title: A Bizottság ajánlása ( 2008. február 4.) a gabonafélékben, valamint egyes egyéb növényi eredetű termékekben és felületükön található megengedett növényvédőszermaradék-határértékre vonatkozó előírásnak való megfelelést biztosító 2008. évi összehangolt közösségi ellenőrzési programról és a 2009. évi nemzeti ellenőrzési programokról (az értesítés a C(2008) 369. számú dokumentummal történt) (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               9.2.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 36/7

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2008. február 4.)
   a gabonafélékben, valamint egyes egyéb növényi eredetű termékekben és felületükön található megengedett növényvédőszermaradék-határértékre vonatkozó előírásnak való megfelelést biztosító 2008. évi összehangolt közösségi ellenőrzési programról és a 2009. évi nemzeti ellenőrzési programokról
   (az értesítés a C(2008) 369. számú dokumentummal történt)
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2008/103/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikkére,
   tekintettel a gabonafélékben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1986. július 24-i 86/362/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 7. cikke (2) bekezdésének b) pontjára,
   tekintettel az egyes növényi eredetű termékekben – többek között a gyümölcsökben és zöldségekben –, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1990. november 27-i 90/642/EGK tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 4. cikke (2) bekezdésének b) pontjára,
   mivel:

               (1)

               A 86/362/EGK, valamint a 90/642/EGK irányelv rendelkezései értelmében a Bizottságnak fokozatosan ki kell dolgoznia egy rendszert, amely által megbecsülhetővé válik a növényvédő szerekre vonatkozóan az étrendi expozíció. A reális becslések elvégzése érdekében ismerni kell a növényvédőszer-maradékok ellenőrzésére vonatkozó adatokat számos olyan élelmiszer-ipari termék tekintetében, amelyek Európában a szokásos étrend fő összetevői. Általánosan elfogadott nézet, hogy az Európában szokásos étrend fő összetevőit mintegy 20-30 élelmiszer-ipari termék alkotja. Tekintetbe véve a növényvédőszer-maradékok ellenőrzéséhez rendelkezésre álló nemzeti forrásokat, a tagállamok egy összehangolt ellenőrzési program keretében évente mindössze nyolc termék mintáinak vizsgálatát tudják elvégezni. A növényvédő szerek felhasználása hároméves ciklusonként változik. Ezért általában véve hároméves ciklusonként minden egyes növényvédő szer jelenlétét ellenőrizni kell mintegy 20-30 élelmiszer-ipari termékben.

               (2)

               Az ezen ajánlás hatálya alá tartozó növényvédőszer-maradékokat ellenőrizni kell 2008 folyamán, mivel ily módon ezen adatok felhasználásával meg lehet becsülni a növényvédő szerekre vonatkozóan az étrendi expozíciót. Mivel az ellenőrzésnek egy hároméves ciklust kell felölelnie, és valamennyi tagállam számára lehetővé kell tenni a 2009. évi ellenőrzési program benyújtását, ennek az ajánlásnak a 2009. és a 2010. évben elvégzendő ellenőrzésekre vonatkozó iránymutatásokat is meg kell határoznia.

               (3)

               A binomiális valószínűségi eloszlás alapján kiszámítható, hogy 642 minta vizsgálata 99 % feletti valószínűséggel teszi lehetővé az olyan minták azonosítását, amelyek a kimutatási határt (LOD) meghaladó mértékben tartalmaznak növényvédőszer-maradékokat, feltéve hogy a növényi eredetű termékek legalább 1 %-a tartalmaz szermaradékokat az említett koncentrációt meghaladó mértékben. Ezen minták begyűjtését a tagállamok között a népesség és a fogyasztók számával arányosan kell elosztani, termékenként és évente legalább 12 mintával számolva.

               (4)

               A „Növényvédőszer-maradékok vizsgálatára vonatkozó minőségellenőrzési eljárások” című dokumentumhoz (3) kapcsolódó iránymutatásokat közzétették a Bizottság weboldalán. Megállapodás született arról, hogy ezeket az iránymutatásokat a tagállamok analitikai laboratóriumainak a lehető legteljesebb mértékben alkalmazniuk kell, valamint hogy az ellenőrzési programok során szerzett tapasztalatok alapján folyamatosan felül kell vizsgálni őket.

               (5)

               A növényi és állati eredetű termékekben és azok felszínén található peszticid-szermaradványok hatósági ellenőrzésére szolgáló közösségi mintavételi módszerek megállapításáról és a 79/700/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2002. július 11-i 2002/63/EK bizottsági irányelv (4) meghatározza a Codex Alimentarius Bizottság által ajánlott mintavételi módszereket és eljárásokat.

               (6)

               Annak érdekében, hogy az állati termékek előreláthatólag 2009-től kezdődően elvégzett vizsgálatával kapcsolatban a hatósági laboratóriumok meg tudjanak felelni ezen ajánlásnak, már időben tudniuk kell, hogy mely növényvédő szereket és állati eredetű termékeket érinti az ellenőrzés; ezek a kombinációk az I. mellékletben d) betűvel vannak jelölve.

               (7)

               A 86/362/EGK és a 90/642/EGK irányelvek kötelezik a tagállamokat a nemzeti ellenőrzési programjaik kidolgozásakor alkalmazott kritériumok pontos megadására. Ezen információknak tartalmazniuk kell a mintavételek számára és a lefolytatandó vizsgálatokra vonatkozó kritériumokat, az alkalmazott jelentési szinteket, a jelentési szintek megállapításának kritériumait és a takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) szerinti akkreditálás részleteit. A laboratóriumok akkreditációjakor figyelembe kell venni a 853/2004/EK, a 854/2004/EK és a 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó átmeneti szabályok megállapításáról, valamint a 853/2004/EK és a 854/2004/EK rendelet módosításáról szóló, 2005. december 5-i 2076/2005/EK bizottsági rendelet (6) 18. cikkében biztosított eltérést. A jogsértések számát és jellegét, valamint a megtett intézkedéseket szintén jelezni kell.

               (8)

               A bébiételekben található megengedett szermaradék-határértéket az anyatej-helyettesítő és anyatej-kiegészítő tápszerekről szóló, 1991. május 14-i 91/321/EGK bizottsági irányelv (7) 6. cikkével, valamint a csecsemők és a kisgyermekek számára készült feldolgozott gabonaalapú élelmiszerekről és bébiételekről szóló, 2006. december 5-i 2006/125/EK bizottsági irányelv (8) 7. cikkével összhangban határozták meg.

               (9)

               Az ellenőrzési programok eredményeihez kapcsolódó információk kezelésére, tárolására és továbbítására különösen alkalmasak az elektronikus/informatikai módszerek. A tagállamok és a Bizottság között e-mailen keresztül megvalósuló adattovábbítás támogatására külön adatformátumokat fejlesztettek ki. Ennek köszönhetően a tagállamok egységes formátumban tudják eljuttatni jelentéseiket a Bizottsághoz. Ezen egységes formátum továbbfejlesztésére a bizottsági iránymutatások jelentik a leghatékonyabb megoldást.

               (10)

               Az ezen ajánlásban előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

         AJÁNLJA:

               (1)

               A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy az I. mellékletben felsorolt termék/növényvédőszer-maradékok kombinációiról – a d) betűvel jelölt állati termékek kivételével (melyek vizsgálatára 2009-től kezdődően kerül majd sor) – vegyenek mintákat 2008 folyamán és végezzék el vizsgálatukat. A termékenkénti mintavételek számát a II. melléklet határozza meg, megfelelő mértékben tükrözve a belföldről, a Közösségből és a harmadik országokból származó áruknak a tagállam piacán betöltött piaci részesedését.
               A mintavételhez a tételeket véletlenszerűen kell kiválasztani, az ellenőrzés módszertanával összhangban.
               A mintavételi eljárásnak, beleértve a mintavételi egységek számát is, összhangban kell lennie a 2002/63/EK irányelvvel.

               (2)

               Az egyes tagállamokban vett és megvizsgált mintáknak az I. és II. melléklettel összhangban legalább a következőket kell tartalmazniuk:

                           a)

                           tíz minta az alapvetően zöldség-, gyümölcs- és gabonaalapú bébiételekből;

                           b)

                           amennyiben rendelkezésre áll, egy biogazdálkodásból származó termény mintája, amely tükrözi a biotermékeknek az egyes tagállamokban betöltött piaci részesedését.

               (3)

               A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy legkésőbb 2009. augusztus 31-ig tegyenek jelentést az I. mellékletben meghatározott termék/növényvédőszer-maradék kombinációkra ellenőrzött minták vizsgálatának eredményeiről, feltüntetve:

                           a)

                           az alkalmazott vizsgálati módszereket és az elért jelentési szinteket, a „Növényvédőszer-maradékok vizsgálatára vonatkozó minőségellenőrzési eljárások” című dokumentumban meghatározott minőségellenőrzési eljárásokkal összhangban;

                           b)

                           a jogsértések számát és jellegét, valamint a megtett intézkedést.

               (4)

               A jelentést olyan formátumban kell elkészíteni – beleértve az elektronikus formátumot is –, amely megfelel az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság által kidolgozott, a tagállamoknak szóló, az összehangolt közösségi ellenőrzési programokkal kapcsolatos bizottsági ajánlások végrehajtására vonatkozó útmutatónak.
               A bébiételekből és a biogazdálkodásból származó terményekből vett minták eredményeit külön adatlapokon kell jelenteni.

               (5)

               A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy legkésőbb 2008. augusztus 31-ig küldjék meg hozzá, valamint a többi tagállamnak a 2007. évben végzett ellenőrzésekről a 86/362/EGK irányelv 7. cikkének (3) bekezdésében és a 90/642/EGK irányelv 4. cikkének (3) bekezdésében előírt alábbi információkat annak érdekében, hogy legalább az ellenőrző mintavétel által biztosíthassák a megengedett növényvédőszermaradék-határértéknek való megfelelést:

                           a)

                           a növényvédőszer-maradékokra vonatkozó nemzeti programjaik eredményei;

                           b)

                           laboratóriumaik minőségellenőrzési eljárásaira vonatkozó információk és különösen a „Növényvédőszer-maradékok vizsgálatára vonatkozó minőségellenőrzési eljárások” című dokumentumhoz kapcsolódó iránymutatások azon szempontjaira vonatkozó információk, amelyeknek alkalmazása nem állt módjukban vagy nehézségeket okozott;

                           c)

                           a vizsgálatot végző laboratóriumoknak a 882/2004/EK rendelet 12. cikke szerinti akkreditációjával kapcsolatos információk (beleértve az akkreditáció hatályát, az akkreditációs testületet és az akkreditációs tanúsítvány másolatát);

                           d)

                           azon jártassági vizsgálatokkal és körtesztekkel kapcsolatos információk, amelyekben a laboratórium részt vett.

               (6)

               A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy a 90/642/EGK és a 86/362/EGK irányelvek által a 2009. évre meghatározott megengedett növényvédőszermaradék-határértéknek ellenőrzését célzó nemzeti programjuk tervezetét legkésőbb 2008. szeptember 30-ig juttassák el számára az alábbiak megjelölésével:

                           a)

                           a mintavételezés és vizsgálat során a minták számának meghatározására alkalmazott kritériumok;

                           b)

                           az alkalmazott jelentési szintek, a jelentési szintek megállapításának kritériumai; továbbá

                           c)

                           a vizsgálatot végző laboratóriumok akkreditációjára vonatkozó részletes adatok, a 882/2004/EK rendeletnek megfelelően.

      Kelt Brüsszelben, 2008. február 4-én.

            a Bizottság részéről

         Markos KYPRIANOU

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 221., 1986.8.7., 37. o. A legutóbb a 2007/73/EK bizottsági irányelvvel (HL L 329., 2007.12.14., 40. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 350., 1990.12.14., 71. o. A legutóbb a 2007/73/EK irányelvvel módosított irányelv.

      (3)  Dokumentum: SANCO/3131/2007, 2007. október 31. http://europa.eu.int/comm/food/plant/protection/resources/qualcontrol_en.pdf

      (4)  HL L 187., 2002.7.16., 30. o.

      (5)  HL L 165., 2004.4.30., 1. o. A legutóbb az 1791/2006/EK tanácsi rendelettel (HL L 363., 2006.12.20., 1. o.) módosított rendelet.

      (6)  HL L 338., 2005.12.22., 83. o. A legutóbb az 1246/2007/EK rendelettel (HL L 281., 2007.10.25., 21. o.) módosított rendelet.

      (7)  HL L 175., 1991.7.4., 35. o. A legutóbb a 2006/82/EK irányelvvel (HL L 362., 2006.12.20., 94. o.) módosított irányelv.

      (8)  HL L 339., 2006.12.6., 16. o.

      I. MELLÉKLET
      A NÖVÉNYVÉDŐ SZEREK/TERMÉKEK ESETÉBEN ELLENŐRIZENDŐ KOMBINÁCIÓK

                  2008

                  2009 (1)

                  2010 (1)

                  Acefát

                  a)

                  b)

                  c)

                  Acetamiprid

                  a)

                  b)

                  c)

                  Aldikarb

                  a)

                  b)

                  c)

                  Amitráz

                  b)

                  c)

                  Azinfosz-metil

                  a)

                  b)

                  c)

                  Azoxistrobin

                  a)

                  b)

                  c)

                  Benomil + Karbendazim (karbendazimként kifejezve)

                  a)

                  b)

                  c)

                  Bifentrin

                  a)

                  b) d)

                  b) d)

                  Bromid összesen

                  b)

                  c)

                  Brómpropilát

                  a)

                  b)

                  c)

                  Bupirimát

                  a)

                  b)

                  c)

                  Buprofezin

                  a)

                  b)

                  c)

                  Kaptán

                  a)

                  b)

                  c)

                  Folpet

                  a)

                  b)

                  c)

                  Karbaril

                  a)

                  b)

                  c)

                  Klofentezin

                  a)

                  b)

                  c)

                  Klórmekvát (2)

                  a)

                  b)

                  c)

                  Klórtalonil

                  a)

                  b)

                  c)

                  Klórprofám

                  a)

                  b)

                  c)

                  Klórpirifosz

                  a)

                  b) d)

                  b) d)

                  Klórpirifosz-metil

                  a)

                  b) d)

                  b) d)

                  Cipermetrin

                  a)

                  b) d)

                  b) d)

                  Ciprodinil

                  a)

                  b)

                  c)

                  Deltametrin

                  a)

                  b) d)

                  b) d)

                  Diazinon

                  a)

                  b) d)

                  b) d)

                  Diklofluanid

                  a)

                  b)

                  c)

                  Diklórfosz

                  a)

                  b)

                  c)

                  Dikofol

                  a)

                  b)

                  c)

                  Dimetoát + Ometoát (dimetoátként kifejezett összeg)

                  a)

                  b)

                  c)

                  Dinokap

                  b)

                  c)

                  Difenilamin

                  a)

                  b)

                  c)

                  Endoszulfán

                  a)

                  b) d)

                  b) d)

                  Fenarimol

                  a)

                  b)

                  c)

                  Fenhexamid

                  a)

                  b)

                  c)

                  Fenitrotion

                  a)

                  b)

                  c)

                  Fludioxonil

                  a)

                  b)

                  c)

                  Fluzilazol

                  a)

                  b)

                  c)

                  Glifozát (3)

                  c)

                  Hexakonazol

                  a)

                  b)

                  c)

                  Hexitiazox

                  a)

                  b)

                  c)

                  Imazalil

                  a)

                  b)

                  c)

                  Imidakloprid

                  a)

                  b)

                  c)

                  Indoxakarb

                  a)

                  b)

                  c)

                  Iprodion

                  a)

                  b)

                  c)

                  Iprovalikarb

                  a)

                  b)

                  c)

                  Krezoxim-metil

                  a)

                  b)

                  c)

                  Lambda-cihalotrin

                  a)

                  b)

                  c)

                  Malation

                  a)

                  b)

                  c)

                  Maneb-csoport

                  a)

                  b)

                  c)

                  Mepanipirim

                  a)

                  b)

                  c)

                  Mepikvát (2)

                  a)

                  b)

                  c)

                  Metalaxil

                  a)

                  b)

                  c)

                  Metamidofosz

                  a)

                  b)

                  c)

                  Metidation

                  a)

                  b)

                  c)

                  Metiokarb

                  a)

                  b)

                  c)

                  Metomil + Tiodikarb (metomilként kifejezett összeg)

                  a)

                  b)

                  c)

                  Miklobutanil

                  a)

                  b)

                  c)

                  Oxidemeton-metil

                  a)

                  b)

                  c)

                  Paration

                  a)

                  b) d)

                  b) d)

                  Penkonazol

                  a)

                  b)

                  c)

                  Foszalon

                  a)

                  b)

                  c)

                  Pirimikarb

                  a)

                  b)

                  c)

                  Pirimifosz-metil

                  a)

                  b) d)

                  b) d)

                  Prokloráz

                  a)

                  b)

                  c)

                  Procimidon

                  a)

                  b)

                  c)

                  Profenofosz

                  a)

                  b) d)

                  b) d)

                  Propargit

                  a)

                  b)

                  c)

                  Piretrinek

                  a)

                  Pirimetanil

                  a)

                  b)

                  c)

                  Piriproxifen

                  a)

                  b)

                  c)

                  Oxamil

                  a)

                  b)

                  c)

                  Quinoxifen

                  a)

                  b)

                  c)

                  Spiroxamin

                  a)

                  b)

                  c)

                  Tebukonazol

                  a)

                  b)

                  c)

                  Tiofanát-metil

                  a)

                  b)

                  c)

                  Tebufenozid

                  a)

                  b)

                  c)

                  Trifloxistrobin

                  a)

                  b)

                  c)

                  Tiabendazol

                  a)

                  b)

                  c)

                  Tolklofosz-metil

                  a)

                  b)

                  c)

                  Tolilfluanid

                  a)

                  b)

                  c)

                  Triadimefon + Triadimenol (a Triadimenol és a Triadimefon összegeként kifejezve)

                  a)

                  b)

                  c)

                  Vinklozolin

                  a)

                  b)

                  c)

                  Boszkalid

                  b)

                  c)

                  Karbofurán

                  b)

                  c)

                  Klórfenvinfosz

                  b) d)

                  b) d)

                  Ciflutrin (és beta-ciflutrin)

                  b)

                  c)

                  Difenokonazol

                  b)

                  c)

                  Dimetomorf

                  b)

                  c)

                  Etion

                  b)

                  c)

                  Fenoxikarb

                  b)

                  c)

                  Fipronil

                  b)

                  c)

                  Flufenoxuron

                  b)

                  c)

                  Formetanát

                  b)

                  c)

                  Linuron

                  b)

                  c)

                  Monokrotofosz

                  b)

                  c)

                  Paration-metil

                  b)

                  c)

                  Foszmet

                  b)

                  c)

                  Piridaben

                  b)

                  c)

                  Tebufenpirad

                  b)

                  c)

                  Teflubenzuron

                  b)

                  c)

                  Tetradifon

                  b)

                  c)

                  Tiakloprid

                  b)

                  c)

                  Triazofosz

                  b)

                  c)

                  Propamokarb

                  b)

                  c)

                  Haloxifop

                  c)

                  Fluazifop

                  c)

                  2,4-D

                  c)

                  Abamektin (izomerek összesen)

                  b)

                  c)

                  Akrinatrin

                  c)

                  Bitertanol

                  c)

                  Klórfenapir

                  c)

                  Klotianidin

                  c)

                  Diklorán

                  c)

                  Epoxikonazol

                  c)

                  Fenazaquin

                  c)

                  Fenpropimorf

                  c)

                  Fention (izomerek összesen)

                  c)

                  Fenvalerát/Eszfenvalerát (izomerek összesen)

                  c)

                  Lufenuron

                  c)

                  Metoxifenozid

                  c)

                  Oxadixil

                  c)

                  Pendimetalin

                  c)

                  Fentoát

                  c)

                  Propikonazol

                  c)

                  Propizamid

                  c)

                  Spinozad (izomerek összesen)

                  c)

                  Tetrakonazol

                  c)

                  Tiametoxám

                  c)

                  Trifluralin

                  c)

                  Aldrin

                  d)

                  d)

                  Azinfosz-etil

                  d)

                  d)

                  Klórdán (cisz-izomer)

                  d)

                  d)

                  Klórdán (transz-izomer)

                  d)

                  d)

                  Oxiklórdán

                  d)

                  d)

                  Klórfenvinfosz (izomerek összesen)

                  d)

                  d)

                  Klórbenzilát

                  d)

                  d)

                  Ciflutrin (izomerek összesen)

                  d)

                  d)

                  DDD-p,p’

                  d)

                  d)

                  DDE-p,p’

                  d)

                  d)

                  DDT-o,p’

                  d)

                  d)

                  DDT-p,p’

                  d)

                  d)

                  Deltametrin

                  d)

                  d)

                  Diazinon

                  d)

                  d)

                  Dieldrin

                  d)

                  d)

                  Alfa-endoszulfán

                  d)

                  d)

                  Béta-endoszulfán

                  d)

                  d)

                  Endoszulfán-szulfát

                  d)

                  d)

                  Endrin

                  d)

                  d)

                  Fention

                  d)

                  d)

                  Fenvalerát/Eszfenvalerát

                  d)

                  d)

                  (az RS/SR és RR/SS izomerek összesen)

                  d)

                  d)

                  Formotion

                  d)

                  d)

                  HCB

                  d)

                  d)

                  Alfa-HCH

                  d)

                  d)

                  Béta-HCH

                  d)

                  d)

                  Gamma-HCH (lindán)

                  d)

                  d)

                  Heptaklór

                  d)

                  d)

                  Heptaklór-epoxid (cisz-izomer)

                  d)

                  d)

                  Heptaklór-epoxid (transz-izomer)

                  d)

                  d)

                  Metakrifosz

                  d)

                  d)

                  Metidation

                  d)

                  d)

                  4,4’-metoxiklór

                  d)

                  d)

                  Nitrofen

                  d)

                  d)

                  Paration

                  d)

                  d)

                  Paration-metil

                  d)

                  d)

                  26 Parlar-szám (Kamfeklór)

                  d)

                  d)

                  50 Parlar-szám (Kamfeklór)

                  d)

                  d)

                  62 Parlar-szám (Kamfeklór)

                  d)

                  d)

                  Permetrin (izomerek összesen)

                  d)

                  d)

                  Pirimifosz-metil

                  d)

                  d)

                  Profenofosz

                  d)

                  d)

                  Pirazofosz

                  d)

                  d)

                  Kvintozen

                  d)

                  d)

                  Rezmetrin (izomerek összesen)

                  d)

                  d)

                  Teknazen

                  d)

                  d)

                  Triazofosz

                  d)

                  d)

                              a)

                              Bab (friss vagy fagyasztott, hüvely nélkül), sárgarépa, uborka, narancs vagy mandarin, körte, burgonya, rizs, paraj (friss vagy fagyasztott).

                              b)

                              Padlizsán, banán, karfiol, csemegeszőlő, narancslé (), borsó (friss/fagyasztott, hüvely nélkül), paprika (édes), búza.

                              c)

                              Alma, fejeskáposzta, póréhagyma, fejessaláta, paradicsom, őszibarack – beleértve a nektarint és a hasonló hibrideket is –, rozs vagy zab, eper.

                              d)

                              Vaj, sonka (füstölt vagy levegőn szárított), tojás (folyékony vagy szárított).

         (1)  A 2009. és 2010. évekre vonatkozó követelmények tájékoztató jellegűek; azok az egyes évekre javasolt programok szerint kerülnek meghatározásra.

         (2)  A klórmekvátot és a mepikvátot gabonafélék (beleértve a rizst is), sárgarépa, a termésükért termesztett zöldségfélék és körte esetében kell vizsgálni.

         (3)  Csak gabonafélék.

         (4)  A narancslé esetében a tagállamoknak fel kell tüntetniük a forrást (koncentrátum vagy friss gyümölcs).

      II. MELLÉKLET
      Az egyes tagállamok által termékenként elvégzendő mintavételek és vizsgálatok száma.

                  Országkód

                  Minták

                  AT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  BE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  BG

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CY

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CZ

                  12 (1)

                  15 (2)

                  DE

                  93

                  DK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  ES

                  45

                  EE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  EL

                  12 (1)

                  15 (2)

                  FR

                  66

                  FI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  HU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  IT

                  65

                  IE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LV

                  12 (1)

                  15 (2)

                  MT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  NL

                  17

                  PT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  PL

                  45

                  RO

                  17

                  SE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  UK

                  66

                  Minták minimális száma összesen: 642

         (1)  Az egy szermaradék kimutatására alkalmazott módszerek esetében vett minták minimális száma.

         (2)  A több szermaradék együttes kimutatására alkalmazott egyes módszerek esetében vett minták minimális száma.


title: Az ENSZ Közgyűlésének 66. ülésszaka Az Európai Parlament 2011. június 8-i javaslata az Európai Parlament Tanácshoz intézett, az ENSZ Közgyűlése 66. ülésszakára (2011/2030(INI))

text:
               11.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               CE 380/140

         2011. június 8., szerdaAz ENSZ Közgyűlésének 66. ülésszaka
   P7_TA(2011)0255
   Az Európai Parlament 2011. június 8-i javaslata az Európai Parlament Tanácshoz intézett, az ENSZ Közgyűlése 66. ülésszakára (2011/2030(INI))
   2012/C 380 E/22

      Az Európai Parlament,

               —

               tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre, és különösen annak 34. cikkére,

               —

               tekintettel az Alexander Graf Lambsdorff által az ALDE képviselőcsoportja nevében benyújtott, az Európai Uniónak az Egyesült Nemzetek Közgyűlése 65. ülésszakára vonatkozó prioritásairól a Tanácshoz intézett ajánlásra irányuló javaslatra (B7-0072/2011),

               —

               tekintettel a Tanácshoz intézett, 2010. március 25-i ajánlására az ENSZ Közgyűlése 65. ülésszakáról (1),

               —

               tekintettel az Egyesült Nemzetek Szervezetének 65. Közgyűlésére vonatkozó, a Tanács által 2010. május 25-én elfogadott uniós prioritásokra (2),

               —

               tekintettel az ENSZ Közgyűlés 65. ülésszakára és különösen annak a „Nemzetközi együttműködés a természeti katasztrófák esetén nyújtott humanitárius segítségnyújtás terén” (3), „Az ember jogok helyzete az Iráni Iszlám Köztársaságban” (4), „Az emberi jogok helyzete a Koreai Népi Demokratikus Köztársaságban” (5), „A demokratikus és méltányos nemzetközi rend előmozdítása” (6), „Az összes emberi jog minden ember számára történő maradéktalan érvényesítésének elengedhetetlen feltételét jelentő béke előmozdítása” (7), „A nemzetközi együttműködés javítása az emberi jogok terén” (8), „A fejlesztést célzó operatív tevékenységek az ENSZ rendszerében” (9), „Az ENSZ szerepe a fejlesztés előmozdításában a globalizáció és a kölcsönös függőség összefüggésében” (10), az „Egy új gazdasági világrendszer felé” (11), az „Együttműködés az ENSZ, a nemzeti parlamentek és az Interparlamentáris Unió között” (12), „Az ENSZ a globális kormányzásban” (13), „A nukleáris fegyverektől mentes világ felé: a nukleáris leszereléssel kapcsolatos kötelezettségvállalások végrehajtásának felgyorsítása” (14), „Az ENSZ béketeremtést szolgáló struktúrájának felülvizsgálata” (15), valamint „Az ígéret betartása: egyesülve a millenniumi célok elérése érdekében” (16) című határozatára,

               —

               tekintettel az ENSZ Közgyűlésének 2010. szeptember 14-i határozattervezetére (17) és 2011. május 3-i határozatára (18) az Európai Unió részvételéről az ENSZ munkájában,

               —

               tekintettel a nukleáris fegyverek elterjedésének megakadályozásáról szóló szerződés (atomsorompó-szerződés) szerződő feleinek 2010. évi felülvizsgálati konferenciájára, valamint a millenniumi fejlesztési célok, a Békeépítési Bizottság, valamint az Emberi Jogi Tanács felülvizsgálatára,

               —

               tekintettel a társsegítők által benyújtott, a Békeépítési Bizottság felülvizsgálatáról szóló, „Az Egyesült Nemzetek békeépítő rendszerének felülvizsgálata” című jelentésre (19),

               —

               tekintettel a nemek közötti egyenlőség kérdésével foglalkozó új ENSZ-szervezetre (az ENSZ nemek közötti esélyegyenlőséggel és a nők jogaival foglalkozó szervezete – UN Women)

               —

               tekintettel az ENSZ Emberi Jogi Tanácsa (UNHCR) által 2011. március 24-én„Az emberi jogok és az alapvető szabadságok előmozdítása az emberiség hagyományos értékeinek jobb megértésén keresztül” címmel elfogadott határozatra és az EU e határozattal szembeni negatív álláspontjára,

               —

               tekintettel az ENSZ Közgyűlés 66. rendes ülésszakának ideiglenes napirendjébe felveendő napirendi pontok előzetes jegyzékére (20),

               —

               tekintettel az ENSZ Emberi Jogi Tanácsa 16. ülésszakára vonatkozó prioritásokról és a 2011-es felülvizsgálatról szóló, 2011. március 10-i állásfoglalására (21),

               —

               tekintettel a 3. EU–Afrika csúcstalálkozót követően az Afrika és az EU közötti stratégiai partnerség jövőjéről szóló, 2010. december 15-i állásfoglalására (22),

               —

               tekintettel a cancúni éghajlat-változási konferenciáról (COP16) szóló, 2010. november 25-i állásfoglalására (23),

               —

               tekintettel az ENSZ Biztonsági Tanácsának a nőkről, a békéről és a biztonságról szóló 2000. évi 1325. számú határozata tizedik évfordulójáról szóló, 2010. november 25-i állásfoglalására (24),

               —

               tekintettel a polgári-katonai együttműködésről és a polgári-katonai képességek fejlesztéséről szóló, 2010. november 23-i állásfoglalására (25),

               —

               tekintettel 2005. június 9-i, az ENSZ reformjáról szóló állásfoglalására (26),

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 121. cikkének (3) bekezdésére, valamint 97. cikkére,

               —

               tekintettel a Külügyi Bizottság jelentésére és a Fejlesztési Bizottság véleményére (A7-0189/2011),

               A.

               mivel a nemzetközi rend jelentős átalakuláson megy keresztül, ami arra készteti az Európai Uniót, hogy aktívabban működjön együtt a jelenlegi és a feltörekvő világhatalmakkal, továbbá más két- és többoldalú partnerekkel az EU polgárait és általában a világot egyaránt érintő problémák eredményes megoldásának előmozdítása érdekében,

               B.

               mivel az Uniónak proaktív szerepet kell játszania a globális megoldásokon, a békén és biztonságon, a demokrácián, valamint a jogállamiságon alapuló világrendhez eredményesen hozzájáruló ENSZ építésében; mivel az Európai Unióról szóló szerződés 21. cikkével összhangban az EU hivatalosan is elkötelezte magát a globális kihívások – mint az éghajlatváltozás, a környezet pusztulása, az emberi jogok egyetemessége és oszthatatlansága, a szegénység csökkentése, a mindenki számára biztosítandó fejlődés, a demográfiai változások következményei, a migráció és a nemzetközi szervezett bűnözés – kezelése szempontjából alapvető fontosságú, tényleges multilateralizmus mellett, melynek középpontjában az erős ENSZ áll,

               C.

               mivel az EU számos kihívással szembesül a gyorsan változó világban, ami összehangolt nemzetközi választ igényel; mivel e törekvés során az EU a hatékony többoldalú kapcsolatokra, az emberi jogok egyetemes értékeire, a nemzetközileg elfogadott átlátható és méltányos szabályokon alapuló nyitott világgazdaságra és egyedülálló eszközkészletére támaszkodhat,

               D.

               mivel a Lisszaboni Szerződés létrehozta az EU külpolitikai képviseletének új, állandó struktúráit, és ennek eredményeként az EU képviselőinek kell átvenniük a korábban az EU soros elnöksége által betöltött funkciókat,

               E.

               mivel az EUSZ 34. cikke előírja, hogy a tagállamok összehangolják cselekvésüket a nemzetközi szervezetekben és nemzetközi konferenciákon, és hogy azok a tagállamok, amelyek az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsának is tagjai, egyeztetnek egymással, illetve teljes körűen tájékoztatják a többi tagállamot és a főképviselőt, továbbá védelmezik az Unió álláspontjait és érdekeit; mivel azoknak a tagállamoknak, amelyek jelenleg az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsának tagjai (Franciaország, az Egyesült Királyág, Portugália és Németország), nem sikerült összehangoltan fellépniük és egységes álláspontot kialakítaniuk a líbiai katonai beavatkozással kapcsolatban, különös tekintettel az ENSZ Biztonsági Tanácsának 1973. sz. határozatáról szóló szavazásra,

               F.

               mivel az EUSZ 47. cikke jogi személyiséggel ruházza fel az Uniót, ami jogokkal és kötelezettségekkel jár számára a nemzetközi jog keretében; mivel az EU osztja az Egyesült Nemzetek Alapokmányának céljait és tiszteletben tartja elveit, mivel a Lisszaboni Szerződés lehetővé teszi az Unió számára, hogy kiemelkedő gazdasági státuszához és törekvéseihez mérten nemzetközi szerepet vállaljon, valamint betöltse globális szereplőként vállalt szerepét – amint azt a 2003-as Európai Biztonsági Stratégia hangsúlyozza –, kivéve részét a globális biztonságért vállalt felelősségből, továbbá hogy vezető szerepet töltsön be a közös kihívásokra adott, többoldalú keretek között elfogadott egységesebb válaszok meghatározásában; mivel az Uniónak egyértelműen meg kell határoznia stratégiai érdekeit és célkitűzéseit ahhoz, hogy képes legyen hatékonyan fellépni,

               G.

               mivel a globális partnerségek hozzájárulnak a közösen meghatározott globális célok eléréséhez; mivel az EU a fejlesztési segélyek legnagyobb adományozója a világon, és az ENSZ jelentős partnere erőfeszítéseiben tevékenységének mindhárom pillére terén, beleértve a válsághelyzeteket és a válság utáni helyzeteket is, és a tagállamok hozzájárulásai teszik ki az ENSZ rendes költségvetésének 38 %-át, mivel a szilárd és stabil EU–ENSZ partnerség alapvető az ENSZ munkája szempontjából, és kulcsfontosságú az EU globális szerepe tekintetében,

               H.

               mivel az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ) létrehozásának jelentősen hozzá kell járulnia az ENSZ BT 1325. és 1820. számú határozatainak és kapcsolódó határozatainak további végrehajtásához mind belső felépítése, mind külső fellépései és politikái révén,

               I.

               mivel az ENSZ Emberi Jogi Tanácsának (UNHRC) ajánlását követően az ENSZ Közgyűlése 2011. március 1-jén amellett szavazott, hogy felfüggeszti Líbia tagságát az ENSZ Emberi Jogi Tanácsában,

               J.

               mivel a terrorizmus leküzdése érdekében tett elszántabb világméretű erőfeszítések fokozták annak szükségességét, hogy a biztonság kérdését az emberi jogok és alapvető szabadságok teljes körű tiszteletben tartása mellett kezeljék,

         1.   a következő ajánlásokat intézi a Tanácshoz:

         Az Európai Unió az ENSZ rendszerében

               a)

               az Unió elsőrendű stratégiai szempontjaként mozdítsa elő a tényleges multilateralizmust, és többek között az ENSZ napirendjén szereplő kérdésekről folyó belső, uniós konzultációk jobb koordinálása, valamint a kérdések széles körében nagyobb hatókör előmozdítása révén erősítse az EU mint globális szereplő következetességét és láthatóságát az ENSZ-ben; hatalmazza fel az alelnököt/főképviselőt, hogy dolgozzon ki a tagállamok nagykövetei és az uniós nagykövetek közötti rendszeres konzultációjára vonatkozó iránymutatás-tervezetet, különösen azok esetében, akik multilaterális szinten dolgoznak olyan helyszíneken, mint Genf és New York, hogy az EU sikeresen hajthassa végre ENSZ-szel összefüggő napirendjét, és teljesíthesse az ENSZ tagállamainak az Unió cselekvőképességére vonatkozó elvárásait; segítse elő a nagyobb kohéziót mind az ENSZ rendszerén belül, mind pedig az EU-tagállamok, a tagjelölt és a lehetséges tagjelölt országok álláspontjai között annak érdekében, hogy a maximális mértékben ki lehessen használni a Lisszaboni Szerződés által kínált lehetőségeket az EU befolyásának erősítésére az Unió különféle és sajátos (uniós és tagállami) belépési pontjainak összehangolt és stratégiai felhasználása révén; fokozza arra vonatkozó képességét, hogy megfelelő időben tárgyalni tudjon más regionális csoportokkal; lássa el az uniós képviseleteket megfelelő mandátummal ahhoz, hogy eredményesen tárgyalhasson a tagállamok nevében,

               b)

               teljes mértékben használja ki az ENSZ Közgyűlésének az EU ENSZ munkájában való részvételéről szóló A/RES/65/276 határozatában foglalt rendelkezéseket, amelyek tartalmazzák az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy az EU hatékonyan részt vehessen az ENSZ Közgyűlés munkájában; erősítse meg elkötelezettségét amellett, hogy az ENSZ az EU külpolitikájának középpontjában áll, és hangsúlyozza ismételten azon véleményét, hogy az ENSZ munkájában való hatékony részvétel amellett, hogy az EU stratégiai prioritása, egyúttal az ENSZ célkitűzéseinek elérésével is összhangban van, és mint ilyen, minden ENSZ-tagállam érdeke; javítsa az EU tagállamok együttműködését az ENSZ Biztonsági Tanácsában, és sürgeti azon tagállamokat, amelyek a BT tagjai is, hogy az EUSZ 34. cikkének (2) bekezdésével összhangban kérjék fel az alelnököt/főképviselőt az EU képviseletére a BT-ben minden olyan esetben, amikor közös álláspontot kell kialakítani;

               c)

               törekedjen a prioritások jobb meghatározására és hatékonyabb kommunikációs csatornákra Brüsszel és az EU New York-i küldöttsége között, beleértve a Politikai és Biztonsági Bizottsággal folytatott fokozottabb együttműködést, valamint a brüsszeli uniós intézmények által nyújtandó világosabb és strukturáltabb támogatásnyújtási rendszert is;

               d)

               lépjen kapcsolatba az EU stratégiai partnereivel az ENSZ rendszerében; továbbá biztosítson multilaterális dimenziót a stratégiai partnerségek számára azáltal, hogy felveszi a globális kérdéseket az EU kétoldalú és többoldalú csúcstalálkozóinak napirendjére,

         Az EU és a globális kormányzás

               e)

               erősítse a globális kormányzást, és keressen fenntartható megoldásokat a G-csoportok és az ENSZ rendszere közötti viszonyra, amelyre építve e csoportok hasznos módon foglalkozhatnának a tematikus vitákkal és a gazdasági dimenzióval azzal a feltétellel, hogy az ENSZ megőrzi központi szerepét, és legitim szervezet marad a globális kormányzás tekintetében; ugyanakkor tekintse a G8 és a G20 csoportot olyan fontos fórumoknak, amelyeknek célja azon globális válaszok meghatározása, amelyekhez az Uniónak összehangolt álláspontok révén aktívan hozzá kell járulnia; támogassa az ENSZ Közgyűlése elnökének a G20 csoport csúcstalálkozóit megelőzően a G20 csoport elnöksége részvételével folytatott közgyűlési viták megszervezésére irányuló kezdeményezését;

               f)

               működjön közre a nemi kérdésekkel foglalkozó új egységes és összetett struktúra működőképessé tételében, amely az ENSZ nemi kérdésekkel foglalkozó négy meglévő egységét váltja fel a rendszerszintű koherencia folyamatban lévő kialakításának keretében; támogassa maradéktalanul az UN Women szervezetet, és álljon ki a számára biztosítandó megfelelő költségvetés mellett, hogy az betölthesse szerepét a nemek közötti egyenlőség előmozdítása terén, és az ENSZ rendszerének egyéb részeivel szorosan összehangolt módon tevékenykedve lépjen fel a nők védelme és szerepének erősítése érdekében, többek között a konfliktushelyzetekben és a válság utáni helyzetekben is, és ápoljon szoros kapcsolatot ezzel a szervezettel; alkalmazza a nemek közötti egyenlőség általános érvényesítését a stabilitási eszköz összes válságkészenléti cselekvésében,

               g)

               járuljon hozzá az ENSZ hatékonyságának és átláthatóságának fokozásához, valamint az ENSZ pénzügyi erőforrásai kezelésének javításához,

               h)

               használja fel az ENSZ BT reformjáról szóló legelső, tárgyalási alapként szolgáló szöveget arra, hogy átfogó módon azokra a kérdésekre helyezze a hangsúlyt, amelyekben nincs nézetkülönbség, és kézzelfogható eredményeket érjen el az ENSZ BT hatásköreinek az ENSZ egyéb szerveivel összefüggésben történő tisztázása, a tagoknak az ENSZ BT reprezentatív jellegének és legitimitásának erősítését célzó felvétele, valamint az ENSZ BT munkamódszereinek felülvizsgálata tekintetében; hangsúlyozza, hogy az ENSZ BT átfogó reformra szorul annak érdekében, hogy erősödjön legitimitása, regionális képviselete és hatékonysága; támogasson egy uniós tagállamok által visszafordíthatatlanul elindított reformfolyamatot, ha a Lisszaboni Szerződésnek az uniós külpolitika, valamint az EU globális békében, biztonságban és szabályozásban betöltött szerepének erősítésére vonatkozó céljaival összhangban állandó helyet követelnek az EU számára a kibővített és megreformált Biztonsági Tanácsban; sürgősen kezdeményezze, hogy a tagállamok közös álláspontot fogadjanak el ezzel a céllal; amíg nem fogadnak el ilyen közös álláspontot, haladéktalanul állapodjanak meg egy rotációs rendszer bevezetésében az ENSZ Biztonsági Tanácsában, hogy ott állandó helyet biztosítsanak az EU számára,

               i)

               erősítse a Nemzetközi Büntetőbíróság (ICC) és a nemzetközi büntetőjogi igazságszolgáltatási rendszer szerepét, támogassa az elszámoltathatóság előmozdítását és a büntetlenség felszámolását és továbbra is támogassa az ICC fontos munkáját, amely az egyetlen állandó és független igazságszolgáltatási intézmény, amely joghatósággal rendelkezik a legsúlyosabb nemzetközi vonatkozású bűncselekmények felett, beleértve a népirtást, az emberiség elleni bűncselekményeket és a háborús bűncselekményeket is; ösztönözze az erős és szoros kapcsolatokat az ICC és az ENSZ között a Római Statútum 2. cikkével összhangban, és szorgalmazza a Római Statútum ENSZ-tagállamok részéről történő ratifikálását,

         Béke, biztonság és igazságszolgáltatás

      Válsághelyzetek megelőzése és kezelése, közvetítés, békefenntartás és békeépítés

               j)

               erősítse meg a válságmegelőzési struktúrákat és azok hatékonyságát az ENSZ Fejlesztési Programjának (UNDP) keretében azzal a céllal, hogy a válságmegelőzés és a helyreállítás globális vezetőjévé alakítsák át ezt a szervezetet; erősítse meg az EU konfliktusmegelőzési struktúráit, és javítsa az együttműködést az ENSZ-szel, az EBESZ-szel, az Afrikai Unióval és más nemzetközi és regionális szervezetekkel, valamint a civil társadalommal, a gazdasági szereplőkkel, a magánvállalkozásokkal, a magánszemélyekkel és a szakértői szervezetekkel ezen a területen,

               k)

               munkálkodjon annak érdekében, hogy konszenzus jöjjön létre, és gyakorlatiasabb megközelítés alakuljon ki a védelmi felelősség tekintetében; a védelmi felelősség elvének fontosságát hangsúlyozva a konfliktusok megelőzése és a békés közvetítés terén, többek között ösztönözve végrehajtási mechanizmusainak további finomítását és erősítve a regionális szervezetek, mint például az Afrikai Unió (AU) és az Arab Liga szerepét az ENSZ-en belüli korai figyelmeztető mechanizmusok megerősítésével és az érintett ENSZ-szervek szerepének jobb meghatározásával; vegye figyelembe az ENSZ BT 2011. február 26-i 1970(2011) számú határozatát, amelyben első alkalommal állapodott meg a Biztonsági Tanács összes állandó tagja abban, hogy felhívják a Nemzetközi Büntetőbíróságot egy hivatalban lévő kormány elleni vizsgálat megindítására az emberiség ellen elkövetett állítólagos bűncselekmények vádja alapján, a védelmi felelősség elve szerint, egy folyamatban lévő válsággal kapcsolatban; vegye figyelembe az ENSZ BT 2011. március 17-i 1973(2011) számú határozatát is, amely hangsúlyozta a nemzetközi közösség elszántságát a civilek és a civilek által lakott területek védelmének biztosítása iránt, a védelmi felelősség elvének első gyakorlati érvényesítéseként, egyértelmű ENSZ-felhatalmazás alapján és egy folyamatban lévő válsággal kapcsolatban,

               l)

               ismerje el az ENSZ közvetítő szerveinek munkáját, például a Politikai Ügyek Osztálya Közvetítéstámogató Egységének (MSU) munkáját és támogassa alkalmazottai számának növelését; támogassa az EU és a Közvetítéstámogató Egység közötti partnerséget, és biztosítsa, hogy az EKSZ alapvető szerepet töltsön be e tekintetben,

               m)

               mozdítsa elő a biztonságot és a stabilizációt konfliktusmegelőzési, közvetítési, párbeszédre irányuló, helyi kapacitásépítési és a konfliktus utáni helyreállítási, újjáépítési és béketeremtési stratégiák útján, melyek fenntartható megoldásokat támogatnak a rövid és középtávú erőfeszítések és a hosszabb távú fejlesztési erőfeszítések közötti zökkenőmentes átmenet révén; biztosítsa, hogy a békeépítési és fejlesztési politikák megtervezése és végrehajtása olyan átfogó, egységes ENSZ-stratégia keretében történjen, amely a tervezés és a végrehajtás szakaszában egyaránt kezdettől fogva figyelembe veszi a békeépítéssel összefüggő szükségleteket és a hosszabb távú stratégiára történő mihamarabbi jövőbeli áttérés igényét, és amelyre az EU saját intézkedéseit is alapozhatja; mivel a konfliktusoktól sújtott országok stabilizálásához nem pusztán katonai erőre, hanem összetettebb fellépésre és integrált megközelítésre van szükség, a szükséges kapacitásokat egy ilyen stratégia segítségével kell megszervezni a konfliktus kiváltó okainak kezelése érdekében, tekintettel arra, hogy azon országok fele, ahol békefenntartó műveleteket hajtottak végre, a békefenntartó erők távozását követő 10 éven belül visszasüllyed a konfliktusba;

               n)

               ragaszkodjon ahhoz, hogy le kell vonni a tanulságokat a Japánban bekövetkezett közelmúltbeli fejleményekből, és javaslatokat kell előterjeszteni a meglévő nukleáris létesítmények biztonsági előírásainak szigorítása érdekében, különösen a földrengésveszélyes területeken; kérje az együttműködés javítását a hasonló, ember által okozott vagy természeti katasztrófák esetén, annak érdekében, hogy minimalizálják a radioaktivitás embereket és környezetet érintő következményeit,

               o)

               dolgozzon ki világosan definiált stratégiai elképzelést az EU válságmegelőzési és -kezelési eszközei vonatkozásában, és tárja fel a konkrét projektmenedzsment lehetőségeit az újonnan létrehozott EKSZ-en keresztül, elismerve a válságmegelőzés és a válságkezelés fontosságát az EU külső fellépéseiben,

               p)

               összpontosítson a béketeremtési stratégiákban a nemzeti szerepvállalás biztosítására, a kezdeti tervezéstől egészen a helyszíni végrehajtásig, a bevált gyakorlatokra és sikertörténetekre alapozva; mozdítson elő egy több területen átívelő fejlesztési menetrendet, melynek alapján az államépítést világosan megfogalmazott békeépítés és olyan fejlesztési erőfeszítések támogatják, amelyek középpontjában erőteljes gazdasági szempontok állnak,

               q)

               helyezzen nagyobb hangsúlyt a béke megszilárdításának feladatára a konfliktus utáni helyzetekben, azáltal, hogy stratégiai tanácsadást nyújt, valamint a helyreállítási projektek támogatásához kihasználja a világszerte rendelkezésre álló szakértelmet és finanszírozást; mozgósítsa az erőforrásokat és az új finanszírozási forrásokat, és finanszírozza a konfliktus utáni újjáépítést szolgáló korai helyreállítást,

               r)

               segítse elő a női polgári szakértők bevetését, és az ENSZ BT 1325. számú határozatának szellemében támogassa a nemzeti cselekvési terveket, valamint az ENSZ főtitkára által kidolgozott cselekvési tervet a nők béketeremtésben való részvételének biztosításáról,

      Globális válságkezelési együttműködés a partnerségeken belül

               s)

               a nemzetközi válságkezelési partnerségek megerősítését tekintse az EU stratégiai prioritásának, és fokozza a párbeszédet a válságkezelésben részt vevő többi jelentős szereplővel, mint például az ENSZ-szel, a NATO-val, az Afrikai Unióval, valamint harmadik országokkal, mint például az Egyesült Államokkal, Törökországgal, Norvégiával és Kanadával; hangolja össze a helyszíni fellépéseket, ossza meg az információkat, és egyesítse az erőforrásokat a békefenntartás és a békeépítés, valamint a terrorizmus ellen a nemzetközi jog alapján folytatott harc terén, beleértve a válságkezeléssel és különösen a tengerbiztonsággal kapcsolatos együttműködést; javítsa e tekintetben a nemzetközi pénzügyi szervezetekkel és a kétoldalú donorszervezetekkel folytatott koordinációt;

               t)

               emlékeztetve arra, hogy az ENSZ BT elsődleges felelőssége a nemzetközi béke és biztonság fenntartása, hangsúlyozza az EU és az ENSZ közötti szoros együttműködés fontosságát a polgári és katonai válságkezelés területén és különösen a humanitárius segélyezési műveletekben; fokozza erőfeszítéseit annak biztosítása érdekében, hogy az EU tagállamai megfelelően és koordinált módon járuljanak hozzá az ENSZ misszióihoz; mélyebben tárja fel, hogy az EU összességében miként járulhat hozzá hatékonyabban az ENSZ által vezetett erőfeszítésekhez, mint például az EU gyorsreagálású összekötő vagy látóhatáron túli műveletekkel, illetve egy EU-komponens biztosításával a nagyobb ENSZ-missziókban;

               u)

               hozza létre az EU, valamint a regionális és szubregionális szervezetek, például az AU, az Arab Liga vagy a Nyugat-afrikai Államok Gazdasági Szövetsége (ECOWAS) és az ENSZ közötti válságkezelési partnerség átfogó stratégiai keretét, és erősítse meg különösen az AU Béke- és Biztonsági Tanács, az ENSZ BT, valamint az EU Politikai és Biztonsági Bizottsága közötti háromoldalú kapcsolatokat az AU támogatását célzó erőfeszítések következetességének és kölcsönös megerősítésének biztosítása érdekében; fokozza az Afrikai Unió által ENSZ-megbízatással végrehajtott békefenntartó műveletek finanszírozásának kiszámíthatóságát, fenntarthatóságát és rugalmasságát; keressen olyan megoldásokat, amelyek elősegítik az EU és az AU közötti együttműködést saját műveleti területeiken, ezzel javítva a korai figyelmeztetési és konfliktusmegelőzési képességeket és hozzájárulva a legjobb gyakorlatok és a szakértelem cseréjéhez a válságkezelés terén;

               v)

               járuljon hozzá a béke és biztonság afrikai struktúrájának végrehajtása során tett előrelépés megszilárdításához, annak érdekében, hogy kezelje a békével és biztonsággal kapcsolatos kihívásokat az afrikai kontinensen; hangsúlyozza annak fontosságát, hogy kiszámítható és fenntartható finanszírozást nyújtsanak az afrikai béketámogató műveletekhez, továbbá a helyi reagálási kapacitás kiépítésének szükségességét, valamint a fegyveres konfliktusokban a civilek védelme iránti elkötelezettséget,

               w)

               az afrikai kontinens konfliktusainak regionális dimenzióját figyelembe véve tegyen erőfeszítéseket a szubregionális szervezetekhez fűződő kapcsolatok megerősítésére, ideértve az ECOWAS-t, a Dél-afrikai Fejlesztési Közösséget (SADEC) és a Kormányközi Fejlesztési Hatóságot (IGAD), és vonja be ezeket és a térség országait a válságkezelésbe,

      A békeépítést szolgáló struktúra, a Békeépítési Bizottság felülvizsgálata

               x)

               nyújtson segítséget abban, hogy az ENSZ békeépítési struktúrája képessé váljon arra, hogy megfeleljen a létrehozását övező várakozásoknak a Békeépítési Bizottság felülvizsgálati folyamata során született ajánlások előrevitelével, azzal a céllal is, hogy javuljon a Béketeremtési Bizottság hatékonysága; támogassa egy erős, átfogó békeépítési struktúra kialakulását a fejlődő és a fejlett országok közötti partnerség alapján, különös figyelmet fordítva egyúttal a helyszínen történő megvalósítás javítására, a nemzetközi pénzügyi intézményekkel fennálló kapcsolatok javítására – a munkahelyteremtés és a gazdasági problémák kezelése érdekében –, valamint a békefenntartás és a békeépítés közötti organikusabb kapcsolat előmozdítására; segítse elő a strukturáltabb kapcsolatok kialakulását a Békeépítési Bizottság, az EKSZ globális és többoldalú kérdésekért felelős főigazgatósága///, különösen a Konfliktusmegelőzési és Biztonságpolitikai Igazgatóság, valamint az ENSZ Közgyűlése, az ENSZ BT és a Gazdasági és Szociális Tanács között a békefenntartás és a békeépítés, valamint a helyszíni fejlesztési fellépések közötti nagyobb szinergia kialakítása céljából; törekedjen a Békeépítési Bizottság tanácsadói szerepének erősítésére felettes szerve, az ENSZ BT felé, a Békeépítési Bizottság és a Békeépítést Támogató Hivatal (PBSO) közötti együttműködés fokozására, valamint a regionális szervezetekhez és a nemzetközi pénzügyi intézményekhez fűződő kapcsolatok erősítésére; emellett javítsa az ENSZ Békeépítési Bizottsága és az EU békeépítési partnersége között fennálló partnerséget a konfliktusrendezés alulról felfelé építkező megközelítésén keresztül, amely figyelembe veszi a nem állami szereplők béketeremtéssel kapcsolatos tevékenységeit,

               y)

               tegyen erőfeszítéseket a Békeépítési Bizottságban rejlő lehetőségek kibontakoztatására a helyszínhez fűződő kapcsolatok megszilárdításával, hogy maximalizálják a Békeépítési Bizottság és a helyszínen lévő ENSZ-csapatok egyedi belépési pontjainak értékét, amely utóbbiak előnyt kovácsolhatnának az előbbi stratégiai iránymutatásaiból és politikai befolyásából, különösen amikor az intézmények kiépítésére kerül sor,

      Nukleáris leszerelés és a nukleáris fegyverek terjedésének megakadályozása, a NAÜ reformja, az atomsorompó-szerződés felülvizsgálata, a terrorizmus és a szervezett bűnözés elleni küzdelem

               z)

               a Japánban bekövetkezett nukleáris katasztrófa következményeként hajtsa végre a Nemzetközi Atomenergia-ügynökség (NAÜ) mélyreható reformját az atomenergia felhasználásának ellenőrzésére és egyúttal előmozdítására irányuló kettős funkciójának megszüntetése révén, és korlátozza a NAÜ hatáskörét az atomenergia-ipar felügyeletére, valamint az atomsorompó-szerződés betartásának ellenőrzésére; emellett törekedjen annak biztosítására, hogy a biztonsági előírásokat a jövőben az Egészségügyi Világszervezet (WHO) határozza meg és ellenőrizze, és ezzel kapcsolatban a tagállamok feladata lesz jogilag megfelelni ezen előírásoknak, a WHO számára pedig biztosítják a többletfeladatok ellátásához szükséges személyzetet;

               aa)

               mozdítsa elő az atomsorompó-szerződés 2010-es felülvizsgálatában foglalt ajánlások végrehajtását, különösen a mindenki számára biztonságosabb világ megteremtésére irányuló törekvést és hosszú távú célként a béke és a biztonság nukleáris fegyverek nélküli világban történő elérését, a kölcsönös bizalom erősítése érdekében az átláthatóság további fokozását, az átláthatóság, az ellenőrzés és a visszafordíthatatlanság alapvető elveivel összhangban lévő tényleges nukleáris leszerelési intézkedések meghozatalát, a nukleáris fegyverrel rendelkező országok ösztönzését az általuk vállalt kötelezettségek végrehajtásáról szóló rendszeres jelentéstételre, valamint a végrehajtás felülvizsgálatát;

               ab)

               fejlessze tovább az együttműködés csatornáit és mechanizmusait az EU külső partnereivel, elsősorban az Egyesült Államokkal a terrorizmus elleni harc terén, különösen az ENSZ globális terrorizmusellenes stratégiájának végrehajtása céljából a G8-ak Róma/Lyon csoportjában és Terrorizmusellenes Akciócsoportjában való részvétel, a vonatkozó globális megállapodások megerősítése, valamint egy nemzetközi terrorizmusról szóló átfogó egyezmény megkötésére irányuló erőfeszítések fokozása révén; stratégiai és gyakorlati szinten egyaránt hatékonyabban és strukturáltabb módon működjön együtt ezekkel a partnerekkel; játsszon vezető szerepet, és mutasson példát azzal, hogy megszilárdítja az alapvető jogok és a jogállamiság tiszteletben tartását mint a terrorizmus elleni fellépés uniós megközelítésének alapvető elemét;

         Fejlesztés

               ac)

               ragaszkodjon ahhoz, hogy harmonizálni kell a különböző ENSZ-szervek erőfeszítéseit annak érdekében, hogy azok világszerte jobban előmozdítsák a fejlesztési és szociális kérdésekkel kapcsolatos fellépések hatékonyságát és eredményességét; tegyen eleget a millenniumi fejlesztési célokkal foglalkozó csúcstalálkozón a célok 2015-re történő teljesítésére tett ígéreteknek, különösen azáltal, hogy teljesíti az EU hivatalos fejlesztési segéllyel kapcsolatos kötelezettségvállalásait; támogassa határozottan a pénzügyi befektetés szintjének növelését a millenniumi fejlesztési célok teljesítése érdekében, és mielőbb emelje meg és többszörözze meg az általános fejlesztést és gazdasági és társadalmi átalakulást célzó, már bizonyított innovatív programokat és politikákat;

               ad)

               a millenniumi fejlesztési célok elérését célzó erőfeszítéseket összpontosítsa elsősorban a legelmaradottabb régiókra és országokra, különösen a Szaharától délre fekvő afrikai országokra és a legkevésbé fejlett országokra, valamint a törékeny és konfliktusoktól sújtott országokra;

      Legkevésbé fejlett országok (LFO)

               ae)

               biztosítsa az ENSZ-nek a legkevésbé fejlett országokkal foglalkozó konferenciáján elfogadott cselekvési programjához kapcsolódó ellenőrzési és vizsgálati mechanizmusok hatékonyságát;

               af)

               biztosítsa, hogy a hosszú távú és fenntartható fejlődés átfogó, koherens célkitűzés marad a legkevésbé fejlett országok és partnereik cselekvési terveiben;

      Küzdelem az egyenlőtlenségek ellen

               ag)

               biztosítsa, hogy a nagyfokú egyenlőtlenségekkel jellemzett közepes jövedelmű országok továbbra is részesüljenek támogatási és finanszírozási forrásokban a szegénység csökkentése és a társadalmi kohézió javítása érdekében, mivel a legtöbb szegény ember közepes jövedelmű országban él;

               ah)

               támogassa a nemek közötti egyenlőtlenségek csökkentését, és a nők szerepének erősítését a fejlesztésben, mivel a szegények között aránytalanul magas a nők száma;

      A segélyek hatékonysága

               ai)

               vizsgálja meg, hogy a segélyek hatékonyságának kérdését miként lehetne egy fejlesztési hatékonyságot célzó napirenddé alakítani, konkrét stratégiákat kialakítva a törékeny helyzetű államokra és a konfliktust követő környezetekre vonatkozóan;

               aj)

               a parlamentek, a civil társadalmi szervezetek és a helyi hatóságok tényleges bevonása alapján teljesítse az accrai program valamennyi célkitűzését;

               ak)

               biztosítsa a társadalmi, politikai, gazdasági és környezetvédelmi kihívások következetes kezelését;

      A fejlődéshez való jog

               al)

               támogassa a fejlődéshez való jogról szóló ENSZ-nyilatkozatot, amely előírja, hogy az államok kötelesek egymással együttműködni a fejlődés biztosítása és a fejlődést akadályozó tényezők kiküszöbölése érdekében, illetve kötelesek oly módon élni jogaikkal és teljesíteni kötelezettségeiket, hogy előmozdítsák a szuverén egyenlőségen, az egymásra utaltságon és a kölcsönös érdekeken alapuló új gazdasági rendet (1986);

               am)

               a fejlődéshez való jogot tartsa napirendje kiemelt helyén, mivel idén ünnepeljük a fejlődéshez való jogról szóló ENSZ-nyilatkozat elfogadásának 25. évfordulóját;

               an)

               tegyen javaslatot a magas szintű munkacsoport megállapításainak konszolidációjára a fejlődéshez való jog tényleges megvalósításának biztosítása érdekében;

               ao)

               hozza meg a megfelelő intézkedéseket annak érdekében, hogy a fejlődéshez való jogot a fejlesztési politika, az egyetemes időszakos felülvizsgálat/// és az emberi jogokról szóló ENSZ- megállapodás értelmében létrehozott szervek és mechanizmusok szerves részévé tegye;

      Nemzetközi humanitárius segélyek

               ap)

               hozzon létre nemzetközi humanitárius segélyprogramot annak érdekében, hogy kezelje a humanitárius kihívások teljes körét, a megnövekedett humanitárius szükségleteket és a humanitárius helyzetek összetettségét;

               aq)

               világszerte erősítse meg a humanitárius finanszírozást, és javítsa a humanitárius segélyek rendszerének működését és hatékonyságát;

               ar)

               közös nemzetközi kezdeményezések révén erősítse meg a humanitárius segélyezés és a fejlesztés közötti kölcsönhatást, valamint a segélyezés, a rehabilitáció és a fejlesztés közötti kapcsolatot;

         Emberi jogok

      Intézményi kérdések

               as)

               biztosítsa, hogy az EKSZ-t megfelelően lássák el személyzettel és erőforrásokkal, valamint integrálják és összehangolják más nemzetközi szervekkel, regionális szervezetekkel és azok emberi jogokat előmozdító tevékenységével; biztosítsa, hogy az ENSZ rendszerén és más nemzetközi intézményeken belül elfogadott ajánlásokat és határozatokat és megfogalmazott prioritásokat figyelembe veszik az uniós szakpolitikák és eszközök kidolgozása során, különösen az emberi jogok területén;

               at)

               továbbra is vegyen aktívan részt az Emberi Jogi Tanács felülvizsgálatában New Yorkban és annak nyomon követésében, és erősítse mandátumának betartását; foglalkozzon az Emberi Jogi Tanács súlyos emberi jogi jogsértésekkel járó – mint a közelmúltban Líbia és Elefántcsontpart esetében is bekövetkezett – sürgős helyzetek megoldására irányuló képességének kérdésével, javítsa a meglévő nemzetközi normák és előírások érvényre juttatásával kapcsolatos kapacitását; üdvözölje az ENSZ Közgyűlésének 2011. március 1-jei határozatát, amely felfüggesztette Líbia tagságát az ENSZ Emberi Jogi Tanácsában tegyen továbbra is határozott erőfeszítéseket és vegyen igénybe különleges eljárásokat annak érdekében, hogy az ENSZ Emberi Jogi Tanácsát egy pusztán reagáló szerv helyett az emberi jogi jogsértések prioritási sorrendjének felállítására és kiváltó okainak kezelésére képes korai figyelmeztető és megelőző mechanizmussá alakítsa az emberi jogi jogsértések kialakulásának vagy további eszkalálódásának megelőzése céljából, többek között a nemzeti emberi jogi intézmények kapacitásépítésének támogatása révén;

               au)

               törekedjen az ENSZ Emberi Jogi Tanácsa választási eljárásainak tökéletesítésére az Emberi Jogi Tanács összetételének minőségével kapcsolatos problémák kezelése érdekében; mérlegelje egyértelmű kritériumok meghatározását az ENSZ Emberi Jogi Tanácsának tagságára vonatkozóan, annak érdekében, hogy azok az országok, ahol gyakoriak és elterjedtek az emberi jogi jogsértések, ne lehessenek az Emberi Jogi Tanács tagjai; a felülvizsgálat során tartsa fenn az ENSZ Emberi Jogok Főbiztosának Hivatala függetlenségét, és ellenezzen a nevezett hivatal státuszának megváltoztatására irányuló minden olyan kísérletet, amely károsan befolyásolná a hivatal finanszírozását, és ebből következően függetlenségét;

               av)

               alakítson ki működőképes munkakapcsolatot az ENSZ Emberi Jogi Tanácsa és a Harmadik Bizottság, valamint az Emberi Jogi Tanács és az ENSZ Menekültügyi Főbiztossága (UNHCHR) között, és foglalkozzon a tagállamok körében az Emberi Jogi Tanácsban szerzett szavazati joguk kapcsán kialakult növekvő megosztottság jeleivel;

               aw)

               jusson megállapodásra egy közös álláspontban a 2011. szeptemberre tervezett durbani felülvizsgálati konferencia (az úgynevezett „Durban 3”) előtt, annak érdekében, hogy demonstrálja a tagállamok hajlandóságát és képességét az egységes fellépésre a globális fórumokon, hogy érvényesítse az EU befolyását az ENSZ keretében, és újra megerősítse elkötelezettségét a rasszizmus, az idegengyűlölet és a vallási fanatizmus elleni kiegyensúlyozott és megkülönböztetésmentes küzdelem iránt,

      Emberi jogi kérdések

               ax)

               folytassa erőfeszítéseit az ENSZ Közgyűlés Harmadik Bizottságában számos határozat vonatkozásában, különösen a halálbüntetésre vonatkozó moratóriumra irányuló, több ország által támogatott felhívás, a gyermekek jogai, a nemzeti és nyelvi kisebbségek, a szólásszabadság és a szabad média, a vallási türelmetlenség, a kínzás eltörlése és a Burmával/Mianmarral, Észak-Koreával és Iránnal kapcsolatos országspecifikus határozatok tárgyában; támogassa a kínzás felszámolására irányuló összes erőfeszítést; ösztönözze különösen az ENSZ kínzás elleni egyezménye fakultatív jegyzőkönyvének elfogadását,

               ay)

               folytassa a nemzetközi erőfeszítéseket annak biztosítására, hogy minden emberi jog egyetemesnek, oszthatatlannak, valamint egymástól függőnek és egymással összefüggőnek tekintendő; ennek keretében tegyen erőfeszítéseket arra, hogy megakadályozza az „emberiség hagyományos értékei” meghatározatlan fogalmának használatát, amely természeténél fogva aláássa a nemzetközi emberi jogi jogszabályokban foglalt normákat, és olyan elfogadhatatlan igazolási kísérletekhez vezethet, amely a hagyományos értékekből, normákból és gyakorlatokból fakadónak tünteti fel az emberi jogi jogsértéseket;

               az)

               egyedi költségvetési kötelezettségvállalásokon keresztül támogassa az UN Women kapacitását, elszámoltathatóságát és hatékonyságát, hogy hatékonyabban legyen képes koordinálni a lényeges tevékenységeket; a nemek közötti egyenjogúság szempontját építse be az ENSZ valamennyi politikájába, és alakítson ki intézményi koherenciát/szinergiát; többek között a jobb stratégiai tervezéshez való hozzájárulás révén összpontosítson erőfeszítéseket az ENSZ BT 1325. számú határozatának végrehajtására, különösen a nők béketárgyalásokon való jelenléte tekintetében, ami lehetővé teszi számukra, hogy közvetítők legyenek, javítva szakértelmüket, növelve döntéshozói befolyásukat és általában kapcsolatot teremtve a nők és a fejlődés között;

               ba)

               dolgozzon ki stratégiát azon országokkal szemben, amelyek elutasítják a teljes körű együttműködést az ENSZ mechanizmusaival, és nem biztosítanak hozzáférést az ENSZ független szakértői és különleges előadói számára annak érdekében, hogy meggyőzzék ezen országokat arról, hogy biztosítsanak teljes hozzáférést az említett személyek számára saját területükhöz, és tartózkodjanak munkájuk akadályozásától; egyúttal dolgozzon a különleges eljárások függetlenségének fenntartásán,

               bb)

               biztosítsa a legmagasabb politikai és diplomáciai prioritást, és ennek megfelelően az EU aktív részvételével működő különböző kétoldalú és többoldalú fórumokon adja meg a lehető legteljesebb mértékű támogatást minden olyan kezdeményezés számára, amely az alábbiakra irányul:

                           —

                           az egész világra kiterjedő moratórium bevezetése a nők nemi szervének megcsonkítása ellen,

                           —

                           a homoszexualitás dekriminalizálása világszerte,

         Éghajlatváltozás

               bc)

               vállaljon vezető szerepet az éghajlatváltozással kapcsolatos globális kormányzás és az éghajlatváltozásra vonatkozó nemzetközi együttműködés terén; összpontosítson a harmadik országokkal folytatott erős politikai együttműködésre, és fejlessze tovább a párbeszédet más kulcsszereplőkkel, például az Egyesült Államokkal, Oroszországgal, a feltörekvő hatalmakkal (Kína, Brazília, India) és a fejlődő országokkal, miután az éghajlatváltozás a nemzetközi kapcsolatok kulcsfontosságú elemévé és a millenniumi fejlesztési célok elérését érintő jelentős fenyegetéssé vált; járuljon hozzá egy befogadó, átlátható, méltányos, a fejlett és a fejlődő országok számára a megfelelő irányító testületekben kiegyensúlyozott képviseletet biztosító intézményi felépítés kialakításához; szilárdan alapozza meg a 2011 végén Dél-Afrikában sorra kerülő következő találkozó tárgyalásait a Cancúnban megrendezett 16. éghajlat-változási konferencián elért kívánatos előrehaladásra építve, és szem előtt tartva a Koppenhágában tartott 15. éghajlat-változási konferencia nem kielégítő eredményéből levont tanulságokat;

               bd)

               folytasson stratégiaibb jellegű együttműködést, és legyen fogékonyabb a harmadik országok igényeire, egyúttal fejlessze tovább az EKSZ kapacitásait az éghajlat-politikai diplomácia kiépítése érdekében; támogassa a Bizottság aktív részvételét a védelmi hiányosságok és válaszok témájában az Egyesült Nemzetek menekültügyi főbiztosa (UNHCR) által indított, folyamatban lévő vitában, amelyre a védelmi kihívásokról szóló 2010. évi főbiztosi párbeszéd keretében kerül sor, amelynek célja a lakóhelyük elhagyására kényszerített és hontalan személyekre vonatkozó, meglévő nemzetközi védelmi keret javítása, vegyen részt aktívan a „klímamenekült” – ez azokat az embereket jelenti, akik az éghajlatváltozás következményeként kénytelenek elmenekülni otthonukból és menekültstátuszért folyamodni külföldön – fogalmáról és ezen belül ennek lehetséges jogi meghatározásáról folyó vitában, amely fogalmat a nemzetközi jogban vagy a jogilag kötelező erejű nemzetközi megállapodásokban még nem ismerték el;

         Záró ajánlások

               be)

               kezdeményezzen vitát a parlamentek és a regionális gyűlések szerepéről az ENSZ rendszerében, amely várhatóan szerepel majd az ENSZ Közgyűlés 66. ülésszakának napirendjén, valamint az ENSZ Parlamenti Közgyűlésének létrehozásáról; továbbá mozdítsa elő a kormányok és a parlamentek között a globális kérdésekről folyó párbeszédet;

               bf)

               támogassa az ENSZ Parlamenti Közgyűlésének (UNPA) létrehozását az ENSZ rendszerén belül a globális kormányzás demokratikus jellegének, demokratikus elszámoltathatóságának és átláthatóságának növelése, valamint a nyilvánosságnak az ENSZ tevékenységeibe való fokozottabb bevonása érdekében, elismerve, hogy az UNPA kiegészítené a meglévő szerveket, ideértve az Interparlamentáris Uniót is;

         *
   * *
   2.   utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az ajánlást a Bizottság alelnökének/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének, a Tanácsnak, valamint tájékoztatás céljából a Bizottságnak.

      (1)  HL C 4 E, 2011.1.7., 49.o.

      (2)  Az Európai Unió Tanácsa 10170/2010.

      (3)  ENSZ közgyűlési határozat, A/RES/65/264.

      (4)  ENSZ közgyűlési határozat, A/RES/65/226.

      (5)  ENSZ közgyűlési határozat, A/RES/65/225.

      (6)  ENSZ közgyűlési határozat, A/RES/65/223.

      (7)  ENSZ közgyűlési határozat, A/RES/65/222.

      (8)  ENSZ közgyűlési határozat, A/RES/65/218.

      (9)  ENSZ közgyűlési határozat, A/RES/65/177.

      (10)  ENSZ közgyűlési határozat, A/RES/65/168.

      (11)  ENSZ közgyűlési határozat, A/RES/65/167.

      (12)  ENSZ közgyűlési határozat, A/RES/65/123.

      (13)  ENSZ közgyűlési határozat, A/RES/65/94.

      (14)  ENSZ közgyűlési határozat, A/RES/65/59.

      (15)  ENSZ közgyűlési határozat, A/RES/65/7.

      (16)  ENSZ közgyűlési határozat, A/RES/65/1.

      (17)  Az ENSZ Közgyűlésének határozattervezete, A/RES/64/L0.67.

      (18)  ENSZ közgyűlési határozat, A/RES/65/276.

      (19)  Az Egyesült Nemzetek Közgyűlésének A/64/868-S/2010/393. sz. határozata, melléklet.

      (20)  Az Egyesült Nemzetek Közgyűlésének A/66/50. sz. dokumentuma

      (21)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2011)0097

      (22)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2010)0482

      (23)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2010)0442

      (24)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2010)0439

      (25)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2010)0419

      (26)  HL C 124E, 2006.5.25., 549. o.


title: Az Európai Központi Bank ajánlása (2017. március 31.) az Európai Unió Tanácsa számára a Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique külső könyvvizsgálóiról (EKB/2017/8)

text:
               13.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 120/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2017. március 31.)
   az Európai Unió Tanácsa számára a Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2017/8)
   (2017/C 120/01)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank (EKB) és azon tagállamok, amelyek pénzneme az euro, nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique jelenlegi külső könyvvizsgálóinak, az Ernst & Young Bedrijfsrevisoren/Réviseurs d’Entreprises-nek a megbízatása a 2016. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnt. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2017. pénzügyi évtől.

               (3)

               A Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique a Mazars Réviseurs d’entreprises/Mazars Bedrijfsrevisoren SCRL/CVBA-t választotta külső könyvvizsgálójaként a 2017–2022. pénzügyi évekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy a 2017–2022. pénzügyi évekre a Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique külső könyvvizsgálóiként a Mazars Réviseurs d’entreprises/Mazars Bedrijfsrevisoren SCRL/CVBA kerüljön kijelölésre.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2017. március 31-én.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI


title: A Bizottság véleménye Lengyelországban a túlzott költségvetési hiány fennállásáról - Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 104. cikke (5) bekezdésének alkalmazása

text:
Avis juridique important

|

52004SC0826

A bizottság véleménye Lengyelországban a túlzott költségvetési hiány fennállásáról - Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 104. cikke (5) bekezdésének alkalmazása  /* SEC/2004/0826 végleges */

A BIZOTTSÁG VÉLEMÉNYE Lengyelországban a túlzott költségvetési hiány fennállásáról - Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 104. cikke (5) bekezdésének alkalmazásaMAGYARÁZÓ FELJEGYZÉS2004. április 7-én a Bizottság nyilvánosságra hozta 2004-es tavaszi előrejelzését [1]. Az előrejelzés szerint, amely figyelembe vette a Lengyelország által 2004 márciusában szolgáltatott adatokat, Lengyelországban a költségvetés hiánya a 2002-es GDP 3,6 százalékáról [2] 2003-ban a GDP 4,1 százalékára emelkedett, ezáltal meghaladva a Szerződésben a GDP 3 százalékában meghatározott referenciaértéket.[1]  A Bizottság 2004-es tavaszi előrejelzése a következő weboldalon érhető el:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.[2]  A lengyel hatóságok által május 17-én benyújtott konvergencia-programnak megfelelően a 2002-es hiány a korrekció után a GDP 4,0 százalékára módosult.Ezen első bizonyíték alapján a Bizottság 2004. május 12-én a Szerződés 104. cikkének (3) bekezdésében említett jelentés [3] elfogadásával a túlzott hiány esetén követendő eljárást kezdett Lengyelország ellen. 2004. május 17-én a Bizottság megkapta Lengyelország konvergencia-programját, amely megerősítette a 2003-as GDP 4,1 százalékát kitevő hiányra vonatkozó adatot.[3]  E jelentés teljes szövege a következő weboldalon érhető el:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.A túlzott hiány esetén követendő eljárás alkalmazását a Szerződés 104. cikke és a Stabilitási és növekedési paktum részét képező, a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló 1467/97/EK tanácsi rendelet [4] szabályozza. Az Európai Unióhoz 2004. május 1-jén csatlakozott országok eltéréssel rendelkező tagállamok, és kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt, esetükben a 104. cikk (9) és (11) bekezdése szerinti szankciók azonban nem alkalmazhatók.[4]  HL L 209. szám, 1997.8.2.A Szerződés 104. cikke (3) bekezdésének megfelelően a Bizottság jelentésében arra a következtetésre jutott, hogy a lengyel költségvetésnek a Szerződés által a GDP 3 százalékában meghatározott referenciaértéket meghaladó 2003-as hiánya nem a lengyel hatóságok ellenőrzésén kívül álló, rendkívüli esemény következménye volt, ahogy nem volt a Stabilitási és növekedési paktum értelmében vett komoly gazdasági visszaesés eredménye sem, mivel a reál GDP növekedése 2003-ban elérte a 3,7 százalékot. A 2004-es fejlődéssel kapcsolatban a jelentés arra a következtetésre jutott, hogy a költségvetési hiány 2004-ben növekedhet, és továbbra is meghaladhatja a GDP 3 százalékát. A Bizottság 2004-es tavaszi előrejelzése különösen a költségvetési hiányt 2004-ben a GDP 6 százalékára irányozza elő, amely meghaladja a lengyel hatóságok által a konvergencia-programban a GDP 5,7 százalékára tervezett hiányt.2004-es tavaszi előrejelzése alapján a Bizottság jelentésében egyben arra a következtetésre jutott, hogy az államadósság GDP-hez viszonyított aránya, amely 2003-ban a GDP 45,4 százalékát tette ki, 2004-ben is a Szerződésben meghatározott 60 százalékos referenciaérték alatt marad. A Bizottság 2004-es tavaszi előrejelzése különösen az államadósság arányát a 2004-es GDP 49,1 százalékában irányozza elő, amely megfelel a lengyel hatóságok által a konvergencia-programban a GDP 49 százalékára tervezett értéknek. A költségvetési hiányra és az államadósságra vonatkozó adatokat felfelé kell kiigazítani, amennyiben az EUROSTAT a tőkefedezeti nyugdíjrendszerek besorolásáról szóló határozatának értelmében a nyílt nyugdíjalapokat ki kell zárni a kormányzati szektorból.A Szerződés 104. cikkének (4) bekezdése kimondja, hogy ,a 114. cikkben említett bizottság (azaz a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság) véleményezi a Bizottság jelentését". A bizottság 2004. május 24-én adta ki véleményét, amelyben alátámasztotta a Bizottság jelentésében szereplő értékelést. A bizottság nevezetesen arra a következtetésre jutott, hogy Lengyelország költségvetési helyzete túlzott hiány fennállását mutatta a 104. cikk (2) bekezdésében a túlzott hiány meghatározására megállapított két kritérium közül az első alapján. Más érdemleges tényezőknek, különösen a középtávú költségvetési helyzetnek és az állami beruházások arányának a figyelembevétele nem változtatott a magukra a kritériumokra alapozott értékelésen. A bizottság megítélése szerint a költségvetési hiány 2004-ben is meghaladhatja a Szerződésben meghatározott referenciaértéket, és a bruttó államadósság 2004-ben is alatta marad a Szerződés által a GDP 60 százalékában rögzített referenciaértéknek.A jelentésében figyelembe vett érdemleges tényezők vizsgálatát követően és tekintettel a bizottság véleményére, a Bizottság azon a véleményen van, hogy Lengyelországban túlzott hiány áll fenn. E véleményt, amelyet a Bizottság 2004. június 24-én fogadott el, a Szerződés 104. cikke (5) bekezdésével összhangban mellékelten megküldi a Tanácsnak. A Bizottság ajánlja, hogy a Tanács ennek megfelelően, a 104. cikk (6) bekezdésével összhangban hozza meg határozatát. Emellett a Bizottság a Tanácshoz ajánlást nyújt be arra vonatkozóan, hogy a Tanács a Szerződés 104. cikke (7) bekezdésének megfelelően fogalmazzon meg ajánlásokat Lengyelországnak a túlzott hiány megszüntetése érdekében.A BIZOTTSÁG VÉLEMÉNYE Lengyelországban a túlzott költségvetési hiány fennállásáról - Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 104. cikke (5) bekezdésének alkalmazásaÁLTALÁNOS ÉSZREVÉTELEKA Szerződés 104. cikkének megfelelően a tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt. Ez az eltéréssel rendelkező tagállamokra is alkalmazandó, azaz valamennyi, az Európai Unióhoz 2004. május 1-jén csatlakozott országra. A túlzott hiány fennállásának megállapítása a Szerződés 104. cikkében és a Stabilitási és növekedési paktum részét képező 1467/97/EK tanácsi rendeletben [5] meghatározott, a túlzott hiány esetén követendő eljárásnak megfelelően történik.[5]  HL L 209. szám, 1997.8.2.A Szerződés 104. cikkének (2) bekezdése szerint a Bizottságnak figyelemmel kell kísérnie a tagállamok költségvetési helyzetének és államadósság-állományának alakulását a jelentős mértékű eltérések megállapítása érdekében. A Bizottságnak különösen a költségvetési fegyelem betartását kell vizsgálnia két kritérium alapján, a tervezett vagy tényleges költségvetési hiánynak a bruttó hazai termékhez (GDP) viszonyított aránya és az államadósságnak a GDP-hez viszonyított aránya alapján. Az ezekre a változókra vonatkozó statisztikai adatokat a Bizottság szolgáltatja a tagállamok bejelentése alapján.A Szerződés 104. cikke (3) bekezdésének értelmében a Bizottságnak jelentést kell készítenie arról, ha egy tagállam nem felel meg a 104. cikk (2) bekezdésében meghatározott egyik vagy mindkét kritériummal kapcsolatos követelményeknek, vagy ha a kritériumokkal kapcsolatos követelmények teljesítésétől függetlenül a Bizottság azon a véleményen van, hogy egy tagállamban túlzott hiány kialakulásának veszélye áll fenn. A Bizottság jelentése azt is figyelembe veszi, hogy a költségvetési hiány meghaladja-e az állami beruházások kiadásait, valamint minden egyéb érdemleges tényezőt, beleértve a tagállam középtávú költségvetési és gazdasági helyzetét, a Szerződés 104. cikke (3) bekezdésének megfelelően. 2004-es tavaszi előrejelzése alapján, amely a Lengyelország által 2004 márciusában szolgáltatott adatokat is figyelembe vette, a Bizottság 2004. május 12-én Lengyelországra vonatkozóan elfogadott egy ilyen jelentést.Ezt követően és a 104. cikk (4) bekezdésének megfelelően a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság 2004. május 24-én véleményezte a Bizottság jelentését.A Szerződés 104. cikke (5) bekezdésének értelmében, ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy egy tagállamban túlzott hiány áll fenn vagy következhet be, véleményt kell küldenie a Tanácsnak. Annak megállapítása céljából, hogy fennáll-e vagy bekövetkezhet-e túlzott hiány, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a következőket kell figyelembe venni: i. saját jelentésének következtetéseit és ii. a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság arról kiadott véleményét. A Bizottság ezen elemek alapján fogalmazta meg észrevételeit Lengyelországra vonatkozóan.A LENGYELORSZÁGRA VONATKOZÓ ÉSZREVÉTELEK1. Lengyelországban a költségvetési hiány 2003-ban a GDP 4,1 százalékát tette ki, jelentősen meghaladva a Szerződés által a GDP 3 százalékában rögzített referenciaértéket. A költségvetési hiány közel azonos volt a 2002-es adattal (a GDP 4,0 százaléka, miután a költségvetési hiány 2004. márciusi bejelentésében szereplő, a GDP 3,6 százalékában meghatározott értéket a 2004. májusi konvergencia-programban felfelé kiigazították).2. 2003-ban a GDP 3 százalékában meghatározott referenciaértéket meghaladó hiány nem a lengyel hatóságok ellenőrzésén kívül álló, rendkívüli esemény következménye volt, ahogy nem volt a Stabilitási és növekedési paktum értelmében vett komoly gazdasági visszaesés eredménye sem. A legutolsó becslések szerint 2003-ban a reál GDP növekedése elérte a 3,8 százalékot.3. 2003-ban a költségvetési hiány mértéke magasabb volt a 2002 augusztusában, az előcsatlakozási gazdasági program elfogadásakor előirányzott értéknél. A vártnál magasabb kiadások a különféle szociális támogatásokhoz (úgymint a gyermeknevelési és családi támogatások) kapcsolódó többletkiadásokból és a külföldi adósságszolgálatból adódtak. A nagyobb növekedés és az adóhatóság hatékonyabbá tételét célzó különféle intézkedések ellenére a 2003-as jövedelmek alatta maradtak az eredetileg tervezetteknek. A személyi jövedelemadóból származó bevételeket a bérek és a foglalkoztatás alakulásáról szóló optimista előrejelzések alapján túlbecsülték. A közvetett adókból származó bevételek a vártnál alacsonyabbak lettek.4. A bruttó állami beruházások 2003-ban a GDP 3,5 százalékát tették ki, míg a költségvetés hiánya a GDP 4,1 százalékának felelt meg.5. A költségvetési hiány 2004-ben is meghaladhatja a Szerződésben rögzített referenciaértéket. Bizottság 2004-es tavaszi előrejelzése különösen Lengyelország költségvetési hiányát a 2004-es GDP 6,0 százalékában irányozza elő, amely meghaladja a lengyel hatóságok által a konvergencia-programban a GDP 5,7 százalékára tervezett értéket.6. Lengyelországban a bruttó államadósság GDP-hez viszonyított aránya, amely 2003-ban elérte a GDP 45,4 százalékát, 2004-ben is a Szerződésben meghatározott 60 százalékos referenciaérték alatt maradhat. A Bizottság 2004-es tavaszi előrejelzése különösen a bruttó államadósság arányát a 2004-es GDP 49,1 százalékában irányozza elő, amely megfelel a lengyel hatóságok által a konvergencia-programban a GDP 49 százalékára tervezett értéknek.KÖVETKEZTETÉSLengyelország költségvetési helyzetének figyelemmel kísérését és különösen a 104. cikk (2) bekezdésében meghatározott kritériumoknak való megfelelés vizsgálatát követően a Bizottság a Szerződés 104. cikke (3) bekezdésének megfelelően jelentést készített. Miután megvizsgálta az e jelentésben figyelembe vett érdemleges tényezőket, és tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Lengyelországban túlzott hiány áll fenn.