title: Ajánlás: a Tanács Ajánlása Dániának a túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről

text:
   HU
HU    HU
 ---pagebreak---     EURÓPAI BIZOTTSÁG
                                     Brüsszel, 2010.6.15.
                                     SEC(2010) 744 végleges
                           Ajánlás:
                  A TANÁCS AJÁNLÁSA
   Dániának a túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről
HU                                                          HU
 ---pagebreak---                                                 Ajánlás:
                                       A TANÁCS AJÁNLÁSA
                      Dániának a túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (7)
   bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   mivel:
   (1)     A Szerződés 126. cikke szerint a tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési
           hiányt.
   (2)     A Stabilitási és Növekedési Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható,
           munkahelyteremtéshez vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás
           célkitűzésén alapul.
   (3)     A Stabilitási és Növekedési Paktum 2005-ös reformja a Paktum eredményességének és
           közgazdasági megalapozottságának fokozását és az államháztartás hosszú távú
           fenntarthatóságának védelmét tűzte ki célul, továbbá azt, hogy a túlzott hiány esetén
           követendő eljárás valamennyi szakaszában vegyék teljes mértékben figyelembe
           mindenekelőtt a gazdasági és költségvetési hátteret. A Stabilitási és Növekedési
           Paktum így támogatja azokat az állami intézkedéseket, amelyek a gazdasági helyzet
           figyelembevétele mellett a költségvetés stabilitásának mihamarabbi visszaállítását
           célozzák.
   (4)     A Tanács [2010. július 13-án] a Szerződés 126. cikke (6) bekezdésének megfelelően
           úgy határozott, hogy Dániában túlzott hiány áll fenn.
   (5)     A Szerződés 126. cikke (7) bekezdésének és a túlzott hiány esetén követendő eljárás
           végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló 1467/97/EK tanácsi rendelet1
           (amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része) 3. cikkének megfelelően a
           Tanácsnak ajánlásokat is kell tennie az érintett tagállamnak annak érdekében, hogy a
           túlzott hiányt egy meghatározott időszakon belül megszüntesse. Az ajánlásnak
           legfeljebb hathónapos határidőt kell megállapítania ahhoz, hogy az érintett tagállam
           eredményes lépéseket tegyen a túlzott hiány kiigazítása érdekében, valamint meg kell
           határoznia a túlzott hiány kiigazításának határidejét, amelyet a túlzott hiány
           megállapítását követő évben kell teljesíteni, hacsak nem állnak fenn különleges
   1
           HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
HU                                                 2                                             HU
 ---pagebreak---        körülmények. Annak megállapítására, hogy fennállnak-e különleges körülmények,
       figyelembe kell venni az 1467/97/EK rendelet 2. cikkének (3) bekezdésében
       meghatározott „érdemleges tényezőket”. A túlzott hiány megszüntetéséről szóló
       ajánlásban továbbá a Tanácsnak kérnie kell, hogy a tagállam irányadó szinten évente
       legalább a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javítsa a strukturális, vagyis a
       ciklikus hatásoktól megtisztított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül
       számított egyenleget.
   (6) Dánia esetében fennállnak azok a különleges körülmények, amelyek a Stabilitási és
       Növekedési Paktum 2005-ös reformja óta lehetővé teszik a túlzott hiány esetén
       követendő eljárás rugalmasabb alkalmazását. A 2009. évi visszaesés mindenekelőtt a
       magánfogyasztás, a beruházások és az export hirtelen csökkenését tükrözte, ami a
       pénzügyi válság és a globális recesszió, elsősorban a fő kereskedelmi partnerek
       (Németország, az Egyesült Királyság, Svédország és Norvégia) lanyhuló keresletének
       a következménye. A 2010. évi hiány a gazdasági visszaesésre, és a dán hatóságok által
       az európai gazdaságélénkítési tervvel összhangban hozott ösztönző intézkedésekre
       vezethető vissza. A különleges körülmények fennállása feljogosítja a Tanácsot arra,
       hogy a túlzott hiány középtávú keretben történő megszüntetését engedélyezze.
   (7) A túlzott hiány esetén követendő eljárás keretében tett 2010. áprilisi bejelentés szerint
       a 2010. évi tervezett államháztartási hiány Dániában – a gazdasági visszaesés és a
       konvergenciaprogram 2010. februári változatában részletezett gazdaságélénkítési terv
       költségvetési hatásának figyelembevételével – eléri a GDP 5,4 %-át. A Bizottság
       szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzése szerint az államháztartási hiány – változatlan
       politikát feltételezve – a GDP 2009. évi 2,7 %-áról 2010-ben 5,5 %-ra szélesedik,
       majd 2011-ben a GDP 4,9 %-ára csökken. Ez a feltételezés nem veszi figyelembe a
       kormány által 2010. május 25-én bejelentett, 2011-re vonatkozó konszolidációs
       intézkedéseket, illetve azokat az intézkedéseket, amelyeket még nem részleteztek kellő
       mértékben. A 2009 előtt elért többletet kihasználva Dánia 2009-ben a GDP 2,2 %-át,
       2010-ben pedig 1,3 %-át kitevő összegű költségvetési ösztönző intézkedéseket
       fogadott el az európai gazdaságélénkítési tervvel összhangban. Az élénkülést célzó
       intézkedések megoszlanak a tartós adócsökkentés és az átmeneti állami beruházási
       intézkedések között.
   (8) Tekintettel a különleges körülményekre és az európai gazdaságélénkítési tervre,
       átlagos éves költségvetési erőfeszítést ajánlott végrehajtani. A költségvetési
       erőfeszítésnek figyelembe kell vennie a fiskális politikai célok eléréséhez szükséges
       összes tényezőt, kezdve az államháztartási hiány és az államadósság szintjével, de más
       mutatókat is figyelembe véve, ilyen lehet például a folyó fizetési mérleg egyenlege, a
       pénzügyi szektor függő kötelezettségeinek szintje, a kamatszolgálat, a kockázati
       felárak, valamint az elöregedéssel kapcsolatos kiadások középtávon várható alakulása.
       Az átlagos éves költségvetési erőfeszítés számításakor a Bizottság szolgálatainak
       2010. tavaszi előrejelzésében szereplő 2011. évi hiányt tekintik kiindulási pontnak. A
       nominális hiányra vonatkozóan megállapított 3 %-os cél határidőre való eléréséhez
       szükséges teljes költségvetési erőfeszítés kiszámításakor feltételezik továbbá, hogy a
       kibocsátási rés 2015-ig fokozatosan bezárul.
   (9) Ennek ismeretében indokolt a túlzott hiány kiigazítását középtávú keretben – 2013-ra
       kitűzött határidővel – megcélozni. Tekintettel arra, hogy nincsenek nagyobb gazdasági
       egyensúlytalanságok, a hiteles és fenntartható kiigazítási pálya érdekében a dán
       hatóságoknak mindenekelőtt a tervezetteknek megfelelően kell végrehajtaniuk 2010-
HU                                             3                                                 HU
 ---pagebreak---         ben a költségvetési intézkedéseket, és a 2011–2013 közötti időszakban a GDP 0,5 %-
        át kitevő átlagos éves strukturális kiigazítást kell biztosítaniuk; a konjunkturális
        feltételek figyelembevételével meg kell határozniuk a túlzott hiány 2013-ig történő
        megszüntetéséhez szükséges intézkedéseket, és a jelenleg vártnál kedvezőbb gazdasági
        vagy költségvetési feltételek esetén fel kell gyorsítaniuk a hiány csökkentését.
   (10) Ahogy a költségvetési eredmények is jelzik, Dániának előnyére vált a viszonylag erős
        költségvetési keret, amelyre a széles lefedettség, az átláthatóság és a költségvetési
        szabályok láthatósága jellemző. Az államháztartás a fogyasztási kiadások terén
        azonban hajlamos volt a célok túllépésére. A gazdasági szankciókat is magukban
        foglaló     közelmúltbeli      kezdeményezések        fokozottan     ösztönözhetik   az
        önkormányzatokat a meghatározott célok betartására. 2002 óta a dán adópolitika
        középpontjában az adóbefagyasztás áll, amelynek értelmében a közvetlen és a
        közvetett adók nem emelkedhetnek. Az adóbefagyasztás nem állt a 2009-ben
        végrehajtott jelentős adóreform útjába, annak szigorú betartása ugyanakkor nehézkessé
        teheti a további kiigazítások végrehajtását.
   (11) A dán hatóságok által 2010. áprilisban bejelentett adatok alapján a bruttó államadósság
        2009-ben a GDP 41,6 %-a volt és a tervek szerint 2010-ben 45,1 %-ra növekszik. A
        Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzése szerint változatlan politikát
        feltételezve az adósság aránya 2010-ben várhatóan a GDP 46 %-ára növekszik, majd
        2011-ben tovább emelkedik a GDP 49,5 %-ára, de még mindig a 60%-os
        referenciaérték alatt marad.
   (12) A túlzott hiány esetén követendő eljárás alatti fokozott felügyelet érdekében
        rendszeresen és kellő időben nyomon kell követni a költségvetési konszolidációs
        stratégia végrehajtásában elért előrehaladást. Ezzel összefüggésben célszerű lenne, ha
        Dánia következő aktualizált konvergenciaprogramjaiban külön fejezetet szentelne
        ennek a témának.
   (13) A Tanács véleménye szerint a költségvetés konszolidálására tett intézkedéseknek
        általánosságban véve tartós javulást kell biztosítaniuk az államháztartás egyenlegében,
        miközben az államháztartás színvonalának növelésére és a gazdaság növekedési
        potenciáljának erősítésére irányulnak.
   ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   (1)  Elismerve, hogy Dánia 2010. évi költségvetési egyenlege egyfelől a visszaesésre
        megfelelő választ jelentő és az európai gazdaságélénkítési tervvel összhangban levő,
        2009-ben a GDP 2,2%-át, 2010-ben pedig a GDP 1,3 %-át kitevő összegű
        intézkedésekre, másfelől az automatikus stabilizátorok beavatkozástól mentes
        működésére vezethető vissza, a dán hatóságoknak a lehető leggyorsabban, legkésőbb
        2013-ig meg kell szüntetniük a jelenleg fennálló túlzott hiányt.
   (2)  A dán hatóságoknak középtávú intézkedésekkel hiteles és fenntartható módon a GDP
        3 %-a alá kell csökkenteniük az államháztartási hiányt. A dán hatóságoknak ezért:
        (a)     A konvergenciaprogram legújabb aktualizált változatában előirányzottaknak
                megfelelően kell végrehajtaniuk a költségvetési intézkedéseket 2010-ben, és
                2011-ben meg kell kezdeniük a konszolidációt, hogy a hiány 2013-ig a
                referenciaérték alá csökkenjen.
HU                                               4                                              HU
 ---pagebreak---           (b)     A 2011–2013 közötti időszakban legalább a GDP 0,5 %-ának megfelelő
                  átlagos éves költségvetési erőfeszítést kell biztosítaniuk.
          (c)     A konjunkturális feltételek figyelembevételével meg kell határozniuk és
                  következetesen végre kell hajtaniuk a túlzott hiány 2013-ig történő
                  megszüntetéséhez szükséges intézkedéseket, és a jelenleg vártnál kedvezőbb
                  gazdasági vagy költségvetési feltételek esetén fel kell gyorsítaniuk a hiány
                  csökkentését.
   (3)    A Tanács a dán kormány számára az eredményes intézkedések megtételének, valamint
          a túlzott hiány megszüntetése irányába tett előrelépéshez szükséges intézkedések
          meghatározásának határidejeként [2011. január 13-át] tűzi ki. Az intézkedések
          eredményességének értékelése figyelembe fogja venni a Bizottság szolgálatainak
          2010. tavaszi előrejelzésében levő gazdasági kilátásokhoz képest kialakult
          fejleményeket.
   A dán hatóságoknak a túlzott hiány esetén követendő eljárás megszüntetéséig
   konvergenciaprogramjuk következő aktualizált változataiban külön fejezetben kell
   tárgyalniuk az említett ajánlások végrehajtása terén tett előrelépést.
   Emellett a Tanács hangsúlyozza a középtávú célkitűzés elérésének fontosságát a gazdasági
   visszaesések megfelelő költségvetési kezelése szempontjából. Ezért a Tanács felkéri a dán
   hatóságokat arra, hogy a túlzott hiány megszüntetése után biztosítsák a középtávú célkitűzés –
   2015-re strukturálisan kiegyensúlyozott költségvetés elérése – irányába mutató költségvetési
   konszolidáció fenntartását.
   Ennek az ajánlásnak a Dán Királyság a címzettje.
   Kelt Brüsszelben,
                                                a Tanács részéről
                                                az elnök
                                                […]
HU                                                5                                               HU


Fontos jogi nyilatkozat

|

52007PC0213

Ajánlás a Tanács határozata Bulgáriának és Romániának a Tanács által az Európai Unióról szóló szerződés 34. cikkének megfelelően létrehozott, az Európai Unió tagállamai közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló 2000. május 29-i egyezményhez történő csatlakozásáról  /* COM/2007/0213 végleges - CNS 2007/0080 */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 25.4.2007COM(2007) 213 végleges2007/0080 (CNS)AjánlásA TANÁCS HATÁROZATABulgáriának és Romániának a Tanács által az Európai Unióról szóló szerződés 34. cikkének megfelelően létrehozott, az Európai Unió tagállamai közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló 2000. május 29-i egyezményhez történő csatlakozásáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSBulgária és Románia 2005. évi csatlakozási okmánya[1] egyszerűsített rendszert vezetett be Bulgáriának és Romániának a tagállamok által az EU-Szerződés 34. (korábbi K.3) cikke vagy az EK-Szerződés 293. cikke alapján megkötött egyezményekhez (és jegyzőkönyvekhez) történő csatlakozására. Ezért az ezen egyezményekhez való csatlakozáshoz nem szükséges külön jegyzőkönyveket megtárgyalni és megkötni (ami 27 tagállam ratifikációját vonná maga után): a csatlakozási okmány 3. cikkének (3) bekezdése ugyanis előírja, hogy Bulgária és Románia egyszerűen a csatlakozási okmány alapján csatlakozik ezen egyezményekhez és jegyzőkönyvekhez.A csatlakozási okmány 3. cikkének (3) és (4) bekezdése ezért előírja, hogy a Tanács határozatot fogad el, amelyben meghatározza ezen egyezmények Bulgária és Románia vonatkozásában történő hatályba lépésének időpontját, és elvégzi ezen egyezményeknek a két új tagállam csatlakozása miatt szükséges megfelelő kiigazításait (beleértve az egyezmények bolgár és román nyelvű változatának elfogadását, amelyek egyaránt hitelesek lesznek). A Tanács a Bizottság ajánlására, az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően jár el.A csatlakozási okmány I. melléklete felsorolja az érintett hét bel- és igazságügyi egyezményt és jegyzőkönyvet.A felsorolás tartalmazza a Tanács által az Európai Unióról szóló szerződés 34. cikkének megfelelően létrehozott, az Európai Unió tagállamai közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló 2000. május 29-i egyezményt és a Tanács által az Európai Unióról szóló szerződés 34. cikkének megfelelően létrehozott, az Európai Unió tagállamai közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló egyezményhez csatolt 2001. október 16-i jegyzőkönyvet.A Bizottság tanácsi határozatra vonatkozó ezen ajánlásának célja, hogy a csatlakozási okmány 3. cikkének (4) bekezdésével összhangban elvégezze a Bulgáriának és Romániának a fent említett egyezményhez és jegyzőkönyvhöz történő csatlakozásával szükségessé vált kiigazításokat.2007/0080 (CNS)AjánlásA TANÁCS HATÁROZATABulgáriának és Romániának a Tanács által az Európai Unióról szóló szerződés 34. cikkének megfelelően létrehozott, az Európai Unió tagállamai közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló 2000. május 29-i egyezményhez történő csatlakozásárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre,tekintettel Bulgária és Románia csatlakozási szerződésére,tekintettel Bulgária és Románia csatlakozási okmányára (a továbbiakban: csatlakozási okmány) és különösen annak 3. cikke (4) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására[2],tekintettel az Európai Parlament véleményére[3],mivel:(1) a Tanács által az Európai Unióról szóló szerződés 34. cikkének megfelelően létrehozott, az Európai Unió tagállamai közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló egyezményt[4] (a továbbiakban: a kölcsönös jogsegélyről szóló egyezmény) 2000. május 29-én írták alá Brüsszelben, és 2005. augusztus 23-án lépett hatályba.(2) A kölcsönös jogsegélyről szóló egyezményhez csatolták a Tanács által az Európai Unióról szóló szerződés 34. cikkének megfelelően létrehozott, az Európai Unió tagállamai közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló egyezményhez csatolt 2001. október 16-i jegyzőkönyvet[5] (a továbbiakban: a kölcsönös jogsegélyről szóló jegyzőkönyv), amely 2005. október 5-én lépett hatályba.(3) A csatlakozási okmány 3. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy Bulgária és Románia csatlakozik a csatlakozási okmány I. mellékletében felsorolt, a tagállamok által aláírt egyezményekhez és jegyzőkönyvekhez, beleértve a kölcsönös jogsegélyről szóló jegyzőkönyvet is. Ezek Bulgária és Románia tekintetében a Tanács által meghatározott időpontban lépének hatályba.(4) A csatlakozási okmány 3. cikkének (4) bekezdésével összhangban a Tanácsnak el kell végeznie a fent említett egyezményekhez és jegyzőkönyvekhez történő csatlakozás miatt szükséges valamennyi kiigazítást,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkA kölcsönös jogsegélyről szóló egyezmény Bulgária, Románia és azon tagállamok között, amelyek vonatkozásában ezen időpontban az egyezmény hatályos, az e határozat elfogadását követő első hónap első napján lép hatályba. Bulgária vagy Románia és az összes többi tagállam között azon a napon lép hatályba, amikor a kölcsönös jogsegélyről szóló egyezmény a másik érintett tagállam vonatkozásában hatályba lép.A kölcsönös jogsegélyről szóló jegyzőkönyv Bulgária, Románia és azon tagállamok között, amelyek vonatkozásában ezen időpontban a jegyzőkönyv hatályos, az e határozat elfogadását követő első hónap első napján lép hatályba. Bulgária vagy Románia és az összes többi tagállam között azon a napon lép hatályba, amikor a kölcsönös jogsegélyről szóló jegyzőkönyv a másik érintett tagállam vonatkozásában hatályba lép.2. cikkA kölcsönös jogsegélyről szóló egyezmény és a kölcsönös jogsegélyről szóló jegyzőkönyv e határozat mellékletében található bolgár és román nyelvű változata ugyanazon feltételekkel hiteles, mint a kölcsönös jogsegélyről szóló egyezmény és a kölcsönös jogsegélyről szóló jegyzőkönyv többi nyelvi változata.3. cikkEz a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.Kelt Brüsszelben, […]-án/-éna Tanács részérőlaz elnökMELLÉKLET A Tanács által az Európai Unióról szóló szerződés 34. cikkének megfelelően létrehozott, az Európai Unió tagállamai közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló 2000. május 29-i egyezmény és a Tanács által az Európai Unióról szóló szerződés 34. cikkének megfelelően létrehozott, az Európai Unió tagállamai közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló egyezményhez csatolt 2001. október 16-i jegyzőkönyv bolgár és román nyelvű szövege.[1] HL L 157., 2005., 203. o.[2] HL C […]., […]., […]. o.[3] HL C […]., […]., […]. o.[4] HL C 197., 2000.7.12., 3. o.[5] HL C 326., 2001.11.21., 2. o.


title: Az EFTA Felügyeleti Hatóság ajánlása 119/07/COL ( 2007. április 16. ) az élelmiszerekben található dioxinok, dioxinjellegű PCB-k és nem-dioxinjellegű PCB-k háttérszintjeinek ellenőrzéséről

text:
               16.10.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 275/65

      AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG AJÁNLÁSA

   119/07/COL
   (2007. április 16.)
   az élelmiszerekben található dioxinok, dioxinjellegű PCB-k és nem-dioxinjellegű PCB-k háttérszintjeinek ellenőrzéséről
   AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG,
   TEKINTETTEL az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: EGT-megállapodás) és különösen annak 109. cikkére és 1. jegyzőkönyvére,
   TEKINTETTEL az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodásra és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésének b) pontjára, valamint 1. jegyzőkönyvére,
   TEKINTETTEL az EGT-megállapodás II. melléklete XII. fejezetének 54zn. pontjában említett jogi aktusra,

      A Bizottság 2001. március 8-i 466/2001/EK rendelete az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok legmagasabb értékének meghatározásáról
       (1),
   amelyet az EGT-megállapodás 1. jegyzőkönyve módosított és az EGT-megállapodáshoz igazított,
   TEKINTETTEL az EGT-megállapodás II. melléklete XII. fejezetének 54zzc. pontjában említett jogi aktusra,

      A Bizottság 2002. július 26-i 2002/69/EK irányelve az élelmiszerek dioxintartalmának hatósági ellenőrzésére és a dioxinszerű PCB-k meghatározására szolgáló mintavételi és vizsgálati módszerek megállapításáról
       (2),
   amelyet az EGT-megállapodás 1. jegyzőkönyve módosított és az EGT-megállapodáshoz igazított,
   TEKINTETTEL az EFTA Felügyeleti Hatóság 2007. február 27-i 37/07/COL határozatára, amely szerint a testület illetékes tagja köteles az ajánlást elfogadni, amennyiben az ajánlástervezet összhangban van az EFTA Élelmiszerügyi Bizottság (EFC) véleményével,
   MIVEL a 466/2001/EK bizottsági rendelet meghatározza az élelmiszerekben előforduló dioxinok, valamint a dioxinok és a dioxinjellegű poliklórozott bifenilek (PCB-k) összegének megengedett legmagasabb értékeit.
   MIVEL az egész Európai Gazdasági Térségben az élelmiszerek lehető legszélesebb körében a dioxinok, furánok és dioxinjellegű PCB-k előfordulásáról megbízható adatokat kell gyűjteni annak érdekében, hogy világos képet lehessen alkotni az élelmiszerekben található anyagok háttérben való előfordulásának időbeli tendenciáiról.
   MIVEL a takarmányokban és élelmiszerekben jelen lévő dioxinok, furánok és PCB-k csökkentéséről szóló, 2006. május 11-i 144/06/COL EFTA felügyeleti hatósági ajánlás azt javasolja, hogy a tagállamok az élelmiszerekben található dioxinok, dioxinjellegű PCB-k és – lehetőség szerint – a nem-dioxinjellegű PCB-k előfordulását a 2004/705/EK bizottsági ajánlásnak megfelelően szúrópróbaszerűen ellenőrizzék (3).
   MIVEL a 2004/705/EK ajánlás javaslatot tesz a tagállamoknak a különböző élelmiszerkategóriákban évente elemzésre kerülő minták minimális gyakoriságáról és az eredmények jelentésének formájáról az élelmiszerekben található dioxinok, furánok és dioxinjellegű PCB-k háttérben való előfordulásának ellenőrzésére.
   MIVEL – figyelembe véve az eddigi tapasztalatokat és azt, hogy az élelmiszerekben található dioxinok, dioxinjellegű és nem-dioxinjellegű PCB-k előfordulásának ellenőrzésében részt vesznek az EGT-EFTA államok is – a 2004/705/EK ajánlásban meghatározott jelenlegi ellenőrzési programot módosítani kell.
   MIVEL fontos az ezen ajánlás alapján összegyűjtött adatok rendszeres bejelentése az EFTA Felügyeleti Hatóságnak, és az, hogy az EFTA Felügyeleti Hatóság a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 1. jegyzőkönyve 2. cikkének (1) bekezdése szerint ezeket az információkat továbbítsa az Európai Bizottságnak, amely biztosítja ezen adatoknak az adatbázisba való bekerülését. Az előző években a 2002/69/EK bizottsági irányelvben meghatározott követelményeknek megfelelő vizsgálati módszerrel begyűjtött adatokat szintén rendelkezésre kell bocsátani.
   MIVEL a jelen ajánlásban biztosított intézkedések összhangban vannak az EFTA Felügyeleti Hatóságot támogató EFTA Élelmiszer Bizottság véleményével,
   A KÖVETKEZŐT AJÁNLJA AZ EFTA-ÁLLAMOKNAK:

               1.

               A 2007. évtől kezdve 2008. december 31-ig hajtsák végre az élelmiszerekben található dioxinok, furánok és dioxinjellegű poliklórozott bifenilek (PCB-k) háttérben való előfordulásának ellenőrzését az útmutatásként az I. mellékletben előírt, évente elemzésre kerülő minták javasolt minimális gyakorisága szerint.

               2.

               Lehetőség szerint az ugyanezen mintákban található, nem-dioxinjellegű PCB-ken is hajtsák végre a vizsgálatot.

               3.

               Az ellenőrzési adatokat a II. mellékletben előírt információkkal együtt és az ott előírt formában rendszeresen bocsássák az EFTA Felügyeleti Hatóság rendelkezésére az adatbázis összeállítása céljából. A 2002/69/EK bizottsági irányelv által meghatározott követelményeknek megfelelő vizsgálati módszerrel az előző években begyűjtött adatokat és a háttérszinteket szintén rendelkezésre kell bocsátani.

               4.

               Az EFTA Felügyeleti Hatóság 2006. május 11-i 144/06/COL ajánlásában szereplő, a 2004/705/EK ajánlásra való hivatkozást az ezen ajánlásra való hivatkozásként kell tekinteni.

      Kelt Brüsszelben, 2007. április 16-án.

            az EFTA Felügyeleti Hatóság részéről

         Kristján Andri STEFÁNSSON

            testületi tag

         Niels FENGER

            Igazgató

      (1)  HL L 77., 2001.3.16., 1. o.

      (2)  HL L 209., 2002.8.6., 5. o.

      (3)  HL L 321., 2004.10.22., 45. o.

      I. MELLÉKLET
      Táblázat:
      Az évente megvizsgálandó élelmiszerminták javasolt minimális számának áttekintése. A minták megoszlása minden országban a termelésen alapul. Különös hangsúlyt fektettünk azokra az élelmiszerekre, amelyek esetében a dioxinok, furánok és dioxinszerű PCB-k háttérszintjében nagy ingadozás várható. Ez különösen a halak esetében jellemző.

                  Termék, beleértve a származtatott terméket is

                  Akvakultúra
                  (*)

                  Kifogott vadon élő halak
                  (**)

                  Hús
                  (***)

                  Tej
                  (****)

                  Tojás
                  (*****)

                  Egyéb
                  (******)

                  Összesen

                  Minták száma

                  Norvégia

                  Izland

            Magyarázat a táblázathoz
      A táblázatban feltüntetett számadatok minimumértékek. Felkérjük az EGT-EFTA államokat, hogy vegyenek több mintát.
      (*)   Akvakultúra: Az akvakultúrából vett minták halfajok közötti megoszlását a termelés arányai határozzák meg.
      (**)   Kifogott vadon élő halak: A kifogott vadon élő halakból vett minták halfajok közötti megoszlását a fogás arányai határozzák meg. Különös figyelmet igényel a kifogott vadon élő angolna.
      (***)   Hús: A szarvasmarhából, sertésből, baromfiból és juhból származó húsból és húskészítményekből vett mintákon kívül jelentős számú mintavétel szükséges lóhúsból, rénszarvashúsból, kecskehúsból, nyúlhúsból, szarvas-, őz-, valamint vadhúsból.
      (****)   Tej: A tejminták nagy hányadát termelői tejből (főleg tehéntejből) kell venni. Célszerű a tehéntejen kívül más tejből vagy tejtermékből is mintát venni (kecsketej stb.).
      (*****)   Tojás: Kiemelt figyelmet igényel a szabad tartásból származó tyúktojás, de kacsa-, liba- és fürjtojásból is mintát kell venni.
      (******)   Egyéb: Ebben a kategóriában kiemelt figyelmet igényelnek a következők:
      étrend-kiegészítők (különös tekintettel azokra, amelyek tengeri élőlényekből származó olajat tartalmaznak),
      csecsemők és kisgyermekek számára készült élelmiszerek,
      élelmiszerek olyan régiókból, ahol a termelési feltételek megváltozása (pl. éghajlati változás által előidézett árvíz) hatással lehet a régióban termelt élelmiszerek dioxin- és dioxinszerű PCB-koncentrációjára.

      II. MELLÉKLET
      A.   Értelmező megjegyzések az élelmiszerekben található dioxinok, furánok, dioxinjellegű és egyéb PCB-k vizsgálati eredményeihez használandó nyomtatványhoz
      1.   Általános információk a vizsgált mintákról
      A minta kódja: a minta azonosító kódja.
      Ország: annak a tagállamnak a neve, ahol az ellenőrzést végrehajtották.
      Év: az ellenőrzés végrehajtásának éve.
      Termék: a vizsgált élelmiszer – a lehető legpontosabban jellemezze az élelmiszert.
      A forgalmazás helye: az a hely, ahol a terméket (mintát) begyűjtötték.
      Szövet: a termék vizsgált része.
      Az eredmények bemutatása: Az eredményeket olyan formában kell megadni, amilyenben a határértéket megállapították. A nem-dioxinszerű PCB-k esetén is ajánlatos a szinteket ennek alapján megadni.
      A mintavétel típusa: véletlenszerű mintavétel – a célirányos mintavételből származó vizsgálati eredmények is jelenthetők, de egyértelműen fel kell tüntetni, hogy a mintavétel célirányos volt, és nem feltétlenül a normális háttérszinteket tükrözi.
      Részminták száma: ha a vizsgált minta összesített minta, fel kell tüntetni a részminták számát (egyedek száma). Ha a vizsgálati eredmény egyetlen mintán alapul, 1-es számot kell feltüntetni. Az összesített minta részmintáinak száma változhat, ezért azt minden egyes minta esetében fel kell tüntetni.
      A termelés módszere: hagyományos/biotermelés (a lehető legrészletesebben).
      Terület: amennyiben indokolt, fel kell tüntetni azt a körzetet vagy régiót, ahol a mintavétel történt, és lehetőség szerint azt is meg kell jelölni, hogy vidéki, városi területről, ipari körzetről, kikötőről, nyílt tengerről stb. van-e szó. Pl. Brüsszel – városi terület, Földközi-tenger – nyílt tenger. Különösen fontos a terület egyértelmű feltüntetése abban az esetben, ha a mintát árvízzel sújtott területről származó élelmiszerből vették.
      Zsírtartalom (%): a minta százalékban kifejezett zsírtartalma.
      Nedvességtartalom (%): a minta százalékban kifejezett nedvességtartalma (ha adott).
      2.   Általános információk az alkalmazott vizsgálati módszerről
      Vizsgálati módszer: fel kell tüntetni az alkalmazott módszert.
      Akkreditációs státus: fel kell tüntetni, hogy a vizsgálati módszer akkreditált-e.
      Bizonytalanság: a vizsgálati módszerrel járó döntési határérték vagy a százalékban kifejezett kiterjesztett mérési bizonytalanság.
      Lipidkivonási módszer: fel kell tüntetni a minta zsírtartalmának meghatározásához alkalmazott lipidkivonási módszert.
      3.   Vizsgálati eredmények
      Dioxinok, furánok, dioxinjellegű PCB-k: minden rokonvegyület eredményeit ppt-ben – pikogramm/gramm (pg/g) kell jelenteni.
      Nem-dioxinjellegű PCB-k: minden rokonvegyület eredményeit ppb-ben – nanogramm/gramm vagy mikrogramm/kilogramm (ng/g vagy μg/kg) kell jelenteni.
      LOQ: A legkisebb mérhető szint pg/g-ban (dioxinok, furánok és dioxinjellegű PCB-k esetében) vagy μg/kg-ng/g-ban (nem-dioxinjellegű PCB-k esetében).
      A meghatározott, de az LOQ (a legkisebb mérhető szint) alatti rokonvegyületek esetében a mezőt < LOQ formában kell megadni (az LOQ-t értékként feltüntetve).
      A PCB-6-on és a dioxinjellegű PCB-ken túlmenően vizsgált PCB rokonvegyületek esetében a PCB rokonvegyület számát fel kell tüntetni a nyomtatványon, pl. 31, 99, 110 stb. Ha a minta a kijelölt soroknál több PCB rokonvegyület vizsgálaton alapul, írjon be új sorokat a nyomtatvány aljára.
      4.   Általános magyarázat a táblázathoz

                  —

                  A visszanyerési korrekció jelentése
                  A visszanyerés megadása nem kötelező, ha az egyes rokonvegyületek visszanyerései 60–120 % közé esnek. Ha egyes rokonvegyületek visszanyerése ezen a tartományon kívül esik, akkor a visszanyerést kötelező megadni.

                  —

                  Jelentéstétel a LOQ-ról
                  Az LOQ megadása nem kötelező, de az eredmények oszlopában a mennyiségileg nem meghatározott rokonvegyületeket < LOQ formában kell megadni (az LOQ-t valódi számadatként feltüntetve).

                  —

                  Az egyes rokonvegyületekre vonatkozó TEQ-érték jelentése
                  Az egyes rokonvegyületek TEQ-értékét feltüntető oszlop nem kötelező.

      III. MELLÉKLET
      B.   Élelmiszerekben található dioxinok, furánok, dioxinszerű PCB-k és egyéb PCB-k rokonvegyületenkénti analitikai eredményei megadásának formátuma


title: Az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselője Az Európai Parlament 2012. június 13-i ajánlása a Tanácshoz az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjéről (2012/2088(INI))

text:
               15.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               CE 332/114

         2012. június 13., szerdaAz EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselője
   P7_TA(2012)0250
   Az Európai Parlament 2012. június 13-i ajánlása a Tanácshoz az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjéről (2012/2088(INI))
   2013/C 332 E/24

      Az Európai Parlament,

               —

               tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 2., 3., 6, 21., 31., 33. és 36. cikkére,

               —

               tekintettel az Európai Unió Alapjogi Chartájára,

               —

               tekintettel „Az emberi jogok helyzete a világban” című, 2009. évi éves jelentésről és az Európai Unió ezzel kapcsolatos politikájáról szóló, 2010. december 16-i állásfoglalására (1),

               —

               tekintettel „Az emberi jogok helyzete a világban és az Európai Unió ezzel kapcsolatos politikája, ideértve az Unió emberi jogokkal kapcsolatos stratégiai politikájára gyakorolt hatásait is” című, 2012. április 18-i állásfoglalására (2),

               —

               tekintettel az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének és az Európai Bizottságnak az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz intézett, az „Emberi jogok és demokrácia az Európai Unió külső tevékenységének középpontjában – egy hatékonyabb megközelítés felé” című, 2011. december 12-i közös közleményére (COM(2011)0886),

               —

               tekintettel a Bizottságnak az Európai Parlamenthez, a Tanácshoz, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz és a Régiók Bizottságához intézett, „A szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésén alapuló térség megvalósítása a polgárok szolgálatában – A stockholmi program végrehajtásáról szóló cselekvési terv” című közleményére (COM(2010)0171),

               —

               tekintettel az Európai Unió emberi jogokról és nemzetközi humanitárius jogról szóló iránymutatásaira (3),

               —

               tekintettel az Európai Uniónak az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményhez történő csatlakozására,

               —

               tekintettel az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének politikai elszámoltathatóságról tett nyilatkozatára (4),

               —

               tekintettel eljárási szabályzata 97. cikkére,

               —

               tekintettel a Külügyi Bizottság ajánlására (A7-0174/2012),

               A.

               mivel az Európai Unióról szóló szerződés 21. cikke megerősíti az Unió elkötelezettségét amellett, hogy valamennyi külső tevékenysége során előmozdítja az emberi jogokat és a demokráciát, valamint biztosítja, hogy külső tevékenységeinek különböző területei egymással, illetve az egyéb uniós politikákkal összhangban álljanak és következetesek legyenek;

               B.

               mivel az EUSZ 33. cikke biztosítja a jogalapot az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének (EUKK) kinevezéséhez, a következők szerint: „A Tanács, az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének javaslata alapján meghatározott politikai kérdésekben felhatalmazással rendelkező különleges képviselőt nevezhet ki. A különleges képviselő megbízatását a főképviselő irányítása alapján látja el.”

               C.

               mivel az Európai Parlament többször felszólított az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének kinevezésére, amint a 2010. december 16-i és a 2012. április 18-i fent említett állásfoglalásában is megjelenik;

               D.

               mivel az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének fokoznia kell az Unió emberi jogi politikájának mint a közös kül- és biztonságpolitika (KKBP) alapvető alkotóelemének láthatóságát és koherenciáját, és hozzá kell járulnia az Unió emberi jogokkal kapcsolatos fellépéseinek megerősítéséhez a világban;

               1.

               a következő ajánlásokat intézi a Tanácshoz:

                           a)

                           jóllehet az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének kinevezése és megbízatásának létrehozása hivatalosan a Tanácsnak az Unió főképviselőjének javaslata alapján meghozott határozatával történik, az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének az Unió nevében kell fellépnie és felszólalnia, tükrözve valamennyi uniós intézmény és tagállam közös és oszthatatlan felelősségét az emberi jogok védelméért és előmozdításáért a világban; az első tematikus EUKK kinevezésének fokoznia kell az Unió emberi jogi politikájának láthatóságát, hatékonyságát, koherenciáját és elszámoltathatóságát; az Európai Parlamentnek megfelelő szerepet kell betöltenie a kinevezési eljárásban és a megbízatás ellenőrzésében annak teljes időtartama alatt;

                           b)

                           az EUKK megbízatásának fokozott átláthatósága és elszámoltathatósága érdekében a főképviselő által az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselői posztjára jelölt személlyel eszmecserét/meghallgatást kell tartani az Európai Parlament illetékes bizottságában;

                           c)

                           a megbízatás végrehajtását, illetve a megbízatásnak az Unió e területen folytatott tevékenységeivel való összhangját rendszeresen felül kell vizsgálni; az EUKK-nak éves eredményjelentést, illetve a megbízatás lejártakor átfogó végrehajtási jelentést kell készítenie a Tanács, a főképviselő, a Parlament és a Bizottság számára;

                           d)

                           az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének politikai célkitűzései között szerepelnie kell annak, hogy fokozza az emberi jogok és a demokrácia védelmére és előmozdítására irányuló uniós fellépés koherenciáját, hatékonyságát és láthatóságát; az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének szorosan együtt kell működnie a Tanács emberi jogi munkacsoportjával (COHOM); az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének a harmadik országbeli partnereivel, illetve a nemzetközi szervezeteken belül folytatott párbeszédben magas szintű résztvevőként kell eljárnia, aki képes bekapcsolódni az ENSZ (az ENSZ-közgyűlés, az ENSZ Emberi Jogi Tanácsa stb.), valamint a vonatkozó regionális szervezetek munkájába; az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének magas szintű emberi jogi párbeszédeken kell elnökölnie, és vezetnie kell a harmadik országokkal az emberi jogi kérdésekben folytatott konzultációkat;

                           e)

                           e célkitűzések elérése érdekében az EUKK megbízatásának – jóllehet a főképviselő irányítása alatt jár el – erősnek, függetlennek és rugalmasnak kell lennie, amelyet nem annyira a szűken megszabott különleges felelősségi körök, mint inkább az határoz meg, hogy az EUKK számára biztosítva legyen a gyors és hatékony fellépés lehetősége; a cselekvési tervben foglalt fellépésekkel és prioritásokkal összhangban az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének azokkal a különböző horizontális kérdésekkel is foglalkoznia kell, amelyek hozzájárulnak az Unió hatékonyabb és koherensebb külpolitikai fellépéséhez; az EUKK megbízatása hatókörének teljes mértékben összhangban kell állnia az emberi jogok és az alapvető szabadságok egyetemességének és oszthatatlanságának elvével, valamint az EUSZ 21. cikkében foglalt szakpolitikai célkitűzésekkel, és ki kell terjednie a demokrácia, a jogállamiság és az intézményfejlesztés, a nemzetközi igazságszolgáltatás és a nemzetközi humanitárius jog erősítésére; a megbízatásnak többek között magában kell foglalnia az alábbiakat: a halálbüntetés eltörlése, emberi jogi jogvédők, a büntetlenség elleni küzdelem, a kínzás elleni küzdelem, a véleménynyilvánítás szabadsága (beleértve az interneten), az egyesülés és a gyülekezés szabadsága, vallásszabadság, a meggyőződés szabadsága, kisebbségi jogok, gyermekvédelem, a nők jogai, béke és biztonság, a nemek közötti egyenlőség kérdése, valamint a megkülönböztetés minden formája elleni küzdelem, legyen az fogyatékosságon, faji vagy etnikai származáson, nemen, szexuális irányultságon vagy nemi identitáson alapuló megkülönböztetés;

                           f)

                           a megbízatásnak az Unió emberi jogi politikáját irányító elveken és különösen az Uniónak a halálbüntetésről (2008); a kínzás és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó bánásmódról vagy büntetésről (2008); a harmadik országokkal folytatott emberi jogi párbeszédekről (2009); a gyermekekről és a fegyveres konfliktusról (2008); az emberi jogi jogvédőkről (2008); a gyermekek jogainak előmozdításáról és védelméről (2008); a nőkkel és kislányokkal szembeni erőszakról és a velük szembeni megkülönböztetés elleni küzdelemről (2008) a nemzetközi humanitárius jogról (2009) és az LMBT-eszköztárról (2010) szóló iránymutatásain, valamint az Uniónak az emberi jogok világbeli helyzetéről szóló éves jelentésein kell alapulnia, a megbízatásnak ezen kívül magában kell foglalnia a főképviselő és az uniós intézmények támogatását az üzleti és emberi jogokra vonatkozó irányadó ENSZ-alapelvek előmozdítása terén;

                           g)

                           az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének a szükséges szakmai képesítésekkel, széles körű tapasztalattal és az emberi jogokkal kapcsolatos igazolt szakértelemmel, valamint személyi és szakmai feddhetetlenséggel és nemzetközi hírnévvel kell rendelkeznie;

                           h)

                           az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjét 2,5 éves időtartamra kell kinevezni; a folytonosság, a koherencia és a demokratikus elszámoltathatóság biztosítása érdekében a megbízatásnak megújíthatónak kell lennie, és a Parlamenttel kellő időben megfelelő konzultációt kell folytatni a megújítási eljárás során;

                           i)

                           az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének szorosan együtt kell működnie az Unió kül- és biztonságpolitikai főképviselőjével és az Európai Parlament elnökével annak érdekében, hogy az uniós intézmények munkája során valamennyi politikai területen biztosítsa az emberi jogok koherenciáját és általános érvényesítését; az EUKK-nak szorosan együtt kell működnie az EKSZ emberi jogokkal és demokráciával foglalkozó igazgatóságával, továbbá valamennyi multilaterális uniós küldöttséggel (New York, Genf, Bécs, Strasbourg), valamint a világon működő összes uniós küldöttséggel, annak érdekében, hogy megerősítse a harmadik országokban működő uniós szolgálatokkal és küldöttségekkel, valamint a nemzetközi szervezetekkel az emberi jogi kérdésekben folytatott kommunikációt; az EKSZ emberi jogokkal és demokráciával foglalkozó igazgatóságának minden szükséges szolgáltatást biztosítania kell, és segítenie kell az EU különleges képviselője megbízatásának teljesítését;

                           j)

                           a Tanács Politikai és Biztonsági Bizottságával ápolt szoros kapcsolatok fenntartása mellett az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének rendszeresen be kell számolnia az Európai Parlament illetékes bizottságának az emberi jogok világbeli helyzetéről és a megbízatás végrehajtásáról, beleértve az ENSZ Emberi Jogi Tanácsa és az ENSZ-közgyűlés üléseinek, a harmadik országokkal az emberi jogokról folytatott párbeszédeknek, valamint az emberi jogokkal kapcsolatos országstratégiák végrehajtásának az eredményeit is;

                           k)

                           az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének megbízatásának végrehajtása során együtt kell működnie a helyi, regionális és nemzeti civil társadalom képviselőivel, az emberi jogok és a demokrácia védelme területén működő nem kormányzati szervezetekkel, szakértőkkel, valamint regionális és nemzetközi szervezetekkel;

                           l)

                           a különleges képviselő és csoportja hatékony munkájának biztosítása érdekében az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselője számára biztosítani kell az elegendő pénzügyi és humán erőforrásokat; az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének költségvetését évente felül kell vizsgálni;

                           m)

                           az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének létre kell hoznia egy csoportot, amely biztosítja a megbízatásával összhangban álló szükséges politikai szakértelmet, és a megbízatás teljesítését szolgálja; figyelembe véve a megbízatás körét és ágazatokon átnyúló jellegét, fontos, hogy elegendő munkatársat jelöljenek ki, akik az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselőjének közvetlen felügyelete alatt végzik a munkájukat; a csoport a tagállamok és az uniós intézmények kirendelt személyzetét is magában foglalhatja, ezzel tükrözve a koherencia biztosítása és az emberi jogok általános érvényesítése iránti igényt valamennyi uniós intézmény, illetve tagállam tevékenységében;

                           n)

                           az EU emberi jogokkal foglalkozó különleges képviselője megbízatásában hivatkozni kell erre az ajánlásra;

               2.

               utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az ajánlást a Tanácsnak, az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének, valamint tájékoztatás céljából a Bizottságnak.

      (1)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2010)0489.

      (2)  Elfogadott szövegek, P7_TA(2012)0126.

      (3)  http://www.eeas.europa.eu/human_rights/docs/guidelines_en.pdf.

      (4)  .HL C 351. E., 2011.12.2., 470.


title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2006. április 13. ) az Európai Unió Tanácsa számára a Banque de France külső könyvvizsgálóiról (EKB/2006/5)

text:
               26.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/25

      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA

   (2006. április 13.)
   az Európai Unió Tanácsa számára a Banque de France külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2006/5)
   (2006/C 98/08)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   Tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank („EKB”) és az eurorendszer nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A Monetáris és Pénzügyi Kódex L.142-6. cikke alapján a Banque de France Általános Tanácsa két kötelező könyvvizsgálót jelöl ki a Banque de France beszámolóinak ellenőrzése céljából. A Kereskedelmi Kódex L.823-1. cikke alapján egy helyettes könyvvizsgálót jelölnek ki a megbízott könyvvizsgálók helyettesítésére azok visszautasítása, e tisztségről való lemondása vagy halála esetében, illetve olyan esetben, amikor feladataikat nem képesek ellátni.

               (3)

               A Banque de France jelenlegi külső könyvvizsgálóinak megbízatása a 2005-ös pénzügyi év vizsgálatát követően megszűnik. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2006-os pénzügyi évtől.

               (4)

               A Banque de France közbeszerzési szabályaival összhangban a Deloitte & Associést és a Mazars & Guerardot választotta külső könyvvizsgálóinak, illetve a KPMG S.A-t választotta helyettes könyvvizsgálójának a 2006–2011-es pénzügyi évekre; az EKB szerint azok megfelelnek a kinevezéshez szükséges feltételeknek,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               Ajánlott, hogy 2006-2011-es pénzügyi évekre a Banque de France külső könyvvizsgálóiként együttesen a Deloitte & Associést és a Mazars & Guerardot jelöljék ki.

               2.

               Ajánlott, hogy 2006-2011-és pénzügyi évekre a Banque de France helyettes könyvvizsgálójaként a KPMG S.A-t jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2006. április 13-án.

            Az EKB elnöke

         Jean-Claude TRICHET


title: A Tanács ajánlása ( 2012. július 10. ) Románia 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és Románia 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi vélemény adásáról

text:
               24.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 219/72

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2012. július 10.)
   Románia 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és Románia 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi vélemény adásáról
   2012/C 219/21
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2), melyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               2011. július 12-én a Tanács ajánlást (3) fogadott el Románia 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményt adott Románia 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó, aktualizált konvergenciaprogramjáról.

               (4)

               A Bizottság 2011. november 23-án elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció második európai szemeszterét.

               (5)

               Az Európai Parlament az 1466/97/EK rendelettel összhangban megfelelően részt vett az európai szemeszterben, és 2012. február 15-én elfogadta a 2012. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló állásfoglalást és a 2012. évi éves növekedési jelentéshez való hozzájárulásról szóló állásfoglalást.

               (6)

               2012. március 2-án az Európai Tanács jóváhagyta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést elősegítő intézkedések biztosítását célzó prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (7)

               Az Európai Tanács 2012. március 2-án arra is felkérte az Euro Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba beépíthessék.

               (8)

               Románia 2012. április 23-án benyújtotta 2012. évi nemzeti reformprogramját, valamint 2012. május 11-én a 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramját.

               (9)

               2009. május 6-án a Tanács elfogadta a 2009/459/EK határozatot (4) arról, hogy a Szerződés 143. cikke alapján hároméves, középtávú pénzügyi támogatást tesz elérhetővé Románia számára. Az ezt kísérő, 2009. június 23-án aláírt egyetértési megállapodás és későbbi kiegészítései meghatározzák azokat a gazdaságpolitikai feltételeket, amelyek alapján a pénzügyi támogatást folyósították. A 2009/459/EK határozatot 2010. március 16-án módosította a 2010/183/EU határozat (5). Miután Románia sikeresen végrehajtotta a középtávú pénzügyi támogatási programot, és tekintettel a folyó fizetési mérlegnek a Románia termék- és munkaerőpiacán fennmaradó, az országot a nemzetközi árváltozásokra érzékennyé tévő strukturális gyengeségek miatti részleges kiigazítására, a Tanács 2011. május 12-én elfogadta a 2011/288/EU határozatot (6), amellyel a Szerződés 143. cikkének rendelkezései szerint hároméves időszakra középtávú elővigyázatossági pénzügyi támogatást bocsát Románia rendelkezésére. Az ezt kísérő egyetértési megállapodást 2011. június 29-én, míg annak első kiegészítését 2011. december 27-én írták alá.

               (10)

               A középtávú pénzügyi támogatási program második hivatalos felülvizsgálata, amelyre 2012. április végén–május elején került sor, megállapította, hogy a program Románia általi végrehajtása jó úton halad. Románia elérte a 2011. évi pénzforgalmi szempontú költségvetési hiánycélt, továbbá teljesítette volna az Európai Számlák Rendszere (European System of Accounts – ESA) szerinti hiánycélt, amennyiben a kormányt meghatározott alkalmazotti csoportok esetében kártérítés fizetésére kötelező bírósági határozatok következtében nem került volna sor jelentős volumenű egyszeri intézkedésre. A 2012. évi költségvetés vonatkozásában Románia jó úton halad afelé, hogy elérje az ESA szerinti, a GDP 3 %-a alatti hiányt. A romániai bankszektor annak ellenére rugalmas maradt, hogy az eszközök minőségében romlás következett be, ami továbbra is lefele nyomta a bankok nyereségességét. A középtávú pénzügyi támogatási programban meghatározott feltételek a pénzügyi szektorban – bár egyes esetekben némi késéssel, de – teljesültek. A strukturális reformok fő területein – az energia, a közlekedés és az uniós források felhasználása terén – egyenetlen volt az elért haladás.

               (11)

               Románia reál GDP-je a két évig tartó visszaesést követően 2011-ben 2,5 %-kal növekedett. 2012-ben a növekedés mértéke várhatóan 1,4 %-ra lassul. Az előrejelzések szerint a növekedés fő ösztönzőjét a hazai kereslet fogja jelenteni, ugyanakkor 2012-ben az uniós források fokozott felhasználása révén várhatóan az állami beruházások is kulcsszerepet játszanak majd.

               (12)

               A konvergenciaprogramnak az 1466/97/EK rendelet szerinti elemzése alapján a Tanács úgy véli, hogy a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági pálya megalapozott. A konvergenciaprogramban körvonalazott költségvetési stratégia célja a költségvetési hiánynak a GDP 3 %-a alá szorítása 2012-ben – összhangban a túlzott hiány esetén követendő eljárás során a Tanács által Romániának adott ajánlásokkal. Ezt követően a stratégia célja a strukturális értelemben a GDP 0,7 %-át kitevő hiány elérése – középtávú költségvetési célként ugyanis ez került meghatározásra. A középtávú költségvetési cél megfelelő módon tükrözi a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit. A túlzott hiány 2012-es tervezett kiigazítását követően a hiány a várakozások szerint tovább csökken: 2013-ban a GDP 2,2 %-ára, 2014-ben a GDP 1,2 %-ára, 2015-ben pedig a GDP 0,9 %-ára. Az (újraszámított) strukturális költségvetési egyenleg (7) alapján ez a hiány 1,5 %-os javulását jelenti 2012-ben, 0,5 %-os javulást 2013-ban és 0,7 %-os javulást 2014-ben. Ezek a számok összhangban vannak a Stabilitási és Növekedési Paktumban szereplő 0,5 %-os GDP-referenciaértékkel. Az államháztartási kiadások növekedési üteme összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktumban a 2012–2015 közötti időszakra meghatározott kiadási célszámokkal. A konvergenciaprogram 2014-re irányozza elő a középtávú költségvetési cél elérését. A költségvetési célokkal kapcsolatos fő kockázatok az állami tulajdonú vállalatok hátralékai, valamint a hátralékok helyi önkormányzati szintű, illetve az egészségügyben történő ismételt felhalmozódása, az egészségügyben megtett néhány intézkedés ellenére. Az államadósság a GDP 34 %-a alatt volt 2011 végén, vagyis messze a GDP 60 %-ában meghatározott küszöb alatt maradt.

               (13)

               Románia számos vállalást tett az Euro Plusz Paktum keretében. A Románia által tett vállalások, és az ezek végrehajtására irányuló 2011. évi intézkedések a versenyképesség fokozására, a foglalkoztatás növelésére, az államháztartás fenntarthatóságának megszilárdítására és a pénzügyi stabilitás erősítésére irányulnak,

         AJÁNLJA, hogy Románia a 2012–2013 közötti időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
   Hajtsa végre a 2010/183/EU határozattal módosított 2009/459/EK határozatban meghatározott intézkedéseket a 2011/288/EU határozatban meghatározott és a 2009. június 23-i egyetértési megállapodásban és későbbi kiegészítéseiben, valamint a 2011. június 29-i egyetértési megállapodásban és későbbi kiegészítéseiben részletezett intézkedésekkel együtt.

      Kelt Brüsszelben, 2012. július 10-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         V. SHIARLY

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  2012-re érvényben tartja a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2012. április 26-i 2012/238/EU tanácsi határozat (HL L 119., 2012.5.4., 47. o.).

      (3)  HL C 216., 2011.7.22., 6. o.

      (4)  HL L 150., 2009.6.13., 8. o.

      (5)  HL L 83., 2010.3.30., 19. o.

      (6)  HL L 132., 2011.5.19., 15. o.

      (7)  A Bizottság szolgálatai által a programban megadott információk alapján a közösen elfogadott módszertan alkalmazásával újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.


				|

		52014DC0421

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Ausztria 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Ausztria 2014. évi stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2014/0421 final */

Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Ausztria 2014. évi nemzeti reformprogramjáról
és Ausztria 2014. évi stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ
TANÁCSA,
tekintettel az Európai
Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke
(2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a
költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a
gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július
7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai
Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai
Parlament állásfoglalásaira[3],
tekintettel az Európai
Tanács következtetéseire,
tekintettel a
Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
tekintettel a Gazdasági és
Pénzügyi Bizottság véleményére,
tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó
bizottság véleményére,
tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság
véleményére,
mivel:
(1)
Az Európai Tanács 2010. március
26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák
fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új
stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a
kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség
annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható
növekedés és a versenyképesség terén.
(2)
A Tanács a Bizottság javaslatai
alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió
gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást
(2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot,
amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést
kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék
figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)
Az állam-, illetve
kormányfők 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és
Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges
ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és
euróövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó
intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az
„Európa 2020” stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus
ajánlások végrehajtása iránt.
(4)
A Tanács 2013. július 9-én
ajánlást fogadott el Ausztria 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint
véleményezte Ausztria 2012–2017-es időszakra vonatkozó aktualizált
stabilitási programját. A Bizottság 2013. november
15-én a 473/2013/EU rendeletnek[4]
megfelelően kiadta Ausztria 2014-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról
szóló véleményét[5].
(5)
A Bizottság 2013. november
13-án elfogadta az éves növekedési jelentést[6], amely elindította a
gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai szemeszterét. Ugyanezen a napon
a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus
keretében készült jelentést[7],
amelyben Ausztriát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában
részletes vizsgálatra kerül sor.
(6)
Az Európai Tanács 2013.
december 20-án elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció
és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló
prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést
elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell
állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni
kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a
válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a
közigazgatást.
(7)
Ausztria 2014. április 8-án
benyújtotta 2014. évi nemzeti reformprogramját, 2014. április 29-én pedig 2014.
évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a
két program értékelésére egyidejűleg került sor.
(8)
A 2014. évi stabilitási programban felvázolt
költségvetési stratégia célja a strukturális hiányra vonatkozó középtávú cél
megvalósítása (2016-ra a GDP legfeljebb 0,45 %-a), ami tükrözi a Stabilitási és
Növekedési Paktum követelményeit. Az államháztartási hiányt a kormány 2013-ban
fenntartható módon csökkentette a GDP 3%-a alá. A (újraszámított) strukturális
egyenleg várhatóan állandósul 2014-ben és a GDP 0,3 százalékpontjával fog
javulni 2015-ben, mindkét évben jelentős elmaradást mutatva az előírt
kiigazítástól. A kiadások növekedése 2014-ben és 2015-ben is számottevő
mértékben el fog térni a kiadási referenciaértéktől. Ausztria 2014. május
12-én bejelentett egy sor kiegészítő bevételi és
kiadási intézkedést. Feltéve, hogy ezen intézkedéseket szigorúan és időben
végrehajtják, úgy Ausztria költségvetési stratégiája már
nem hordozza magában a középtávú célhoz vezető kiigazítási pályától való
jelentős mértékű, tervezett eltérést 2014-ben. A középtávú célhoz vezető,
előirányzott kiigazítási pálya ugyanakkor még mindig kockázatot jelent a
Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeinek való megfelelés tekintetében.
A stabilitási program szerint 2014-ben a Hypo Alpe Adria eszközeit felszámoló
szervezet felállítása miatt jelentkező hatás következtében jelentősen
– 2013-ban a GDP közel 74,5%-áról a GDP 79%-ára – növekszik az államháztartás
bruttó adóssága, 2015-ben azonban csökkenni fog az adósság mértéke. A program
költségvetési előrejelzéseit alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv
megalapozott, és azt egy független szerv, az osztrák gazdaságkutató intézet
(WIFO) készítette. A Bizottság 2014. évi tavaszi előrejelzése szerint a
hiány 2014-ben és 2015-ben 3 % alatt fog maradni. Az előrejelzések szerint
2014-ben a strukturális egyenleg romlása várható, 2015-ben pedig a GDP csak
0,1%-ával javul majd. A programnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti
értékelése és a Bizottság előrejelzése, valamint a május 12-én bejelentett
kiegészítő intézkedések értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy Ausztria fenntartható módon
megvalósította a túlzott hiány korrekcióját, de továbbra is fennáll annak a
kockázata, hogy 2014-ben és 2015-ben jelentősen eltér majd a középtávú
célhoz vezető kiigazítási pályától.
(9)
A gazdasági és monetáris unióbeli stabilitásról,
koordinációról és kormányzásról szóló szerződéssel összhangban Ausztria
2012-ben az osztrák belső stabilitási paktum reformja révén
megerősítette költségvetési keretét. A költségvetési paktum követelményeinek
eleget téve 2013 novemberétől meghosszabbították az Osztrák Költségvetési
Tanács megbízatását. A koalíciós megállapodásban továbbra is elismert, hogy a
kormányzat különböző szintjeihez tartozó hatáskörök egyszerűsítése
érdekében szükség van az egyes szintek közötti kapcsolatok
alapos reformjára.
(10)
Az előre jelzett közép- és
hosszú távú nyugdíj- és egészségügyi kiadások és kisebb mértékben a tartós
ápolás-gondozási szolgáltatások kiadásai veszélyeztetik az államháztartás
fenntarthatóságát. 2014-ben hatályba léptek a korai nyugdíjba vonulási
rendszerek elérhetőségének korlátozására és a foglalkoztatásban maradást
ösztönzők fokozására irányuló egyes intézkedések. A tényleges
nyugdíjbavonulási életkor 2012-ben 58,4 év volt, ami jóval az EU-átlag alatti, de jelentős mértékben alulmúlja a kötelező
nyugdíjkorhatárt is (5,6 évvel a
férfiak és 2,6 évvel a nők esetében 2012-ben). A nemzeti reformprogram viszonylag ambiciózus rövid távú
célokat tartalmaz a tényleges nyugdíjbavonulási életkor 2012 és 2018 között 1,6
évvel történő meghosszabbítására, amelynek végrehajtását szorosan nyomon
kell követni. A nyugdíjrendszer közelmúltbeli reformja valószínűleg
bizonyos fokig csökkenti a fenntarthatósági kockázatokat, ha a
munkaerő-piaci feltételek olyan jellegű javulása kíséri őket,
amely lehetővé teszi az idősebb munkavállalók számára, hogy tovább
maradjanak foglalkoztatva. Nincsenek
azonban kidolgozott tervek a strukturáltabb és hosszú távú hatást kifejtő intézkedések
bevezetésére, például a férfiak és
nők kötelező nyugdíjkorhatára összehangolásának felgyorsítására,
illetve a kötelező nyugdíjkorhatár és a várható élettartam
összekapcsolására, ami egyúttal hozzájárulna a munkában töltött életszakasz
meghosszabbításához és a nyugdíjrendszer pénzügyi fenntarthatóságához.
(11)
Az osztrák egészségügyi
rendszer eredményes forráselosztását gátolja a bonyolult irányítási struktúra,
valamint a nagy és költséges kórházágazatra helyezett viszonylag erős
hangsúly. Ausztria intézkedéseket tett az egészségügyi reform végrehajtására és
a közkiadások költséghatékonyságának fokozására. Mindez azonban nem
elegendő az ágazatban fennálló strukturális hiányosságok kezeléséhez, és
továbbra is szükség van még ambiciózusabb célok kitűzésére a
fekvőbeteg-ellátás helyett a járóbeteg-ellátásra történő áttérés
tekintetében, és meg kell erősíteni a megelőző egészségügyi
ellátást, amelynek tekintetében a közkiadások mértéke az uniós átlag alatt
marad. Az alapellátás megerősítésére és a krónikus betegségekre vonatkozó
integrált ápolási programok kidolgozására meghirdetett intézkedések
üdvözlendő lépések. A tartós ápolás-gondozási alap, amelyet 2016-ig
további 650 millió EUR összeggel bővítettek ki és 2018-ig ezen felül 700
millió EUR összeggel kívánnak kiegészíteni, átmeneti megoldást nyújt az
ápolás-gondozási szolgáltatások finanszírozására. A tartós ápolás-gondozás
pénzügyi fenntarthatósága további
figyelmet igényel majd ezen az időtávon túl is.
(12)
Az osztrák adórendszert
továbbra is a munkára nehezedő magas adó- és társadalombiztosítási terhek
jellemzik, különösen az alacsony keresetűek esetében. A munkát
terhelő adók 2012-ben a GDP 24,7%-át tették ki, amely az EU-ban az egyik
legmagasabb arány. A társadalombiztosítási járulékok és a jövedelemadók a
bruttó bérek mintegy 50%-át teszik ki. A magas társadalombiztosítási járulékok
és jövedelemadók valószínűleg kevésbé jelentenek ösztönzőt a
munkavállaláshoz az alacsony kereseti potenciállal rendelkező személyek és
a családok második keresője esetében. A közelmúltban elfogadott adócsomag
korlátozott intézkedéseket tartalmaz a munkát terhelő adók csökkentésére,
de nem használja ki azt a potenciált, hogy az adókat a növekedést kevésbé
akadályozó adók irányába tolja el. Ilyenek lehetnének például az
ingatlanvagyonhoz kapcsolódó rendszeres adók, amelyek esetében az adóköteles
vagyonra vonatkozó értékbecslések idejétmúltak.
(13)
Az osztrák munkaerőpiac
továbbra is jól teljesít, hiszen a munkanélküliségi ráta itt a legalacsonyabb
az EU-ban (2013-ban 4,9% volt). A népesség elöregedéséből eredő
jövőbeli kihívások és a munkavállalók potenciálisan csökkenő száma
miatt azonban jobban ki kellene aknázni az idősebb munkavállalók, a
nők és a migráns munkavállalók kihasználatlan munkaerő-piaci
potenciálját. Az idősebb munkavállalók foglalkoztatási rátája (44,9%) az
uniós átlag (50,3%) alatt marad, jóllehet részvételi arányuk 2000 óta
számottevő mértékben, 2013-ban mintegy 15 százalékponttal növekedett
44,9%-ra. A korai nyugdíjba vonulás visszafogását célzó intézkedések 2014-ben
lépnek életbe, és folynak az előkészületek további, a munkaerőpiac
későbbi elhagyását célzó ösztönzők megszilárdítására irányuló
intézkedések kidolgozására. Mindazonáltal az idősebb munkavállalóknak
továbbra is nehéz a munka világában maradni, illetve oda újból belépni. A
bevándorlók teljes körű munkaerő-piaci integrációját továbbra is számos
akadály nehezíti és közöttük jóval magasabb a munkanélküliségi ráta, részben
mivel végzettségük elismerése még akadályokba ütközik, miközben ők képezik
a munkavállalók egyre nagyobb részét. Míg a nők foglalkoztatottsági aránya
2013-ban viszonylag magas volt (70,8%), teljes munkaidős egyenértékben
mért aránya sokkal kedvezőtlenebb (2012-ben 55,6% volt). Ausztriában a
részmunkaidőben foglalkoztatott nők aránya a legmagasabbak között van
az Unióban, és magas a nők foglalkoztatottsági rátája az alacsony
bérezésű munkahelyeken. Következésképp a nemek között tapasztalható bér- illetve
nyugdíjkülönbség egyike a legmagasabbaknak az EU-ban. Jóllehet Ausztria
intézkedéseket tett a gyermekgondozási és a tartós ápolás-gondozási
szolgáltatások fejlesztésére, azok továbbra is korlátozott mértékben állnak
rendelkezésre.
(14)
Ausztria a tanulmányi eredmények a diákok képességeiről készült 2012. évi
OECD-felmérés által mért valamennyi kategóriájában
javulást mutat, de az olvasási szövegértés eredményei még mindig az uniós átlag
alattiak, és a társadalmi-gazdasági háttér továbbra is jelentős hatást
gyakorol a tanulmányi eredményekre. Míg összességében teljesült a korai
iskolaelhagyókra vonatkozó célkitűzés, e tekintetben az egyre nagyobb
arányt képviselő, migráns háttérrel rendelkező tanulók aránya több
mint háromszor olyan magas volt, mint a nem migráns háttérrel rendelkezőké
(21,5% szemben a 2012-es 6,0%-kal). A korai iskolaelhagyás megakadályozása nem
kap elegendő szerepet, így még ki kell dolgozni a színvonalas korai
gyermekkori oktatásra irányuló nemzeti szintű stratégiai megközelítést. A
közelmúltban fogadták el és folyamatban vannak az oktatási rendszer
különböző szempontjaira irányuló reformok, különösen az új középiskolai
program bevezetése. Szorosan nyomon kell követni, hogy az új középiskolai
program mennyire alkalmas arra, hogy javítsa az oktatás eredményeit és enyhítse
a korai differenciálás (az általános iskola négy évét követően
különböző iskolatípusokba sorolás) negatív hatásait a szociálisan
hátrányos helyzetben lévők körében. A felsőoktatásba beiratkozott
diákok növekvő száma nagy nyomást gyakorol a finanszírozásra és a
szervezésre, jóllehet a tanulmányaikat befejező hallgatók százalékos
aránya az uniós átlag alatt marad. Az oktatás eredményeinek javítása továbbra
is lényeges az oktatásból a foglalkoztatás felé vezető út támogatása
érdekében.
(15)
Még mindig léteznek
jelentős szabályozási akadályok, amelyek gátolják a vállalatokat és egyéni
szakembereket szolgáltatásaik nyújtásában Ausztriában. Az egyes szakmákat
szabályozó jogszabályok korlátozzák a vállalati formát és részesedési
követelményeket vezetnek be, ugyanakkor az egyes szakmák elérhetősége
bizonyos szakmai végzettséghez kötött, és továbbra is nehézkes a több ágazatot
lefedő szolgáltató vállalatok létrehozása. E követelmények kombinációja
akadályt jelent a piacra jutás és a szakmai szolgáltatások nyújtása terén, ami
korlátozza a versenyt. A szakmai képesítésre vonatkozó követelmények terén
Ausztria részt vesz az uniós szintű kölcsönös értékelési gyakorlatban, és
első lépésként aktualizálta a szabályozott szakmák adatbázisát, hogy
felmérje a szakmai képesítésre vonatkozó követelmények indoklását és
arányosságát.
(16)
Az uniós közbeszerzésre vonatkozó jogszabályokba
foglalt közzétételi követelmények célja, hogy biztosítsák a versenyt és az
egyenlő bánásmódot a szerződésekkel kapcsolatos
lehetőségekről való jobb tájékoztatás révén, ami a piacra jutás
kulcsfontosságú feltétele. Az ajánlattevők közötti magasabb szintű
verseny általában kedvezőbb ajánlatokat, egyebek mellett jelentős
árcsökkentést is eredményez a beszerzést végző szervek számára. Az osztrák
hatóságok és az uniós közbeszerzési jogszabályok szerint működő
szervek által közzétett ajánlati felhívások értéke azonban a GDP 1,5%-át és az
építési beruházásra, áruk és szolgáltatások beszerzésére fordított teljes
kiadások 6,6%-át tették ki 2012-ben, ami jóval a 3,4% és 17,7%-os uniós átlag
alatt volt. A helyzetből fakadóan jelentős
költségek sújtják az osztrák adófizetőket és vállalkozásokat az elmaradt
üzleti lehetőségek szempontjából.
(17)
Az osztrák szövetségi
versenyhatóság – költségvetésének növekedése ellenére – a többi tagállam
hasonló vagy kisebb méretű hatóságaihoz képest jóval alacsonyabb
személyzeti létszámmal működik. A Tanács 2013-ban tett ajánlásai szerint
az osztrák vasúti teher- és személyszállítás piacain a verseny további
ösztönzésére lenne szükség.
(18)
Jóllehet 2013-ban tovább javult
a bankszektor általános tőkeellátottsága, a bankok kockázati profilja
miatt a tőkepufferek megszilárdítására irányuló további erőfeszítések
lennének indokoltak. A Tanács 2013-ban ajánlotta, hogy Ausztria gyorsítsa fel a
teljesen vagy részben államosított bankok átszervezését. A Hypo Alpe Adria
felszámolására vonatkozó jogi keretet rövidesen benyújtják, hogy a Parlament
nyárig elfogadhassa. Folyamatban van a kapcsolódó eszközkezelő társaság
létrehozásának szervezeti előkészítése. Az eszközkezelő társaság várhatóan
ősszel kezdi meg működését. Az Österreichische Volksbanken AG és a KA
Finanz, a Kommunalkredit „rossz bankja” az uniós állami támogatásokról szóló
határozatokkal összhangban folytatja átszervezését vagy felszámolását. A
pénzügyi stabilitás megőrzése és az államháztartásra gyakorolt negatív
hatások minimalizálása érdekében lényeges lenne átlátható és döntő
jelentőségű lépéseket tenni az államosított bankok átszervezésének
befejezésére irányulóan.
(19)
Az európai szemeszterrel
összefüggésben a Bizottság elvégezte Ausztria gazdaságpolitikájának átfogó
elemzését, értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot.
Figyelembe vette nemcsak a programok Ausztria fenntartható költségvetési,
valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott
jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak
és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági
kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való
beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi
a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait.
(20)
A Tanács ezen értékelés
fényében megvizsgálta Ausztria stabilitási programját, és arról alkotott
véleményét[8]
különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.
(21)
Az európai szemeszter keretében
a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó
elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon
tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euró. Ausztriának biztosítania kell ezen
ajánlások teljes körű és időben történő végrehajtását is.
AJÁNLJA, hogy
Ausztria a 2014–2015-ös időszakban tegyen intézkedéseket a következők
érdekében:
1.           Tekintettel a Stabilitási és Növekedési Paktum
követelményeihez képest – a Bizottság 2014. tavaszi előrejelzése alapján –
mutatkozó, jelentős, a GDP 0,5%-ának megfelelő mértékű eltérés
kockázatára, a túlzott hiány korrekcióját követően erősítse meg a
2014-re vonatkozó költségvetési intézkedéseket. 2015-ben jelentős
mértékben erősítse meg a költségvetési stratégiát a középtávú
költségvetési cél elérése és ezt követően annak megtartása érdekében, és
biztosítsa az államadósságra vonatkozó szabályok betartását annak érdekében,
hogy tartósan csökkenő pályán tarthassák az államadósság szintjét.
Egyszerűsítse tovább a kormányzat különböző szintjei közötti
költségvetési kapcsolatokat, például a szervezeti felépítés egyszerűsítése
és a finanszírozási és kiadási hatáskörök összehangolása révén.
2.           Javítsa a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságát,
nevezetesen a férfiakra és nőkre vonatkozó kötelező nyugdíjkorhatár
harmonizációjának felgyorsítása, valamint a kötelező nyugdíjkorhatár és a
várható élettartam összekapcsolása révén. Kövesse figyelemmel a korai nyugdíjba
vonulás korlátozására irányuló, nemrégiben hozott reformok végrehajtását.
Javítsa tovább az egészségügyi és a tartós ápolás-gondozási szolgáltatások
költséghatékonyságát és fenntarthatóságát.
3.           Csökkentse a munkát terhelő nagy adóéket az alacsony
keresetűek esetében, és ennek érdekében az adóterhelést – többek között az
adóalapok aktualizálása útján – helyezze át a növekedést kevésbé gátló adókra,
például az ingatlanvagyonra kivetett rendszeresített adókra. Erősítse meg
a migráns háttérrel rendelkező személyek, a nők és az idősebb
munkavállalók munkaerő-piaci kilátásainak javítására irányuló
intézkedéseket. Ez magában foglalja a gyermekgondozási és a tartós
ápolás-gondozási szolgáltatások további javítását és a bevándorlók
végzettségeinek elismerését. Javítsa az oktatás eredményeit, különösen a migráns
háttérrel rendelkező fiatalok körében, a korai gyermekkori oktatás
ösztönzése és a korai differenciálás negatív hatásainak csökkentése révén.
Javítsa tovább a stratégiai tervezést a felsőoktatásban és szorgalmazza a
korai iskolaelhagyást visszaszorító intézkedéseket.
4.           Szüntesse
meg az indokolatlan akadályokat a szolgáltatások piacán, egyebek mellett a jogi
formára és a tulajdoni részesedésre vonatkozó követelményeket, valamint a több
ágazatot lefedő szolgáltató vállalatok létrehozását érintő
akadályokat. Vizsgálja felül, hogy a piacra lépést és a szabályozott szakmák
gyakorlását gátló korlátozások arányosak-e és azokat a közérdek indokolja-e. Tárja
fel az uniós közbeszerzési eljárás alapján odaítélt állami szerződések alacsony értéke mögött álló okokat. Fenntartható módon
erősítse meg a versenyhatóság erőforrásait.
5.           Folytassa az államosított és részben államosított bankok
szoros felügyelet alatt és ütemezés szerint megvalósuló eredményes
átszervezését.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               COM(2014) 421 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 és P7_TA(2014)0129.
[4]               HL L 140., 2013.5.27., 11. o.
[5]               C(2013) 8009 final.
[6]               COM(2013) 800 final.
[7]               COM(2013) 790 final.
[8]               Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése
szerint.