány kockázat az elsődleges kiadások ellenőrzése vonatkozásában főleg a társadalombiztosítási rendszer szintjén. Az egészségügyi rendszer 2004-es többletkiadásai (a már most magasnak számító 4,5%-os reál növekedési cél ellenére) az ilyen kiadások további nagymértékű emelkedését mutatják. Amíg 2004 végén új intézkedéseket jelentettek be az egészségügyi költségek csökkentésére (összesen a GDP 0,2%-a), az ilyen intézkedések eredményességének értékelése bonyolult marad. Másrészről, a 2005. év nagyobbik részére a szociális ügyekért felelős miniszter felhatalmazást kapott arra, hogy a lehetséges további többletkiadásokkal szembeni gyors lépések érdekében a szükséges intézkedéseket előzetes parlamenti (vagy más) konzultáció nélkül hozza meg. A belga kormány általánosságban növelte azonban hitelességét azáltal, hogy betartotta a kiegyensúlyozott költségvetés fenntartását szolgáló intézkedések meghozatala iránti elkötelezettségét. E kockázatértékelés tekintetében a költségvetési célokat veszélyeztető kockázatok nagyjából kiegyensúlyozottnak tekinthetők és a program költségvetési irányvonala elégséges a Stabilitási és Növekedési Paktumnak a költségvetés egyensúlyközeli vagy többletet tartalmazó helyzetére vonatkozó középtávú célkitűzésének betartása. Elég széles biztonsági sáv áll továbbá rendelkezésre annak kivédésére, ha normális ciklikus ingadozások esetén a hiány túllépi a GDP 3%-os referenciaértékét.-  Az adóssághányad 1993 óta egyenletesen csökken, de még így is jóval a GDP 60%-os referenciaértéke fölött marad. 2004-ben 96,6%-ra csökkent, amely kevesebb a megelőző stabilitási program előrejelzésénél. A fennmaradó magas elsődleges többletek és a csökkentett kamatkifizetések az adóssághányad további csökkentésének hajtóerői. Az állományok alkalmazkodása általában kismértékű, de a kormány tervezi, hogy 2005-ben átvállalja a nemzeti vasúttársaság (SNCB) 7,4 milliárd eurónyi adósságát (a GDP 2,5%-a). Az SNCB adósságának átvétele 2005-ben lassítja az adósság lefaragását, másrészt viszont a hiány tervezett csökkentése gyorsabb az előző program ütemezéséhez képest. Az adósság előrevetített alakulását ugyanazok a bizonytalanságok befolyásolják, mint a hiány alakulását, de mindent egybevetve az előrejelzések valószínűnek tűnnek.-  Ahogy már fent említésre került, az aktualizált program számos olyan tervezett intézkedést vázol fel, amelyek az egészségügyi költségeket az évi 4,5%-os, reális növekedési célon belül tartanák (olyan intézkedések, mint pl. gyógyszerköltségek ellenőrzése, a leggyakoribb kórházi gyógykezelések esetében alkalmazandó eseti átalányrendszer). Az alacsony foglalkoztatási rátákat célzó kezdeményezések tekintetében a program a szociális partnerek és a kormány közötti tárgyalásokat jelent be, amelyek eredményeként új intézkedések születhetnek meg, amelyek szociális megállapodások alapján korlátozzák a korai nyugdíjazást és tovább növelik a munkában töltött effektív évek számát. Azonban az ilyen tárgyalások eredményei bizonytalanok. Mindent összevetve, a korai nyugdíjazás vonzerejét csökkentő folyamatok továbbra is lassúak, és csak néhány konkrét kezdeményezést jelentettek be.-  Belgium esetében a bruttó államadósság jelenlegi szintje veszélyezteti az állami pénzügyek hosszú távú fenntarthatóságát. Bár az adóssághányad csökken, szintje mégis magas és egyenletes csökkenése a meghosszabbított időszakok magas elsődleges többletétől függ. A programban felvázolt, az idősödő népesség jelentette költségvetési terhek kezelésének stratégiája elsősorban a bruttó államadósság csökkentésén alapul a kiegyensúlyozott költségvetési helyzet vagy kismértékű többlet fenntartásán, (amely elsősorban az elsődleges kiadások visszafogásától függ) valamint ún. öregedési alapon keresztül. Az elsődleges kiadások visszafogása nehézségeket jelenthet, különösen az egészségügyi szektorban, de fontossággal bír a foglalkoztatás növelését célzó, az adóterhek csökkentésére irányuló kormányzati stratégia tekintetében. Az egy keresőre jutó időskori eltartottak arányának előrejelzett növekedése tekintetében (amely 60 év fölötti személyek számának és a 20-59 éves személyek számának hányadosa) alapvető jelentőségű a hosszú távú fenntarthatóság biztosítása érdekében ezen átfogó stratégia határozott folytatása.-  Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatások vonatkozásában az aktualizált programban felvázolt gazdaságpolitikák nagymértékben konzisztensek az országspecifikus átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal az állami pénzügyek területén. Az aktualizált program különösen biztosítja az adóssághányad fenntartható csökkentésének trendjét. Az egészségügyi kiadások legújabb megugrása tekintetében (amelyekre vonatkozóan az elérendő, reálértéken vett növekedési rátát a viszonylag magas évi 4,5%-ban állapították meg) fennáll néhány kockázat a tényleges kiadásoknak az I. egységben (szövetségi kormány ás szociális biztonság) való növekedését 1,5%-ra korlátozó iránymutatás megszegésében. A magas elsődleges többletek fenntartása és a tényleges kiadások növekedésének visszaszorítása ezért alapvető fontosságú különösen az idősödés jelentette pénzügyi igények tekintetében.A Bizottság ezen értékelés alapján elfogadta a mellékelt ajánlást a Tanács véleményére Belgium aktualizált, a 2004-2008-re szóló stabilitási programjáról, és amelyet továbbított a Tanácsnak.AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i, 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikke (3) bekezdése értelmében Belgium aktualizált, a 2004-2008-re szóló stabilitási programjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[4] és különösen annak 5. cikkének (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Szociális Bizottsággal folytatott konzultációt követően;ELFOGADTA EZT A VÉLEMÉNYT:1.  [2005. február 17-én] a Tanács megvizsgálta Belgium aktualizált stabilitási programját, amely a 2004-2008 közötti időszakot fedi le. Az aktualizált program általában megfelel a “stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmáról és formájáról szóló magatartási kódex” által támasztott adatkövetelményeknek. A program nem tartalmaz néhány kötelező adatot valamint számos választható változót. Ennek megfelelően Belgiumot felkérik, hogy feleljen meg az adatkövetelményeknek.2.  A program alapjául szolgáló makrogazdasági szcenárió 2005-re és 2006-ra 2,5%-os tényleges GDP növekedést irányoz elő, amely a programidőszak végére 2,0%-ra csökken. A jelenleg rendelkezésre álló információk alapján ez a szcenárió valószínűnek tűnő növekedési feltételezéseket tartalmaz. A program inflációs előrejelzései is reálisnak tűnnek.3.  Az aktualizált programban bemutatott költségvetési stratégia kiegyensúlyozott költségvetést vagy kismértékű többlet fenntartását és az adóssághányad csökkenő mértékének megtartását célozza meg az öregedő népesség költségvetésre gyakorolt hatásaira való felkészülés érdekében. Az aktualizált program 2005-re és 2006-ra kiegyensúlyozott költségvetést, és 2007-re a GDP 0,3%-át, 2008-ra a GDP 0,6%-át kitevő többletet vetít előre. A megelőző aktualizált programhoz (amely 2007-ben ér véget) képest a jelenlegi aktualizált program nagyjából megerősíti a tervezett kiigazítást a nagyjából változatlan makrogazdasági szcenárió mellett. A 2006-os helyhatósági választásokat szem előtt tartva, a 2001-es közvetlen adóreform folyamatban levő végrehajtásának és a magasabb állami beruházások hatása miatt az elsődleges többlet enyhe csökkenése várható 2006-ra, amely ezt követően ismét növekedésnek indul. A program előrevetíti – elsősorban a folyamatban levő adósságcsökkentés eredményeként – a kamatterhek csökkenését. 2006-ig a bevételek csökkenése várható, amely ezután változatlan marad, miközben az elsődleges kiadások 2008-ra enyhén csökkennek. A ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (amely a program információira támaszkodik, a közösen megállapított módszertan alapján) az előrejelzés szerint a programidőszak alatt pozitív marad, a GDP 0,5%-át kitevő többletről (2004-ben) 2006-ban 0,1%-ra csökken, majd 2008-ban újra 0,9%-ra emelkedik.4.  A költségvetési előrejelzésekre vonatkozó kockázatok nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek. A belga kormány mindeddig nem jelentette be konkrétan, hogy milyen intézkedéseket kíván hozni a 2006-os költségvetési egyensúly megtartása érdekében, a GDP 0,3%-át kitevő csökkenés ellenére, amely a 2001. évi közvetlenadó-reform folyamatos végrehajtásának és annak a ténynek, hogy a 2005-ös költségvetési többlet kisebb egyszeri intézkedések sorozatából (összesen a GDP 0,2%-a) áll, tudható be. Amíg a makrogazdasági szcenárió valószínűnek tűnik, a Belga költségvetési egyensúly viszonylag érzékeny marad a gazdasági növekedés változásaira (0,6-es érzékenység). Végezetül, megmarad néhány kockázat az elsődleges kiadások ellenőrzése vonatkozásában, főleg a társadalombiztosítási rendszer szintjén. Az egészségügyi rendszer 2004-es többletkiadásai (a már most magasnak számító 4,5%-os reál növekedési cél ellenére) az ilyen kiadások további nagymértékű emelkedését mutatják. 2004 végén új intézkedéseket jelentettek be az egészségügyi költségek csökkentésére (összesen a GDP 0,2%-a), továbbra is bonyolult az ilyen intézkedések eredményességének értékelése. Másrészről, a 2005. év nagyobbik részére a szociális ügyekért felelős miniszter felhatalmazást kapott arra, hogy a szükséges intézkedéseket előzetes parlamenti (vagy más) konzultáció nélkül hozza meg a lehetséges további többletkiadásokkal szembeni gyors lépések érdekében. Általánosabban, a belga kormány növelte hitelességét azáltal, hogy betartotta a kiegyensúlyozott költségvetés fenntartását szolgáló intézkedések meghozatala iránti elkötelezettségét.5.  E kockázatértékelés tekintetében, a költségvetési célokat veszélyeztető kockázatok nagyjából kiegyensúlyozottnak tekinthetők és a program költségvetési irányvonala elégségesnek tűnik a Stabilitási és Növekedési Paktum a költségvetés egyensúlyközeli vagy többletet tartalmazó helyzetére vonatkozó középtávú célkitűzésének betartásához. Elég széles biztonsági sáv áll továbbá rendelkezésre annak kivédésére, ha normális ciklikus ingadozások esetén a hiány minden egyes évben túllépné a GDP 3%-os referenciaértékét.6.  A GDP arányos adóssághányad kb. 96,6%-os volt 2004-ben, amely jóval meghaladja a Szerződésben meghatározott 60%-os kitevő referencia értéket. A program előrevetíti a GDP arányos adóssághányad 12,4 százalékpontnyi csökkenését a programidőszak alatt, amely 2008-ban eléri a 84,2%-ot. A számadat magában foglalja a nemzeti vasúttársaságtól, az SNCB-től 2005-ben átvállalt 7,4 milliárd eurónyi adósságot (amely a GDP 2,5%-a). Az SNCB adósságának átvétele 2005-ben lassítja az adósság lefaragását, ugyanakkor a hiány tervezett csökkentése gyorsabb az előző program ütemezéséhez képest.7.  Belgium esetében a bruttó államadósság jelenlegi szintje veszélyezteti az állami pénzügyek hosszú távú fenntarthatóságát. Bár az adóssághányad csökken, a szintje mégis magas és az egyenletes csökkenése a meghosszabbított időszakok magas elsődleges többletétől függ. A programban felvázolt, az idősödő népesség jelentette költségvetési terhek kezelésének stratégiája elsősorban a bruttó államadósság csökkentésén alapul a kiegyensúlyozott költségvetési helyzet vagy kismértékű többlet (amely elsősorban az elsődleges kiadások megszorításától függ) valamint ún. öregedési alap fenntartásán keresztül. Az elsődleges kiadások visszafogása nehézségeket jelenthet, különösen az egészségügyi szektorban, de fontossággal bír a foglalkoztatás növelését célzó, az adóterhek csökkentésére irányuló kormányzati stratégia tekintetében. Az egy keresőre jutó időskori eltartottak arányának előrejelzett növekedése tekintetében (amely a 60 év fölötti személyek számának és a 20-59 éves személyek számának hányadosa) ezen átfogó stratégia határozott folytatása alapvető jelentőségű a hosszú távú fenntarthatóság biztosítása érdekében.8.  Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatások vonatkozásában az aktualizált programban felvázolt gazdaságpolitikák nagymértékben konzisztensek az országspecifikus átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal az állami pénzügyek területén. Különösen az aktualizált program biztosítja az adóssághányad fenntartható csökkentésének trendjét. Az egészségügyi kiadások legújabb megugrása tekintetében (amelyekre vonatkozóan a megcélzott, reálértéken vett növekedési rátát a viszonylag magas évi 4,5%-ban állapították meg) néhány kockázat áll fenn a tényleges kiadásoknak az I. egységben (szövetségi kormány ás szociális biztonság) való növekedését 1,5%-ra korlátozó iránymutatás megszegésében. Emiatt alapvető fontosságú – különösen az idősödés jelentette pénzügyi igények tekintetében – a magas elsődleges többletek fenntartása és a tényleges kiadások növekedésének visszaszorítása.Táblázat: Az alapvető makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reál GDP (%-os változás ) | SP 2004. dec. | 2,4 | 2,5 | 2,5 | 2,1 | 2,0 |COM 2004. okt. | 2,5 | 2,5 | 2,6 | nincs adat | nincs adat |SP 2003. nov. | 1,8 | 2,8 | 2,5 | 2,1 | nincs adat |HICP infláció (%) | SP 2004. dec. | 1,9 | 2,0 | 1,8 | 1,8 | 1,8 |COM 2004. okt. | 2,0 | 1,9 | 1,8 | nincs adat | nincs adat |SP 2003.nov. | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | nincs adat |Költségvetési egyenleg (GDP %-ában) | SP 2004.dec | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,6 |COM 2004. okt. | -0,1 | -0,3 | -0,5 | nincs adat | nincs adat |SP 2003. nov. | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | nincs adat |Elsődleges egyenleg (GDP %-ában) | SP 2004. dec. | 4,9 | 4,5 | 4,4 | 4,5 | 4,7 |COM 2004. okt. | 4,8 | 4,2 | 3,6 | nincs adat | nincs adat |SP 2003. nov. | 5,1 | 4,8 | 4,7 | 4,8 | nincs adat |Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (GDP %-ában) | SP 2004. dec.1 | 0,5 | 0,3 | 0,1 | 0,5 | 0,9 |COM 2004. okt. | 0,4 | 0,0 | -0,4 | nincs adat | nincs adat |SP 2003. nov.1 | 0,6 | 0,2 | 0,0 | 0,3 | nincs adat |Bruttó államadósság (GDP %-ában) | SP 2004. dec. | 96,6 | 95,5 | 91,7 | 88,0 | 84,2 |COM 2004. okt. | 95,8 | 94,4 | 90,9 | nincs adat | nincs adat |SP 2003. nov. | 97,6 | 93,6 | 90,1 | 87,0 | nincs adat |Megjegyzés: 1A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. Forrás: Stabilitási programok (SP); A Bizottság szolgálatainak 2004. évi őszi gazdasági előrejelzései(COM); A Bizottság szolgálatai által készített számítások. |[1] HL L 209, 1997.8.2. Valamennyi, e szövegben előforduló dokumentum megtalálható a következő honlapon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára irányuló felülvizsgált véleménye, amelyet 2001.7.10-én az ECOFIN Tanács hagyott jóvá.[3] COM(2002) 668, 2002.11.27.[4] HL L 209, 1997.8.2., 1. o. Valamennyi e szövegben előforduló dokumentum megtalálható a következő honlapon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: A Bizottság ajánlása ( 2005. december 7. ) a Katrina hurrikán okozta ellátási zavarok következtében biztonsági olajkészletek felszabadításáról  (az értesítés a C(2005) 4655. számú dokumentummal történt)

text:
               13.12.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 326/37

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2005. december 7.)
   a Katrina hurrikán okozta ellátási zavarok következtében biztonsági olajkészletek felszabadításáról
   (az értesítés a C(2005) 4655. számú dokumentummal történt)
   (2005/885/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikkének második francia bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 68/414/EGK tanácsi irányelv (1) kötelezi a tagállamokat minimális kőolaj- és/vagy kőolajtermék-készlet tartására.

               (2)

               A kőolaj és a kőolajtermékek termelésében a Katrina hurrikán okozta termeléskiesések zavart okoztak a világ olajellátásában, ami a Közösség olajellátását is érinti.

               (3)

               A Katrina hurrikánt követően a Nemzetközi Energiaügynökség (IEA) a hurrikán okozta ellátási zavarok kezelése érdekében felkért bizonyos tagállamokat egy nemzetközi együttes fellépésben való részvételre a 2005. szeptember 2. és október 2. közötti időszak kőolajtermelés kiesésének ellensúlyozására, amely fellépés egyes tagállamokban a 2005. október 2-i időszak után is tarthat.

               (4)

               Azok a tagállamok, amelyek nem tagjai az IEA-nak, támogatták a készlet felszabadításában részt vevő tagállamok vészhelyzeti fellépését.

               (5)

               Az együttes fellépésben való részvétel következtében néhány tagállam biztonsági kőolajkészlete a 68/414/EGK irányelvben meghatározott kötelező minimális szint alá csökkenhet.

               (6)

               A 68/414/EGK irányelv 7. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy a tagállamoknak az irányelv 7. cikkének (1) bekezdésében elrendelt konzultációt megelőzően tartózkodniuk kell készleteik bármely olyan mértékű igénybevételétől, amely ezeket a készleteket a kötelező minimális szint alá csökkentené.

               (7)

               Az egyes tagállamok által felszabadítandó biztonsági olajkészletek mennyisége nem akkora, hogy attól a Közösség egészének biztonsági olajkészletszintje a kötelező minimális szint alá csökkenne.

               (8)

               A benzin (I. kategória) biztonsági készleteinek összesített közösségi szintje jóval a kötelező minimális szint fölött van és – a Közösség belső napi fogyasztásában kifejezve – sokkal nagyobb mennyiségű, mint a gázolajkészlet (II. kategória) szintje.

               (9)

               Amint befejeződik a készletek felszabadítása, a tagállamoknak újra fel kell tölteniük a biztonsági olajkészleteket a kötelező minimális szintre. Az olajpiacra nehezedő szükségtelen teher elkerülése érdekében e feltöltés végbemehet hosszabb, akár a 2006-os évre is átnyúló időszak alatt is.

               (10)

               A kőolaj- és kőolajtermék-ellátás problémáinak hatását mérséklő intézkedésekről szóló, 1973. július 24-i 73/238/EGK tanácsi irányelv (2) 1. cikke előírja, hogy amennyiben nehézségek támadnak a kőolaj- és a kőolajtermék-ellátásban, a tagállamok illetékes hatóságai hatókörének többek között lehetővé kell tennie számukra, hogy a fogyasztásra vonatkozó egyedi vagy széles körű korlátozásokat vezessenek be.

               (11)

               A 73/238/EGK irányelv 3. cikke megállapítja, hogy a tagállamok és a Bizottság közötti konzultáció egy csoporton (vagyis az Olajellátási Csoporton) keresztül valósul meg az 1. cikkben előírtak szerint a tagállamok által hozott vagy javasolt intézkedések összehangolásának biztosítása érdekében.

               (12)

               Az ezen ajánlásban említett intézkedések megfelelnek a 68/414/EGK irányelv 7. cikke, illetve a 73/238/EGK irányelv 3. cikke alapján végbement konzultációk végeredményeinek,

         AJÁNLJA:

               1.

               A Katrina hurrikán okozta ellátási zavarok következtében született, a biztonsági olajkészletek felszabadítására vonatkozó tervek keretében a tagállamoknak az I. kategóriájú benzinkészletek felszabadítását kell előnyben részesíteniük a II. kategóriába tartozó gázolajkészletek felszabadításával szemben.

               2.

               A Katrina hurrikán okozta ellátási zavarokat követő nemzetközi együttes fellépésben való részvétel céljából a tagállamoknak úgy kell eljárniuk biztonsági olajkészleteik felszabadítási tervének kialakítása során, hogy fedezzék a 2005. szeptember 2. és október 2. közötti olajtermelési hiányt még abban az esetben is, ha biztonsági olajkészleteik a felszabadításból kifolyóan átmenetileg a kötelező minimális szint alá csökkennek.

               3.

               A tagállamoknak biztonsági olajkészleteiket a Bizottsággal együttműködésben kell újra feltölteniük, ez utóbbi országonkénti alapon segíti a tagállamokat a piaci helyzetet figyelembe vevő rugalmas tervek elfogadásában. A tagállamoknak akkor kell benyújtaniuk újrafeltöltési terveiket, amikor a felszabadításra szánt biztonsági olajkészleteik összességét felszabadították.

               4.

               Az Olajellátási Csoport 2005 vége előtt kezdődő találkozóinak alkalmával a tagállamoknak fel kell kutatniuk a további olajellátási zavarok esetére az olajfogyasztás korlátozását lehetővé tevő intézkedéseket, beleértve szükség szerint a kereslet csökkentését célzó intézkedéseket. A tagállamoknak a korlátozó intézkedések két különböző fajtáját kell megfontolniuk: egyrészt egy kevésbé szigorú és rendkívül költséghatékony intézkedéscsomagot a kisebb olajellátási zavarokra, másrészt pedig egy másik intézkedéscsomagot a nagyobb ellátási zavarok esetére. A tagállamoknak az Olajellátási Csoportra kell bízniuk az ilyen intézkedések végrehajtásának összehangolását.

               5.

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2005. december 7-én.

            a Bizottság részéről

         Andris PIEBALGS

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 308., 1968.12.23., 14. o. A legutóbb a 98/93/EK irányelvvel (HL L 358., 1998.12.31., 10. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 228., 1973.8.16., 1. o.


title: A Bizottság ajánlása (2005. augusztus 16.) a glifozát gyomirtó szerrel szembeni ellenállás javítása érdekében géntechnológiával módosított káposztarepce (Brassica napus L., GT73 – MON-00073-7 vonal) véletlen kibocsátása esetén esetlegesen bekövetkező egészségi és a környezeti károsodás megelőzése érdekében az engedélyezés jogosultja részéről meghozandó intézkedéseiről (az értesítés a C(2005) 3073. számú dokumentummal történt)

text:
               3.9.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 228/19

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2005. augusztus 16.)
   a glifozát gyomirtó szerrel szembeni ellenállás javítása érdekében géntechnológiával módosított káposztarepce (Brassica napus L., GT73 – MON-00073-7 vonal) véletlen kibocsátása esetén esetlegesen bekövetkező egészségi és a környezeti károsodás megelőzése érdekében az engedélyezés jogosultja részéről meghozandó intézkedéseiről
   (az értesítés a C(2005) 3073. számú dokumentummal történt)
   (Csak a holland nyelvű szöveg hiteles.)
   (2005/637/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikke második francia bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottsághoz 2003. január 16-án a géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról és a 90/220/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 13. cikke (1) bekezdése harmadik albekezdésének és 14. cikke (2) bekezdése második francia bekezdésének megfelelően kérelem érkezett a Holland Királyság illetékes hatóságától egy géntechnológiával módosított káposztarepce (Brassica napus L., GT73 line- MON-00073-7) alapú termék forgalomba hozatalára vonatkozóan.

               (2)

               A Bizottság értékelő jelentést küldött az összes tagállamnak, és e jelentéssel szemben néhányuk kifogást emelt és tartott fenn, tekintettel a készítmény molekuláris jellemzésére, allergén hatására, valamint arra, ahogy azt ellenőrzik, feltüntetik a címkén, és kimutatják. Ilyen helyzetben a Bizottságnak a 2001/18/EK irányelv 18. cikke (1) bekezdése első albekezdésének megfelelően határozatot kell hoznia az irányelv 30. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárás alkalmazásával, amelynél az 1999/468/EK tanácsi határozat (2) 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, figyelembe véve ugyanezen határozat 8. cikkének rendelkezéseit.

               (3)

               2005 februárjában a Japán Környezetvédelmi Tanulmányok Intézete jelentést tett közzé, amelyben megemlíti, hogy a gyomirtó szerrel szembeni ellenállás javítása érdekében géntechnológiával módosított káposztarepce véletlen jelenlétét mutatták ki öt kikötői létesítmény körül azon hat közül, ahol mintavétel történt.

               (4)

               Az Európai Unióban szükségesnek mutatkozik a hasonló helyzetek megelőzése, és különösen az MON-00073-7 káposztarepce véletlen kibocsátása esetén esetleg bekövetkező egészségi és a környezeti károsodás elkerülése a szállítási, tárolási, a környezetben történő kezelési és a feldolgozási műveletek során.

               (5)

               Ennek keretében az engedélyezés jogosultja tudja leginkább a termék biztonságosságával és általános jellemzőivel, illetve felügyeletének feltételeivel, és különösen a magok véletlen kibocsátása esetén szükséges kezelési intézkedésekkel összefüggő információkat közvetlenül eljuttatni a piaci szereplőkhöz és a felhasználókhoz.

               (6)

               Ennek következtében a Bizottság ajánlatosnak tartja, hogy a MON-00073-7 káposztarepce forgalomba hozatalára vonatkozó határozatot különös technikai iránymutatásokkal egészítsék ki minden esetleges egészségi és a környezeti károsodás megelőzése érdekében,

         AJÁNLJA:
   1. cikk
   A glifozát gyomirtó szerrel szembeni ellenállás javítása érdekében géntechnológiával módosított káposztarepce (Brassica napus L., GT73 - MON-00073-7 vonal) forgalomba hozatalával kapcsolatos határozat alkalmazásakor a mellékletben jegyzékbe foglalt intézkedéseket kell figyelembe venni.
   2. cikk
   Ezen ajánlás címzettje a Holland Királyság.

      Kelt Brüsszelben, 2005. augusztus 16-án.

            a Bizottság részéről

         Stavros DIMAS

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 106., 2001.4.17., 1. o. A legutóbb az 1830/2003/EK rendelettel (HL L 268., 2003.10.18., 24. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 184., 1999.7.17., 23. o.
   MELLÉKLET

               1.

               Indokolt, hogy az engedélyezés jogosultja a következőkről tájékoztassa azokat a közösségi vállalkozókat, akik MON-00073-7 káposztarepcét esetlegesen tartalmazó importált ömlesztett káposztarepcemag-keveréket kezelnek és dolgoznak fel:

                           a)

                           a MON-00073-7 káposztarepcemag a határozat 3. cikkében szereplő meghatározásnak megfelelően a Közösségben behozatali és felhasználási engedéllyel rendelkezik;

                           b)

                           az engedélyezés feltétele, hogy a MON-00073-7 káposztarepcének a fent említett felhasználások céljából történő forgalomba hozatalából származó esetleges nem várt káros hatások felderítésére általános felügyeleti terv készüljön.

               2.

               Indokolt, hogy az engedélyezés jogosultja közölje a vállalkozókkal egy, az országában található személy nevét, aki fogadja a jelentéseket az esetleges káros hatásokról.

               3.

               Indokolt, hogy az engedélyezés jogosultja értesítse a vállalkozókat arról, hogy az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) felmérte a MON-00073-7 káposztarepce előírt felhasználásai keretében való véletlen kibocsátásának lehetőségét és következményeit. Az engedélyezés jogosultjának célszerű rendszeres kapcsolatban állnia a vállalkozókkal annak biztosítása érdekében, hogy azok a jelenlegi gyakorlat minden olyan módosításáról értesüljenek, amelyek megváltoztathatják a környezeti kockázati értékelés végkövetkeztetéseit.

               4.

               Indokolt az engedélyezés jogosultjának bizonyságot szereznie arról, hogy a vállalkozók tisztában vannak azzal, hogy a kikötőkben és a zúzáskor véletlenül kibocsátott importált káposztarepcemag vadhajtás, különösképpen MON-00073-7 káposztarepce-vadhajtás kicsírázásával és meghonosodásával járhat.

               5.

               Amennyiben a káposztarepce-vadhajtások között MON-00073-7 káposztarepce is található, indokolt, hogy az engedélyezés jogosultja:

                           a)

                           a vállalkozókat értesítse arról, hogy e növényeket el kell távolítani annak érdekében, hogy a lehető legalacsonyabbra lehessen szorítani a MON-00073-7 káposztarepce okozta esetleges káros hatásokat; illetve

                           b)

                           a vállalkozókat megfelelő tervvel lássa el a MON-00073-7 káposztarepcét tartalmazó káposztarepce-vadhajtások eltávolításához.

               6.

               A tagállamok a 2001/18/EK irányelv 4. cikkének (5) bekezdése, valamint a 2002/811/EK tanácsi határozat (1) mellékletének C.1.6. pontja alapján a MON-00073-7 káposztarepcemag véletlen kibocsátásával és az efféle kibocsátásból eredő esetleges káros hatások meghatározásával kapcsolatban kiegészítő ellenőrzéseket és/vagy felügyeletet biztosíthatnak.

      (1)  HL L 280., 2002.10.18., 27. o.


				|

		52012DC0323

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Lengyelország 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és a Lengyelország 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményről /* COM/2012/0323 final */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Lengyelország 2012. évi nemzeti
reformprogramjáról
és a Lengyelország 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó
konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi
rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalására[3],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács 2010.
március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a
foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát,
amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a
kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség
annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a
versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.
(2)       A Tanács 2010. július 13-án
elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó
iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig
elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
szóló határozatot[4],
melyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést
kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék
figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)       A Tanács 2011. július 12-én
ajánlást fogadott el Lengyelország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról,
valamint véleményt nyilvánított Lengyelország 2011–2014 közötti időszakra
vonatkozó, aktualizált konvergenciaprogramjáról.
(4)       A Bizottság 2011. november
23-án elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020
stratégiára épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai
koordináció második európai szemeszterét. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet
alapján 2012. február 14-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült
jelentést[5],
amelyben Lengyelországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek
vonatkozásában részletes felülvizsgálatra kerül sor.
(5)       2012. március 2-án az Európai
Tanács jóváhagyta a pénzügyi stabilitással, a költségvetési konszolidációval és
a növekedést támogató intézkedésekkel kapcsolatos prioritásokat. Hangsúlyozta,
hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési
konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaság hitelezésének
normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet,
kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit,
valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(6)       Az Európai Tanács 2012.
március 2-án arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt vevő
tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy
azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti
reformprogramjukba beépíthessék.
(7)       Lengyelország 2012. április
25-én benyújtotta a 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramját,
2012. április 27-én pedig előterjesztette 2012. évi nemzeti
reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két
program értékelésére egyidejűleg került sor.
(8)       Az 1466/97/EK tanácsi
rendeletnek megfelelően 2012. évi konvergenciaprogram értékelése alapján a
Tanács véleménye szerint a programban szereplő költségvetési
előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott, és
összhangban áll a Bizottság 2012-es tavaszi előrejelzésének. A programban
körvonalazott költségvetési stratégia célja a túlzott hiány 2012-ig való
kiigazítása és a középtávú költségvetési cél elérése 2015-ig. A program
megerősíti, hogy a középtávú költségvetési cél a GDP 1%-át kitevő
hiány, amely megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktumban foglalt
követelményeknek. A költségvetési hiány tervezett kiigazítása
összhangban áll a Tanács által meghatározott határidővel, és a tervezett
költségvetési kiigazítás megfelel a túlzott hiány esetén követendő eljárás
szerinti ajánlásnak. Az (újraszámított) strukturális hiány[6] alapján a középtávú
költségvetési cél megvalósítása felé tett előrehaladás éves tervezett
üteme meghaladja a GDP 0,5%-át (strukturális értelemben). A
államháztartási kiadások növekedésének mértéke, a diszkrecionális bevételi
intézkedéseket is figyelembe véve, összhangban van a Stabilitási és Növekedési
Paktumban a teljes programidőszakra meghatározott viszonyítási alappal,
azonban a Bizottság 2012. évi tavaszi előrejelzése szerint 2013-ban kis
mértékben túllépi a kiadási célszámokat. A középtávú költségvetési cél
megvalósítása felé történő hatékony előrelépés további
erőfeszítéseket igényelhet, mivel főként az állami beruházási
kiadások lényeges csökkentésére támaszkodik és a program későbbi éveire
vonatkozóan nincs kellőképpen alátámasztva részletes intézkedésekkel. A
bruttó államadósság az előrejelzések szerint Lengyelországban a GDP 60%-a
alatt marad a programidőszakban. A nemzeti hatóságok előrejelzése
szerint a bruttó államadósság a GDP 56,3%-áról (2011) 2015-re a GDP 49,7%-ára fog
fokozatosan csökkenni, ugyanakkor a Bizottság szerint – figyelembe véve a
konszolidációs tervekben rejlő esetleges kockázatokat – lassabb javulás
várható.
(9)       A lengyel kormány még nem
tett lépéseket egy állandó kiadási szabály 2013-ig történő végrehajtása
érdekében. Az állandó szabály kidolgozása még mindig folyamatban van, és
ezidáig egyetlen részletet sem hoztak nyilvánosságra. Nem történt
előrelépés sem a nemzeti számlák osztályozásának a számlák európai
rendszeréhez (ESA95 standardok) való hozzáigazítása, sem pedig a költségvetési
folyamatban a különböző kormányzati szintek közti koordináció javítása
terén.
(10)     A fiatalokat érintő –
főként a készségkereslet és -kínálat közötti eltérésből, valamint a
szakmai képzésekhez és a munkaalapú tanuláshoz való hozzáférés akadályaiból
adódó – munkanélküliség meghaladja az uniós átlagot. Intézkedéseket
terveznek annak érdekében, hogy megkönnyítsék a fiatalok számára a
munkaerőpiacra való bejutást. Úgy tűnik, hogy a munkaerőpiaci
szegmentációt és az aktív keresők szegénységi rátáját, amely az EU-ban a
legmagasabbak közé tartozik, főként az önfoglalkoztatással és a munkajog
hatálya alá nem tartozó polgári jogi szerződésekkel kapcsolatos részleges
visszaélések okozzák. Ezen kívül felül kell vizsgálni az
alacsony jövedelműek munkához kapcsolódó ellátási támogatásának hatályát
és megfelelőségét.
(11)     2011 második felében
Lengyelország megkezdte a felsőoktatás átfogó reformjának végrehajtását. E
reform célja az egyetemek és az üzleti világ közötti kapcsolatok megerősítése,
valamint a készségkereslet és -kínálat közötti eltérés kezelése. A reform
célja, hogy az oktatás rugalmasabbá váljon és jobban igazodjon a
munkaerőpiaci igények változásához. A reform támogatja az
önfoglalkoztatást is. Továbbra is szükség van azonban a képzési kínálatnak a
szükségletekhez igazítására és a képzés minőségének javítására, különös
figyelmet fordítva a felsőoktatási magánintézményekre.
(12)     A nők munkaerőpiaci
részvételét a gyermekgondozási rendszer fejlesztése révén kell növelni.
Európában jelenleg Lengyelországban a legalacsonyabb a gyermekek beiratkozási
aránya az iskoláskor előtti nevelési intézményekben. Mindezt a helyhiány,
a megfelelő infrastruktúra és a képzett személyzet hiánya okozza. A
kormány azon nyilatkozatát, amely szerint további forrásokat teremt az iskola
előtti neveléssel (3–5 éves kor) foglalkozó intézmények létrehozásához,
nem tükrözi a 2012. évi költségvetési törvény, amely csökkentette az oktatás
támogatását. E csökkentés miatt egyes önkormányzatok iskolákat és óvodákat
zártak be.
(13)     Az idősebb munkavállalók
alacsony munkaerőpiaci részvételének megoldása érdekében Lengyelország
általános nyugdíjreformot fogadott el. 2013-at követően fokozatosan emelik
a kötelező nyugdíjkorhatárt, hogy az a férfiak esetében 2020-ra, a
nők esetében pedig 2040-re elérje a 67 évet. Lengyelország folytatta az
egyenruhás testületek kedvezményes nyugdíjba vonulási feltételeinek korlátozása
érdekében tett erőfeszítéseit. 2011-ben Lengyelország bizonyos
változtatásokat vezetett be a mezőgazdasági termelők
társadalombiztosítási alapjában (KRUS). E reform azonban ideiglenes és
munkaerőpiaci szempontból nem kielégítő. A bányászok még mindig egy
sajátos nyugdíjrendszer előnyeit élvezik.
(14)     A kutatási környezet
javítására irányuló legújabb reformok célja, hogy a személyre szabott támogatás
a legjobban teljesítő intézményekre összpontosítsák. A 2011 augusztusában
elfogadott Nemzeti Kutatási Program fontos lépést jelent ebben az irányban.
Továbbra sem egyértelmű azonban, hogy a programban szereplő
prioritások milyen módon kapcsolódnak és valósulnak meg az innováció és az
iparpolitika keretében.
(15)     A szakmai szolgáltatások
nyújtásának indokolatlan korlátozása jelentős akadályt gördít a további
növekedés elé, különösen az építőipar, a közlekedés és az egészségügy
tekintetében. A kormány egy tervet jelentett be, amely szerint a szakmai szolgáltatások
nyújtásának szabályozását 50%-kal csökkenti mind az iskolai végzettségre
vonatkozó követelmények, mind az engedélyezés tekintetében. A legújabb
erőfeszítések ellenére a vállalkozásokra háruló adminisztrációs terhek még
mindig nagyok, a közigazgatás pedig továbbra sem hatékony. Az aggodalomra
leginkább okot adó területek a megfeleléssel kapcsolatos magas költségek, az
összetett és változékony adózási jogszabályok, a hosszadalmas és nagy terhekkel
járó engedélyezési és jóváhagyási eljárások, az ingatlanbejegyzés és az
övezetekre vonatkozó jogszabályok. A jogi eljárások és egyéb jogi intézkedések
hosszadalmasak, és viszonylag sok ügy van függőben.
(16)     Az energiaágazatban zajló
növekedést és versenyt egyrészt az uniós jogszabályok végrehajtásának
elhúzódása, különösen ami a második és harmadik energiacsomagot, valamint a
megújuló energiáról szóló uniós irányelvet illeti, másrészt pedig a
függőben lévő jogsértési eljárások tartják vissza. Míg az uniós
források segítségével az autópályák és gyorsforgalmi utak hálózatának széles
körű fejlesztése zajlik , egyre sürgetőbb szükség van a
vasúthálózatba történő beruházásra, mivel az infrastruktúra rendkívül
rossz állapotban van. Lengyelország nem használja ki teljesen a Kohéziós
Alapból e célra rendelkezésre álló forrásokat. A vasúti piac hatékony
működése még mindig akadályokba ütközik.
(17)     Lengyelország számos
kötelezettségvállalást tett az Euró Plusz Paktum keretében. A 2011-ben
előterjesztett vállalások és az ezek végrehajtására irányuló intézkedések
a foglalkoztatás növelésére, a versenyképesség fokozására, az államháztartás
fenntarthatóságának javítására és a pénzügyi stabilitás erősítésére
irányulnak. A Bizottság értékelte az Euró Plusz Paktumban foglalt
kötelezettségvállalások végrehajtását. Az ajánlás figyelembe veszi ennek az
értékelésnek az eredményeit.
(18)     Az európai szemeszter
keretében a Bizottság elvégezte Lengyelország gazdaságpolitikájának átfogó
elemzését, és értékelte a konvergenciaprogramot, valamint a nemzeti
reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a programok fenntartható
költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott
jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és
iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél az uniós
szempontok beépítésével kell megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági
kormányzását. A Bizottság európai szemeszter keretében megfogalmazott
ajánlásait az alábbi, 1–6. ajánlások tükrözik.
(19)     A Tanács ezen értékelés
fényében megvizsgálta a 2012. évi stabilitási programot. Véleményét[7] mindenekelőtt az 1.
ajánlásban foglaltak tükrözik,
AJÁNLJA, hogy Lengyelország a 2012-2013
közötti időszakon belül tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           Biztosítsa a túlzott hiány
kiigazítása érekében tervezett előrehaladást. Ennek érdekében teljes
mértékben hajtsa végre a 2012. évi költségvetést és valósítsa meg a túlzott
hiány esetén követendő eljárás szerint a tanácsi ajánlásokban
meghatározott, a strukturális kiigazításra irányuló erőfeszítéseket. Ezt
követően határozza meg azokat az intézkedéseket, amelyek a 2013-ra
vonatkozó költségvetési stratégia végrehajtásához szükségesek, biztosítva a
megfelelő a strukturális kiigazítást annak érdekében, hogy kellő
előrelépés történjen a középtávú célkitűzés felé, ideértve a kiadási
referenciaérték teljesülését. Minimalizálja a jövőben a
növekedésserkentő kiadási tételek csökkentését és javítsa az adózási
szabályok betartását.
2.           Gyorsítsa fel a költségvetési
keretrendszer reformját olyan jogszabályok hatályba léptetésével, amelyek
célja, hogy 2013-ig bevezessék a kiadásokra vonatkozó állandó szabályt. E
szabálynak összeegyeztethetőnek kell lennie a nemzeti számlák európai
rendszerével. Hozzon intézkedéseket a különböző kormányzati szintek,
valamint az éves költségvetési eljárások közötti koordinációs mechanizmusok
középtávon történő megerősítésére.
3.           A fiatalkori munkanélküliség
csökkentése érdekében bővítse a szakmai gyakorlatok és a munkaalapú
tanulás elérhetőségét, javítsa a szakképzés minőségét és fogadja el
az egész életen át tartó tanulásra vonatkozó javasolt stratégiát. Hangolja
jobban össze az oktatási kínálatot a munkaerőpiac szükségleteivel, és
javítsa az oktatás minőségét. A munkaerőpiaci szegmentációval és az
aktív keresők szegénységi rátájával szembeni küzdelem részeként korlátozza
a polgári jogi szerződések túlzott alkalmazását és hosszabbítsa meg a
határozatlan idejű munkaszerződések próbaidejét.
4.           Erősítse meg a nők
munkaerőpiaci részvételének növelésére tett erőfeszítéseket, és
növelje a gyermekeknek a gyermekgondozási és az iskola előtti nevelési
intézményekbe való beiratkozásának arányát azáltal, hogy biztosítja az állandó
finanszírozást és az állami létesítményekbe való beruházást, a szakképzett
személyzetet és a megfizethető hozzáférést. A nyugdíjba vonulási életkor
növelése érdekében kezelje a korai nyugdíjaztatás rögzült gyakorlatait. Fokozatosan
szüntesse meg a bányászok sajátos nyugdíjrendszerét annak érdekében, hogy
teljes mértékben integrálódjanak az általános rendszerbe. Tegyen hatékonyabb és
tartósabb lépéseket a mezőgazdasági termelők társadalombiztosítási
alapjának (KRUS) megreformálására az egyéni jövedelmek megfelelőbb
figyelembevétele érdekében.
5.           Tegyen további intézkedéseket
egy innovációbarát üzleti környezet létrehozása érdekében a kutatás, az innováció
és az ipar közötti jobb kapcsolatok biztosításával, valamint a teljes
innovációs ciklust támogató közös prioritások és eszközök kialakításával.
Javítsa a kutatási és innovációs tevékenységek finanszírozásához való
hozzáférést garanciák és áthidaló finanszírozás révén.
6.           Fokozza az
erőfeszítéseket annak érdekében, hogy jobban ösztönözze az
energia-termelési kapacitásba és az energiahatékonyságba való beruházásokat,
gyorsítsa fel a határokon átnyúló villamosenergia-hálózatok összeköttetéseinek
fejlesztését és a szabályozott árak fokozatos megszüntetésével és egy
gázkereskedelmi platform létrehozásával erősítse meg a gázszektorban folyó
versenyt. Erősítse meg a vasúti piacot szabályozó hatóság szerepét és
forrásait, és biztosítsa a vasúti beruházási projektek hatékony és gyors
végrehajtását. Csökkentse a szakmai szolgáltatások nyújtásának korlátozását és
egyszerűsítse a szerződések kikényszeríthetőségét, valamint az
építési engedélyek követelményeit.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               COM(2012) 323 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 és P7_TA(2012)0047
[4]               A Tanács 2012. április 26-i 2012/238/EU határozata.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               A Bizottság szolgálatai által a programban megadott
információk alapján a közös módszertannak megfelelően újraszámított,
egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított
egyenleg.
[7]               Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése
szerint.


title: 2013/165/EU: A Bizottság ajánlása ( 2013. március 27. ) a T-2 és a HT-2 toxin gabonafélékben és gabonatermékekben való jelenlétéről  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               3.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 91/12

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2013. március 27.)
   a T-2 és a HT-2 toxin gabonafélékben és gabonatermékekben való jelenlétéről
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2013/165/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A T-2 toxin és a HT-2 toxin a Fusarium fajok által előállított mikotoxin. A T-2 toxin az anyagcsere során gyorsan nagyszámú metabolittá alakul, amelyek közül a HT-2 toxin az egyik legfontosabb.

               (2)

               Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) keretei között működő úgynevezett Contam Panel (az élelmiszerláncba bekerülő szennyező anyagok tudományos testülete) a Bizottság felkérésére szakvéleményt alkotott a T-2 és a HT-2 toxin élelmiszerekben és takarmányokban való jelenléte miatti állat- és közegészségügyi kockázatokról (1).

               (3)

               A Contam Panel a T-2 és a HT-2 toxinra vonatkozóan testtömeg-kilogrammonként 100 ng-ban állapította meg az együttes tolerálható napi bevitel (TDI) értékét. A rendelkezésre álló előfordulási adatokon alapuló becslések szerint az emberek T-2 és HT-2 toxinnak való tartós étrendi kitettsége minden korcsoport esetében kisebb a TDI-nél, így közvetlen egészségügyi aggályt nem vet fel.

               (4)

               Az állat-egészségügyi kockázatok tekintetében a Contam Panel azt állapította meg, hogy a kérődzők, a nyulak és a halak esetében a T-2 és a HT-2 toxinnak való kitettség jelenlegi becsült értékei valószínűsíthetően nem vetnek fel állat-egészségügyi aggályt. A sertések, a baromfiak, a lovak és a kutyák esetében a T-2 és a HT-2 toxinnak való kitettség becsült értékei azt jelzik, hogy a káros egészségi hatások kockázata alacsony. A macskák a legérzékenyebb állatfajok közé tartoznak. A kevés adat és a már alacsony dózisok mellett is jelentkező súlyos káros egészségi hatások miatt nem állapítható meg NOAEL és LOAEL érték. Ezért ez az ajánlás a macskaeledelekre nem vonatkozik, ebben a tárgyban szigorúbb intézkedésekre van szükség.

               (5)

               A Contam Panel azt is megállapította, hogy a takarmányokból az állati eredetű élelmiszerekbe csak korlátozott mennyiségben jut T-2 és HT-2 toxin, ezért ez a forrás elhanyagolható mértékben növeli az emberek kitettségét.

               (6)

               A tudományos szakvélemény megállapításainak figyelembevételével, valamint a T-2 és a HT-2 toxin előfordulásában megfigyelhető nagy éves ingadozásokra való tekintettel helyénvaló még több adatot összegyűjteni a T-2 és a HT-2 toxin gabonafélékben és gabonatermékekben való jelenlétéről, valamint az élelmiszerek feldolgozása (főzése), illetőleg a mezőgazdasági tevékenység által a T-2 és a HT-2 toxin jelenlétére kifejtett hatásokról. Emellett a T-2 és a HT-2 toxinnak a gabonafélékben és a gabonatermékekben való jelenléte megelőzésének, illetve csökkentésének érdekében meghozható intézkedések meghatározásához további adatokat szükséges gyűjteni azokról a különböző tényezőkről, amelyek a gabonafélékben és a gabonatermékekben a T-2 és a HT-2 toxin viszonylag nagymértékű jelenlétét előidézik. Vizsgálatokat kell lefolytatni annak érdekében, hogy információkhoz jussunk a T-2 és a HT-2 toxinnak a gabonafélékben és a gabonatermékekben való viszonylag nagymértékű jelenlétét eredményező körülményekről, valamint a takarmányok és az élelmiszerek feldolgozásának hatásairól. A rendelkezésre álló adatok alapján megállapítható, hogy a T-2 és a HT-2 toxin a rizsben és a rizstermékekben nincs vagy csak rendkívül csekély mennyiségekben van jelen, ezért ezeket a termékeket indokolt kizárni ezen ajánlás hatályából.

               (7)

               A gabonafélék és a gabonatermékek toxintartalmának nyomon követéséből származó adatok gyűjtésének célja az emberek és az állatok T-2 és HT-2 toxinnak való kitettségében megfigyelhető változások és tendenciák értékelése. Ehhez kellő érzékenységű analitikai módszerek szükségesek.

               (8)

               Ahhoz, hogy iránymutatást lehessen adni arról, hogy ezeket a vizsgálatokat mely esetekben indokolt lefolytatni, meg kell határozni azokat az indikatív értékeket, amelyek felett ilyen vizsgálatok indokoltak. Ezeket az indikatív értékeket az EFSA adatbázisában rendelkezésre álló előfordulási adatok alapján célszerű megállapítani. A vizsgálatok végrehajtása szempontjából rendkívül fontos kérdés a nyomonkövethetőség.

               (9)

               Az ezen ajánlás alapján összegyűjtött adatokat 2015-ben indokolt kiértékelni. Az ezen ajánlás alapján lefolytatott monitoring keretében összegyűjtött adatok lehetőséget adnak továbbá az előfordulásban mutatkozó éves ingadozások jobb megértésére, a T-2 és a HT-2 toxin jelenlétének tanulmányozására a gabonatermékek széles skáláján, a nagyobb értékeket előidéző körülmények tisztázására, valamint azon intézkedések meghatározására, amelyek segítségével a T-2 és a HT-2 toxin jelenléte megelőzhető vagy csökkenthető, ideértve a mezőgazdasági üzemtani tényezőket és a feldolgozást is,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               A tagállamok a takarmány- és az élelmiszer-ágazatban működő vállalkozások tevékeny részvételével kövessék nyomon a T-2 és a HT-2 toxin gabonafélékben és gabonatermékekben való jelenlétét. Ezen ajánlás alkalmazásában a gabonafélék fogalma a rizst, a gabonatermékek fogalma a rizstermékeket nem tartalmazza.

               2.

               A tagállamok bátorítsák azt a törekvést, hogy az együttes előfordulás vizsgálatának lehetővé tétele érdekében a minták a T-2 és a HT-2 toxin mellett más Fusarium-toxinok, így különösen a deoxinivalenol, a zearalenon és a fumonizin B1 + B2 jelenléte szempontjából is elemzésre kerüljenek.
               Ha az alkalmazott analitikai módszer lehetővé teszi, ajánlatos a maszkolt mikotoxinokat, különösen pedig a T-2 és a HT-2 toxin mono- és diglikozilált konjugátumait is elemezni.

               3.

               Az emberi fogyasztásra szánt gabonafélékből és gabonatermékekből való mintavételezés és a minták elemzése az élelmiszerek mikotoxintartalmának hatósági ellenőrzéséhez használandó mintavételi és elemzési módszerek megállapításáról szóló, 2006. február 23-i 401/2006/EK bizottsági rendelet (2) és különösen az abban foglalt következő rendelkezések szerint történjen:

                           —

                           a gabonafélékből és a gabonatermékekből történő mintavételezés vonatkozásában az I. melléklet B. része,

                           —

                           a T-2 és a HT-2 toxin elemzésére vonatkozó alkalmassági kritériumok tekintetében a II. melléklet 4.3.1. pont g) alpontja. A mennyiségi meghatározhatósági határ (LOQ) a T-2 és a HT-2 toxinra külön-külön véve lehetőleg ne legyen nagyobb 5 μg/kg-nál, kivéve a feldolgozatlan gabonafélék esetében, amikor is az LOQ a T-2 és a HT-2 toxinra külön-külön véve lehetőleg ne legyen nagyobb 10 μg/kg-nál. Szűrésen alapuló analitikai eljárás alkalmazása esetén a kimutatási határ a T-2 és a HT-2 toxinra együttesen véve lehetőleg ne legyen nagyobb 25 μg/kg-nál.

                     Az élelmiszer-ágazatbeli vállalkozás által alkalmazott mintavételezési eljárás eltérhet a 401/2006/EK rendelet rendelkezéseitől, de a vizsgált tételre nézve legyen reprezentatív.

               4.

               A takarmányként való felhasználásra szánt gabonafélékből és gabonatermékekből, valamint a takarmánykeverékekből való mintavételezés és a minták elemzése a takarmányok hatósági ellenőrzése során alkalmazott mintavételi és vizsgálati módszerek megállapításáról szóló, 2009. január 27-i 152/2009/EK bizottsági rendelet (3) rendelkezései szerint történjen. A mennyiségi meghatározhatósági határ (LOQ) a T-2 és a HT-2 toxinra külön-külön véve lehetőleg ne legyen nagyobb 10 μg/kg-nál. Szűrésen alapuló analitikai eljárás alkalmazása esetén a kimutatási határ a T-2 és a HT-2 toxinra együttesen véve lehetőleg ne legyen nagyobb 25 μg/kg-nál.
               A takarmányágazatbeli vállalkozás által alkalmazott mintavételezési eljárás eltérhet a 152/2009/EK rendelet rendelkezéseitől, de a vizsgált tételre nézve legyen reprezentatív.

               5.

               A tagállamok a takarmány- és az élelmiszer-ágazatban működő vállalkozások tevékeny részvételével végezzenek vizsgálatokat azon tényezők feltárására, amelyek az indikatív értékek feletti értékeket okozzák, illetőleg azon intézkedések meghatározására, amelyek révén a jövőre nézve megelőzhető, illetve csökkenthető a szóban forgó anyagok túlzott jelenléte. Bizonyosan indokolt ilyen vizsgálatokat végezni abban az esetben, ha a kimutatott mennyiségek egy meghatározott időszakon belül ismétlődő módon meghaladják az ezen ajánlás mellékletében a gabonafélékben és a gabonatermékekben jelen lévő T-2 és HT-2 toxinra vonatkozóan meghatározott indikatív értékeket. A gabonafélékben és a gabonatermékekben előforduló T-2 és HT-2 toxin nagy mennyiségeit előidéző különböző tényezőkkel – köztük a mezőgazdasági üzemtani tényezőkkel – kapcsolatos ismeretek bővítése céljából végzett mintavételezés és elemzések a gabonafélékre és az elsődleges feldolgozás útján nyert gabonatermékekre összpontosuljanak.

               6.

               A tagállamok a takarmány- és az élelmiszer-ágazatban működő vállalkozások tevékeny részvételével végezzenek vizsgálatokat a takarmányok és az élelmiszerek feldolgozási folyamatainak a T-2 és a HT-2 toxin jelenlétére kifejtett hatásaira vonatkozóan. Bizonyosan indokolt ilyen vizsgálatokat végezni abban az esetben, ha a kimutatott mennyiségek egy meghatározott időszakon belül ismétlődő módon meghaladják a gabonatermékekben jelen lévő T-2 és HT-2 toxinra vonatkozó indikatív értékeket.

               7.

               A tagállamok gondoskodjanak arról, hogy az EFSA egy egységes adatbázis összeállítása érdekében rendszeres jelleggel megkapja az analitikai eredményeket, az Európai Bizottság pedig évente – és első alkalommal 2013 decemberéig – tájékoztatást kapjon a vizsgálatok eredményeiről. Ezen ajánlás egységes alkalmazását és a vizsgálatok eredményeit tartalmazó jelentések egységességének biztosítását egy később elkészítendő iránymutatás fogja segíteni.

      Kelt Brüsszelben, 2013. március 27-én.

            a Bizottság részéről

         Tonio BORG

            a Bizottság tagja

      (1)  EFSA Panel on Contaminants in the Food Chain (CONTAM), Scientific Opinion on risks for animal and public health related to the presence of T-2 and HT-2 toxin in food and feed („Tudományos szakvélemény a T-2 és a HT-2 toxin élelmiszerekben és takarmányokban való jelenléte miatti állat- és közegészségügyi kockázatokról”), EFSA Journal (2011), 9(12):2481, 187. o., doi:10.2903/j.efsa.2011.2481, online elérhetőség: www.efsa.europa.eu/efsajournal

      (2)  HL L 70., 2006.3.9., 12. o.

      (3)  HL L 54., 2009.2.26., 1. o.

      MELLÉKLET

         A gabonafélék és a gabonatermékek indikatív értékei
          (1)
          (2)

                  A T-2 és a HT-2 toxin együttes mennyiségének indikatív értékei (μg/kg), amelyek felett – többszöri kimutatás esetén bizonyosan – vizsgálatokat ajánlott végezni (1)

                  1.   Feldolgozatlan gabonafélék
                      (3)

                              1.1.

                              Árpa (beleértve a sörárpát is), kukorica

                  200

                              1.2.

                              Zab (magburokkal)

                  1 000

                              1.3.

                              Búza, rozs, más gabonafélék

                  100

                  2.   Közvetlen emberi fogyasztásra szánt gabonamagvak
                      (4)

                              2.1.

                              Zab

                  200

                              2.2.

                              Kukorica

                  100

                              2.3.

                              Más gabonafélék

                  50

                  3.   Emberi fogyasztásra szánt gabonatermékek

                              3.1.

                              Zabkorpa, pelyhesített zab

                  200

                              3.2.

                              Gabonafélék korpája a zabkorpa kivételével, malomipari zabtermékek a zabkorpa és a pelyhesített zab kivételével, malomipari kukoricatermékek

                  100

                              3.3.

                              Más malomipari gabonatermékek

                  50

                              3.4.

                              Reggelire való gabonafélék, beleértve a formázott gabonapelyhet is

                  75

                              3.5.

                              Kenyér (beleértve a kisméretű pékárut is), cukrászsütemény, keksz, gabonaszelet, tésztafélék

                  25

                              3.6.

                              Csecsemőknek és kisgyermekeknek szánt gabonaalapú élelmiszerek

                  15

                  4.   Takarmányként való felhasználásra szánt gabonatermékek, takarmánykeverékek
                      (5)

                              4.1.

                              Malomipari zabtermékek (magburok)

                  2 000

                              4.2.

                              Más gabonatermékek

                  500

                              4.3.

                              Takarmánykeverék, a macskaeledel kivételével

                  250

         (1)  Az e mellékletben található értékek olyan indikatív értékek, amelyek felett – többszöri kimutatás esetén bizonyosan – ajánlott vizsgálatokat végezni a T-2 és a HT-2 toxin nagy mennyiségeit eredményező tényezők feltárására vagy az élelmiszer- és a takarmányfeldolgozás hatásainak meghatározására. Az indikatív értékek az EFSA adatbázisában rendelkezésre álló, az EFSA szakvéleményében bemutatott adatokon alapulnak. Az indikatív értékek nem tekinthetők takarmány-, illetve élelmiszer-biztonsági határértékeknek.

         (2)  Ezen ajánlás alkalmazásában a gabonafélék fogalma a rizst, a gabonatermékek fogalma a rizstermékeket nem tartalmazza.

         (3)  A feldolgozatlan gabonafélék azok a gabonafélék, amelyek a szárítástól, a tisztítástól és a válogatástól eltekintve nem estek át sem fizikai, sem hőkezelésen.

         (4)  A közvetlen emberi fogyasztásra szánt gabonamagvak azok a gabonamagvak, amelyek átestek szárítási, tisztítási, magburok-eltávolítási és válogatási folyamatokon, de az élelmiszerláncban való további feldolgozásuk előtt más további tisztítási és válogatási műveleteken nem esnek át.

         (5)  A takarmányként való felhasználásra szánt gabonafélék és gabonatermékek, valamint a takarmánykeverékek indikatív értékei 12 % nedvességtartalmú takarmányra vonatkoznak.


title: 2013/647/EU: A Bizottság ajánlása ( 2013. november 8. ) az élelmiszerek akrilamidszintjének vizsgálatáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               12.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 301/15

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2013. november 8.)
   az élelmiszerek akrilamidszintjének vizsgálatáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2013/647/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az élelmiszeripar, a tagállamok és a Bizottság 2002 óta átfogó erőfeszítéseket tesznek arra, hogy megvizsgálják az akrilamidképződés módjait és a feldolgozott élelmiszerek akrilamidszintje csökkentésének lehetőségeit.

               (2)

               Az európai élelmiszer- és italgyártó ágazatot képviselő FoodDrinkEurope szervezet olyan eszközöket tartalmazó „eszköztárat (1)” fejlesztett ki, melyeket az élelmiszergyártók sajátos igényeiknek megfelelően szelektív módon használhatnak abból a célból, hogy csökkentsék termékeikben az akrilamidszintet. Ezenkívül az egyes ágazatokat illetően a legfontosabb eszközökre vonatkozó információkat tartalmazó rövid brosúrákat is összeállítottak. Erre a szabályozó hatóságok támogatásával és hozzájárulásával került sor.

               (3)

               Egyes élelmiszerek akrilamidszintje jelentősen magasabbnak mutatkozott az azonos termékkategóriába tartozó, összehasonlítható termékekénél. A Bizottság ezért indokoltnak tartotta, hogy a tagállamok illetékes hatóságai megvizsgálják az élelmiszer-ipari vállalkozók által alkalmazott gyártási és feldolgozási módszereket. E célból a Bizottság 2011. január 10-én ajánlást fogadott el az élelmiszerek akrilamidszintjének vizsgálatára vonatkozóan (2) (a továbbiakban: a 2011-es ajánlás).

               (4)

               A 2011-es ajánlás arra ösztönzi a tagállamokat, hogy végezzenek vizsgálatokat abban az esetben, ha egy adott élelmiszerben az észlelt akrilamidszint meghaladja az említett ajánlás mellékletében szereplő indikatív értéket.

               (5)

               2007 és 2009 között a tagállamok a 2007/331/EK bizottsági ajánlásnak (3), majd 2010-től a 2010/307/EU bizottsági ajánlásnak (4) megfelelően nyomon követik az élelmiszerek akrilamidszintjét. A megfigyelés azokra az élelmiszerekre irányul, melyeknek tudvalevőleg magas az akrilamidszintje és/vagy jelentősen hozzájárulnak a napi emberi étrendi bevitelhez.

               (6)

               A 2007–2010-re vonatkozó megfigyelési eredményeket az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (a továbbiakban: EFSA) „Az élelmiszerek aktuális akrilamidszintje a 2007–2010-es megfigyelések alapján” (5) című, 2010. október 18-i tudományos jelentésben foglalta össze. Az EFSA megállapította, hogy az élelmiszercsoportok összességét illetően nem volt megfigyelhető az akrilamidszint következetesen csökkenő tendenciája, és hogy az akrilamidszint csökkenése kizárólag néhány élelmiszer-kategóriában volt kimutatható, míg más élelmiszer-kategóriákban az akrilamidszint növekedését figyelhették meg.

               (7)

               A 2011-es és 2012-es években kapott vizsgálati eredmények, valamint a 2007/331/EK és a 2010/307/EU ajánlásoknak megfelelően kapott megfigyelési eredmények alapján helyénvaló módosítani a 2011-es ajánlás mellékletében szereplő egyes indikatív értékeket.

               (8)

               A 2011-es ajánlás helyébe ezért egy új ajánlásnak kell lépnie.

               (9)

               A vizsgálatoknak továbbra is magukban kell foglalniuk az élelmiszer-ipari vállalkozók veszélyelemzésen és a kritikus ellenőrzési pontokon alapuló rendszerét (HACCP) vagy egy hasonló rendszert (6), hogy az élelmiszer-ipari vállalkozókkal közösen meg lehessen vizsgálni, hogy a feltételezhetően akrilamidképződést okozó feldolgozási lépéseket feltárták-e, illetve hogy ezek ellenőrzésére bevezetésre kerültek-e a megfelelő intézkedések. Ennek során az illetékes hatóságoknak meg kell vizsgálniuk, hogy az élelmiszer-ipari vállalkozók milyen mértékben alkalmazták az akrilamidszintek minimalizálását célzó, jelenleg ismert opciókat, azaz a Codex Alimentarius Bizottság által az akrilamidra vonatkozóan elfogadott gyakorlati útmutatóban és a FoodDrinkEurope által kifejlesztett „akrilamid-eszköztárban” javasolt opciókat.

               (10)

               Az ebben az ajánlásban megállapított indikatív értékek csak a vizsgálat szükségességét hivatottak jelezni. Nem tekinthetők biztonsági küszöbértékeknek. Emiatt csak eseti alapon végzett, megbízható kockázatfelmérés alapján kerülhet sor végrehajtási intézkedésre és/vagy sürgősségi riasztásra, amelyekhez nem elegendő ok, hogy a szint meghaladott egy indikatív értéket.

               (11)

               A 2013-ban és 2014-ben ennek az ajánlásnak megfelelően kapott vizsgálati eredmények, a 2010/307/EU ajánlásnak megfelelően kapott megfigyelési eredmények, valamint az EFSA által az élelmiszerekben előforduló akrilamidra vonatkozóan végzett aktualizált kockázatértékelés alapján a Bizottság – azt követően, hogy rendelkezésre áll az EFSA kockázatértékelése – helyzetértékelést végez, és dönt arról, hogy szükség van-e egyéb megfelelő intézkedésekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               A tagállamoknak – az élelmiszer-ipari vállalkozók aktív részvételével – további vizsgálatoknak kell alávetniük az élelmiszergyártók által alkalmazott gyártási és feldolgozási módszereket azokban az esetekben, amikor a 2010/307/EU ajánlás szerint végzett megfigyelés során valamely élelmiszerben megvizsgált akrilamidszint meghaladja az ezen ajánlás mellékletében a vonatkozó élelmiszer-kategóriára megállapított indikatív akrilamidértéket.

               2.

               Az 1. pont alkalmazásában az akrilamidszintet az analitikai mérési bizonytalanságra való tekintet nélkül kell értékelni.

               3.

               Az 1. pontban említett vizsgálatoknak magukban kell foglalniuk az élelmiszer-ipari vállalkozók veszélyelemzésen és a kritikus ellenőrzési pontokon (HACCP) alapuló eljárásainak ellenőrzését annak megvizsgálására, hogy az élelmiszeri-pari vállalkozók:

                           a)

                           feltárták-e a HACCP-rendszerben vagy egy hasonló rendszerben a feltételezhetően akrilamidképződést okozó feldolgozási lépéseket; és

                           b)

                           megtették-e a megfelelő kockázatcsökkentő intézkedéseket.

               4.

               Az 1. pontban említett vizsgálatok során különösen azt kell megállapítani, hogy az élelmiszer-ipari vállalkozók milyen mértékben alkalmazták az akrilamidszintek minimalizálását célzó, jelenleg ismert opciókat, így például a Codex Alimentarius Bizottság által az akrilamidra vonatkozóan elfogadott gyakorlati útmutatóban és a FoodDrinkEurope által kifejlesztett „akrilamid-eszköztárban” említett opciókat.

               5.

               A tagállamoknak 2014. október 31-ig, illetve 2015. április 30-ig értesíteniük kell a Bizottságot a megállapításaikról.

               6.

               Ez az ajánlás az élelmiszerek akrilamidszintjének vizsgálatáról szóló, 2011. január 10-i ajánlás helyébe lép.

      Kelt Brüsszelben, 2013. november 8-án.

            a Bizottság részéről

         Tonio BORG

            a Bizottság tagja

      (1)  A FoodDrinkEurope által kifejlesztett „eszköztár” (toolbox) 14 különféle paramétert tartalmaz (ezek az „eszközök”), amelyek 4 fő kategóriába sorolhatók (az „eszközcsoportok”). Ezeket az élelmiszergyártók egyedi igényeiknek megfelelően külön-külön felhasználhatják, hogy csökkentsék termékeikben az akrilamid szintjét. Az említett négy rész az agronómiai tényezőkre, az élelmiszer receptjére, a feldolgozásra és a végső előállításra utal. Az eszköztár a következő internetes címen érhető el:
   http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/ciaa_acrylamide_toolbox09.pdf

      (2)  http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/recommendation_10012011_acrylamide_food_en.pdf

      (3)  A Bizottság 2007. május 3-i 2007/331/EK ajánlása az élelmiszerek akrilamidszintjének megfigyeléséről (HL L 123., 2007.5.12., 33. o.).

      (4)  A Bizottság 2010. június 2-i 2010/307/EU ajánlása az élelmiszerek akrilamidszintjének megfigyeléséről (HL L 137., 2010.6.3., 4. o.).

      (5)  Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság: Az élelmiszerek aktuális akrilamidszintje a 2007–2010-es megfigyelések alapján. EFSA Journal (2012); 10(10):2938. [38. o.]. doi:10.2903/j.efsa.2012.2938. Az alábbi internetes címen érhető el: www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm

      (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 2004. április 29-i 852/2004/EK rendelete az élelmiszer-higiéniáról (HL L 139., 2004.4.30., 1. o.).

      MELLÉKLET
      Az EFSA 2007–2012 közötti megfigyelési adatain alapuló indikatív akrilamidértékek

                  Élelmiszer

                  Indikatív érték
                  [μg/kg]

                  Megjegyzés

                  Azonnal fogyasztható hasábburgonya

                  600

                  A 2010/307/EU ajánlás mellékletének C.1. részében meghatározott, azonnal fogyasztható termék

                  Friss burgonyából és burgonyapépből készült burgonyaszirom

                  1 000

                  A 2010/307/EU ajánlás mellékletének C.2. és C.10. részében meghatározott termék, értékesített formában

                  Burgonyaalapú kekszek

                  Puha kenyér

                  A 2010/307/EU ajánlás mellékletének C.4. részében meghatározott termék, értékesített formában

                              a)

                              Búzából készült kenyér

                  80

                              b)

                              Búzától eltérő alapanyagból készült puha kenyér

                  150

                  Reggelire fogyasztott cereáliák (kivéve a zabkását)

                  A 2010/307/EU ajánlás mellékletének C.5. részében meghatározott termék, értékesített formában

                              —

                              Korpából készült termékek és teljes kiőrlésű gabonából készült gabonapehely, puffasztott gabona (csak akkor releváns, ha a címkén fel van tüntetve)

                  400

                              —

                              Búzából és rozsból készült termékek (1)

                  300

                              —

                              Kukoricából, zabból, tönkölybúzából, árpából és rizsből készült termékek (1)

                  200

                  Keksz és ostya

                  500

                  A 2010/307/EU ajánlás mellékletének C.6. részében meghatározott termék, értékesített formában

                  Sós kekszek, a burgonyaalapú kekszek kivételével

                  500

                  Ropogós kenyér („knäckebrot”)

                  450

                  Gyömbéres mézeskalács

                  1 000

                  Az ebbe a kategóriába tartozó egyéb termékekhez hasonló termékek

                  500

                  Pörkölt kávé

                  450

                  A 2010/307/EU ajánlás mellékletének C.7.1. részében meghatározott termék, értékesített formában

                  Instant (azonnal oldódó) kávé

                  900

                  A 2010/307/EU ajánlás mellékletének C.7.2. részében meghatározott termék, értékesített formában

                  Pótkávék

                  A 2010/307/EU ajánlás mellékletének C.7.3. részében meghatározott termék, értékesített formában

                              a)

                              A főként gabonaféléket tartalmazó pótkávék

                  2 000

                              b)

                              Más pótkávék

                  4 000

                  Bébiételek, a feldolgozott, gabonaalapú bébiételek kivételével (2)

                  A 2010/307/EU ajánlás mellékletének C.8. részében meghatározott termék, értékesített formában

                              a)

                              szilvát nem tartalmazó

                  50

                              b)

                              szilvát tartalmazó

                  80

                  Csecsemők és kisgyermekek számára készült kekszek és piskóták

                  200

                  A 2010/307/EU ajánlás mellékletének C.9.1. részében meghatározott termék, értékesített formában

                  Csecsemők és kisgyermekek (3) számára készült, feldolgozott gabonaalapú élelmiszerek, kivéve a kekszeket és piskótákat

                  50

                  A 2010/307/EU ajánlás mellékletének C.9.2. részében meghatározott termék, értékesített formában

         (1)  Nem teljes kiőrlésű és/vagy nem korpából készült termékek. A legnagyobb mennyiségben jelen lévő gabonaféle határozza meg a kategóriát.

         (2)  A csecsemők és a kisgyermekek számára készült feldolgozott gabonaalapú élelmiszerekről és bébiételekről szóló, 2006. december 5-i 2006/125/EK bizottsági irányelv (HL L 339., 2006.12.6., 16. o.) 1. cikke (2) bekezdésének b) pontjában meghatározottak szerint.

         (3)  A 2006/125/EK irányelv 1. cikke (2) bekezdésének a) pontjában meghatározottak szerint.


				|

		52012DC0321

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Málta 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és a Málta 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről /* COM/2012/0321 final */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Málta 2012. évi nemzeti reformprogramjáról
és a Málta 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló
tanácsi véleményről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló
szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4)
bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és
összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[1] és különösen annak 5. cikke (2)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[3],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács 2010.
március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a
foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló
javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén
azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van
szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a
versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.
(2)       A Tanács 2010. július 13-án
elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó
iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én
pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
szóló határozatot[4],
melyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést
kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék
figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)       A Tanács 2011. július 12-én
ajánlást fogadott el Málta 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint
véleményt nyilvánított Málta 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált
stabilitási programjáról.
(4)       A Bizottság 2011. november 23-án
elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára
épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció második
európai szemeszterét. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2012.
február 14-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[5], amelyben Máltát nem sorolta
azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra kerül
sor.
(5)       Az Európai Tanács 2012.
március 2-án jóváhagyta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és
a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat.
Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési
konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaság hitelezésének
normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet,
kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit,
valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(6)       Az Európai Tanács 2012.
március 2-án arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat,
hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási vagy
konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba beépíthessék.
(7)       Málta 2012. április 30-án
benyújtotta a 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási
programját, 2012. április 23-án pedig előterjesztette 2012. évi nemzeti
reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két
program értékelésére egyidejűleg került sor.
(8)       Az 1466/97/EK rendelet
szerinti 2012. évi stabilitási program elemzése alapján a Tanács úgy véli, hogy
a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv a
potenciális növekedésre vonatkozó bizottsági becsléssel összehasonlítva –
különösen a stabilitási program későbbi éveiben – optimista. A programban
felvázolt költségvetési stratégia célja a túlzott hiány 2011-re történő
tervezett megszüntetése után a hiány fokozatos csökkentése 2015-ig a GDP 0,3 %-ára.
A program megerősíti a strukturális egyensúlyi pozícióként meghatározott
korábbi középtávú költségvetési célt, amelyet a programidőszakon túl kell
elérni. A középtávú költségvetési cél megfelelően tükrözi a Stabilitási és
Növekedési Paktum előírásait. Fennáll annak a kockázata, hogy a hiány alakulása
a célul kitűzöttnél rosszabb lehet a következőkből eredően: i. alacsonyabb
bevétel, tekintettel a némileg optimista makrogazdasági forgatókönyvre; ii. a
folyó elsődleges kiadások esetleges túllépése; és iii. a nemzeti légitársaság
(Air Malta) jelenleg zajló szerkezetátalakítása, valamint az energiaszolgáltató
(Enemalta) pénzügyi helyzete. Az (újraszámított) strukturális költségvetési
egyenleg[6]
alapján a középtávú költségvetési cél elérésére irányuló éves előrelépés a
tervek szerint összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktumban
meghatározott, a GDP 0,5 %-át jelentő referenciaértékkel. A költségvetési
célok között szereplő egyszeri intézkedések Bizottság általi azonosítását
figyelembe véve a középtávú költségvetési cél felé történő átlagos előrelépés
némileg magasabb (a GDP 0,75 %-a), de megoszlása nem egyenletes, például 2012-ben
nincs előrelépés, majd 2013-ban 1,25 %-os. A programban szereplő adatok
alapján az állami kiadások növekedési rátája – figyelembe véve a bevételi
oldali diszkrecionális intézkedéseket is – az egész programidőszakban
összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktumban a kiadásokra
meghatározott referenciaértékkel. A költségvetési célokkal összefüggő
kockázatok azonban azt jelzik, hogy a középtávú költségvetési cél irányába ható
átlagos korrekció a szükségesnél lassúbb lehet. A bruttó államadósság, miután 2011-ben
a GDP 72 %-ával elérte a legmagasabb szintet, a programban tervezettek
szerint csökkenni kezd és 2015-ben a GDP 65,3 %-a lesz (ez még mindig
meghaladja a GDP 60 %-át kitevő referenciaértéket). A programban szereplő
tervek alapján Málta elegendő előrelépést tesz ahhoz, hogy megfeleljen a
Stabilitási és Növekedési Paktumban az adósságcsökkentésre vonatkozóan
meghatározott referenciaértéknek az átmeneti időszak (2015) végén, de ezt az
értékelést kockázatok övezik, mivel az adósságarány az esetleges magasabb hiány
és SFA-tételek miatt a tervezettnél magasabb lehet. Málta középtávú
költségvetési kerete továbbra is nem kötelező erejű, ami viszonylag rövid
költségvetési tervezési horizontot eredményez. A program szerint a máltai
kormány az éves költségvetési eljárás reformját tervezi, beleértve az ütemezést
és az alkotmányba ágyazott költségvetési szabály bevezetését, monitoring és
kiigazítási mechanizmusokat, összhangban az euróövezeti irányítási keret
legújabb változásaival.
(9)       Málta az államháztartás
hosszú távú fenntarthatósága szempontjából továbbra is komoly kockázatokkal
szembesül, mivel az előrejelzés szerint az elöregedéssel kapcsolatos kiadások
hosszú távon növekedni fognak és jelentős mértékben meghaladják az uniós átlagot.
Az idősebb munkavállalók, különösen a nők rendkívül alacsony aktivitási rátája;
a viszonylag alacsony nyugdíjba vonulási életkor; és a korengedményes
nyugdíjazás igénybevételének elterjedtsége növeli a kihívást. 2010 decemberében
a független nyugdíj-munkacsoport további nyugdíjreformra vonatkozó javaslatokat
nyújtott be, amelyek tartalmazták például a nyugdíjkorhatár és a várható
élettartam közötti kapcsolat megteremtését, valamint a nyugdíjrendszer
kiegészítő pilléreinek bevezetését. Erről konzultáció folyt az érdekeltekkel,
de a kormány még nem hozta nyilvánosságra álláspontját. Emellett a nemzeti
reformprogram nem tartalmaz az aktív időskorra vonatkozó, átfogó stratégiát.
Bár figyelembe kell venni, hogy Málta intézkedéseket vezetett be a feketemunka
megakadályozására, elterjedtsége indokolatlan nyomást jelenthet az
államháztartás fenntarthatóságára.
(10)     A máltai gazdaság
szerkezetátalakítása a képesítések munkaerő-piaci kereslete és kínálata közötti
eltolódásokhoz vezetett, amelyet a felsőoktatásbeli részvétel alacsony aránya
és a korai iskolaelhagyás magas szintje felerősített. Tartós eredmények elérése
érdekében fenn kell tartani az oktatási rendszer és a munkaerő-piaci igények
összekapcsolásának javítására irányuló erőfeszítéseket. Málta
várhatóan 2012 végéig a korai iskolaelhagyás megakadályozására irányuló
stratégiát terjeszt elő. Emellett a jelenséggel kapcsolatos információ
gyűjtéséhez és elemzéséhez nem áll rendelkezésre átfogó rendszer.
(11)     Máltán továbbra is alacsony a
nők és az idősebb munkavállalók munkaerő-piaci részvétele. Az ország
intézkedéseket tesz a nők bevonására a munkaerőpiacra, azonban a nemek közötti
foglalkoztatásbeli különbségek és a gyermekvállalás különösen nehéz helyzetbe
hozza nőket, főként azért, mert nincsenek megfizethető gyermekgondozási
létesítmények és nem állnak rendelkezésre napközik; mindez összekapcsolódik a
családbarát intézkedések, például a rugalmas munkaidő és a távmunka kismértékű
alkalmazásával.
(12)     Málta továbbra is egyike azon
kevés uniós tagállamoknak, ahol általános bérindexálási rendszer működik. Bár a mechanizmusnak vannak olyan jellemzői, amelyek esetleg enyhítik
hatását, magában hordozza az ár-bér spirál kockázatát, különösen azért, mert az
importárak beletartoznak az indexbe, és – különösen a munkaintenzív ágazatokban
– gátolhatják a versenyképességet A hatóságok felülvizsgálatot végeztek, de az
eredmények még nem állnak rendelkezésre és még nem kezdődött meg a konkrét
reformjavaslatokról folytatandó eszmecsere.
(13)     Az energiaellátás Máltán
változatlanul is szinte teljes mértékben az importált olajtól függ, és a
megújuló energiaforrások hozzájárulása továbbra is elenyésző. A magas
villamosenergia-árak rontják a kis- és középvállalkozások versenyképességét. Az
energiahatékonyság terén fennálló hiányosságok kezelése kettős előnnyel járna:
javítaná a versenyképességet és lehetővé tenné az energia- és
éghajlat-politikai célok elérését. Ezeken a területeken számos kezdeményezésre
került sor, például a fotovoltaikus energia termelésének ösztönzése és szélerőművek
fejlesztése, villamosenergia-rendszerösszekötő létrehozása Szicíliával és az
üzemanyag-takarékos gépjárművek használatának előmozdítása. Azonban ezeknek a
kezdeményezéseknek az esetleges hatását még korai lenne megítélni és
végrehajtásuk szoros nyomon követést igényel.
(14)     A gazdaság méretéhez képest a
banki rendszer igen nagy Máltán, az összes eszköz körülbelül a GDP 800 %-át
teszi ki. Az ágazat puszta méretéből adódik, hogy a pénzügyi stabilitással
kapcsolatos zavarok aránytalanul nagy hatást gyakorolhatnak a hazai gazdaságra.
A világméretű gazdasági visszaesés növelte a problémás hitelek arányát, ez
azonban nem kapcsolódott össze nagyobb tartalékképzéssel. Mindenekelőtt az
ingatlanpiacnak való jelentős kitettség – a belföldi rezidensek összes hitelének
több mint felét ingatlanhitelek teszik ki – a sérülékenység forrása, különösen
mivel az ingatlanárak további csökkenését nem lehet kizárni, miközben jelenleg
az ingatlan-túlkínálat jellemző.
(15)     Málta számos vállalást tett az
Euró Plusz Paktum keretében. A vállalások és a 2011-ben előterjesztett
vállalások végrehajtása a versenyképesség javításához, a foglalkoztatás
előmozdításához és az államháztartás fenntarthatóságának erősítéséhez
kapcsolódik. A Bizottság értékelte az Euró Plusz Paktum keretében tett
vállalásokat. Az ajánlás figyelembe veszi ennek az értékelésnek az eredményeit.
(16)     Az európai szemeszter
keretében a Bizottság elvégezte Málta gazdaságpolitikájának átfogó elemzését,
és értékelte a 2012. évi stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot.
Figyelembe vette nemcsak a programok Málta fenntartható költségvetési és
társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt
is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve,
hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél az uniós szempontok beépítésével kell
megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását. Az európai
szemeszter keretében tett ajánlásai tükröződnek az alábbi 1–6. ajánlásokban.
(17)     A Tanács ezen értékelés
fényében megvizsgálta Málta 2012. évi stabilitási programját. Véleményét[7] mindenekelőtt az 1. ajánlásban
foglaltak tükrözik,
AJÁNLJA, hogy Málta a 2012–2013 közötti
időszakon belül tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           További tartós
intézkedésekkel erősítse meg a költségvetési stratégiát 2012-ben, hogy
biztosítsa megfelelő előrelépést a középtávú költségvetési cél irányába, és
egyszeri intézkedések alkalmazása nélkül tartsa a hiányt a GDP 3 %-a
alatt. Ezután folytassa a megfelelő ütemű költségvetési konszolidációt, hogy
elegendő előrelépést érjen el a középtávú költségvetési cél irányába, beleértve
a kiadási szint betartását, illetve a 2013 utáni hiánycélok alátámasztására
irányuló konkrét intézkedések pontos meghatározásával haladjon az
adósságcsökkentés referenciaértékének való megfelelés irányába, miközben készen
áll arra, hogy csúszások esetén további intézkedéseket tegyen. Legkésőbb 2012
végéig alkossa meg a kötelező erejű, szabályalapú, többéves költségvetési
keretet. Erősítse az adóelőírások betartását és az adóelkerülés elleni
küzdelmet, és szorítsa vissza a társasági adózás terén az eladósodás irányába
ható ösztönzőket.
2.           Haladéktalanul tegyen
intézkedéseket a nyugdíjrendszer fenntarthatóságának biztosítása érdekében,
beleértve i. a nyugdíjkorhatár fokozatos emelésének a jelenlegi jogszabályokhoz
képest történő jelentős felgyorsítását, ii. a nyugdíjkorhatár és a várható
élettartam közötti közvetlen kapcsolat megteremtését és iii. a nyugdíjcélú
magánmegtakarítások ösztönzésére irányuló intézkedéseket. Tegyen intézkedéseket
az idősebb munkavállalók munkaerő-piaci részvételének fokozása érdekében, és
tegye kevésbé vonzóvá a korengedményes nyugdíjazás lehetőségét.
3.           Tegyen lépéseket a korai
iskolaelhagyás magas szintjének csökkentése érdekében. Folytassa az oktatási
rendszerre irányuló szakpolitikai erőfeszítéseket a munkaerőpiac által igényelt
készségeknek való megfelelés biztosításához. Biztosítson több és megfizethetőbb
gyermekgondozási létesítményt és napközit a nemek közötti foglalkoztatási
különbségek csökkentése, és egyúttal a gyermekvállalás által a nők
foglalkoztatására gyakorolt hatás enyhítése céljából.
4.           A szociális partnerekkel
egyeztetve és a nemzeti gyakorlatoknak megfelelően tegye meg a bértárgyalás és
a bérindexálás rendszerének reformjához szükséges további lépéseket annak
érdekében, hogy jobban tükrözze a munkaerő termelékenységének alakulását, és
csökkentse az importárak indexre gyakorolt hatását.
5.           Annak érdekében, hogy Málta
olajimporttól való-függősége csökkenjen, fokozza az energiahatékonyság
elősegítésére irányuló erőfeszítéseket és növelje a megújuló energiaforrásokból
termelt energia arányát a jelenlegi ösztönző mechanizmusok gondos nyomon
követésével és az infrastruktúra további fejlesztésének előtérbe helyezésével,
többek között a Szicíliával létrehozandó villamosenergia-rendszerösszekötő
megvalósításával.
6.           A banki ágazat erősítése
érdekében tegyen intézkedéseket az ingatlanpiacnak való jelentős kitettségből
eredő esetleges kockázatok enyhítése céljából. Tegyen intézkedéseket a hitelek
leírásából fakadó veszteségre vonatkozó rendelkezések további erősítésére.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               COM(2012) 321 végleges.
[3]               P7_TA(2012)0048 és P7_TA(2012)0047.
[4]               A 2012. április 26-i 2012/238/EU tanácsi határozat.
[5]               COM(2012) 68 végleges.
[6]               A Bizottság
szolgálatai által a programban megadott információk alapján a közös
módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől
mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.
[7]               Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése
szerint.