title: A Tanács ajánlása ( 2015. február 17. ) az Európai Fejlesztési Alap (kilencedik EFA) 2013. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében a Bizottságnak adandó mentesítésről

text:
               24.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 66/2

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2015. február 17.)
   az Európai Fejlesztési Alap (kilencedik EFA) 2013. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében a Bizottságnak adandó mentesítésről
   (2015/C 66/02)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a 2005. június 25-én Luxembourgban aláírt megállapodással módosított (1), egyrészről az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok csoportjának tagjai, másrészről az Európai Közösség és tagállamai által a 2000. június 23-án Cotonouban aláírt partnerségi megállapodásra (2),
   tekintettel a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői közötti, az egyrészről az afrikai, karib-tengeri és csendes-óceáni államok, másrészről az Európai Közösség és tagállamai között, 2000. június 23-án Cotonouban (Benin) aláírt partnerségi megállapodás pénzügyi jegyzőkönyve szerinti közösségi támogatás finanszírozásáról és kezeléséről, valamint az EK-Szerződés negyedik részének hatálya alá tartozó tengerentúli országok és területek számára nyújtandó pénzügyi támogatás elosztásáról szóló belső megállapodásra (3) (a továbbiakban: a belső megállapodás), amely létrehozta többek között a kilencedik Európai Fejlesztési Alapot (kilencedik EFA), és különösen annak 32. cikkének (3) bekezdésére,
   tekintettel a kilencedik Európai Fejlesztési Alapra alkalmazandó 2003. március 27-i pénzügyi szabályzatra (4) és különösen annak 96–103. cikkére,
   megvizsgálva a kilencedik EFA műveleteire vonatkozó 2013. december 31-i bevételi és kiadási kimutatást és mérleget, valamint a Számvevőszéknek a 2013-as pénzügyi évről szóló éves jelentését a 8., 9. és 10. Európai Fejlesztési Alap (EFA) által támogatott tevékenységekről, a Bizottságnak az említett éves jelentésben (5) található válaszaival együtt,
   mivel:

               (1)

               A belső megállapodás 32. cikkének (3) bekezdése szerint a kilencedik EFA pénzgazdálkodása tekintetében az Európai Parlamentnek kell megadnia a Tanács ajánlása alapján a Bizottságnak a mentesítést.

               (2)

               A 2013. pénzügyi év során a Bizottság a kilencedik EFA műveleteit összességében kielégítően hajtotta végre,

         AJÁNLJA, hogy az Európai Parlament mentesítse a Bizottságot a kilencedik EFA 2013. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében.

      Kelt Brüsszelben, 2015. február 17-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         J. REIRS

      (1)  HL L 287., 2005.10.28., 4. o.

      (2)  HL L 317., 2000.12.15., 3. o.

      (3)  HL L 317., 2000.12.15., 355. o.

      (4)  HL L 83., 2003.4.1., 1. o.

      (5)  HL C 398., 2014.11.12., 289. o.


				|

		52014DC0415

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Lettország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Lettország 2014. évi stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2014/0415 final - 2014/ () */

Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Lettország 2014. évi nemzeti
reformprogramjáról
és Lettország 2014. évi stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[3],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság
véleményére,
tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó
bizottság véleményére,
tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság
véleményére,
mivel:
(1)
Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a
Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott
összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia
elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú
területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében,
hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a
versenyképesség terén.
(2)
A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010.
július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó
átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig
elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
szóló határozatot, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A
tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és
foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)
Az állam-, illetve kormányfők 2012. június
29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens
keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai
eszközt felhasználó tagállami, uniós és euróövezeti tevékenységek számára.
Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és
kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia
céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.
(4)
A Tanács 2013. július 9-én ajánlást fogadott el
Lettország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte
Lettország 2012–2016-os időszakra vonatkozó aktualizált
konvergenciaprogramját.
(5)
A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves
növekedési jelentést[4],
amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai
szemeszterét. Ugyanezen a napon a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján
elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[5], amelyben Lettországot
nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra
kerül sor.
(6)
Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a
pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést
ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta,
hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt
kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás
rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet,
kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit,
valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(7)
Lettország 2014. április 29-én benyújtotta 2014.
évi nemzeti reformprogramját, 2014. április 30-án pedig 2014. évi stabilitási
programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program
értékelésére egyidejűleg került sor.
(8)
A 2014. évi stabilitási programban felvázolt
költségvetési stratégia célja az államháztartási hiány fokozatos csökkentése és
a strukturális egyenleg fenntartása, ami megfelel a középtávú költségvetési
célnak, ha figyelembe vesszük a rendszerszintű nyugdíjreform hatása miatt
engedélyezett, a középtávú költségvetési céltól való átmeneti eltérést. A
program –0,5%-ról –1,0%-ra módosította a középtávú költségvetési célt; az új
középtávú költségvetési cél tükrözi a Stabilitási és Növekedési Paktum célkitűzéseit.
Az államháztartási egyenleg alakulásának tervezett pályája Lettország
programjában az (újraszámított) strukturális egyenleg fokozatos romlását
mutatja, jóllehet az még mindig a nyugdíjreform végrehajtására tekintettel
lehetővé vált határokon belül van. A középtávú költségvetési céltól való
engedélyezett eltérés figyelembevételével a tervezett strukturális hiány
2016-ig összhangban van a Paktum követelményével. Az (újraszámított)
strukturális hiány 2017-re előre jelzett növekedése azonban eltéréshez
vezet a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától.
Összességében a programban felvázolt költségvetési stratégia többnyire
összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel. A tervek
szerint az államadósság a teljes programidőszakban jóval 60% alatt marad,
2017-re pedig a GDP 31%-ára fog csökkenni. A program költségvetési
előrejelzéseit alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv, amelyet
hivatalosan nem hagyott jóvá független intézmény, megalapozott. A
programidőszakban a gazdasági növekedés várhatóan évi mintegy 4%-on marad,
miközben az előrejelzés szerint az áremelkedés továbbra is mérsékelt lesz.
A program költségvetési forgatókönyve a kormány bevételeinek és kiadásainak
GDP-ben kifejezett arányában meredek visszaesést irányoz elő, ami tükrözi
a kiadások célzott visszafogásával szemben alkalmazott számos
bevételcsökkentő intézkedést. Számos szakpolitikai területen jelentkezik a
ráfordítások növelésének igénye, ami kockázatot jelent a programban előre
jelzett kiadáscsökkentésre nézve. A Bizottság 2014. évi tavaszi
előrejelzése szerint míg a költségvetési politika 2014-ben összhangban van
a Paktum követelményeivel, 2015-ben fennáll az eltérés veszélye. A programnak
az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése és a Bizottság előrejelzése
alapján a Tanács úgy véli, hogy 2014-ben a strukturális hiány középtávú céltól
való eltérése a rendszerszintű nyugdíjreform hatását tükrözi, míg
2015-től fennáll a tervezett kiigazítási pályától való eltérés veszélye.
(9)
Lettország lépéseket tett az alacsony
jövedelműeket és a több eltartottról gondoskodó családokat sújtó adóterhek
csökkentésére, valamint az ingatlan- és környezetvédelmi adók
megerősítésére, jóllehet ezen adók szintje és kialakítása nincs kellő
hatással a gazdasági szereplők magatartására, és továbbra is érvényben
vannak környezeti szempontból káros támogatások. Míg a hatóságok eredményeket
értek el az adózási fegyelem javítása és a be nem jelentett gazdasági
tevékenységek arányának visszaszorítása terén, nevezetesen a kockázatelemzés javítása
és a csalárd magatartással szembeni szankciók szigorítása révén, továbbra is
jelentős kihívásokkal kell szembenézni az adócsalás és az adóelkerülés
tekintetében. Mindenekelőtt, az adózási fegyelem javítása révén a
fogyasztási adókból származó bevételek növelésében még jelentős potenciál
rejlik, annak ellenére, hogy az összes adónemet tekintve számottevő arányt
tesznek ki.
(10)
A felsőoktatási reformra irányuló, eredetileg
ambiciózus terv ellenére Lettország nem haladt előre a nemzetközileg
jóváhagyott akkreditálási rendszer kiépítése terén, továbbra is bizonytalanok
az új finanszírozási modell bevezetését célzó tervek, megtorpant a
felsőoktatási intézmények összevonása és változatlanok az idegen nyelvek
használatára vonatkozó korlátozások. Mindez annak ellenére van így, hogy számos
lehetőség kínálkozik a felsőoktatási rendszer további reformjára,
mely rendszer – tekintettel a csökkenő népességre – túl nagy, túl sok
egyedi tanulmányi programot kínál, vonzereje pedig korlátozott a külföldi diákok
és oktató személyzet számára. A kutatóintézetek első független
értékelésének eredményei szerint az értékelésben szereplők csupán 10%-a
tekinthető színvonalas nemzetközi kutatóközpontnak. Ezen túlmenően
Lettország K+F intenzitása 2012-ben a GDP csupán 0,66%-át tette ki, és nem
fogja teljesíteni az „Európa 2020” stratégia szerinti azon célkitűzést,
hogy a GDP 1,5%-át K+F-re kell fordítani.
(11)
Lettország eredményeket ért el a munkanélküliség
kezelése terén, hiszen az jelentős mértékben csökkent. Az ifjúsági
munkanélküliség aránya azonban még mindig viszonylag magas, és továbbra is
szükség van a be nem jelentett inaktív fiatalok bevonását célzó intézkedésekre.
Jóllehet Lettország intézkedéseket tett a strukturális munkaerőhiány
kezelésére és a szakképzés minőségének javítására, mindezek még további
figyelmet igényelnek, nevezetesen a tanulószerződéses gyakorlati képzés
minőségének javítása és az átfogó pályaválasztási tanácsadás kialakítása
révén. Az aktív munkaerő-piaci intézkedések még korlátozott hatályúak és
túlzott mértékben hagyatkoznak a közmunkára.
(12)
Lettországban továbbra is rendkívül magas a
munkaképes korú lakosság elszegényedésének aránya. Lettország tett néhány
lépést a szociális támogatási rendszer reformja érdekében, és elvégezte a
társadalombiztosítási rendszer nagyszabású értékelését, amely szilárd alapot
jelent egy tényeken alapuló reformhoz. A kormány egyes, gyermekekkel
kapcsolatos támogatásokat számottevő mértékben megemelt, és növelte az
eltartottak utáni személyijövedelemadó-mentesség küszöbértékeit. A szegénység
visszaszorítása tekintetében a szociális védelem hatékonysága azonban alacsony
maradt, és továbbra is kihívást jelent az eredményes szociális védőháló
kialakítása. Összességében a népesség jelentős részét veszélyezteti a
szegénység és a társadalmi kirekesztettség; a gyermekek esetében ez az arány
még nagyobb. A gyermekes családokat, a munkanélkülieket, a fogyatékkal
élőket és a vidéken élőket különösen veszélyezteti a szegénység és a
társadalmi kirekesztettség. A Lettország által a szociális védelemre fordított
kiadásoknak a GDP-hez viszonyított aránya a legalacsonyabb az EU-ban. Az
egészségügyhöz való hozzáférést a költségek akadályozzák, egyebek mellett a
betegek által közvetlenül teljesítendő fizetések és az elterjedt
hálapénzek magas aránya, így a népesség jelentős részének egészségügyi
szükségletei kielégítetlenek maradnak. Még akad tennivaló a rendszer
hatékonyságának fokozása, a költséghatékony finanszírozás biztosítása és a
betegségmegelőzési tevékenységek ösztönzése terén.
(13)
Lettország előrelépést tett
villamosenergia-piacának a verseny előtti megnyitása terén, és azt 2015
elején ki fogják terjeszteni a háztartási szektorra is. Lettország 2013
júniusában csatlakozott a Nord Pool Spot (skandináv-balti regionális
áramtőzsde) keretében folyó villamosenergia-kereskedéshez. Továbbra is
szükség van az uniós villamosenergia-piaccal való összeköttetés
megerősítésére, mivel Lettország jelenleg az importtól függ, az
Észtországgal való, határon átnyúló villamosenergia-összeköttetése pedig
meglehetősen túlterhelt. Lényeges ezért az infrastruktúra fejlesztése, és
Lettországnak jelentős kihívásokkal kell szembenéznie az infrastruktúra hiányosságainak
megszüntetése terén. A
földgázágazatban történt némi előrelépés, mivel a Parlament jóváhagyta az
energiapolitikai törvény módosításait, amelyben meghatározta a földgázpiac 2014
áprilisától való fokozatos megnyitását; jóllehet a piac teljes megnyitását 2017-re
halasztották. Lettország az energiatakarékosság kezelésére irányuló
szakpolitikai intézkedések kiegyensúlyozott egyvelegét terjesztette elő a
gazdaság legfontosabb ágazataira vonatkozóan. Az elkövetkező években az
energia-megtakarítás több mint 70%-a az építőiparban valósul meg. Tovább
kell azonban növelni a közlekedés, az épületek és a fűtési rendszerek
energiahatékonyságát.
(14)
Lettország jelentős lépéseket tett az
igazságszolgáltatás kapacitásainak javítása érdekében, hogy csökkentse az
ügyhátralékot és az eljárások időtartamát. Az igazságszolgáltatásban
tapasztalt jelentős ügyhátralék azonban még mindig veszélyezteti a
vállalkozásokat, és végre kell hajtani az igazságszolgáltatás hatékonyságának
és minőségének javítását célzó reformokat, ideértve a fizetésképtelenségre,
a közvetítésre és a választottbíróságra vonatkozó reformokat is. Lettország
ambiciózus közigazgatási reformokat javasolt; végrehajtásuk azonban még lassú
és nem alkalmazzák a helyi önkormányzatokra, továbbá jelentős késedelmet szenved
az állami tulajdonú vállalatok reformja. A versenyjogi
rendelkezések módosításai szükségesek ahhoz, hogy a versenyjogi tanács nagyobb
intézményi és pénzügyi függetlenséggel rendelkezzen annak érdekében, hogy
hatékonyan beavatkozhasson a versenyt korlátozó állami és magánszervezetek
tevékenységeibe.
(15)
Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság
elvégezte Lettország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a
stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a
programok Lettország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és
gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy
azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy
az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a
jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az
alábbi 1–5. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett
ajánlásait.
(16)
A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta
Lettország stabilitási programját, és arról alkotott véleményét[6] különösen az alábbi 1.
ajánlás tükrözi.
(17)
Az európai szemeszter keretében a Bizottság
elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését
is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon
tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euró. Lettországnak biztosítania kell ezen
ajánlások teljes körű és időben történő végrehajtását is,
AJÁNLJA, hogy Lettország 2014–2015-ben
tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           Tartson
fenn rendezett költségvetési egyenleget 2014-ben és 2015-től szilárdítsa
meg a költségvetési stratégiát, biztosítva, hogy a középtávú céltól való
eltérés a rendszerszintű nyugdíjreform hatására korlátozódik. Folytassa az
alacsony jövedelműeket sújtó adóterhek további csökkentésére irányuló
erőfeszítéseket a sokkal inkább növekedésbarát ingatlanadók és
környezetvédelmi adók felé történő elmozdulás, valamint az adózási fegyelem és adóbeszedés javítása révén.
2.           Ösztönözze a
felsőoktatási reform végrehajtását, különösen egy független akkreditációs
ügynökség létrehozása és a minőséget jutalmazó finanszírozási modell
révén. Biztosítson pályaválasztási tanácsadást az oktatás valamennyi szintjén,
javítsa a szakoktatás és -képzés minőségét, egyebek mellett a tanulószerződéses
gyakorlati képzés megerősítése révén, és tegyen előrelépést a
fiatalok foglalkoztathatósága érdekében, beleértve a foglalkoztatásban,
oktatásban vagy képzésben részt nem vevő fiatalok bevonását célzó
intézkedéseket. Tegyen lépéseket egy integráltabb és átfogóbb kutatási rendszer
kidolgozása érdekében a nemzetközileg versenyképes kutatóintézetek
finanszírozására való összpontosítás révén.
3.           Folytassa a szociális
támogatási rendszernek és finanszírozásának reformját, hogy biztosítsa a
lefedettség bővítését, az ellátás megfelelőségét, a megerősített
aktivizálást és a célzott szociális szolgáltatásokat. Fokozza az aktív
munkaerő-piaci intézkedések hatókörét. Javítsa az egészségügyi rendszer
költséghatékonyságát, minőségét és hozzáférhetőségét.
4.           Gyorsítsa fel a szomszédos
tagállamokkal való földgáz- és villamosenergia-összeköttetések kialakítását
energiaforrásaik diverzifikálása és a balti energiapiacok eredményesebb
integrációja révén történő versenyösztönzés érdekében. Folytassa a
közlekedés, az épületek és a fűtési rendszerek energiahatékonyságának
további növelésére irányuló erőfeszítéseket.
5.           Hajtsa végre az igazságügyi
reformokat, egyebek mellett a fizetésképtelenségre, a választottbíróságra és a
közvetítésre vonatkozó jogszabályi keretek folyamatban lévő reformjait,
hogy a vállalkozásoknak és a fogyasztóknak kedvezőbb jogi környezetet
biztosíthasson. Ösztönözze a közigazgatási reformokat, egyebek mellett az
állami tulajdonú vállalatok irányítását célzó reform végrehajtása és a
versenyjogi tanács intézményi és pénzügyi függetlenségének fokozása révén.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               COM(2014) 415 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 és P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése
szerint.


title: Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Magyarország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Magyarország 2014. évi konvergenciaprogramjának tanácsi véleményezéséről_x000b_

text:
				|

		52014DC0418

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Magyarország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról_x000b__x000b_és Magyarország 2014. évi konvergenciaprogramjának tanácsi véleményezéséről_x000b_ /* COM/2014/0418 final - 2014/ () */

Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Magyarország 2014. évi nemzeti
reformprogramjáról
és Magyarország 2014. évi konvergenciaprogramjának tanácsi
véleményezéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke
(2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i
1466/97/EK tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok
megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i
1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 6.
cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[4],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság
véleményére,
tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó
bizottság véleményére,
tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság
véleményére,
mivel:
(1)
Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a
Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott
összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia
elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú
területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében,
hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a
versenyképesség terén.
(2)
A Tanács a Bizottság javaslatai alapján
2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió
gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást
(2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot,
amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést
kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék
figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)
Az állam-, illetve kormányfők 2012. június
29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens
keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai
eszközt felhasználó tagállami, uniós és euróövezeti tevékenységek számára.
Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és
kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia
céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.
(4)
A Tanács 2013. július 9-én ajánlást fogadott
el Magyarország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint
véleményezte Magyarország 2013–2016-os időszakra vonatkozó aktualizált
konvergenciaprogramját.
(5)
A Bizottság 2013. november 13-án
elfogadta az éves növekedési jelentést[5],
amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai
szemeszterét. Ugyanezen a napon a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján
elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[6], amelyben
Magyarországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes
vizsgálatra kerül sor.
(6)
Az Európai Tanács 2013. december 20-án
elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést
ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta,
hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési
konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak
történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a
versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi
következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(7)
A Bizottság 2014. március 5-én az
1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette a
Magyarországra vonatkozó részletes vizsgálat eredményeit[7]. Vizsgálata alapján a
Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Magyarországon továbbra is
makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek nyomon követést és
határozott szakpolitikai intézkedéseket tesznek szükségessé. Különösen az
erőteljesen negatív nettó nemzetközi pozíció folyamatban lévő
kiigazítása, az állam és a magánszektor adósságának – a törékeny pénzügyi
szektor tükrében – magas szintje, és a romló exportteljesítmény igényel
továbbra is fokozott figyelmet a gazdaság működésére gyakorolt negatív
hatások számottevő kockázatának csökkentése érdekében.
(8)
Magyarország 2014. április 30-án
benyújtotta 2014. évi nemzeti reformprogramját és 2014. évi
konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két
program értékelésére egyidejűleg került sor.
(9)
A 2014. évi konvergenciaprogramban vázolt
költségvetési stratégia célkitűzése az, hogy az államháztartási hiány a
GDP 2,9 %-ának megfelelő szintről (2014) a programidőszak
végére 1,9 %-ra csökkenjen. A program ezt egy erőteljesen a
programidőszak végére ütemezett konszolidációs pályán haladva kívánja
elérni, ugyanakkor a hiánycélokat az előző programhoz képest
jelentősen megnövelték. A program megerősíti a GDP –1,7 %-ában
meghatározott középtávú költségvetési célt, amely a Stabilitási és Növekedési
Paktum célkitűzéseit tükrözi. Mindazonáltal az újraszámított strukturális
egyenleg alapján nem várható a középtávú költségvetési célnak a
programidőszak végére történő elérése. A tervek szerint az
(újraszámított) strukturális egyenleg 2014-ben 1,5 százalékponttal fog
romlani, ezáltal jelentősen eltérve a középtávú költségvetési céltól, majd
2015-ben stabilizálódik, ami a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékű
elmaradást jelent a középtávú költségvetési cél eléréséhez szükséges javulás
mértékétől. A kiadási referenciaérték mind 2014-ben, mind 2015-ben
számottevő eltérést mutat. A tervek szerint az (újraszámított)
strukturális egyenleg 2016-ban és 2017-ben is tovább romlik. Összességében
elmondható, hogy a tervekben 2014-től kezdődően a középtávú
költségvetési célhoz vezető pályától való jelentős mértékű
eltéréssel számolnak. A program előrejelzése szerint az államháztartás
GDP-arányos adóssága a 79 %-os mértékről (2013) fokozatosan a GDP
körülbelül 75 %-ának megfelelő mértékűre csökken 2017-re. A
program költségvetési előrejelzéseit alátámasztó makrogazdasági
forgatókönyv 2014–2016 tekintetében nagyjából megalapozott: várakozása szerint
a GDP idén 2,3 %-kal, jövőre 2,5 %-kal bővül, míg a
Bizottság a 2014. évi tavaszi előrejelzésében 2,3 %-os, illetve
2,1 %-os növekedéssel számol. 2017-re vonatkozóan azonban a program túl
optimista. A költségvetési célokat övező kockázatok 2014-ben nagyjából
egyensúlyban vannak, de erősödik annak kockázata, hogy 2015-től
kezdődően a hiány magasabb lesz a célul kitűzöttnél. Kiemelt
kockázatok erednek abból, hogy a kiadási ráta tervezett csökkentését a kiadások
fűnyíróelv mentén végrehajtott nominális befagyasztásával vagy az
inflációs ráta mértéke alatti növelésével tervezik elérni a diszkrecionális
kiadási tételek túlnyomó többségénél. A Bizottság 2014. évi tavaszi
előrejelzésében az államháztartás 2014-es és 2015-ös hiányára vonatkozóan
közölt prognózisok megegyeznek a program céljaival. A strukturális hiányra
vonatkozóan a Bizottság által előre jelzett 2,2 %-os (2014), illetve
2,3 %-os (2015) érték megerősíti, hogy 2014-től
kezdődően fennáll a kockázata a középtávú költségvetési céltól való
jelentős mértékű eltérésnek. Továbbá a Bizottság előrejelzése
szerint 2014-ben és 2015-ben eltérés mutatkozik az adósságcsökkentési
referenciaértéktől is. A programnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet
szerinti értékelése és a Bizottság előrejelzése alapján a Tanács úgy véli,
hogy a középtávú költségvetési céltól való jelentős mértékű
eltérésre, valamint az adósságszabály megsértésére tekintettel 2014-től
kezdődően további strukturális kiigazításra van szükség.
(10)
A tervezési időtávnak a folyó költségvetési
éven túlra történő kiterjesztésével sikerült megerősíteni a középtávú
költségvetési keretet. A költségvetési keret hatékony működése és
kötelező jellege azonban még nem biztosított. Új, számszerűsített
költségvetési szabályokat vezettek be, de a tervezési hiányosságokat – amelyek
elsősorban a szisztematikus utólagos nyomon követés hiányával, a
megengedett legnagyobb eltérés szintjeinek és a megfelelő korrekciós
mechanizmusok hiányával függnek össze – nem korrigálták. A Költségvetési Tanács
kötelező feladatainak szűk köre és elemzői kapacitása továbbra
sincs arányban a költségvetési vétójogával. A középtávú költségvetési keret
további erősítése és a Költségvetési Tanács feladatkörének kiszélesítése
javítaná a költségvetési keret egészének hitelességét, átláthatóságát és
hatékonyságát.
(11)
A Magyar Nemzeti Bank által indított, a kis- és
középvállalkozásokat célzó kedvezményes „Növekedési Hitelprogram” ellenére a
gazdaság rendes hitelezése nem indult meg fenntartható módon. A pénzügyi
szektor terhei tovább emelkedtek, ez korlátozza a tőkefelhalmozás
lehetőségeit. Többek között a pénzügyi tranzakciós illeték megemelése
hozzájárult a készpénzhasználat megugrásához a gazdaságban. Tovább romlott a
lakossági hitelportfólió minősége és jelenleg a nemteljesítő hitelek
magas aránya jelenti az egyik legnagyobb kihívást a pénzügyi ágazat számára. A
portfóliótisztítást hátráltatja az adósságrendezési eljárások rossz
hatékonysága. Nem hoztak érdemi új intézkedést annak érdekében, hogy a rossz
eszközöket kivezessék a bankok mérlegeiből. A súlyos szabályozási terhek
és a nemteljesítő hitelek magas aránya együttesen a hitelkínálat
beszűküléséhez vezettek. A kormány több alkalommal jelezte a
devizahiteleseket segítő új intézkedés bevezetésére irányuló szándékát,
ugyanakkor ezek az intézkedések a legtöbb esetben nem a nehéz helyzetben
lévő adósokat célozták, és a további kormányzati segítséggel kapcsolatos
várakozások miatt negatív hatást gyakorolnak a háztartások fizetési
hajlandóságára. A Pénzügyi Szervezetek Állami Felügyeletének a központi bankba
történő integrálásával és a makroprudenciális felügyelet feladatának a
központi bankhoz telepítésével megerősítették a pénzügyi szabályozást és
felügyeletet. Megkezdődött a bankszanálási rendszer létrehozásának
előkészítése.
(12)
Jóllehet az előző évhez képest csökkent
az adószabályok módosításának gyakorisága, nem történt érdemi előrelépés a
társasági adó kiegyensúlyozottabb rendszerének megteremtése érdekében. A
meglévő ágazati különadók egy részét éppenséggel megemelték. Az egyes
ágazatokra vonatkozóan eltérő adómértékek alkalmazása hátráltatja az
erőforrások hatékony allokálását, és ily módon negatívan hat a
növekedésre. Annak érdekében, hogy az adóztatás jobban ösztönözze a
foglalkoztatást, Magyarország kiszélesítette a személyi jövedelemadó
tekintetében igénybe vehető családi adókedvezmény jogosultjainak körét,
ami segítség lehet az alacsony jövedelműek számára. Az egyedülálló,
alacsony jövedelmű személyek adóterhe az egyik legmagasabb az Európai
Unióban. A munkahelyvédelmi törvény által megállapított jogosultsági feltételek
alapvetően változatlanok maradtak, jóllehet az alacsony jövedelmű
munkavállalók egy jelentős része az intézkedés hatályán kívül marad.
Fontos lesz megvizsgálni az intézkedés hatását és költséghatékonyságát, és
szükség szerint ki kell igazítani a foglalkoztatásbővítő
kapacitásának megnövelése érdekében. Történt némi előrelépés az
adóterheknek a munkát terhelő adókról a környezetvédelmi adókra
történő áthelyezése terén, de további intézkedésekre van szükség. A
pénztárgépeknek az adóhatóságokhoz történő online bekötése a múltban
tapasztalható sorozatos késések után fokozatosan valósul meg. Ugyanakkor
Magyarországon továbbra is magas az adószabályok megsértésének aránya,
jellemző a feketemunka és az áfaszabályok megsértése. Különösen az áfacsalások
elleni küzdelem hatékonyságának erősítése érdekében indokolt lenne az
ellenőrzési intézkedések szigorítása.
(13)
2013-ban csökkent az ifjúsági munkanélküliség,
ugyanakkor a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő
fiatalok aránya emelkedett. Az állami foglalkoztatási szolgálat helyi irodái és
az oktatási intézmények, illetve a helyi szintű érdekelt felek közötti
hatékony koordináció hozzájárulhatna az intézkedések hatásának fokozásához.
Megkezdődött az állami foglalkoztatási szolgálat kapacitásfejlesztése,
amelynek részeként kidolgozás alatt van az ügyfél-kategorizálási rendszer,
ugyanakkor egyes hátrányos helyzetű csoportok munkaerő-piaci
hozzáférésének javítása érdekében a nyílt munkaerőpiacra irányuló aktív
munkaerő-piaci intézkedéseket meg kellene vizsgálni a hatékonyságuk és
eredményességük értékelése céljából, és amennyiben szükséges, ki kell igazítani
azokat. Meg kell erősíteni a különböző munkaerő-piaci és
szociális intézkedések (közmunkaprogram, álláskeresési járadék és szociális
segélyek) aktivizálási elemeit. A foglalkoztatáspolitikai intézkedésekre
rendelkezésre álló költségvetési erőforrások meghatározó részét a
közmunkaprogram köti le, ugyanakkor a programból való kilépést követően 2013-ban
a résztvevőknek kevesebb mint 10 %-a tudott visszatérni a nyílt
munkaerőpiacra. Ez felveti annak kérdését, hogy tartósabb foglalkoztatási
hatás elérése érdekében nem kellene-e kiigazítani a programot oly módon, hogy
szorosabban kötődjön az aktivizálási, képzési intézkedésekhez, illetve az
álláskereséshez nyújtott támogatáshoz. A nők munkaerő-piaci
részvételére ösztönzőleg hatott a fizetett szülői szabadság
rugalmasabbá tétele és a gyermekgondozási létesítmények kapacitásának bővítése,
de további erőfeszítésekre van szükség, hiszen a nők foglalkoztatása
változatlanul 60 % alatti. Az álláskeresési járadékra való jogosultság
ideje rövidebb, mint az elhelyezkedéshez szükséges átlagos idő. A
szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben élők száma tartósan
emelkedik Magyarországon és jelenleg a teljes népesség közel egyharmada ezen
kategóriába tartozik. A szegénység továbbra is aránytalanul sújtja a hátrányos
helyzetű csoportokat, különösen a gyerekeket és a romákat. Bár létezik
Nemzeti Társadalmi Felzárkóztatási Stratégia, a legtöbb területen a
szakpolitikai intézkedések nem segítik elő szisztematikus jelleggel a
stratégiában meghatározott célok megvalósítását. A szegénység eredményes
visszaszorításához integrált és egységesített szakpolitikai intézkedésekre van
szükség.
(14)
A magyarországi üzleti környezetet a szabályozási
keret gyakori változtatásai és az ágazatok egyre nagyobb számában a korlátozott
verseny jellemzi. A szolgáltatási ágazatokban új korlátozásokat vezettek be, a
meglévőket pedig nem szüntették meg (pl. a gyógyszertárak, a
hulladékkezelés, a mobilfizetés, a dohányáru-kiskereskedelem és a tankönyvek
piacán). Az elmúlt években kivetett ágazati különadók által érintett
ágazatokban a beruházások különösen nagymértékben visszaestek. 2010 és 2013
között a beruházások nominális értéken 44 %-kal csökkentek az
energiaágazatban, 28 %-kal a pénzügyi ágazatban és 18 %-kal a
távközlési ágazatban, míg összességében 3,4 %-kal nőttek. A
közbeszerzések piacát jellemző verseny némileg javult, de további
erőfeszítésekre van szükség. Az elektronikus közbeszerzés nagyobb
mértékű igénybevétele például jelentős költségmegtakarításokat
eredményezhetne, javítaná a közbeszerzések átláthatóságát és fokozná a
versenyt. Lépéseket tettek a közszolgálatban dolgozók feddhetetlenségének
biztosítására irányuló stratégiák végrehajtása és az átláthatóbban
működő közigazgatást szolgáló standardok érvényesítése érdekében, de
a korrupció eredményes kezeléséhez további intézkedésekre van szükség.
(15)
Emelkedőben van a korai iskolaelhagyók aránya,
és a korai iskolaelhagyás megelőzésére irányuló stratégia elfogadását több
alkalommal elhalasztották. A diákoknak a munkaerő-piaci elhelyezkedés
szempontjából fontos alapvető készségekkel, kompetenciákkal és
végzettségekkel való felruházása további erőfeszítéseket igényel. A jó
minőségű többségi oktatáshoz való egyenlő hozzáférés továbbra is
meghatározó probléma a hátrányos helyzetű gyerekek, és különösen a romák
számára. A többek között egy új „duális modellt” bevezető új szakképzési
törvény elfogadására az oktatásból a munka világába történő – még mindig
nehézségekkel teli – átmenet megkönnyítése érdekében került sor, a jogszabály
hatásait szoros figyelemmel kell kísérni.
(16)
Magyarország 2013-ban és 2014-ben folytatta a
villamos energia és a földgáz végfelhasználói árának csökkentését. Ezek az
árcsökkentések és energiaszolgáltatókat terhelő különadókkal együtt
negatívan hatottak az energiaszolgáltatók költségmegtérülésére az energiaipari
beruházások és a hálózat-karbantartás költségei tekintetében. A háztartások
energiaintenzitása jelenleg uniós szinten a legmagasabbak közé tartozik, annak
javítására különösen a lakóépületek tekintetében lenne lehetőség. Továbbra
is aggályokat vet fel, hogy az energiaszabályozó hatóság nem független a hálózat-hozzáférési
feltételek és díjak meghatározása tekintetében. Tettek bizonyos lépéseket a
tömegközlekedési vállalatok szervezetének ésszerűsítése érdekében, de a
működési költségek racionalizálása és a tarifarendszer megváltoztatásán
keresztül a fenntarthatóság terén még további javulás érhető el.
(17)
Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság
elvégezte Magyarország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a
konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a
programok Magyarország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és
gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy
azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy
az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a
jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. A
Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait az alábbi 1–7. ajánlás
tükrözi.
(18)
A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta
Magyarország konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét[8] különösen az alábbi 1.
ajánlás tükrözi.
(19)
A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és
ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a
konvergenciaprogramot. A Tanács 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti
ajánlásait az alábbi 1., 2., 3. és 5. ajánlás tükrözi,
AJÁNLJA, hogy Magyarország
2014-2015-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           A Stabilitási és Növekedési
Paktum előírásaihoz, konkrétan az adósságcsökkentési szabályhoz képest – a
Bizottság 2014. évi tavaszi előrejelzése alapján – mutatkozó, a GDP
0,9 %-ának megfelelő összegű eltérésre való tekintettel
erősítse meg a 2014-es évre vonatkozó költségvetési intézkedéseket. A
középtávú költségvetési cél elérésének biztosítása érdekében 2015-ben és azt
követően jelentősen erősítse meg a költségvetési stratégiát,
továbbá az államadósság-ráta tartósan csökkenő pályán tartása érdekében
gondoskodjon az adósságcsökkentési szabály betartásáról. A számszerűsített
költségvetési szabályoknak való megfelelés szisztematikus utólagos
ellenőrzésén és korrekciós mechanizmusok alkalmazásán keresztül
erősítse meg a középtávú költségvetési keret kötelező jellegét.
Javítsa az államháztartás átláthatóságát, aminek érdekében többek között rendszeres
makrogazdasági költségvetési előrejelzések és a jelentősebb
gazdaságpolitikai javaslatokhoz készített költségvetési hatásvizsgálatok
készítésének előírásával szélesítse ki a Költségvetési Tanács törvényi
feladatkörét.
2.           Többek között a pénzügyi intézményekre
kivetett adóterhek struktúrájának átalakításával és ezen adóterhek
csökkentésével segítse elő a gazdaság rendes hitelezésének
helyreállítását. A megtakarítások banki ágazattól való elterelésének elkerülése
és az elektronikus fizetési eszközök használatának ösztönzése végett igazítsa
ki a pénzügyi tranzakciós illetékre vonatkozó szabályozást. Vizsgálja meg és
szüntesse meg a portfóliótisztítás akadályait, többek között szigorítsa meg az
átstrukturált hitelekre vonatkozó tartalékképzési szabályokat, szüntesse meg a
hitelbiztosítékok tekintetében alkalmazott végrehajtás akadályait, valamint
fokozza a fizetésképtelenségi eljárások sebességét és eredményességét. Ezzel
összefüggésben folytasson szoros egyeztetéseket az érdekelt felekkel az új
szakpolitikai kezdeményezésekről és biztosítsa, hogy ezek megfelelően
célzottak legyenek és ne növeljék az erkölcsi kockázatot a hitelfelvevők
tekintetében. Erősítse tovább a pénzügyi szabályozást és felügyeletet.
3.           Hozza létre a társasági adó
stabil, kiegyensúlyozottabb és egységesebb rendszerét, aminek érdekében többek
között vezesse ki a torzító hatású ágazati különadókat. Csökkentse az alacsony
jövedelmű munkavállalók adóterhét, mindenekelőtt javítsa a
környezetvédelmi adók hatékonyságát. Különösen az áfacsalások visszaszorítása
érdekében erősítse meg az adószabályoknak való megfelelés javítására
irányuló intézkedéseket és összességében csökkentse a megfelelés költségeit.
4.           Erősítse meg a
megfelelően célzott aktív munkaerő-piaci intézkedéseket, ennek
jegyében többek között gyorsítsa fel az állami foglalkoztatási szolgálat
ügyfél-kategorizálási rendszerének bevezetését. A fiatalok számára hozza létre
a tervezett mentorhálózatot, és a szélesebb kör elérése érdekében a
mentorhálózat tevékenységét hangolja össze az oktatási intézmények és a helyi
szintű érdekelt felek tevékenységével. Vizsgálja meg a közmunkaprogramot
abból a szempontból, hogy az mennyire hatékony segítséget nyújt a
résztvevőknek a későbbi elhelyezkedéshez, továbbá erősítse meg annak
aktivizálási elemeit. Az újbóli elhelyezkedéshez szükséges átlagos idő
figyelembevételével vizsgálja meg az álláskeresési járadék jogosultsági ideje
meghosszabbításának lehetőségét, és kapcsolja azt össze aktivizálási
intézkedésekkel. Az aktivizálási intézkedésekkel való kapcsolat erősítése
mellett a megfelelőség és a lefedettség tekintetében javítsa a szociális
segélyek rendszerét. A szegénység számottevő csökkentése érdekében hajtson
végre egységesített és integrált, különösen a gyermekekre és a romákra összpontosító
szakpolitikai intézkedéseket.
5.           Stabilizálja a szabályozási
keretet, továbbá ösztönözze a piaci versenyt, aminek érdekében
mindenekelőtt számolja fel az akadályokat a szolgáltatási ágazatban.
Többek között az elektronikus közbeszerzés bevezetése útján tegyen hathatósabb
lépéseket a közbeszerzési piacot jellemző verseny fokozása és a
közbeszerzések átláthatóságának növelése érdekében, továbbá szorítsa vissza a
korrupciót és összességében csökkentse az adminisztratív terheket.
6.           A szakképzésből és a
szakoktatásból kieső diákokra összpontosítva hajtson végre nemzeti
stratégiát a korai iskolaelhagyás megelőzése érdekében. Alkalmazzon
rendszerszerű megközelítést az oktatási szegregáció visszaszorítása és a
hátrányos helyzetű csoportok, különösen a romák többségi oktatásban való
inkluzív részvételének előmozdítása érdekében. Segítse elő az oktatás
különböző szakaszai közötti, illetve a munka világába történő
átmenetet, és kövesse szoros figyelemmel a szakképzési reform végrehajtását.
Hajtson végre olyan felsőoktatási reformot, amely nagyobb arányban teszi
lehetővé felsőfokú végzettség megszerzését, különösen a hátrányos
helyzetű tanulók számára.
7.           Vizsgálja meg az
energiaár-szabályozás beruházásösztönző és versenyre gyakorolt hatásait a
villamos energia és a földgáz piacán. Tegyen további lépéseket annak érdekében,
hogy biztosítva legyen a nemzeti szabályozó hatóság függetlensége a hálózati
tarifák és feltételek meghatározása tekintetében. Tegyen intézkedéseket az
energiahatékonyság javítása érdekében, különösen a lakóépületek tekintetében.
Többek között a működési költségek leszorítása és az állami tulajdonban
lévő közlekedési vállalatok által alkalmazott díjszabás felülvizsgálata
útján javítsa a közlekedési rendszer fenntarthatóságát.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
[3]               COM(2014) 418 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 és
P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 85 final.
[8]               Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése
szerint.


title: A Bizottság ajánlása (2005. május 18.) a jogszerű online zeneszolgáltatás érdekében a szerzői és szomszédos jogok közös, határokon átnyúló kezeléséről   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               21.10.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 276/54

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2005. május 18.)
   a jogszerű online zeneszolgáltatás érdekében a szerzői és szomszédos jogok közös, határokon átnyúló kezeléséről
   (EGT vonatkozású szöveg)
   (2005/737/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikkére,
   mivel:

               (1)

               2004 áprilisában a Bizottság közleményt fogadott el a szerzői és szomszédos jogok belső piaci kezeléséről.

               (2)

               Az Európai Parlament 2004. január 15-i jelentésében (1) megállapította, hogy a jogosultaknak szerzői és szomszédos jogi védelmet kell élvezniük ezen jogok érvényességének teljes időtartama alatt, ha az ilyen jogot megállapították, függetlenül a nemzeti határoktól vagy használati módoktól.

               (3)

               Az Európai Parlament hangsúlyozta továbbá, hogy a Közösség bármely intézkedésének a szerzői és szomszédos jogok közös, határokon átnyúló kezelése tekintetében a művészek, beleértve az írók és zenészek bizalmát meg kell erősítenie abban, hogy alkotásuk páneurópai felhasználását anyagilag elismerik (2).

               (4)

               Az új technológiák a kereskedelmi felhasználók új generációjának fellépéséhez vezettek, akik a zenei alkotásokat és más teljesítményeket online alkalmazzák. A jogszerű online zenei szolgáltatásokról szóló rendelkezéshez a szerzői és szomszédos jogok kezelése szükséges.

               (5)

               Az említett jogok egyik kategóriájához tartozik a többszörözés kizárólagos joga, amely valamennyi, a zenei alkotás online terjesztése során készített többszörözésre vonatkozik. A jogok másik kategóriáihoz tartozik a zenei alkotások nyilvánossághoz való közvetítésének joga, a más teljesítmény nyilvánossághoz való közvetítéséért járó méltányos díjazás, valamint a zenei alkotás vagy más teljesítmény hozzáférhetővé tételének kizárólagos joga.

               (6)

               Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3), valamint a bérleti jogról és a kölcsönzési jogról, valamint a szellemi tulajdon területén a szerzői joggal szomszédos egyes jogokról szóló, 1992. november 19-i 92/100/EGK tanácsi irányelv (4) értelmében a zenei alkotások online felhasználásához engedély szükséges mindegyik joghoz. Ezeket a jogokat közös jogkezelők kezelhetik, akik a jogosultak számára meghatalmazottként bizonyos kezelési szolgáltatásokat biztosítanak, illetve a jogokat maguk az egyéni jogosultak is kezelhetik.

               (7)

               Az online jogok engedélyezése gyakran területileg korlátozott, így a kereskedelmi felhasználók minden tagállamban tárgyalásokat folytatnak a közös jogkezelőkkel az online felhasználáshoz tartozó minden egyes jogot illetően.

               (8)

               A zenei alkotások online felhasználásának korában azonban a kereskedelmi felhasználóknak engedélyezési szakpolitikára van szükségük, amely megfelel a mindenütt jelen lévő online környezet jellegzetességeinek, és amely több területre érvényes. Ezért helyénvaló több területre érvényes engedélyezést biztosítani a kereskedelmi felhasználók tevékenységükkel kapcsolatos nagyobb jogbiztonságának erősítése és a jogszerű online szolgáltatások kialakításának elősegítése érdekében, ami pedig a jogosultak bevételét növeli.

               (9)

               A közös, határokon átnyúló jogkezelési szolgáltatás nyújtásának szabadsága azt is jelenti, hogy a jogosultak szabadon választhatják meg közös jogkezelőjüket a Közösségen belüli jogszerű online zenei szolgáltatások működtetéséhez szükséges jogok kezelésére. Ehhez a joghoz tartozik a lehetőség, hogy az online jogok egésze vagy egy része rábízható vagy átruházható egy másik közös jogkezelőre, függetlenül attól, hogy mi a közös jogkezelő vagy a jogosult lakóhelye szerinti tagállam vagy milyen állampolgárságú.

               (10)

               A jogok határokon átnyúló kezeléséhez szükséges hatékony struktúrák előmozdítása azt is biztosítja, hogy a közös jogkezelők a versenyszabályoknak való megfelelés tekintetében magasabb szintű ésszerűsítést és átláthatóságot érnek el, különösen a digitális környezet által előidézett követelmények szempontjából.

               (11)

               A jogosultak és a közös jogkezelők közötti kapcsolatnak, akár szerződésen, akár törvényben meghatározott tagsági szabályokon alapul, a jogszerű online zenei szolgáltatások nyújtásához szükséges valamennyi jogkategória tekintetében tartalmaznia kell a jogosult minimális védelmét. A jogkezelő lakóhely szerinti tagállam vagy állampolgárság alapján nem tehet különbséget a jogosultakkal való eljárásban.

               (12)

               A jogosultak nevében beszedett jogdíjakat egyenlően és a jogosult lakóhelyén, állampolgárságán vagy kategóriáján alapuló megkülönböztetés nélkül kell elosztani. Különösen azokat a jogdíjakat kell a lehető leghatékonyabban és legeredményesebben elosztani, amelyeket a jogosult nevében olyan tagállamban szedtek be, amely nem lakóhelye, vagy amelynek a jogosult nem állampolgára.

               (13)

               Az elszámoltathatóságra, a jogosultaknak a közös jogkezelők döntéshozó szerveiben való képviseletére és a jogviták rendezésére vonatkozó kiegészítő ajánlások biztosítják, hogy a közös jogkezelők magasabb szintű ésszerűsítést és átláthatóságot érnek el, és a jogosultak és a kereskedelmi felhasználók megalapozottan választhatnak. A közös jogkezelő társaságban betöltött tagság kategóriája alapján nem tehető különbség az eljárásban: valamennyi jogosultat, akár szerző, zeneszerző, kiadó, producer, előadóművész vagy egyéb, egyenlő bánásmódban kell részesíteni.

               (14)

               Helyénvaló az online zenei piac fejlődésének folyamatos értékelése,

         AJÁNLJA:
   Meghatározások

               1.

               Jelen ajánlás alkalmazásában a következő meghatározásokat kell használni:

                           a)

                           a „közösségi szintű jogszerű online zenei szolgáltatások nyújtásához szükséges szerzői és szomszédos jogok kezelése” a következő szolgáltatások nyújtását jelenti: engedélyek megadása kereskedelmi felhasználók számára, a jogok ellenőrzése és felügyelete, a szerzői és szomszédos jogok végrehajtása, a jogdíjak beszedése és a jogdíjak elosztása a jogosultak között;

                           b)

                           a „zenei alkotások” bármely zenei alkotást vagy más, védelem alatt álló teljesítményt jelent;

                           c)

                           a „repertoár” azoknak a zenei alkotásoknak a jegyzékét jelenti, amelyeket a közös jogkezelő kezel;

                           d)

                           a „több területre érvényes engedély” olyan engedélyt jelent, amely egynél több tagállam területén érvényes;

                           e)

                           a „közös jogkezelő” azt a személyt jelöli, aki az a) pontban meghatározott szolgáltatásokat nyújtja számos jogosult számára;

                           f)

                           az „online jogok” a következő jogok bármelyikét jelentik:

                                       i.

                                       a többszörözés kizárólagos joga, amely a 2001/29/EK irányelv hatálya alá tartozó valamennyi, immateriális másolat többszörözésére vonatkozik, amelyet a zenei alkotás online terjesztésének folyamata során hoztak létre;

                                       ii.

                                       a zenei alkotás nyilvánossághoz közvetítésének joga akár az engedélyezés és megtiltás jogának formájában az információs társadalomban a 2001/29/EK irányelv értelmében, akár a méltányos javadalmazás jogának formájában a 92/100/EGK irányelv értelmében, amely vonatkozik a tartalomkézbesítésre, az internetes rádióra, a simulcastingra (a sugárzással egy időben számítógépes hálózattal történő nyilvánossághoz közvetítés) vagy a near-on-demand (hívásra eljuttatott) szolgáltatásra, amelyet személyi számítógépre vagy mobiltelefonra továbbítanak;

                                       iii.

                                       a 2001/29/EK irányelv értelmében a zenei alkotás hozzáférhetővé tételének kizárólagos joga, beleértve az on-demand és interaktív szolgáltatásokat;

                           g)

                           a „jogosult” bármely természetes vagy jogi személy, aki online jogokkal rendelkezik;

                           h)

                           a „kereskedelmi felhasználó” bármely, online zenei szolgáltatásnyújtásban érintett személy, akinek a jogosultaktól engedélyre van szüksége a jogszerű online zenei szolgáltatás nyújtásához;

                           i)

                           a „kölcsönös képviseleti megállapodás” bármely kétoldalú megállapodás a közös jogkezelők között, amellyel az egyik közös jogkezelő felhatalmazza a másikat, hogy az előbbi repertoárját saját területén képviselje.

         Általános megjegyzések

               2.

               A tagállamokat felkérik, hogy tegyék meg a szükséges lépéseket a jogszerű közösségi online szolgáltatások fejlődéséért olyan szabályozó környezet erősítésével, amely közösségi szinten leginkább megfelel a szerzői és szomszédos jogok kezelésének a jogszerű online zenei szolgáltatások nyújtása érdekében.

         A jogosultak, közös jogkezelők és kereskedelmi felhasználók közötti kapcsolat

               3.

               A jogosultaknak jogukban áll bármely, a jogszerű online zenei szolgáltatások nyújtásához szükséges online joguk kezelését a választásuk szerinti területen működő, általuk választott közös jogkezelőre bízni, függetlenül a közös jogkezelő vagy a jogosult lakóhelye szerinti tagállamra vagy állampolgárságára.

               4.

               A közös jogkezelőknek a jogosultak érdekeinek képviselete során a legnagyobb gondossággal kell eljárni.

               5.

               Az online jogok engedélyezése szempontjából a jogosultak és a közös jogkezelők közötti kapcsolatot, akár szerződésen, akár törvényben meghatározott tagsági szabályokon alapul, az alábbiak közül legalább egynek kell meghatároznia:

                           a)

                           a jogosultak meghatározzák, melyek azok az online jogok, amelyeket közös jogkezelés körébe vonnak;

                           b)

                           a jogosultak meghatározzák a közös jogképviselők megbízásának területi hatályát;

                           c)

                           a jogosultaknak ésszerű értesítési időn belül jogukban áll visszavonni bármelyik online jogot, az említett jogok több területre érvényes kezelését másik közös jogkezelőre bízva, függetlenül akár a közös jogkezelő, akár a jogosult lakóhelye szerinti tagállamtól, illetve állampolgárságától;

                           d)

                           ha a jogosult egy másik közös jogkezelőre ruházta át egy online jog kezelését, a jogkezelők közötti együttműködés egyéb formáinak sérelme nélkül minden érintett közös jogkezelőnek biztosítania kell, hogy a kérdéses online jogokat visszavonták bármely hatályos, egymással kötött kölcsönös képviseleti megállapodásból.

               6.

               A közös jogkezelők értesítik a jogosultakat és a kereskedelmi felhasználókat az általuk képviselt repertoárról, bármilyen hatályos kölcsönös képviseleti megállapodásról, a kérdéses repertoárra vonatkozó megbízás területi hatályáról és az alkalmazandó díjszabásról.

               7.

               A közös jogkezelők ésszerű időkereten belül értesítik egymást és a kereskedelmi felhasználókat az általuk képviselt repertoár változásairól.

               8.

               A kereskedelmi felhasználók tájékoztatják a közös jogkezelőket a különféle típusú szolgáltatásokról, amelyekhez online jogokat kívánnak szerezni.

               9.

               A közös jogkezelők a kereskedelmi felhasználók számára meghatározott feltételek alapján, a felhasználók közötti megkülönböztetés nélkül engedélyeket adnak meg.

         Egyenlő elosztás és levonások

               10.

               A közös jogképviselők a jogdíjakat az általuk képviselt valamennyi jogosult vagy a jogosultak valamennyi kategóriája között egyenlően osztják el.

               11.

               A közös jogkezelők és a jogosultak közötti kapcsolatot a zenei alkotások közösségi szintű online felhasználására vonatkozó kezelése tekintetében szabályozó szerződések és törvényben meghatározott tagsági szabályok meghatározzák, hogy eszközölnek-e és ha igen, milyen mértékben, levonásokat az elosztandó jogdíjakból a nyújtott kezelési szolgáltatásokon kívül.

               12.

               A jogdíjak kifizetésekor a közös jogkezelők megnevezik az általuk képviselt jogosultakkal szemben a nyújtott kezelési szolgáltatásokon kívül eszközölt levonásokat.

         Megkülönböztetésmentesség és képviselet

               13.

               A közös jogképviselők és a jogosultak közötti kapcsolat, akár szerződésen, akár törvényben szabályozott tagsági szabályokon alapul, a következő elveken nyugszik:

                           a)

                           a bármilyen kategóriába tartozó jogosult a nyújtott kezelési szolgáltatás minden elemével kapcsolatban egyenlő bánásmódban részesül;

                           b)

                           a jogosultak képviselete a belső döntéshozatali folyamatokban tisztességes és kiegyensúlyozott.

         Elszámoltathatóság

               14.

               A közös jogkezelők rendszeresen jelentést készítenek az általuk közvetlenül vagy kölcsönös képviseleti megállapodás értelmében képviselt minden jogosult számára bármely megadott engedélyről, alkalmazandó díjszabásról vagy beszedett és elosztott jogdíjról.

         Jogvita rendezése

               15.

               A tagállamokat felkérik hatékony jogvita-rendezési mechanizmusok biztosítására, különösen a díjszabások, engedélyezési feltételek, továbbá az online jogok kezelés céljából történő átruházása, illetve visszavonása tekintetében.

         Nyomon követés

               16.

               A tagállamokat és a közös jogkezelőket felkérik, hogy éves jelentést tegyenek a Bizottságnak az ezen ajánlással kapcsolatban tett intézkedésekről, valamint a jogszerű online zenei szolgáltatások nyújtásához szükséges szerzői és szomszédos jogok közösségi szintű kezeléséről.

               17.

               A Bizottságnak szándékában áll, hogy rendszeresen értékelje az online zenei ágazat fejlődését ezen ajánlás szempontjából.

               18.

               A Bizottság a 17. pontban említett értékelés alapján mérlegeli a további közösségi szintű intézkedés szükségességét.

         Címzettek

               19.

               Ennek az ajánlásnak a címzettjei a tagállamok és minden gazdasági szereplő, akik érintettek a szerzői és szomszédos jogok Közösségen belüli kezelésében.

      Kelt Brüsszelben, 2005. május 18-án.

            a Bizottság részéről

         Charlie McCREEVY

            a Bizottság tagja

      (1)  A5-0478/2003.

      (2)  Lásd a (29) preambulumbekezdést.

      (3)  HL L 167., 2001.6.22., 10. o.

      (4)  HL L 346., 1992.11.27., 61. o. A 2001/29/EK irányelvvel módosított irányelv.


title: A Bizottság ajánlása ( 2008. május 30.) a nátrium-kromátra, a nátrium-dikromátra és a 2,2′,6,6′-tetrabróm-4,4′-izopropilidén-difenolra (tetrabróm-biszfenol-A) alkalmazandó kockázatcsökkentő intézkedésekről (az értesítés a C(2008) 2256. számú dokumentummal történt) (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               18.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 158/62

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2008. május 30.)
   a nátrium-kromátra, a nátrium-dikromátra és a 2,2′,6,6′-tetrabróm-4,4′-izopropilidén-difenolra (tetrabróm-biszfenol-A) alkalmazandó kockázatcsökkentő intézkedésekről
   (az értesítés a C(2008) 2256. számú dokumentummal történt)
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2008/454/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a létező anyagok kockázatainak értékeléséről és ellenőrzéséről szóló, 1993. március 23-i 793/93/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 11. cikke (2) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 793/93/EGK rendelet keretében elsőbbségi anyagnak minősítették a következő anyagokat az elsőbbségi anyagoknak a 793/93/EGK rendelet szerinti harmadik és negyedik listájára vonatkozó 143/97/EK bizottsági rendelettel (2), illetve 2364/2000/EK bizottsági rendelettel (3) összhangban történő értékelés szempontjából:

                           —

                           nátrium-kromát,

                           —

                           nátrium-dikromát,

                           —

                           2,2′,6,6′-tetrabróm-4,4′-izopropilidén-difenol (tetrabróm-biszfenol-A).

               (2)

               A 793/93/EGK és a 143/97/EK rendeletnek megfelelően kijelölt referens tagállamok – a létező anyagok embert és környezetet érintő kockázatainak becslésére vonatkozó elvek megállapításáról szóló, 1994. június 28-i 1488/94/EK bizottsági rendelettel (4) összhangban – befejezték az említett anyagok emberi és környezeti kockázatainak értékelését, és – a 793/93/EGK rendeletnek megfelelően – stratégiát javasoltak a kockázatok csökkentésére.

               (3)

               A toxicitási, ökotoxicitási és környezetvédelmi tudományos bizottság és az egészségügyi és környezeti kockázatok tudományos bizottsága konzultáción vett részt és véleményt bocsátott ki a referens tagállamok által elvégzett kockázatelemzések tekintetében. A szóban forgó vélemények megjelentek az említett bizottságok honlapján.

               (4)

               A kockázatértékelés eredményeit és a kockázatcsökkentésre irányuló stratégiák további eredményeit a vonatkozó bizottsági közlemény (5) ismerteti.

               (5)

               Az értékelés alapján egyes anyagok tekintetében indokolt ajánlást tenni bizonyos kockázatcsökkentő intézkedésekre.

               (6)

               A munkavállalók tekintetében ajánlott kockázatcsökkentő intézkedéseket a munkavállalók védelmére vonatkozó jogi szabályozás keretében indokolt mérlegelni, ez a keret ugyanis alkalmasnak tekinthető arra, hogy a kockázatokat a szükséges mértékben mérsékelje.

               (7)

               Az ebben az ajánlásban megfogalmazott kockázatcsökkentő intézkedések összhangban vannak a 793/93/EGK rendelet 15. cikke (1) bekezdésének megfelelően létrehozott bizottság véleményével,

         AJÁNLJA:
   1.   SZAKASZ
   NÁTRIUM-KROMÁT

         (CAS-szám 7775-11-3; Einecs-szám 231-889-5)

   Intézkedések a munkavállalói (1) és a környezeti (2, 3, 4, 5, 6) kockázatok csökkentésére

               1.

               A festékek és színezékek előállításához, fémkezelő termékek összetevőjeként, elektrolitos plattírozáshoz és faszínező pácként króm(VI)-vegyületeket használó munkáltatóknak figyelmen kívül kell hagyniuk minden olyan, nemzeti szinten kialakított ágazatspecifikus iránymutatást, amely a 98/24/EK tanácsi irányelv (6) 12. cikkének (2) bekezdése szerinti gyakorlati, nem kötelező iránymutatáson alapul.

               2.

               Indokolt, hogy az érintett tagállamok illetékes hatóságai a 2008/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) alapján kibocsátott engedélyekben a króm(VI)-ra vonatkozó feltételeket, kibocsátási határértékeket vagy azzal egyenértékű paramétereket, illetve technikai intézkedéseket állapítsanak meg annak érdekében, hogy az érintett létesítmények a rendelkezésre álló legjobb technológiák szerint működjenek, figyelembe véve ezen létesítmények műszaki jellemzőit, földrajzi elhelyezkedését és a helyi környezeti tényezőket.

               3.

               A tagállamoknak pontosan nyomon kell követniük a rendelkezésre álló legjobb technológiáknak a króm(VI) tekintetében történő alkalmazását, és a rendelkezésre álló legjobb technológiákról való információcsere keretében minden fontos fejleményt be kell jelenteniük a Bizottságnak.

               4.

               A 2008/1/EK irányelv szerinti engedélyezés és ellenőrzés megkönnyítése érdekében indokolt a króm(VI)-ra kiterjeszteni a rendelkezésre álló legjobb technológiákra vonatkozó iránymutatás folyamatban lévő kidolgozási munkálatait.

               5.

               A környezeti kockázat elkerülésére indokolt adott esetben nemzeti szabályozással korlátozni a helyi kibocsátást a környezetbe.

               6.

               A króm(VI)-kibocsátás miatt kockázatnak kitett víztestek tekintetében az érintett tagállamok környezetminőségi előírásokat állapítanak meg, valamint nemzeti szennyezéscsökkentő intézkedéseket hoznak, hogy a 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (8) összhangban 2015-re teljesítsék a szóban forgó előírásokat.

         2.   SZAKASZ
   NÁTRIUM-DIKROMÁT

         (CAS-szám 10588-01-9; Einecs-szám 234-190-3)

   Intézkedések a munkavállalói (7) és a környezeti (8, 9, 10, 11, 12) kockázatok csökkentésére

               7.

               A festékek és színezékek előállításához, fémkezelő termékek összetevőjeként, elektrolitos plattírozáshoz és faszínező pácként króm(VI)-vegyületeket használó munkáltatóknak figyelmen kívül kell hagyniuk minden olyan, nemzeti szinten kialakított ágazatspecifikus iránymutatást, amely a 98/24/EK irányelv 12. cikkének (2) bekezdése szerinti gyakorlati, nem kötelező iránymutatáson alapul.

               8.

               Indokolt, hogy az érintett tagállamok illetékes hatóságai a 2008/1/EK irányelv alapján kibocsátott engedélyekben a króm(VI)-ra vonatkozó feltételeket, kibocsátási határértékeket vagy azzal egyenértékű paramétereket, illetve technikai intézkedéseket állapítsanak meg annak érdekében, hogy az érintett létesítmények a rendelkezésre álló legjobb technológiák szerint működjenek, figyelembe véve ezen létesítmények műszaki jellemzőit, földrajzi elhelyezkedését és a helyi környezeti tényezőket.

               9.

               A tagállamoknak pontosan nyomon kell követniük a rendelkezésre álló legjobb technológiáknak a króm(VI) tekintetében történő alkalmazását, és a rendelkezésre álló legjobb technológiákról való információcsere keretében minden fontos fejleményt be kell jelenteniük a Bizottságnak.

               10.

               A 2008/1/EK irányelv szerinti engedélyezés és ellenőrzés megkönnyítése érdekében indokolt a króm(VI)-ra kiterjeszteni a rendelkezésre álló legjobb technológiákra vonatkozó iránymutatás folyamatban lévő kidolgozási munkálatait.

               11.

               A környezeti kockázat elkerülésére indokolt adott esetben nemzeti szabályozással korlátozni a helyi kibocsátást a környezetbe.

               12.

               A króm(VI)-kibocsátás miatt kockázatnak kitett víztestek tekintetében az érintett tagállamok környezetminőségi előírásokat állapítanak meg, továbbá nemzeti szennyezéscsökkentő intézkedéseket hoznak, hogy a 2000/60/EK irányelvvel összhangban 2015-re teljesítsék a szóban forgó előírásokat.

         3.   SZAKASZ
   2,2′,6,6′-TETRABRÓM-4,4′-IZOPROPILIDÉN-DIFENOL (TETRABRÓM-BISZFENOL-A)

         (CAS-szám 79-94-7; Einecs-szám 201-236-9)

   Intézkedések a környezeti kockázatok csökkentésére (13, 14)

               13.

               Indokolt, hogy az érintett tagállamok illetékes hatóságai a 2008/1/EK irányelv alapján kibocsátott engedélyekben a TBBPA-ra vonatkozó feltételeket, kibocsátási határértékeket vagy azzal egyenértékű paramétereket, illetve technikai intézkedéseket állapítsanak meg annak érdekében, hogy az érintett létesítmények a rendelkezésre álló legjobb technológiák szerint működjenek, figyelembe véve ezen létesítmények műszaki jellemzőit, földrajzi elhelyezkedését és a helyi környezeti tényezőket.

               14.

               A környezeti kockázat elkerülésére indokolt adott esetben nemzeti szabályozással korlátozni a TBBPA helyi kibocsátását a környezetbe.

         4.   SZAKASZ
   CÍMZETTEK

               15.

               Ennek az ajánlásnak a szóban forgó anyagokat importáló, előállító, szállító, tároló, készítmény összeállításához vagy más módon feldolgozó, felhasználó, ártalmatlanító vagy hasznosító valamennyi ágazat és a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2008. május 30-án.

            a Bizottság részéről

         Stavros DIMAS

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 84., 1993.4.5., 1. o. Az 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított rendelet.

      (2)  HL L 25., 1997.1.28., 13. o.

      (3)  HL L 273., 2000.10.26., 5. o.

      (4)  HL L 161., 1994.6.29., 3. o.

      (5)  HL C 152., 2008.6.18., 11. o.

      (6)  HL L 131., 1998.5.5., 11. o. A 2007/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 165., 2007.6.27., 21. o.) módosított irányelv.

      (7)  HL L 24., 2008.1.29., 8. o.

      (8)  HL L 327., 2000.12.22., 1. o. A legutóbb a 2008/32/EK irányelvvel (HL L 81., 2008.3.20., 60. o.) módosított irányelv.


				|

		52013DC0354

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Dánia 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Dánia 2012–2016-os időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2013/0354 final - 2013/ () */

Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Dánia 2013. évi nemzeti reformprogramjáról
és Dánia 2012–2016-os időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjának tanácsi
véleményezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke
(2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok
megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i
1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 6. cikke (1)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[4],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács
2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020”
elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a
növekedést és foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló
javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít,
amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa
lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.
(2)       A Tanács a Bizottság
javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az
Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást
(2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot[5], melyek együtt alkotják az
„integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti
gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált
iránymutatásokat.
(3)       Az állam-, illetve
kormányfők 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és
Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges
ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és
euróövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó
intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az
Európa 2020 stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások
végrehajtása iránt.
(4)       A Tanács
2012. július 6-án ajánlást fogadott el Dánia 2012. évi nemzeti
reformprogramjáról, valamint véleményezte Dánia 2011-2015-ös időszakra
vonatkozó, aktualizált konvergenciaprogramját.
(5)       A Bizottság
2012. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést[6], amely a gazdaságpolitikai
koordináció 2013. évi európai szemeszterének kezdetét jelöli. A Bizottság az
1176/2011/EU rendelet alapján 2012. november 28-án elfogadta a riasztási
mechanizmus keretében készült jelentést[7],
amelyben Dániát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes
vizsgálatra kerül sor.
(6)       Az Európai Tanács
2013. március 14-én elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési
konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló
prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedésbarát költségvetési
konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak
történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a
versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi
következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(7)       A Bizottság 2013. április
10-én közzétette a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és
kiigazításáról szóló 1176/2011/EU rendelet 5. cikke értelmében végzett, Dániára
vonatkozó részletes vizsgálatának eredményeit[8].
Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Dániában
makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatóak, amelyek azonban nem
tekinthetők túlzottnak.
(8)       Dánia 2013. április 30-án
benyújtotta a 2012–2016-os időszakra vonatkozó 2013. évi
konvergenciaprogramját és 2013. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási
pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg
került sor.
(9)       A 2013. évi
konvergenciaprogramnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése
alapján a Tanács úgy véli, hogy a programban szereplő költségvetési
előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A
GDP növekedését 2013-ban 0,7 %-ra és 2014-ben 1,6 %-ra
előrejelző forgatókönyv nagyjából megfelel a Bizottság 2013. tavaszi
előrejelzésének, mely szerint a GDP 0,7 %-kal, illetve 1,7 %-kal
növekszik. A programban felvázolt stratégia a Stabilitási és Növekedési
Paktumban meghatározott célokat tükrözve a túlzott hiány kiigazítását és a
0,5 %-nál nem nagyobb strukturális hiányra vonatkozó középtávú
költségvetési cél (MTO) 2013-ig történő elérését célozza. A program
2013-ra a GDP 1,7 %-ának megfelelő, 2014-re pedig a GDP
1,8 %-ának megfelelő államháztartási hiányt irányoz elő, ami
összhangban áll a túlzotthiány-eljárás keretében a Bizottság által javasolt
határidővel. A 2011–2013-as időszakban a strukturális
költségvetésiegyenleg-számításokon alapuló átlagos éves költségvetési
kiigazítás összhangban áll a túlzotthiány-eljárás keretében tett tanácsi
ajánlással. Az államháztartás reálkiadásainak (a diszkrecionális bevételi
intézkedéseket is magában foglaló) növekedése a becslések szerint 2013-ban
nulla, 2014-ben pedig 0,4 % lesz, tehát mindkét évben megfelel a
kiadásnövelési referenciaértéknek. Dániában általánosságban véve rendezett az
államháztartás, és az ország máris teljesítette középtávú költségvetési célt. Mindazonáltal,
többek között az ország elöregedő népessége és ambiciózus jóléti
politikája miatt, Dánia számára elengedhetetlen, hogy megőrizze a
költségvetési politika szilárd és fenntartható keretét, valamint a hiányt a
Szerződésben meghatározott, a GDP 3 %-ának megfelelő
referenciaérték alatt tartsa.
(10)     Dánia 2012-ben hajtotta végre
a rokkantsági nyugdíj és a rugalmas munkavállalás rendszerének reformját, amely
2013. január 1-jén lépett hatályba. Ezek a reformok jelentős intézkedések
Dánia munkaerő-kínálatának fokozása szempontjából. A munkaerőpiactól
leginkább eltávolodottak, köztük a migrációs hátterű és tartósan
munkanélküli személyek, illetve az alacsony képzettségű munkavállalók
foglalkoztathatóságának javítása azonban továbbra is kihívást jelent. A dán
kormány ambiciózus reformtervének elismerése mellett fontos biztosítani, hogy
Dánia ismert „flexicurity” (rugalmas biztonság) modellje továbbra is
elősegítse a munkanélküliség és a munkavállalás közötti zökkenőmentes
átmenetet, ugyanakkor mérsékelje a marginalizálódást és a társadalmi
kirekesztettséget. Az oktatás, képzés és készségfejlesztés szintén
jelentős szerepet tölt be ebben a tekintetben.
(11)     Dánia méltán kezeli
egyértelmű prioritásként az oktatást. Mégis, folyamatos erőfeszítésre
van szükség az oktatási és képzési rendszer minőségének és
költséghatékonyságának javítása érdekében, például a kezdeményezett reformok
megvalósítása által. Az alapfokú és alsó középfokú oktatási rendszer javasolt
reformja helyes irányba mutat, és várhatóan pozitív hatással lesz az
iskolarendszer költséghatékonyságára és az oktatás minőségére, beleértve a
tanulók végzettségi szintjét is. A szakképzést illetően a dán kormány
lépéseket tett annak érdekében, hogy javítsa a fiatalok szakképzésének
minőségét, valamint biztosítsa a szükséges tanulószerződéses
gyakorlati képzéseket. A kormány, az önkormányzatok, a régiók és a szociális
partnerek bevonásával bizottságot hoztak létre azzal a céllal, hogy tartós
megoldást találjanak a tanulószerződéses gyakorlati képzések szükséges
kínálatának biztosítására és a szakoktatási és -képzési rendszer
minőségének javítására. Amennyiben tartós és ambiciózus megoldás születik
mind a tanulószerződéses gyakorlati képzések hiánya, mind a fiatalok szakképzési
rendszerére jellemző magas lemorzsolódási arány jelentette problémákra,
Dánia valóban felkészültebben nézhet szembe a munkaerőpiac jövőbeni
készségigényeivel és növekedhet a termelékenységi teljesítmény.
(12)     Dánia nagyobb gazdasági
növekedést érhet el, ha a helyi és kiskereskedelmi szolgáltatások terén
megszünteti a verseny akadályait, mivel ez az ágazat kiemelkedő
jelentőséggel bír a dán gazdaságban. A dán kormány 2012-ben új
versenytörvényt terjesztett elő, ami a helyes irányba tett fontos lépésnek
bizonyult. A versenyjog felülvizsgálatának eredményeként bevezették a
versenyszabályok hatékonyabb végrehajtási mechanizmusait, amelyek teljes
mértékben követik a 2012-es ajánlás vonatkozó részét. Többet is lehet azonban
tenni annak érdekében, hogy biztosítsák az ágazati és közszolgálati területeken
a versenyképesség és a piac működésének javítását célzó intézkedések
hatékonyságát. Számos, erre a területre vonatkozó szakpolitikai kezdeményezés
még igen korai szakaszban van, és folyamatos erőfeszítésekre van szükség a
hatékony végrehajtás érdekében.
(13)     A múlt év során fontos elemzés
készült a háztartások nemzeti és uniós szintű eladósodottságáról, hogy
felmérjék a pénzügyi és gazdasági stabilitást fenyegető veszélyeket.
Jelenleg úgy tűnik, hogy a pénzügyi stabilitást veszélyeztető
tényezők korlátozottak, ám folyamatos ellenőrzést igényelnek. A dán
hatóságok több intézkedést hoztak a jelzáloghitel-rendszer megszilárdítása
érdekében. Többek között bevezették a lakásvásárlási célú jelzáloghitelek
kockázatjelölési rendszerét és szigorították a változó kamatozású és/vagy
halasztott törlesztésű kölcsönök feltételeit. A jelzáloghitelt nyújtó
intézmények saját kezdeményezésükre kiegészítő biztosítékok nyújtására
irányuló intézkedéseket hoztak. Valamennyi említett intézkedés a helyes irányba
mutat, de szigorú ellenőrzésre lesz szükség annak megállapítása érdekében,
hogy valóban elérik-e a kívánt hatásokat. A Bizottság megvizsgálja Dánia
rendszeres jelentéseit az ezzel kapcsolatban hozott intézkedések hatásáról. A
dán ingatlanadózást idővel felül kellene vizsgálni, hogy csökkenjen a
torzulás és fokozódjon a rendszer anticiklikus jellege.
(14)     Az európai szemeszterrel
összefüggésben a Bizottság elvégezte Dánia gazdaságpolitikájának átfogó
elemzését. Értékelte a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot,
valamint bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit. A programoknak nem csupán
a fenntartható költségvetés, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája
szempontjából mutatott jelentőségét vette figyelembe, hanem azt is, hogy
azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy
az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a
jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az
alábbi 1–3. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett
ajánlásait.
(15)     A Tanács ezen értékelés
fényében megvizsgálta Dánia konvergenciaprogramját, és arról alkotott
véleményét[9]
különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.
(16)     A Bizottság részletes
felülvizsgálata eredményének és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta
Dánia nemzeti reformprogramját és konvergenciaprogramját. A makrogazdasági
egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló 1176/2011/EU
rendelet 6. cikke szerinti tanácsi ajánlásokat különösen az alábbi 3. ajánlás
tükrözi,
AJÁNLJA, hogy Dánia a 2013–2014-es
időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           2013-ban hajtsa végre a
tervezett költségvetési stratégiát, ezáltal biztosítva a túlzott hiány 2013-ig
történő kiigazítását. Ezen túlmenően hajtsa végre a 2014-re és az
utána következő időszakra vonatkozó költségvetési stratégiát a
megfelelő költségvetési kiigazítás biztosítása és a középtávú cél
érvényesülése érdekében.
2.           Tegyen további intézkedéseket
a munkaerőpiac peremére szorult emberek, köztük a migrációs háttérrel
rendelkezők, a tartósan munkanélküliek és az alacsony képzettségű
munkavállalók foglalkoztathatóságának javítása céljából. Javítsa a szakképzés
minőségét annak érdekében, hogy csökkenjen a lemorzsolódók aránya és
növelje a tanulószerződéses gyakorlati képzések számát. Hajtsa végre az
alapfokú és alsó középfokú oktatás reformját a végzettségi szint emelése és az
oktatási rendszer költséghatékonyságának javítása érdekében.
3.           Folytassa a versenyt
akadályozó tényezők felszámolását a szolgáltatási ágazatokban, beleértve a
kiskereskedelmet és az építőipart, valamint javítsa a közszolgáltatások
hatékonyságát.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
[3]               COM(2013) 354 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 és P7_TA(2013)0053.
[5]               A Tanács 2013. április 26-i 2013/208/EU
határozata.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 115 final.
[9]               A Tanács 1466/97/EK rendelete 9. cikkének (2) bekezdése
értelmében.