title: A Tanács ajánlása (2017. július 11.) Ausztria 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Ausztria 2017. évi stabilitási programját

text:
               9.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/83

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2017. július 11.)
   Ausztria 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Ausztria 2017. évi stabilitási programját
   (2017/C 261/19)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács a 2017. március 9–10-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Ausztriát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerülne sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács a 2017. március 9–10-i ülésén jóváhagyott. A Tanács 2017. március 21-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)

               mivel Ausztria pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Ausztriának gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1. ajánlás tükröz.

               (3)

               2017. február 22-én közzétették az Ausztriára vonatkozó 2017. évi országjelentést. A Bizottság értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Ausztriának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Ausztria által elért eredményeket.

               (4)

               Ausztria 2017. április 21-én benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját, 2017. május 2-án pedig 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)

               A 2014–2020-as időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodásának és releváns programjainak felülvizsgálatát és az azok módosítására vonatkozó javaslattételt. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

               (6)

               Ausztria jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik. 2017. évi stabilitási programjában a kormány azt vetíti előre, hogy az államháztartási hiány 2017-ben a GDP 1,0 %-ára, majd 2021-ben a GDP 0,3 %-ára javul. A középtávú költségvetési cél – 2016-ig a GDP 0,45 %-ának, majd azt követően a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány – az előrejelzés szerint 2019-ben teljesül. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság várhatóan 2021-re fokozatosan 71,0 %-ra csökken a 2016-os 84,6 %-ról. A költségvetési előrejelzés alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv optimista, 2017 és 2018 tekintetében a beruházások és az export gyors növekedését feltételezi.

               (7)

               A stabilitási program jelzi, hogy a rendkívüli menekültbeáramlás és a biztonsági intézkedések jelentős hatást gyakoroltak a költségvetésre, és megfelelő bizonyítékokat tartalmaz e költségvetési többletteher nagyságára és jellegére vonatkozóan. A Bizottság szerint a 2016-ban figyelembe vehető többletkiadások a rendkívüli menekültbeáramlással kapcsolatban a GDP 0,25 %-át, a biztonsági intézkedésekkel összefüggésben pedig a GDP 0,04 %-át tették ki. A biztonsági intézkedéseknek a 2016-os évhez képest 2017-ben jelentkező többlethatása a jelenlegi becslések szerint a GDP 0,01 %-át teszi ki. Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében és 6. cikkének (3) bekezdésében foglalt rendelkezések lehetőséget adnak e többletkiadások figyelembevételére, mivel a menekültek beáramlása és a terrorista veszély súlyossága kivételes események, jelentős hatással vannak az osztrák államháztartásra, és a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való átmeneti eltérés engedélyezése nem veszélyeztetné a pénzügyi fenntarthatóságot. Következésképpen a menekültekkel és a biztonsági intézkedésekkel kapcsolatos többletkiadások figyelembevétele érdekében 2016 tekintetében csökkentették a középtávú költségvetési cél teljesítéséhez előírt kiigazítás mértékét. 2017-et illetően a figyelembe vehető összegekre is kiterjedő végső értékelésre az osztrák hatóságok által megadott tényadatok alapján, 2018 tavaszán kerül majd sor.

               (8)

               A Tanács 2016. július 12-i ajánlása szerint Ausztriának biztosítania kell, hogy a középtávú költségvetési céltól való eltérés csak a rendkívüli menekültbeáramlás költségvetésre gyakorolt hatásához kapcsolódó engedményre korlátozódjon, (5) és ennek érdekében 2017-ben a GDP 0,3 %-ának megfelelő költségvetési kiigazítást kell elérnie, kivéve, ha a középtávú költségvetési cél ennél kisebb kiigazítással is teljesíthető. A Bizottság 2017. évi tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenlegnek – a biztosított engedményeket is figyelembe véve – 2017-ben stabil szinten kell maradnia. A Bizottság előrejelzése szerint fennáll a kockázata annak, hogy Ausztria 2017-ben némileg el fog térni ettől a követelménytől. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján Ausztriának biztosítania kell, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedése (6) 2018-ban ne haladja meg a 2,2 %-ot, ami a GDP 0,3 %-ának megfelelő mértékű strukturálisegyenleg-javulásnak felel meg. (7) Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a kockázata, hogy Ausztria 2018-ban némileg el fog térni ettől a követelménytől. Ausztria ugyanakkor az előrejelzések szerint 2017-ben és 2018-ban egyaránt megfelel majd az adósságszabálynak. A Tanács összességében úgy véli, hogy Ausztriának a megfelelés érdekében 2017-ben és 2018-ban készen kell állnia további intézkedések végrehajtására.

               (9)

               A nyugdíj- és egészségügyi kiadások a gyorsan idősödő népesség miatt közép- és hosszú távon közepes kockázatot jelentenek a költségvetési fenntarthatóságra nézve. A többi tagállammal összehasonlítva a nyugdíjakra fordított közkiadások összege Ausztriában viszonylag magas, és 2060-ra várhatóan a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben emelkedik. Ezzel szemben az uniós átlag várhatóan a GDP 0,2 %-ának megfelelő mértékben csökken ugyanezen időszak alatt. A közelmúltbeli reformok ellenére továbbra is alacsony a tényleges nyugdíjba vonulási életkor, és ez az egyik legfőbb oka a magasabb nyugdíjkiadásoknak. A tényleges nyugdíjba vonulási életkor férfiak esetében átlagosan 62 év és 6 hónap, a nőknél pedig 61 év, ami elmarad az uniós átlagtól, amely a férfiak esetében 63 év és 7 hónap, a nők esetében 62 év és 7 hónap (2014-es adatok). Ezen túlmenően a nőkre vonatkozó jelenlegi 60 éves kötelező nyugdíjkorhatár a legalacsonyabbak közé tartozik az Unióban, és csak 2024-től kezdődően fogják összehangolni azt a férfiakra vonatkozó nyugdíjkorhatárral. A népességelöregedés miatt a kötelező nyugdíjkorhatárnak a várható élettartam változásaihoz történő igazítása segítene a nyugdíjak fenntarthatóságának biztosításában, részben azáltal is, hogy hozzájárulna a tényleges nyugdíjba vonulási életkor megemeléséhez.

               (10)

               Az egészségügyre fordított közkiadások a már jelenleg is magas szintről közép- és hosszú távon várhatóan jelentősen növekedni fognak, konkrétan a GDP 1,3 %-ának megfelelő mértékben 2060-ra, szemben a 0,9 %-os uniós átlaggal. A magas egészségügyi kiadások elsősorban a kiterjedt kórházi ágazatnak tudhatók be, míg a kevésbé költséges járóbeteg-ellátás nincs teljesen kihasználva. A kórházi kiadásoknak az összes egészségügyi kiadáson belüli aránya a legmagasabbak között van az Unióban. Ezért az alapellátás megerősítésére irányuló legújabb kezdeményezéseket átfogóan végre kell hajtani, és ennek részét képezi az egészségügyi szolgáltatók és a társadalombiztosítási alapok közötti új pénzügyi megállapodások létrejöttének támogatása is. Mindemellett Ausztria kórházi ágazata nem használja ki jól a hatékony közbeszerzési lehetőségeket, például az Unió egészére kiterjedő pályáztatást (ennek mértéke a GDP 0,23 %-a szemben a GDP 0,62 %-ának megfelelő uniós átlaggal), a beszerzések összevonását vagy a nem áralapú odaítélési szempontokat.

               (11)

               A pénzügyi kiegyenlítésről szóló 2017. évi törvény segített egyszerűsíteni a különböző ausztriai kormányzati szintek közötti pénzügyi kapcsolatokat. Mindazonáltal a hatáskörök és a pénzügyi konstrukciók tekintetében a költségvetési keretrendszer továbbra is túlságosan összetett, és még minding nincs megfelelő összhang a helyi önkormányzatok és a szövetségi tartományi kormányzatok korlátozott adókivetési joga és kiterjedt kiadási feladatai között.

               (12)

               Miközben a 2016-os adóreform nyomán az adóék 49,5 %-ról 46,7 %-ra csökkent, ez továbbra is magasnak számít a 40,6 %-os uniós átlaghoz képest (az adatok egy egyedülálló, gyermektelen, átlagjövedelemmel rendelkező adózóra vonatkoznak). Mivel az adósávok nincsenek az inflációhoz indexálva, az adóék az éves adófék hatására ismét fokozatosan nőni fog. Ezzel szemben a növekedést jobban elősegítő bevételi forrásokat – így például a rendszeres vagyonadókat – nem kellőképpen veszik igénybe, aminek elsősorban az adóbázisra vonatkozó adatok elavultsága az oka. A rendszeres vagyonadókból származó bevételek nagyon alacsony mértékűek Ausztriában: mindössze a GDP 0,2 %-át teszik ki, miközben az uniós átlag 2014-ben a GDP 1,6 %-a volt. Hasonlóképpen, az energia implicit adókulcsa is viszonylag alacsony, ami arra utal, hogy kihasználatlan lehetőségek vannak a környezetvédelmi adók terén, amelyek egyúttal pozitív magatartási ösztönzőket is tartalmaznak.

               (13)

               Bár az osztrák munkaerőpiac jobban teljesít, mint a legtöbb tagállam munkaerőpiaca, továbbra is vannak kihívások. Például alacsony a nők munkaerőpiaci potenciáljának kihasználtsága, ami tükröződik a nemek közötti jelentős bérszakadékban is, amely többek között a részmunkaidős foglalkoztatás magas arányára vezethető vissza. 2015-ben a nemek közötti bérkülönbség 21,7 % volt, szemben a 16,3 %-os uniós átlaggal. A részmunkaidőben dolgozó nők átlagot meghaladó és magas aránya mögött részben a gyermekekkel és idősekkel kapcsolatos gondozási feladatok húzódnak meg. A 3 éves kor alatti gyermekeket kiszolgáló kisgyermek-gondozási férőhelyek aránya 25,5 %-on állt 2015-ben, ami még mindig jelentősen elmarad a 33 %-os barcelonai célkitűzéstől.

               (14)

               Az oktatás területén Ausztria már túllépte az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseit. Ugyanakkor az oktatási eredmények nagymértékben függnek a társadalmi-gazdasági háttértől, miként azt a 2015-ös OECD Nemzetközi tanulói teljesítménymérésének (PISA-felmérés) eredményei is megerősítették. Továbbá a migráns háttérrel rendelkező tanulók oktatási eredményei számottevően rosszabbak, mint a nem migráns hátterűeké. A 2016-ös adatok szerint a külföldi születésű tanulók 2,7-szer nagyobb valószínűséggel hagyják el az iskolát felső középfokú tanulmányaik befejezése előtt, mint az Ausztriában születettek. Az integrációs kihívás a bevándorlók Ausztriában született gyermekeit is érinti. Mindemellett Ausztria számára kihívást jelent a menedékkérők és menekültek nagy tömegeinek az oktatási rendszerbe történő integrálása is.

               (15)

               A bankszektorban lezajló fejlemények folyamatos, ugyanakkor lassú javulás irányába mutatnak. Az osztrák bankok tőkeellátottsága elmarad az uniós versenytársakétól, profittermelő képességükre pedig nyomás nehezedik a hazai piacon. A nemzetközi műveletek tekintetében számos közép-, kelet- és délkelet-európai piacon javult az eszközök minősége és a jövedelmezőség, de gyenge pontok még mindig találhatók. Ugyanakkor az ingatlanárak emelkedése és a jelzáloghitelezés ismételt felfutása rávilágít a makroprudenciális intézkedések fontosságára.

               (16)

               2016-ban újra növekedésnek indultak a beruházások Ausztriában, de a kkv-k beruházásai és a szolgáltatási ágazatban megvalósított beruházások tekintetében változatlanul gyengeségek tapasztalhatók. Ausztria felismerte a vállalkozásalapításnak és a cégek növekedésének a pótló beruházásokon túlmutató új beruházások és a kapcsolódó munkahelyteremtés szempontjából betöltött jelentőségét. Ausztria ezért nagyratörő célokat tűzött maga elé, hogy előmozdítsa a digitális átalakulást, valamint hogy kezelje hagyományosan alacsony vállalkozásalapítási rátáját (7,4 %, míg az uniós átlag 10,8 %) és a növekvő vállalkozások alacsony részarányát (a gyorsan növekvő vállalkozások aránya 7,3 % szemben a 9,2 %-os uniós átlaggal). Már bejelentettek néhány konkrét intézkedést, amelyek a beruházási akadályok csökkentése mellett a tőkefinanszírozás keretfeltételeinek javítására, a vállalkozókészség előmozdítására, valamint adózási ösztönzőkre irányulnak.

               (17)

               Továbbra is jelentős szabályozási akadályok állnak fenn az üzleti szolgáltatások és a szabályozott szakmák terén, és az uniós átlaghoz képest szigorúbbak a korlátozások, különösen az építészek és mérnökök tekintetében. Ezen túlmenően az említett szakmák mellett az ügyvédek, a könyvelők, az adótanácsadók, a szabadalmi ügyvivők, az ingatlanügynökök és az idegenvezetők esetében a lemorzsolódó vállalkozások aránya számottevően elmarad az uniós átlagtól, ami arra enged következtetni, hogy Ausztriában relatíve gyenge a dinamika és a verseny a szakmai szolgáltatások terén. Az említett akadályok közé tartoznak többek között 1) a részesedési és társasági formával kapcsolatos korlátozások az építészek, mérnökök és szabadalmi ügyvivők tekintetében, 2) a multidiszciplináris korlátozások az építészek és mérnökök tekintetében, valamint 3) az építészek, a mérnökök és az idegenvezetők részére fenntartott különösen széles tevékenységi kör. Ezen akadályok leépítése fokozhatná a versenyt, így több vállalkozás lépne be a piacra, aminek előnyeit a fogyasztók az alacsonyabb árak révén élvezhetnék. A szolgáltatáspiaci akadályok kezelését célzó intézkedéscsomag részeként 2017 januárjában a Bizottság egy közleményében ajánlásokat fogalmazott meg e probléma orvoslása érdekében.

               (18)

               Ausztria jelentős erőfeszítéseket tett a menedékkérők fogadása, valamint a menekültek és más bevándorlók integrálása érdekében. Mindazonáltal a migráns háttérrel rendelkező személyek – és különösen az Unión kívül született nők és az álláskereső menekültek – munkaerőpiaci integrációja továbbra is kihívást jelent.

               (19)

               A 2017. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte az osztrák gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2017. évi stabilitási programot és a 2017. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Ausztriának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Ausztria fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (20)

               Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi stabilitási programot, és véleményét (8) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Ausztria 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Folytasson a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel összhangban levő költségvetési politikát, hogy 2018-ban elérje középtávú költségvetési célját, figyelembe véve a kivételes eseményekkel összefüggésben kapott engedményeket. Biztosítsa az egészségügyi rendszer és a nyugdíjrendszer fenntarthatóságát. Észszerűsítse és egyszerűsítse a különböző kormányzati szintek hatásköreit, valamint hangolja össze a finanszírozásra és a kiadásokra vonatkozó felelősségi köreiket.

               2.

               Többek között az egész napos gondozási szolgáltatások nyújtásán keresztül javítsa a nők munkaerőpiaci eredményeit. Javítsa a hátrányos helyzetű és különösen a migráns háttérrel rendelkező fiatalok oktatási eredményeit. Az adminisztratív és szabályozási akadályok leépítése, a piacra lépés megkönnyítése és a vállalkozások növekedésének előmozdítása útján ösztönözze a beruházásokat a szolgáltatási ágazatban.

      Kelt Brüsszelben, 2017. július 11-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         T. TÕNISTE

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 1176/2011/EU rendelete (2011. november 16.) a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

      (3)  HL C 92., 2017.3.24., 1. o.

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (5)  Ausztria számára engedélyezett, hogy a rendkívüli menekültbeáramlással és a biztonsági intézkedésekkel összefüggésben 2015-ben, illetve 2016-ban felmerült költségvetési többletkiadásoknak megfelelő mértékben 2017-ig, illetve 2018-ig eltérjen a középtávú költségvetési céljától, mivel az átmeneti eltérések minden esetben összesen hároméves időtartamra továbbvihetők.

      (6)  A nettó államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

      (7)  Ausztria esetében a 2018-ra vonatkozó kiigazítási követelmény figyelembe veszi a kivételes eseményekkel összefüggésben 2016-ra adott engedményt, mivel az átmeneti eltérések hároméves időtartamra továbbvihetők.

      (8)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Luxembourgand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Luxembourg, 2011-2014

text:
           EURÓPAI BIZOTTSÁG
                                         Brüsszel, 2011.6.7.
                                         SEC(2011) 811 végleges
                                 Ajánlás
                       A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Luxemburg 2011. évi nemzeti reformprogramjáról
és a Luxemburg 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási
                 programjáról szóló tanácsi véleményről
                       {SEC(2011) 724 végleges}
 ---pagebreak---                                                       Ajánlás
                                             A TANÁCS AJÁNLÁSA
                             Luxemburg 2011. évi nemzeti reformprogramjáról
         és a Luxemburg 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási
                                       programjáról szóló tanácsi véleményről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
   bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
   felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre1 és
   különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására2,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:
   (1)     Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa
           2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló
           javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a
           kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak
           érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség
           területén rejlő lehetőségeit.
   (2)     A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira
           vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én
           pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
           szóló határozatot3, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A
           tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban
           vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.
   1
           HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
   2
           HL C [...]., [...], [...]. o.
   3
           A 2011. évre érvényben tartotta a Tanács 2011. május 19-i 2011/308/EU határozata.
HU                                                       2                                          HU
 ---pagebreak---    (3) A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az első éves növekedési jelentést, amely az
       Európa 2020 stratégiára épülve az EU-ban követett gazdasági kormányzás új
       ciklusának kezdetét jelenti, és elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai
       koordináció első európai szemeszterét.
   (4) Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011. február 15-i és március 7-i
       következtetéseivel összhangban és a Bizottság éves növekedési jelentésének fényében)
       jóváhagyta a költségvetési konszolidáció és a strukturális reformok prioritásait.
       Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a
       költségvetési fenntarthatóság helyreállítása és a munkanélküliség munkaerő-piaci
       reformokkal való csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb erőfeszítéseket tegyen
       a növekedés felgyorsítása érdekében. Felszólította a tagállamokat, hogy ezeket a
       prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék majd be stabilitási vagy
       konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba.
   (5) Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt
       vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat
       stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba
       beépíthessék.
   (6) Luxemburg 2011. április 29-én benyújtotta a 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó,
       2011. évi aktualizált stabilitási programját, valamint 2011. évi nemzeti
       reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program
       értékelésére egyidejűleg került sor.
   (7) Tekintve a pénzügyi szektor gazdaságban betöltött kivételes szerepét, Luxemburg
       viszonylag jól átvészelte a pénzügyi és gazdasági válságot. Miután a GDP 2009-ben
       3,6 %-kal csökkent, a gazdaság 2010-ben gyorsan helyreállt. A kormány által az
       európai gazdaságélénkítési terv részeként elhatározott közkiadás-növelés és a nettó
       export erőteljes növekedésének hatására a GDP mintegy 3,5 %-kal nőtt. A
       foglalkoztatás rugalmas maradt, ez részben a rövidített munkaidős rendszerek jelentős
       mértékű, hatóságok által bátorított alkalmazásának köszönhető. A munkanélküliség
       2008 elejétől kezdett nőni és 6 % körüli szintre állt be, ami az eddigi legmagasabb
       szint Luxemburgban. Az igen kedvező kiindulási állapotnak köszönhetően az
       államháztartás a recesszió ellenére is viszonylag stabil Luxemburgban (2010-ben a
       hiány 1,7 %, a bruttó államadósság pedig 18,4 % volt).
   (8) Az 1466/97/EK tanácsi rendeletnek megfelelően az aktualizált stabilitási program
       értékelése alapján a Tanács véleménye szerint a költségvetési előrejelzéseket
       alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv némileg óvatos a Bizottság szolgálatainak
       2011. tavaszi előrejelzéséhez képest. A program szerint a 2011. évi hiánycél 1,0 %,
       ami összhangban van a Bizottság szolgálatainak tavaszi előrejelzéseivel. A program –
       változatlan politikai forgatókönyvet feltételezve – az államháztartási hiány romlását
       jelzi előre 2012-re (a GDP 1,5 %-ára), mielőtt fokozatosan javulni kezdene és 2014-re
       elérné a GDP 0,8 %-át. A Bizottság szolgálatainak előrejelzése valamivel optimistább:
       kedvezőbb makrogazdasági forgatókönyv és a kiadások lassabb növekedése alapján a
       GDP 1,1 %-át kitevő hiánnyal számol 2012-re. A programban nem szerepel a
       középtávú célkitűzés (a GDP 0,5 %-ában meghatározott strukturális többlet) elérése a
       2011–2014 közötti programozási időszakban. Éppen ellenkezőleg, a program (a
       Bizottság szolgálatai által a programban szereplő információk alapján, az általánosan
HU                                            3                                              HU
 ---pagebreak---         elfogadott módszertant alkalmazva újraszámított) strukturális egyenleg fokozatos
        romlásával számol, a 2011. évi 0,3 %-os többletről 2014-re 0,8 %-os hiányra.
   (9)  Tekintve, hogy az előrejelzések szerint a GDP növekedése stabil marad, Luxemburg
        államháztartása élvezhetné a strukturális egyenleg további, a középtávú célkitűzés már
        2012-ben történő elérését célzó javításának előnyeit. Ez biztonsági többletet
        biztosítana az országnak az esetleges jövőbeli gazdasági visszaesésekre, és elősegítené
        az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítását. Ezenfelül a népesség
        elöregedésével kapcsolatos implicit kötelezettségek becsült hatásának fényében az
        ország számára előnyös lenne egy ambiciózusabb középtávú célkitűzés.
   (10) Az előrejelzések szerint az elöregedéssel kapcsolatos állami kiadások növekedése az
        elkövetkező évtizedekben az EU-n belül Luxemburgban lesz a legerősebb. A
        nyugdíjrendszer rövid távú finanszírozását jelenleg az egy keresőre jutó időskorú
        eltartottak alacsony aránya támogatja, a finanszírozás pedig részben a határ menti
        ingázók viszonylag fiatal csoportja által befizetett járulékoktól függ. A jövőben
        mindkét tényező megfordul, és várhatóan jelentős mértékben nőnek a
        nyugdíjköltségek. Bár a kormány számottevő eszközt halmozott fel és a
        nyugdíjtartalékok továbbra is nőnek, ezek nem elegendőek a rendszer
        fenntarthatóságának biztosításához. Emellett az idősebb munkavállalók (55–64 éves
        korosztály) foglalkoztatási rátája mindössze 38,2 % (2009), ami az egyik
        legalacsonyabb az EU-27-en belül (uniós átlag: 46 %). Míg a törvényes
        nyugdíjkorhatár elvben 65 év, a luxemburgi nyugdíjrendszer sok esetben lehetővé
        teszi az előrehozott nyugdíjazást, gyakorlatilag az – egyébként viszonylag magas –
        nyugdíj szintjének csökkentése nélkül. Ennek eredményeként a munkaerőpiacról való
        kivonulás esetében az átlagos életkor 59,4 év, ami a nyugdíjrendszer költségeit terheli.
        A kormány nyugdíjrendszer-reformra vonatkozó terveiben egy olyan új modell
        szerepel, amelynek célja, hogy önkéntes alapon hosszabb ideig tartsa a
        munkaerőpiacon a munkavállalókat. Ez javítaná a nyugdíjrendszerben az egy keresőre
        jutó időskorú eltartottak arányát. Ez a mechanizmus azonban csak az új nyugdíjasokat
        érintené, és csak a reform életbelépését követő karrierszakaszra lenne alkalmazandó,
        vagyis teljes hatását mintegy 40 év múlva fejtené ki.
   (11) Az elmúlt évtized eleje óta számottevően romlott Luxemburg ár- és költségalapú
        versenyképessége. Ez a bérek és a termelékenység alakulásának tudható be. A 2000–
        2010 közötti időszakban a munkaerő egységköltsége mintegy másfélszer gyorsabb
        ütemben nőtt Luxemburgban, mint az EU15 átlagát tekintve, és több mint ötször
        gyorsabban, mint Németországban. Tekintettel a kormány és a szakszervezetek közötti
        azon megállapodásra, miszerint tavaszról 2011 októberére napolják el az automatikus
        bérindexálást, a reálbérek növekedése érzékelhetően visszafogott lesz 2011-ben. A
        következő küszöbértékről azonban még döntést kell hozni. Tekintettel a jelenlegi
        inflációs kilátásokra, a következő automatikus indexálásra akár már 2012 tavaszán sor
        kerülhet, semlegesítve így a költségek versenyképessége terén korábban elért
        előnyöket.
   (12) Annak ellenére, hogy a foglalkoztatás mindenkori legerőteljesebb növekedése volt
        tapasztalható, a helyi lakosság foglalkoztatási rátája alacsonyabb az uniós átlagnál,
        különösen a korspektrum két végén. Az elmúlt években létrehozott új munkahelyek
        elsősorban a nem helyi lakosságnak kedveztek. Bár a munkanélküliség 2008 óta tartó
        növekedése a recesszióhoz kapcsolódik, egyre inkább strukturális jelleget ölt – ezt jól
        jelzi az a tény, hogy a növekedés válságot megelőző éveiben a foglalkoztatásnak
HU                                              4                                                HU
 ---pagebreak---         mintegy évi 4 %-kal kellett nőnie ahhoz, hogy a munkanélküliségben marginális
        csökkenés következzen be. A fiatalkori munkanélküliség viszonylag magas, 2010-ben
        16,1 % volt, míg ugyanez az arány a teljes aktív népesség esetében 6 %. A
        munkanélküliségi ráta erősen függ a képzettségi szinttől. A fiatal helyi lakosok igen
        éles versennyel szembesülnek a rendelkezésre álló munkahelyek tekintetében a velük
        legalább azonos, sokszor pedig magasabb szintű képzettséggel rendelkező nem helyi
        lakosok részéről.
   (13) Luxemburg kormánya számos vállalást tett az Euró Plusz Paktum keretében4. A
        vállalások a Paktum négy területére vonatkoznak. A költségvetési oldalon a kormány
        jóváhagyta a nyugdíjreform jellemzőit és vállalta, hogy 2011 végéig véglegesíti a
        reformot. A pénzügyi stabilitás megerősítése érdekében az intézkedések a pénzügyi
        szektor ellenálló képességének európai és nemzetközi szintű szabályozás és felügyelet
        révén történő megerősítésére, valamint a Luxemburg gazdasági struktúrájának
        diverzifikálására fordított erőfeszítésekre összpontosítanak. A foglalkoztatási
        intézkedések az aktív foglalkoztatási szakpolitika hatékonyságának növelésére (az
        „Administration de l'Emploi” reformja) és az egész életen át tartó tanulás
        magánszférabeli, az állami társfinanszírozás magasabb aránya révén történő
        ösztönzésére összpontosítanak. A versenyképességi intézkedések közé tartozik a bérek
        2011. tavaszi (az automatikus indexálási rendszerből következő) indexálásának
        elhalasztása 2011 októberére, és a kötelezettségvállalás arra, hogy a szociális
        partnerekkel tárgyaljanak egy 2012. évi hasonló halasztásról. Ezen felül a kormány
        vállalta az üzleti környezet javítását egyszerűbb adminisztráció és jobb infrastruktúra
        révén. Összhangban vannak a stabilitási programban és a nemzeti reformprogramban
        rögzített, átfogóbb reformmenetrenddel, és a nyugdíjak, a versenyképesség, a
        foglalkoztatás területén (különösen a fiatal és az idősebb munkavállalók
        vonatkozásában), valamint a pénzügyi szektorban felmerülő kihívásokat kezelik. A
        javasolt reformok közül azonban néhány nem elég részletes. Az Euró Plusz Paktum
        kötelezettségvállalásait értékelték és azok figyelembevételre kerültek az ajánlásokban.
   (14) A Bizottság értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint
        az Euró Plusz Paktum keretében tett vállalásokat5. Figyelembe vette nemcsak a
        programok Luxemburg fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája
        szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós
        szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél
        uniós szempontok beépítésével kell megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági
        kormányzását. Ennek fényében a Bizottság úgy véli, hogy tekintettel a kedvező
        makrogazdasági kilátásokra, 2011-ben lehetséges a hiány tervezettnél erőteljesebb
        csökkentése, valamint hogy a nagyobb költségvetési erőfeszítés lehetővé tenné a
        középtávú célkitűzés 2012. évi elérését. Emellett további lépéseket kell tenni a
        nyugdíjrendszer megreformálására és az aktív öregedés ösztönzésére, a
        versenyképesség megerősítésére és a fiatalok elhelyezkedésének elősegítésére.
   (15) Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Luxemburg 2011. évi aktualizált
        stabilitási programját, és arról alkotott véleményét az alábbi ajánlás6, és különösen
   4
        Az Euró Plusz Paktum keretében tett vállalások további részleteit a SEC(2011) 724 dokumentum
        tartalmazza.
   5
        SEC(2011) 724.
   6
        Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésében előírtaknak megfelelően.
HU                                                   5                                               HU
 ---pagebreak---           annak (1) és (2) pontja tükrözi. Figyelembe véve az Európai Tanács 2011. március 25-
          i következtetéseit, a Tanács megvizsgálta Luxemburg nemzeti reformprogramját,
   AJÁNLJA, HOGY Luxemburg a 2011–2012 közötti időszakon belül tegyen intézkedéseket a
   következők érdekében:
   (1)      Használja ki a javuló ciklikus feltételeket a költségvetési erőfeszítés fokozására
            annak érdekében, hogy tovább csökkentse az államháztartási hiányt és 2012-ben
            elérje a középtávú célkitűzést.
   (2)      Javasoljon és hajtson végre széles körű nyugdíjreformot a nyugdíjrendszer hosszú
            távú fenntarthatóságának biztosítása érdekében; mindezt kezdje olyan
            intézkedésekkel, amelyek növelni fogják az idősebb munkavállalók munkaerő-piaci
            részvételének arányát, különösen az előrehozott nyugdíjazás ellenzése révén, és
            alkalmazzon olyan intézkedéseket is, amelyek a törvényes nyugdíjkorhatárt
            összekapcsolják a várható élettartammal.
   (3)      Azt biztosítandó, hogy a bérnövekedés jobban tükrözze a munkaerő
            termelékenységének és versenyképességének alakulását, a szociális partnerekkel
            konzultálva és a nemzeti gyakorlattal összhangban hajtsa végre a bérmegállapítási
            rendszer reformját.
   (4)      A fiatalok képességeinek a munkaerő-piaci kereslettel való jobb összehangolását
            célzó képzési és oktatási intézkedések megerősítése révén tegyen lépéseket a
            fiatalkori munkanélküliség mérséklésére.
   Kelt
                                               a Tanács részéről
                                               az elnök
HU                                                6                                            HU


title: Az Európai Központi Bank ajánlása (2005. február 11.) az Európai Unió Tanácsa számára a Banco de Portugal külső könyvvizsgálóiról (EKB/2005/3)

text:
               26.2.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 50/6

      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA

   (2005. február 11.)
   az Európai Unió Tanácsa számára a Banco de Portugal külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2005/3)
   (2005/C 50/06)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank (EKB) és az eurorendszer nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által ajánlott és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A nemzeti központi bankok külső könyvvizsgálóiról szóló, 1999. január 25-i 1999/70/EK határozatában (1) az Európai Unió Tanácsa jóváhagyta a PricewaterhouseCoopers – Auditores e Consultores, Lda. a Banco de Portugal külső könyvvizsgálójává való kinevezését.

               (3)

               A portugál jog nemrégiben bekövetkezett módosulása miatt a beszámolók ellenőrzését kizárólag okleveles könyvvizsgálók (revisores oficiais de contas) végezhetik. Ennek következtében a Banco de Portugal helyénvalónak látja, hogy a PricewaterhouseCoopers – Auditores e Consultores, Lda. helyére a PricewaterhouseCoopers & Associados – Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda. lép, mivel az előbbi nem rendelkezik okleveles könyvvizsgálói státusszal. Az EKB nem ellenzi e változást.

               (4)

               A külső könyvvizsgálók megbízási ideje nem változik,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Az EKB a PricewaterhouseCoopers & Associados – Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda-t ajánlja a Banco de Portugal külső könyvvizsgálójának a 2004. pénzügyi évtől egyéves, megújítható időtartamra.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2005. február 11-én.

            az EKB elnöke

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  HL L 22., 1999.1.29., 69. o. A legutóbb 2004/651/EK (HL L 298., 2004.9.23., 23. o.) határozattal módosított határozat.


title: A Tanács ajánlása ( 2013. július 9. ) Málta 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Málta 2012–2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről

text:
               30.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/59

      A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2013. július 9.)
   Málta 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Málta 2012–2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről
   2013/C 217/15
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A tagállamok állam-, illetve kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euroövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az Európa 2020 stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.

               (4)

               A Tanács 2012. július 10-én ajánlást (4) fogadott el Málta 2012. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Málta 2012–2015-ös stabilitási programját.

               (5)

               A Bizottság 2012. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2013. évi európai szemeszterét. Ugyancsak 2012. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Máltát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (6)

               Az Európai Parlament az 1466/97/EK rendelettel összhangban megfelelően részt vett az európai szemeszterben, és 2013. február 7-én elfogadta a 2013. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló állásfoglalást és a 2013. évi éves növekedési jelentéshez való hozzájárulásról szóló állásfoglalást.

               (7)

               Az Európai Tanács 2013. március 14-én elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedésbarát költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (8)

               A Bizottság 2013. április 10-én az 1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette a Máltára vonatkozó részletes vizsgálat eredményeit. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Málta esetében makrogazdasági egyensúlyhiány tapasztalható, amely nyomon követést és szakpolitikai intézkedéseket tesz szükségessé. Különösen a bankszektor és az ingatlanpiac fejleményei indokolnak szoros figyelemmel kísérést. Az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága szakpolitikai intézkedéseket tesz szükségessé.

               (9)

               Málta 2013. április 30-án benyújtotta a 2013. évi nemzeti reformprogramját és a 2012–2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (10)

               A stabilitási programnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a programban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A Tanács a túlzott hiány 2011-es – a Bizottság szolgálatainak 2012. őszi előrejelzése alapján tartósnak tűnő – korrekciója alapján 2012. december 4-én hatályon kívül helyezte a Máltán fennálló túlzott hiányról szóló határozatát (5). 2012-ben azonban Málta ismét a GDP 3 %-os referenciaértéke feletti 3,3 %-os államháztartási hiányt jegyzett. A stabilitási programban vázolt költségvetési stratégia célja a hiány fokozatos csökkentése a 2012. évi 3,3 %-ról 0,8 %-ra 2016-ban, amely magában foglalja a fokozatos előrelépést a középtávú költségvetési cél felé. A stabilitási program megerősíti a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési helyzetként meghatározott középtávú költségvetési célt, amely a Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtnál ambiciózusabb, megvalósítása azonban nincs tervbe véve a program időszakán belül. A stabilitási program 2013-ra vonatkozó hiánycélja az adóbevételek viszonylag magas növekedésén alapul, amely úgy tűnik nem magyarázható teljes mértékben az alapul szolgáló makrogazdasági forgatókönyvvel, és azt kellően részletes intézkedések sem támasztják alá, csakúgy, mint a következő évek esetében. Ennek eredményeképpen a tervezett (újraszámított) strukturális egyenleget érintő változások lényegesen magasabbak, mint a Bizottság előrejelzésében. Ez utóbbi szerint – változatlan politika mellett – a strukturális egyenleg 2013-ban GDP-nek mindössze 0,25 százalékpontjával, míg 2014-ben árnyalatnyit javul.
               Az államadósság várhatóan a GDP 60 %-os küszöbértéke felett marad a teljes programidőszak alatt. A nemzeti hatóságok 2014-re az adósságnak a GDP 74,2 %-ára történő növekedését vetítik előre, amely azt követően csökkenni kezd és 2016-ban eléri a 70 %-os szintet. A Bizottság szolgálatainak 2013. évi tavaszi előrejelzésében a GDP-arányos államadósság kissé gyorsabban növekszik, 2014-re elérve a GDP 74,9 %-át, mivel az elsődleges hiány várhatóan továbbra is nőni fog. A túlzott hiány 2011-es korrekciója miatt, 2012-től kezdődően Málta hároméves átmeneti időszakban van az adósságcsökkentési célszám alkalmazhatóságát illetően. 2012-ben Málta nem haladt kellőképpen előre az adósságra vonatkozó kritérium teljesítésében és erre várhatóan a 2013–2014-es időszakban sem lesz képes. Miközben Málta költségvetési kerete meglehetősen rugalmas, annak nem kötelező jellege és a költségvetési tervezés rövid időkerete nem hatnak támogatólag a rendezett költségvetési helyzet elérésére. A tagállamok költségvetési keretrendszerére vonatkozó követelményekről szóló 2011/85/EU irányelvet (6), valamint a gazdasági és monetáris unióbeli stabilitásról, koordinációról és kormányzásról szóló, 2012. március 2-án Brüsszelben aláírt szerződésben előírt strukturális költségvetési egyenlegre vonatkozó szabályt még nem ültették át a nemzeti jogba. Bár a stabilitási programban szerepel a kormány azon szándéka, hogy költségvetési tanácsot hoz létre, erre vonatkozó konkrét tervek még nincsenek.

               (11)

               Az adózási szabályok betartása és az adócsalás kihívást jelent az államháztartás minőségét illetően. A hatóságok számos fontos intézkedést vezettek be és továbbiak várhatóak, a végrehajtást azonban szorosan figyelemmel kell kísérni, mivel a konkrét eredmények még váratnak magukra. A vállalatok hitelfelvételhez kapcsolódó adókedvezményei még mindig nagyon magasak. 2012-ben Málta második helyen állt azon országok között, amelyekben a legnagyobb különbség mutatkozott az új beruházások idegen, illetve saját tőkéből történő vállalati finanszírozásának adóügyi megítélését illetően. A hitelfinanszírozás preferálása rendkívül magas vállalati tőkeáttételhez és nem hatékony tőkeallokációhoz vezethet. Málta azon kevés tagállamok egyike, amely nem hozott intézkedéseket a hitelfinanszírozás előnyben részesítésével szemben.

               (12)

               Málta még mindig kihívásokkal néz szembe államháztartásának fenntarthatóságát illetően, mivel a népesség elöregedésének várható költségvetési hatása jelentősen meghaladja az uniós átlagot. A nyugdíjjal kapcsolatos kiadások növekedése az elöregedéssel kapcsolatos kiadások teljes várható növekedésének több mint felét teszik ki, miközben más tagállamokhoz viszonyítva a kötelező nyugdíjkorhatár továbbra is alacsony és annak a 2006-os reform szerint szabályozott emelése lassú. További reform szükséges a fenntarthatóság biztosítása érdekében, amely megőrzi a nyugdíjrendszer megfelelőségét és kezeli a generációk közötti méltányossággal kapcsolatos aggályokat. Miközben a szociális partnerekkel folytatott megbeszélések nem vezettek konkrét javaslatokhoz a további nyugdíjreformra vonatkozóan, az idősebb munkavállalók foglalkoztatási rátája alacsony és még ki kell dolgozni az aktív időskorra vonatkozó átfogó stratégiát. A korlátozott alapellátás nyújtása, a népesség várható elöregedésével együtt hosszú távon a magas egészségügyi kiadásokhoz vezethet. Az adminisztratív kapacitás a közbeszerzések területén gyenge, amely bonyolult és hosszadalmas eljárásokhoz vezet.

               (13)

               Üdvözölni lehet a korai iskolaelhagyás arányának csökkentése érdekében, beleértve a korai iskolaelhagyással kapcsolatos stratégia kidolgozásához vezető előkészítési folyamat közelmúltbeli elindítását, csakúgy mint a munkaerő-piaci kereslet és kínálat közötti eltérések csökkentése céljából meghozott intézkedéseket. Az ezzel kapcsolatosan megtett erőfeszítések hatékonysága a megfelelő és időben történő végrehajtástól függ majd, amelyet szorosan figyelemmel kell kísérni. Az oktatás és a képzés munkaerő-piaci igényekkel való nem megfelelő összehangolása azonban jelentős probléma. Az egységes tanulószerződéses gyakorlati képzési rendszer tervezett kialakítása, amely több képesítési szintre terjed ki, várhatóan hozzájárul a piaci igényekhez igazodó munkaerő-piaci kínálat előmozdításához.

               (14)

               Málta jelentős lépéseket is tett a nők munkaerő-piaci részvételének növelése érdekében, amelynek fő célja a munka és a családi élet összeegyeztetésének javítása. A mintakövető magatartás kedvező hatásából is profitálva a nők foglalkoztatási rátája továbbra is emelkedik. Még akad azonban teendő: a nők foglalkoztatási rátája továbbra is alacsony, az anyai szerep vállalása továbbra is jelentős hatással van a nők munkaerő-piaci részvételére, és a foglalkoztatás nemek közötti különbsége a legmagasabb az Unióban. A rugalmas munkafeltételek elősegítése és a megfizethető gyermekgondozási létesítményeknek és napköziknek a lakosság szélesebb rétegei számára történő biztosításának növelése hozzájárulhat a nők foglalkoztatási rátájának további növeléséhez.

               (15)

               Málta megélhetési költségekre vonatkozó kiigazítási mechanizmusa sajátos jellemzőkkel rendelkezik, amelyek úgy tűnik, enyhíthetik annak a teljes munkaerő-piaci teljesítményre és bérkiigazításra gyakorolt negatív hatásait: a mechanizmus fix összegű emelést ad, amely így csak részlegesen kompenzálja az inflációt a „referencia” alapbér feletti bérekre vonatkozóan, mikro- és makroszintű eltérési záradékok állnak rendelkezésre és a béralku teljes mértékben decentralizált. Ugyanakkor a gazdasági ciklus rendkívül kedvezőtlen szakaszában, a rendszer továbbra is potenciális kihívást jelent a reálbérek rugalmasságára, ezzel akadályozva a munkaerő-piaci kiigazítást és a versenyt. A mechanizmusban alkalmazott árindex néhány komponensének volatilitása, különösen az energiaárak esetében nyomást gyakorolhat az inflációra a bér-ár spirálok révén. Ezért a bérekre és a termelékenységre vonatkozó ágazati szintű adatgyűjtés, valamint a bérindexálási rendszer hatásának szoros monitoringja lényeges a potenciális kockázatok enyhítése szempontjából. A máltai hatóságoknak szorosan figyelemmel kell kísérniük a mechanizmus gazdaságra gyakorolt hatását és adott esetben készen kell állniuk annak reformjára.

               (16)

               Málta versenyképessége továbbra is veszélyeztetett, tekintettel energiaellátásának rendkívül korlátozott diverzifikációjára és gyenge környezetvédelmi teljesítményére, amely magas villamosenergia-árakhoz vezet. A fő energiaszolgáltató (Enemalta) súlyos pénzügyi helyzete tovább súlyosbítja a bizonytalanságot, azonban a Szicíliával tervezett villamosenergia-összeköttetés 2014 után várhatóan könnyebbséget jelent. Miközben számos kezdeményezésre került sor, például a fotovoltaikus energia termelésének ösztönzése érdekében, a megújuló energiaforrások aránya továbbra is rendkívül alacsony és a nagyprojektek – például szélerőműparkok – megvalósíthatósága bizonytalannak tűnik. Előrelépés volt tapasztalható az energiahatékonyság terén, különösen a középületek esetében, amelyet uniós finanszírozással támogattak. Málta közlekedési rendszerének környezeti teljesítménye gyenge. Málta számára előnyös lenne egy átfogó közlekedési stratégia, amely a tömegközlekedés, a közúthálózat, a rendszer szén-dioxid-hatásfokának javítására törekszik, valamint tovább ösztönzi a személygépkocsitól eltérő típusú közlekedés igénybevételét.

               (17)

               A máltai bankszektor a gazdaság méretéhez képest rendkívül nagy. Miközben ez különösen a kisebb méretű belföldi bankok és nemzetközi bankoknak köszönhető, amelyek kitettsége a hazai gazdaságnak korlátozott, indokolt azok folyamatos szigorú felügyelete a tevékenységükből fakadó, a pénzügyi stabilitásra gyakorolt esetleges negatív hatásuk megelőzése érdekében. A belföldi bankoknak továbbra is jelentős az ingatlanpiaccal szembeni kitettségük, miközben a hitelveszteségek fedezetére képzett céltartalék viszonylag alacsony. Szakpolitikai egyeztetésekre került sor, azonban ezeket még át kell vezetni a megfelelő szabályozói intézkedésekbe. Az igazságszolgáltatási rendszer hiányosságokkal teli, ami további kockázatokat jelent a pénzügyi stabilitásra. A fizetésképtelenségi ügyek megoldásához szükséges hosszú idő megakadályozza a fedezetre vonatkozó jogok érvényesítését. A gazdasági zavarok idején, ez tovább terhelheti a bankok mérlegét és növelheti a veszteségeket, amelynek eredményeként szükség lehet feltőkésítésre.

               (18)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Málta gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot, valamint bemutatta a részletes felülvizsgálat eredményeit. Figyelembe vette nemcsak a programok Málta fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait.

               (19)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét (7) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (20)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és stabilitási programot. A Tanács 1176/2011/EU rendeletének 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 2. és 5. ajánlás tükrözi.

               (21)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is, amely alapján a Tanács külön ajánlásokat (8) intézett azon tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euro. Máltának, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Málta 2013–2014-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Határozza meg és hajtsa végre az átlagos éves strukturális kiigazítást a túlzotthiány-eljárásra vonatkozó tanácsi ajánlásban foglaltak szerint a túlzott hiány 2014-ig fenntartható és növekedésbarát módon történő megszüntetése érdekében, korlátozva az egyszeri/ideiglenes intézkedések igénybevételét. A túlzott hiány korrekciójának elérését követően, folytassa a strukturális kiigazítást megfelelő ütemben, hogy 2019-ig elérje a középtávú költségvetési célt. 2013-ban hozza létre a kötelező erejű, szabályalapú, többéves költségvetési keretet. Hozzon intézkedéseket az adóelőírások betartásának és az adóelkerülés elleni küzdelem erősítésére, és szorítsa vissza a társasági adózás terén az eladósodás irányába ható ösztönzőket.

               2.

               Az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítása céljából folytassa a nyugdíjreformot a kiadások előrevetített növekedésének megfékezése érdekében, és ennek keretében többek között olyan intézkedésekkel, hogy gyorsítsa fel a kötelező nyugdíjkorhatár emelését, növelje meg a valós nyugdíjkorhatárt a nyugdíkorhatárnak, illetve a nyugdíjnak a várható élettartamhoz történő hozzáigazításával, és ösztönözze a magánynyugdíj-megtakarításokat. Hozzon intézkedéseket az idősebb munkavállalók foglalkoztatási rátájának növelésére az aktív időskorra vonatkozó átfogó stratégia befejezésével és végrehajtásával. Folytassa az egészségügyi reformokat a szektor költséghatékonyságának növelésére, különösen az állami alapellátás erősítésével. Javítsa a közbeszerzési eljárások hatékonyságát és csökkentse az azokhoz szükséges időt.

               3.

               Folytassa az erőfeszítéseket a korai iskolaelhagyás csökkentésére, például egy átfogó monitoring rendszer felállításával, és hangolja jobban össze az oktatási és képzési rendszereket a munkaerő-piaci igényekkel, többek között a tervezett tanulószerződéses gyakorlati képzési rendszer kialakításán keresztül. Továbbra is támogassa a nők aktívabb munkaerő-piaci részvételét, rugalmas munkafeltételekkel, különösen a megfizethető gyermekgondozási létesítmények és napközik biztosításával.

               4.

               Folytassa erőfeszítéseit az energiaszerkezet és az energiaforrások diverzifikálása érdekében, különösen a megújuló energia növekvő felhasználásával és a Szicíliával tervezett villamosenergia-összeköttetés időben történő megvalósításával. Tegyen további erőfeszítéseket az energiahatékonyság előmozdítása és a közlekedési szektorban a kibocsátás csökkentése érdekében.

               5.

               Tegyen intézkedéseket a hitelek leírásából fakadó veszteségre vonatkozó rendelkezések további erősítésére, az ingatlanpiaccal szembeni kitettségből eredő potenciális kockázatok mérséklése érdekében. Folytassa erőfeszítéseit a bankszektor szigorú felügyeletének biztosítására, beleértve a kisméretű belföldi bankok és a nemzetközi irányultságú bankokat. Javítsa az igazságszolgáltatási rendszer általános hatékonyságát, például a fizetésképtelenségi ügyek megoldásához szükséges hosszú idő csökkentésével.

      Kelt Brüsszelben, 2013. július 9-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         R. ŠADŽIUS

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  A tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2013. április 22-i 2013/208/EU tanácsi határozat (HL L 118., 2013.4.30., 21. o.) alapján 2013-ra is érvényben marad.

      (4)  HL C 219., 2012.7.24., 61. o.

      (5)  A 2012. december 4-i 2012/778/EU tanácsi határozat (HL L 342., 2012.12.14., 43. o.).

      (6)  A tagállamok költségvetési keretrendszerére vonatkozó követelményekről szóló, 2011. november 8-i 2011/85/EU tanácsi határozat (HL L 306., 2011.11.23., 41.o.).

      (7)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése értelmében.

      (8)  Lásd e Hivatalos Lap 97. oldalát.


title: A Tanács ajánlása ( 2006. március 14. ) a Bizottságnak az Európai Fejlesztési Alap (hatodik EFA) 2004. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében adandó felmentésről

text:
               18.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 81/9

      A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2006. március 14.)
   a Bizottságnak az Európai Fejlesztési Alap (hatodik EFA) 2004. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében adandó felmentésről
   (2006/220/EK)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel az 1984. december 8-án Loméban aláírt harmadik AKCS–EGK-egyezményre,
   tekintettel a közösségi támogatás finanszírozásáról és kezeléséről szóló 86/126/EGK belső megállapodásra (1) és különösen annak 29. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel a hatodik Európai Fejlesztési Alapra (hatodik EFA) alkalmazandó 1986. november 11-i pénzügyi szabályzatra (2) és különösen annak 66–73. cikkére,
   megvizsgálva a hatodik EFA műveleteire vonatkozó 2004. december 31-i bevételi és kiadási kimutatást, illetve eredménykimutatást, valamint a Számvevőszéknek a 2004. pénzügyi évre vonatkozó jelentését, a Bizottság válaszaival együtt (3),
   mivel a belső megállapodás 29. cikkének (3) bekezdése szerint a Bizottságnak a hatodik EFA pénzgazdálkodása tekintetében a mentességet az Európai Parlamentnek kell megadnia, a Tanács ajánlására,
   mivel a 2004. pénzügyi év során a Bizottság a hatodik EFA műveleteit összességében kielégítően hajtotta végre,
   JAVASOLJA, hogy az Európai Parlament a Bizottságot mentse fel a hatodik EFA 2004. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében.

      Kelt Brüsszelben, 2006. március 14-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         K.-H. GRASSER

      (1)  HL L 86., 1986.3.31., 210. o. A legutóbb a 86/281/EGK határozattal (HL L 178., 1986.7.2., 13. o.) módosított megállapodás.

      (2)  HL L 325., 1986.11.20., 42. o.

      (3)  HL C 301., 2005.11.30., 249. o.


title: A Tanács ajánlása (2017. július 11.) a Cseh Köztársaság 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi a Cseh Köztársaság 2017. évi konvergenciaprogramját

text:
               9.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/12

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2017. július 11.)
   a Cseh Köztársaság 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi a Cseh Köztársaság 2017. évi konvergenciaprogramját
   (2017/C 261/03)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben a Cseh Köztársaságot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerülne sor.

               (2)

               A Cseh Köztársaságra vonatkozó 2017. évi országjelentést 2017. február 22-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán a Cseh Köztársaság által elért eredményeket. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a Cseh Köztársaságban nem áll fenn makrogazdasági egyensúlyhiány.

               (3)

               A Cseh Köztársaság 2017. április 25-én benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját, 2017. április 28-án pedig 2017. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)

               A 2014–2020-as időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodásának és releváns programjainak felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok hatékonyságát és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

               (5)

               A Cseh Köztársaság jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2017. évi konvergenciaprogramjában a kormány államháztartási többletet tervez a 2016 és 2020 közötti időszakra. A középtávú költségvetési cél – a GDP 1,0 %-ának megfelelő strukturális hiány – a programidőszak egésze során biztonsággal teljesül. A 2017. évi konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság 2020-ra várhatóan fokozatosan 32,7 %-ra mérséklődik. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Bár a kitűzött költségvetési célok elérését fenyegető kockázatok nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek, az állami beruházások 2016-os markáns – az új uniós finanszírozási ciklus kezdetéhez kapcsolódó – visszaesése maga után vonhatja az állami beruházások vártnál erősebb visszaesését 2017-ben. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2017-ben a GDP 0 %-ának, 2018-ban pedig a GDP -0,2 %-ának fog megfelelni, ezzel továbbra is meghaladja a középtávú költségvetési célt. Összességében a Tanács véleménye szerint Cseh Köztársaság 2017-ben és 2018-ban várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (6)

               Hosszú távon a költségvetés fenntarthatóságával kapcsolatban továbbra is közepes kockázatok állnak fenn a Cseh Köztársaság esetében. Ezek elsősorban az életkorral kapcsolatos – főleg az egészségügyi ellátás és a nyugdíjak területén felmerülő – közkiadások becsült hatásaiból származnak. Az egészségügyi kiadások hosszú távon várható emelkedése aggodalomra ad okot, mind az egészségügyi rendszer irányítása, mind költséghatékonysága tekintetében, mivel az jelentős mértékben támaszkodik a drágább fekvőbeteg-ellátásra. Egyes intézkedések jelenleg a végrehajtás különféle szakaszaiban tartanak, de kézzelfogható eredményekkel még nem jártak. A nyugdíjrendszer módosítását célzó, a közelmúltban elfogadott vagy tervezett intézkedések végrehajtásuk esetén hosszú távon káros hatással lehetnének az államháztartásra. Először is a parlament elfogadott egy olyan jogszabályt, amely felhatalmazta a kormányt a nyugdíjindexálási mechanizmus rugalmasabb kiigazítására. A parlament előtt vannak olyan javaslatok is, amelyek 65 évben szabnák meg a törvényi nyugdíjkorhatár felső határát, és létrehoznák a nyugdíjkorhatár rendszeres felülvizsgálati mechanizmusát. Jelenleg folyamatban van további olyan javaslatok tárgyalása, mint a nagyvonalúbb nyugdíjindexálási képlet és a gyermekek számától függő differenciált társadalombiztosítási ráták.

               (7)

               A költségvetési felelősségről szóló törvény, amelyet a parlament 2017 januárjában fogadott el, a Cseh Köztársaság költségvetési keretrendszerének főbb hiányosságait hivatott orvosolni, mivel az egy közelmúltbeli értékelés szerint az egyik leggyengébb az Unióban. Eddig azonban még nem került sor a szabályok végrehajtását felügyelő független költségvetési tanács kinevezésére. Ezenkívül az újonnan bevezetett intézkedések végrehajtása döntő fontosságú lesz a hatékonyabb és stabilabb költségvetési keretrendszer kialakításához.

               (8)

               A Cseh Köztársaság kihívásokkal néz szembe a korrupció megelőzése terén, valamint elégtelenségek mutatkoznak a közbeszerzésekben. Noha a kormány korrupcióellenes programjából egyes intézkedéseket végrehajtottak, más reformok pedig folyamatban vannak, a gyakorlatban nem kerül sor szisztematikusan vádemelésre a korrupciós ügyekben. Általánosságban elmondható, hogy a cseh közbeszerzési gyakorlat továbbra se kellően versengő, amit az egyetlen ajánlattevős eljárások és a szerződések közvetlen odaítélésének magas száma is tükröz, különösen az informatikai ágazatban. A képzési támogatás hatékonyságával kapcsolatos problémák, valamint az összevont beszerzési struktúrák és kompetenciaközpontok hiánya akadályozza a professzionalizálódást és nehezíti a gazdaságilag legelőnyösebb ajánlatok kiválasztását a közbeszerzések során. E tekintetben az is jellemző, hogy a szerződések odaítélésénél csak korlátozottan érvényesül a minőség mint értékelési szempont. Az e-közbeszerzésekre való átállást továbbra is jelentős kihívások nehezítik. Ezek közé tartozik az állami tulajdonú e-közbeszerzési platform, az úgynevezett nemzeti elektronikus eszköz fejlesztésének, valamint a cseh e-közbeszerzési piacon már aktív magánplatformok további használatára vonatkozó feltételek tisztázásának szükségessége.

               (9)

               A Cseh Köztársaságban az üzleti környezetet jelentős szabályozási terhek és számos adminisztratív akadály rontja, különösen az engedélyezési eljárások és az adószabályozás terén. 2016 szeptemberében a kormány előterjesztette az építési törvény és a kapcsolódó jogszabályok módosítási tervezetét, amelynek célja az építési engedélyek kiadási eljárásának felgyorsítása és egyszerűsítése volt a környezeti hatásvizsgálatnak az eljárásba való integrálása révén. A módosítás jelenleg parlamenti vizsgálat tárgyát képezi. A vállalkozásoknak az adószabályok betartásával kapcsolatos költségei továbbra is az uniós átlag fölött vannak. A hiányosságok közé tartozik az adózásról szóló törvény gyakori módosítása is. Az adójogszabályok be nem tartásának kezelése továbbra is prioritás a cseh hatóságok számára, ugyanakkor nem kap megfelelő hangsúlyt az egyszerűsítés. A jövedelemadóról szóló, még elő nem terjesztett törvény célja az adózásról szóló törvény egyszerűsítése, de még tervezet sem áll rendelkezésre.

               (10)

               Az e-kormányzati szolgáltatások használata a Cseh Köztársaságban az egyik legalacsonyabb az EU-ban, de fokozódott 2015 óta. A cseh hatóságok lépéseket tettek annak érdekében, hogy javítsák az e-kormányzati szolgáltatások elérhetőségét, de sok intézkedés végrehajtása még mindig folyamatban van, és egyeseket még nem indítottak el. A szolgáltatások kiépítéséért való felelősség több minisztérium között oszlik meg és az érdekelt felek korlátozott ágazatközi együttműködést tapasztalnak.

               (11)

               A K+F intenzitás jelentősen nőtt az utóbbi években, de ehhez nem társul a K+F eredmények minőségének hasonló javulása. A K+F rendszer irányításának reformja folyamatban van, de nem fejeződött be teljes mértékben. A kormány 2017 februárjában jóváhagyott egy új értékelési módszert (Metodika 17+), amelynek célja az alap- és alkalmazott kutatásokra fordított források elosztásához kapcsolódó mechanizmusok megerősítése. Számos intézkedést hoztak annak érdekében, hogy a nemzeti innovációs platformok strukturáló hatására építve megerősítsék a tudományos és az üzleti világ közötti kapcsolatokat.

               (12)

               Az oktatási eredmények általánosságban jók, ám az alapkészségek romlottak. A teljesítményt erősen befolyásolja a tanulók társadalmi-gazdasági háttere. A hátrányos helyzetű csoportok, különösen a roma közösség gyenge oktatási eredményei egyértelműen aggodalomra adnak okot. A becslések szerint a roma gyerekek nagyon nagy aránya válik korai iskolaelhagyóvá. Sok, az inkluzív oktatás előmozdítását célzó jogalkotási és igazgatási intézkedést fogadtak el, és már megkezdődött ezek végrehajtása. A tervek szerint ezek hozzá fognak járulni a roma és nem roma gyermekek között az iskolázottság és az iskolai teljesítmény terén mutatkozó különbségek csökkentéséhez. A parlament 2016 márciusában elfogadta az oktatási törvény módosításait, kiterjesztve a kötelező oktatást az iskola előtti nevelés utolsó évére és biztosítva, hogy a fiatalabb gyerekek jogosultak legyenek óvodai férőhelyre. Mindazonáltal az oktatási rendszerben fennálló egyenlőtlenségek akadályozzák a humántőke minőségének javítását és az élet későbbi szakaszában rontják a munkaerőpiaci eredményeket. A tanárokkal szembeni szigorúbb követelmények és a tanári kar elöregedése azt jelenti, hogy a tanári hivatás vonzereje továbbra sem megfelelő. Ez részben a viszonylag alacsony béreknek tudható be, noha azok az elmúlt években nőttek. Több halasztás után a kormány végül elfogadta a tanárok és a pedagógiai személyzet új karrierrendszerét, melynek célja a szakma vonzerejének növelése. Az uniós alapokból származó jelentős támogatás segítségével folyamatban van a tanárok folyamatos szakmai fejlődési lehetőségeinek kialakítása, különösen vegyes csoportok tanításához és inkluzív oktatáshoz kapcsolódó szakmai fejlesztési tevékenységek. A parlament 2016 januárjában elfogadta a felsőoktatási reformot, melynek eredményeit nyomon kell követni. Tervezik a felsőoktatási intézmények finanszírozási rendszerének reformját is.

               (13)

               A munkanélküliségi ráta a Cseh Köztársaságban továbbra is csökken. A romló munkaerőpiaci feltételek megnehezítik a munkáltatók számára munkavállalók toborzását. Még mindig maradt mozgástér a hiányosságok orvoslására az alulreprezentált csoportok, például a kisgyermekes nők, az alacsony iskolai végzettségű munkavállalók és a roma közösség tagjainak mozgósítása révén. Az állami foglalkoztatási szolgálat bevonási és aktiválási kapacitásainak növelése megfelelő és jól irányzott aktív munkaerőpiaci intézkedésekkel és személyre szabott szolgáltatásokkal kiegészülve hozzájárulna a be nem vont csoportok részvételének növeléséhez. A kisgyermekes nők munkaerőpiaci részvételét hátráltatja a megfizethető és minőségi gyermekgondozási szolgáltatások tartós hiánya, különösen a három évesnél fiatalabb gyermekek esetében, a hosszú szülői szabadság lehetősége, a rugalmas munkaidő-megoldások mindkét szülő általi korlátozott használata, és az, hogy az apák kevéssé veszik igénybe a szülői szabadságot. Az elmúlt években sor került néhány intézkedés bevezetésére e kérdések orvoslása érdekében. Azonban az alacsony iskolai végzettségű munkavállalók jóval kevésbé sikeresek a munkaerőpiacon, mint más csoportok. A parlament jelenleg tárgyalja a szociális lakhatásról szóló jogszabályi keretet, amely várhatóan rendelkezni fog nemzeti standardokról és célcsoportokról.

               (14)

               A 2017. évi európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte a Cseh Köztársaság gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2017. évi konvergenciaprogramot és a 2017. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években a Cseh Köztársaságnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak a Cseh Köztársaság fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (15)

               Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi konvergenciaprogramot, és azt a véleményt fogalmazta meg (4), hogy a Cseh Köztársaság várhatóan megfelel majd a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek,

         AJÁNLJA, hogy a Cseh Köztársaság 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának a biztosítása, tekintettel a népesség elöregedésére; a közkiadások hatékonyságának javítása, különösen a korrupció és a nem hatékony közbeszerzési gyakorlatok elleni küzdelem révén;

               2.

               a növekedés előtt álló akadályok felszámolása, különösen az építési engedélyek kiadására irányuló eljárások egyszerűsítése és a vállalkozásokra háruló adminisztratív terhek további csökkentése révén, a legfontosabb e-kormányzati szolgáltatások fokozatos kiépítésével, a K+F minőségének javításával és az alulreprezentált csoportok foglalkoztatásának támogatásával.

      Kelt Brüsszelben, 2017. július 11-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         T. TÕNISTE

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (4)  Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.