               29.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 402/1

         A 2013–2020-as időszakra szóló, kábítószer elleni uniós stratégia
   2012/C 402/01
   ELŐSZÓ

               (1)

               Ez a kábítószer elleni uniós stratégia átfogó politikai keretként szolgál, továbbá prioritásokat állapít meg a tagállamok és az EU intézményei által a 2013–2020-as időszakra meghatározott, kábítószer elleni uniós politika tekintetében. A stratégia kerete, célja és célkitűzései két egymást követő négyéves kábítószer elleni cselekvési terv alapjául szolgálnak.

               (2)

               E stratégia alapját mindenekelőtt az uniós jog alapelvei képezik, és a stratégia minden tekintetben képviseli az Unió alapértékeit: az emberi méltóság, a szabadság, a demokrácia, az egyenlőség, a szolidaritás, a jogállamiság és az emberi jogok tiszteletben tartását. Célja a társadalom és az egyén jólétének védelme és növelése, a közegészségügy védelme, magas szintű biztonság nyújtása a lakosság számára, valamint a kábítószer-jelenség kiegyensúlyozott, integrált és tényeken alapuló megközelítése.

               (3)

               A stratégia alapját képezi még a nemzetközi jog, a tiltott kábítószerek jelenségének kezelésére vonatkozó nemzetközi jogi keretet biztosító ENSZ-egyezmények (1), valamint az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozata. A kábítószer elleni uniós stratégia figyelembe veszi a vonatkozó politikai ENSZ-dokumentumokat, többek között az ENSZ által 2009-ben elfogadott, a világ kábítószer-problémájának megoldására irányuló egységes és kiegyensúlyozott stratégia érdekében folytatott nemzetközi együttműködésről szóló politikai nyilatkozatot és cselekvési tervet, amely szerint a kábítószer-kereslet és -kínálat csökkentése a tiltott kábítószerek elleni politika egymást kölcsönösen erősítő elemei, valamint az ENSZ HIV-ről/AIDS-ről szóló politikai nyilatkozatát is. A stratégia a Lisszaboni Szerződésben meghatározott elvek, valamint az Unió és az egyes tagállamok hatáskörei alapján készült. Ennek során a szubszidiaritás és az arányosság elvét kellőképpen figyelembe vették, hiszen ez az uniós stratégia a nemzeti stratégiák értékét kívánja növelni. A stratégiát ezekkel az elvekkel és hatáskörökkel összhangban kell végrehajtani. A stratégia emellett teljes mértékben tiszteletben tartja az emberi jogokról szóló európai egyezményt és az EU Alapjogi Chartáját.

               (4)

               A tiltott kábítószerek területére vonatkozó, ezen uniós stratégián keresztül ösztönzött és koordinált prioritásoknak és fellépéseknek 2020-ra átfogó hatást kell gyakorolniuk az EU kábítószerhelyzetének fő aspektusaira. Biztosítaniuk kell az emberi egészség magas szintű védelmét, valamint a társadalmi stabilitást és biztonságot a kábítószer-kereslet és -kínálat csökkentését célzó intézkedéseknek, fellépéseknek és megközelítéseknek a nemzeti, uniós és nemzetközi szinten koherens, eredményes és hatékony végrehajtása révén, valamint az ezen cselekvések végrehajtásával kapcsolatos esetleges nem szándékolt negatív következmények minimalizálása útján.

               (5)

               A kábítószer-jelenség nemzeti és nemzetközi ügy, amelyet globális összefüggéseiben kell megközelíteni. Ebben a tekintetben az uniós szinten való koordinált fellépés fontos szerepet játszik. Ez a kábítószer elleni uniós stratégia közös és tényeken alapuló keretet biztosít az Unión belül és azon kívül tapasztalható kábítószer-jelenségre adandó válaszhoz. Az együttes és egymást kiegészítő fellépések keretének biztosításával a stratégia garantálja, hogy az erre a területre összpontosított forrásokat eredményesen és hatékonyan használják fel, figyelembe véve egyúttal a tagállamok és az uniós intézmények intézményi és pénzügyi korlátait és kapacitását is.

               (6)

               A stratégia célja hozzájárulni a kábítószer-kereslet és -kínálat Unión belüli csökkentéséhez, továbbá a kábítószerekkel kapcsolatos egészségügyi és társadalmi kockázatok és ártalmak csökkentéséhez egy olyan, a nemzeti szakpolitikákat támogató és kiegészítő stratégiai megközelítés révén, amely keretet biztosít a koordinált és közös fellépéseknek, valamint az EU e téren folytatott nemzetközi együttműködésének alapjául és politikai keretekül szolgál. Ezt integrált, kiegyensúlyozott és tényeken alapuló megközelítésen keresztül éri el.

               (7)

               Végezetül, a stratégia a korábbi kábítószer elleni uniós stratégiák és az azokhoz kapcsolódó cselekvési tervek végrehajtásából levont tanulságokra épít, ideértve az EU 2005–2012-es kábítószer elleni stratégiájának külső értékeléséből származó eredményeket és ajánlásokat is, ugyanakkor figyelembe veszi a kábítószer elleni politika területén uniós és nemzetközi szinten kialakult egyéb fejleményeket, illetve végzett cselekvéseket.

         I.   Bevezetés

               (8)

               A stratégia felhasználja az elmúlt néhány évben meghatározott új megközelítéseket és kihívásokat, többek között az alábbiakat:

                           —

                           a politoxikomán kábítószer-használat növekvő elterjedése, ideértve az engedélyezett szerek, így az alkohol és a receptre kapható, ellenőrzött gyógyszerek, valamint a tiltott kábítószerek együttes fogyasztását is,

                           —

                           a nem opioid szerek használata irányába mutató tendencia, valamint az új pszichoaktív anyagok megjelenése és elterjedése,

                           —

                           a receptre kapható, ellenőrzött gyógyszerekhez való hozzájutás biztosításának és javításának szükségessége,

                           —

                           a kábítószer-kereslet csökkentésével kapcsolatos szolgáltatások minőségi javításának, kiterjesztésének és diverzifikálásának szükségessége,

                           —

                           a vér útján terjedő betegségek, különösen a hepatitis C vírus továbbra is gyakori előfordulása az intravénás kábítószereket használók körében, valamint a HIV-fertőzés és más, vér útján terjedő betegségek újabb kitörésének az intravénás kábítószer-fogyasztáshoz kötődő potenciális kockázata,

                           —

                           a kábítószerekkel kapcsolatos halálozások továbbra is magas prevalenciája az Unióban,

                           —

                           a kábítószer-fogyasztás integrált egészségügyi megközelítésének a szükségessége, amely megközelítés – többek között – a pszichiátriai komorbiditásra is kiterjed,

                           —

                           a tiltott kábítószerek piacának dinamikája, beleértve a kábítószer-kereskedelem változó útvonalait, a határokon átnyúló szervezett bűnözést és az új kommunikációs technológiáknak a tiltott kábítószerek és új pszichoaktív anyagok forgalmazása megkönnyítésére történő használatát,

                           —

                           a prekurzoroknak, a pre-prekurzoroknak és az illegális kábítószer-előállításhoz szükséges egyéb alapvető vegyi anyagoknak a legális kereskedelemből az illegális piacra való eltérítése, illetve bizonyos vegyi anyagok hígítószerként történő felhasználásra való eltérítése megakadályozásának szükségessége.

               (9)

               A kábítószer elleni uniós stratégia célkitűzései:

                           —

                           a kábítószer-kereslet, a kábítószer-függőség és a kábítószerekkel kapcsolatos egészségügyi és társadalmi kockázatok és ártalmak mérhető csökkenéséhez való hozzájárulás,

                           —

                           a tiltott kábítószerek piacának megzavarásához és a tiltott kábítószerek beszerezhetőségének mérhető csökkenéséhez való hozzájárulás,

                           —

                           aktív párbeszéden és a kábítószerekkel kapcsolatos fejlemények és kihívások elemzésén keresztül uniós és nemzetközi szintű koordináció ösztönzése,

                           —

                           az EU, valamint harmadik országok és nemzetközi szervezetek között a kábítószerekkel kapcsolatos kérdésekről folytatott párbeszéd és együttműködés megerősítése,

                           —

                           a figyelemmel kísérés, a kutatás és az értékelés eredményeinek jobb terjesztéséhez, valamint a kábítószer-jelenség valamennyi vonatkozásának és a beavatkozások hatásának jobb megértéséhez való hozzájárulás annak érdekében, hogy megbízható és átfogó tényalapot nyújtson a szakpolitikákhoz és a cselekvésekhez.

               (10)

               A stratégia a tiltott kábítószerek területén az EU által elért eredményekre (2) épít, és az aktuális kábítószer-helyzet – elsősorban a Kábítószer és Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontjától (EMCDDA) származó – folyamatos, átfogó értékelését veszi alapul, egyszersmind elismerve az aktuális fejleményekre és kihívásokra való proaktív reagálás szükségességét.

               (11)

               A stratégia két szakpolitikai területre tagolódik: a kábítószer-kereslet csökkentése és a kábítószer-kínálat csökkentése, valamint három átfogó kérdéskörre koncentrál: a) koordináció, b) nemzetközi együttműködés és c) kutatás, tájékoztatás, figyelemmel kísérés és értékelés. Két egymást követő cselekvési tervben, amelyet az adott elnökségek 2013-ban, illetve 2017-ben határoznak meg, konkrét intézkedések kerülnek megfogalmazásra, amelyhez időbeosztást, felelősöket, mutatókat és értékelési eszközöket fognak társítani.

               (12)

               A jelenlegi kábítószer-helyzetet és a stratégia végrehajtásához kapcsolódó szükségleteket kellően figyelembe véve, mindkét politikai területről és mindhárom átfogó kérdéskörből ki fognak választani egy bizonyos számú célzott intézkedést, amelyet a következő kritériumok alapján beépítenek a cselekvési tervekbe:

                           a)

                           az intézkedéseknek tényeken kell alapulniuk, tudományosan megbízhatónak és költséghatékonynak kell lenniük, valamint megvalósítható és mérhető, értékelhető eredményekre kell törekedniük;

                           b)

                           az intézkedések időhöz kötöttek, referenciaértékek és teljesítménymutatók társulnak azokhoz, valamint felelősöket neveznek meg végrehajtásuk, a jelentéstétel és az értékelés tekintetében;

                           c)

                           az intézkedéseknek egyértelmű uniós vonatkozással kell bírniuk és értéktöbbletet kell jelenteniük.

               (13)

               Annak biztosítása érdekében, hogy a stratégia és az ahhoz tartozó cselekvési tervek végrehajtása folyamatos figyelmet kapjon, valamennyi elnökség – a Bizottság támogatásával, valamint az EMCDDA és az Europol nyújtotta technikai információk alapján – hivatali idejében foglalkozik a kábítószerekkel foglalkozó horizontális munkacsoport által vizsgálandó prioritásokkal és intézkedésekkel, továbbá figyelemmel kíséri az előrehaladást. A Bizottság figyelembe veszi a tagállamok és az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ) által nyújtott tájékoztatást, valamint az EMCDDA, az Europol és egyéb uniós szervek, illetve a civil társadalom által elérhetővé tett információkat, és ezek alapján az elért eredményekről félévenként jelentést készít azzal a céllal, hogy felmérje a kábítószer elleni uniós stratégiában és az ahhoz kapcsolódó cselekvési terv(ek)ben meghatározott célok és prioritások végrehajtását.

               (14)

               A Bizottság figyelembe veszi a tagállamok által nyújtott tájékoztatást, valamint az EMCDDA, az Europol és egyéb érintett uniós intézmények és szervek, illetve a civil társadalom által elérhetővé tett információkat, és ezek alapján kezdeményezni fogja a stratégia külső, a 2016-ig terjedő időszakra vonatkozó félidős értékelését a 2017–2020-as időszakra szóló második cselekvési terv előkészítése céljából. A kábítószer elleni stratégia és az ahhoz kapcsolódó cselekvési terv 2020-ban történő befejeződésével a Bizottság kezdeményezni fogja azok végrehajtásának átfogó külső értékelését. Ezen értékelésnek figyelembe kell vennie a tagállamoktól, az EMCDDA-tól, az Europoltól, más érintett uniós intézményektől és szervektől, valamint a civil társadalomtól begyűjtött információkat, illetve a korábbi értékeléseket is annak érdekében, hogy az EU kábítószer elleni politikájának további alakításához adalékokkal és ajánlásokkal szolgáljanak.

               (15)

               Céljai elérése, valamint a hatékonyság biztosítása érdekében a 2013–2020-as időszakra szóló, kábítószer elleni uniós stratégia – a lehetőségek szerint – a kábítószer elleni politika területén már meglévő és működő, az ezen szakpolitikához kapcsolódó megbízatással rendelkező vagy az ezen szakpolitika fontos vonatkozásai szempontjából releváns uniós eszközöket és szerveket veszi igénybe (ezek különösen az EMCDDA, az Europol, az Eurojust, az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC) és az Európai Gyógyszerügynökség), valamint együttműködik az Unión kívüli szervezetekkel [mint például az ENSZ Kábítószer- és Bűnügyi Hivatalával (UNODC), a Vámigazgatások Világszervezetével (WCO), az Egészségügyi Világszervezettel (WHO) és a Pompidou Csoporttal]. A Bizottság, a főképviselő, a Tanács és az Európai Parlament biztosítják, hogy az EU-nak a tiltott kábítószerek területén hozott intézkedései összehangoltak és egymást kiegészítők legyenek.

               (16)

               Uniós és nemzeti szinten egyaránt megfelelő és célzott forrásokat kell biztosítani az ezen kábítószer elleni uniós stratégia céljainak teljesítéséhez.

         II.   Szakpolitikai terület: a kábítószer-kereslet csökkentése

               (17)

               A kábítószer-kereslet csökkentése több egyenlően fontos és egymást kölcsönösen erősítő intézkedésből áll, többek között a (környezeti, egyetemes, szelektív és indikált) megelőzésre, a korai észlelésre és beavatkozásra, a kockázatcsökkentésre és az egészségkárosodás mérséklésére, a kezelésre, a rehabilitációra, a társadalmi visszailleszkedésre és a felépülésre vonatkozóan.

               (18)

               A kábítószer-kereslet csökkentése területén a 2013–2020-as időszakra szóló, kábítószer elleni uniós stratégia célja, hogy integrált, multidiszciplináris és tényeken alapuló megközelítést követve, valamint az egészségügyi, a társadalmi és az igazságügyi szakpolitikák közötti koherencia ösztönzésével és megőrzésével hozzájáruljon a tiltott kábítószerek használatának mérhető csökkenéséhez, és későbbre tolja a kábítószer-használat megkezdésének korát a használatnak, a függőségnek és a kábítószerekkel kapcsolatos egészségügyi és társadalmi kockázatoknak és ártalmaknak a megelőzése és csökkentése érdekében.

               (19)

               A kábítószer-kereslet csökkentése területén a következő prioritások kerültek meghatározásra (ezek sorrendje nem jelent fontossági sorrendet):

                           (19.1)

                           A kábítószer-kereslet csökkentését célzó eredményes és diverzifikált intézkedések rendelkezésre állásának, elérhetőségének és hatókörének a növelése, a legjobb gyakorlatok alkalmazásának és cseréjének az ösztönzése, valamint minőségi normák kidolgozása és végrehajtása a (környezeti, egyetemes, szelektív és indikált) megelőzésre, a korai észlelésre és beavatkozásra, a kockázatcsökkentésre és az egészségkárosodás mérséklésére, a kezelésre, a rehabilitációra, a társadalmi visszailleszkedésre és a felépülésre vonatkozóan.

                           (19.2)

                           A megelőzési programok rendelkezésre állásának és a programok hatékonyságának a javítása (a kezdeti hatástól a hosszú távú fenntarthatóságig), valamint a tiltott kábítószerek és az egyéb pszichoaktív anyagok használata kockázatának, valamint az azzal kapcsolatos következményeknek a fokozott tudatosítása. E célból a megelőzési intézkedéseknek korai észlelésre és beavatkozásra, az egészséges életmód ösztönzésére és a célzott (vagyis szelektív és indikált) megelőzésre is ki kell terjedniük, továbbá a családokra és a közösségekre kell irányulniuk.

                           (19.3)

                           Az eredményes kábítószerkereslet-csökkentési intézkedések számának növelése és kidolgozása az olyan kihívások kezelésére, mint például a politoxikomán kábítószer-használat, többek között az engedélyezett és a tiltott szerek kombinált fogyasztása, a receptre kapható, ellenőrzött gyógyszerekkel való visszaélés és az új pszichoaktív anyagok használata.

                           (19.4)

                           Olyan eredményes kockázat- és ártalomcsökkentési intézkedésekbe való beruházás és azokra vonatkozó további kutatás, amelyek a kábítószer-használathoz közvetlenül vagy közvetve kapcsolódó halálesetek, a kábítószer-használattal összefüggő, vér útján terjedő fertőző betegségek – de nemcsak a HIV és a vírusos hepatitis –, valamint a szexuális úton terjedő betegségek és a tuberkulózis jelentős csökkentését célozzák.

                           (19.5)

                           A kábítószer-használók hatékony és diverzifikált kezelése rendelkezésre állásának, elérhetőségének és hatókörének a növelése az EU egész területén, hogy e kezelések kiterjedjenek a problémás és függő kábítószer-használókra, és köztük a nem opioid szereket használókra is, annak érdekében, hogy mindenki, aki függőségi kezelésen részt szeretne venni, megtehesse azt, a felmerülő igényeknek megfelelően.

                           (19.6)

                           A kábítószer-kereslet csökkentését célzó intézkedések kidolgozásának, rendelkezésre állásának és hatályának a bővítése – adott esetben – a börtönök vonatkozásában, a rabok egészségügyi állapotának és igényeinek a megfelelő felmérése alapján, abból a célból, hogy az ellátás elérje a közösségben nyújtott ellátás minőségének szintjét, valamint az emberi jogokról szóló európai egyezményben és az EU Alapjogi Chartájában foglalt, az egészségügyi ellátáshoz való jognak és az emberi méltóságnak megfelelően. Biztosítani kell az ellátás folyamatosságát a büntető igazságszolgáltatás valamennyi szakaszában, valamint a szabadlábra helyezés után is.

                           (19.7)

                           Olyan integrált ellátási modellek kidolgozása és kiterjesztése, amelyek a mentális és/vagy fizikai egészséggel kapcsolatos gondokkal, rehabilitációval és szociális támogatással összefüggő igényeket fedezik, annak érdekében, hogy javuljon és fejlődjön a problémás és a függő – köztük a komorbid – kábítószer-használók egészségügyi és társadalmi helyzete, társadalmi visszailleszkedése és felépülése.

                           (19.8)

                           Olyan hatékony és differenciált kábítószerkereslet-csökkentési intézkedések kidolgozása, melyeknek célja a kábítószer-használat megkezdésének visszaszorítása és/vagy késleltetése, és amelyek megfelelnek a kábítószer-használók adott csoportjai szükségleteinek, illetve adott használati mintáknak és helyszíneknek, különös figyelmet fordítva a kiszolgáltatott és marginalizált csoportokra.

                           (19.9)

                           Az Unióban a népegészségügyre esetlegesen veszélyt jelentő, helyi és regionális kábítószer-használati járványok megelőzése koordinált és hatékony közös megközelítés révén.

                           (19.10)

                           A kábítószer-kereslet csökkentésével kapcsolatos prioritások meghatározásakor figyelembe kell venni a kábítószer-jelenség sajátos jellemzőit, az azzal járó szükségleteket és kihívásokat nemzeti és uniós szinten. Elengedhetetlen, hogy erre a célra helyi, nemzeti és uniós szinten megfelelő forrásokat biztosítsanak.

         III.   Szakpolitikai terület: a kábítószer-kínálat csökkentése

               (20)

               A kábítószer-kínálat csökkentése magában foglalja a kábítószerrel kapcsolatos – különösen a szervezett – bűnözés megelőzését, az attól való eltérítést és annak megzavarását, ami igazságügyi és bűnüldözési együttműködésen, betiltáson, bűnügyi eszközök elkobzásán, nyomozáson és határigazgatáson keresztül történik.

               (21)

               A kábítószer-kínálat csökkentése területén a 2013–2020-as időszakra szóló, kábítószer elleni uniós stratégia célja, hogy a tiltott kábítószer-kereskedelem megzavarása, a tiltott kábítószerek előállításában és kereskedelmében érintett szervezett bűnözői csoportok felszámolása, a büntető igazságszolgáltatási rendszer hatékony alkalmazása, a célravezető bűnüldözési operatív információn alapuló bűnüldözés és a bűnüldözési operatív információk fokozott megosztása révén hozzájáruljon a tiltott kábítószerek beszerezhetőségének mérhető csökkenéséhez. Uniós szinten a hangsúlyt a kábítószerrel kapcsolatos nagy léptékű, határokon átnyúló jellegű és szervezett bűnözésre helyezik majd.

               (22)

               A kábítószer-kínálat csökkentése területén a következő prioritások kerültek meghatározásra (ezek sorrendje nem jelent fontossági sorrendet):

                           (22.1)

                           A bűnüldöző hatóságok közötti együttműködés és koordináció stratégiai és operatív szintű megerősítése. Ennek többek között magában kell foglalnia az információk (és a bűnüldözési operatív információ) határokon átnyúló, valós idejű cseréjének, valamint a legjobb gyakorlatok és az ismeretek megosztásának a javítását, továbbá közös műveletek és nyomozások lefolytatását is. E vonatkozásban fontosnak tekintendő a harmadik országokkal folytatott együttműködés az EU irányában vagy azon belül működő, kábítószerrel kapcsolatos szervezett bűnözés kezelésére vonatkozóan.

                           (22.2)

                           A tiltott kábítószerek Unión belüli és határon átnyúló előállításának, csempészetének, kereskedelmének, terjesztésének és árusításának, valamint ezen tevékenységek elősegítésének, továbbá az illegális kábítószer-előállítás során használt kábítószer-prekurzorok, pre-prekurzorok és egyéb alapvető vegyi anyagok eltérítésének a csökkentése.

                           (22.3)

                           A tendenciák alakulására, így például az egyes tiltott kábítószerek hígítószereként alkalmazott bizonyos vegyi anyagok eltérítésére és az új technológiák alkalmazásán keresztül történő kábítószer-ellátásra való eredményes reagálás.

                           (22.4)

                           Külön figyelmet kell szentelni az új kommunikációs technológiáknak, amelyek jelentős szerepet játszanak a kábítószerek (és ezen belül az új ellenőrzött pszichoaktív anyagok) előállításának, forgalmazásának, kereskedelmének és terjesztésének az elősegítésében.

                           (22.5)

                           A tagállamoknak továbbra is együtt kell működniük és – adott esetben – cselekvéseiket uniós szinten koordinálniuk kell az érintett uniós és nemzetközi szervekkel és ügynökségekkel (pl. Europol, Eurojust, EMCDDA), és teljes mértékben ki kell használniuk az igazságügyi és bűnüldözési együttműködés terén meglévő olyan eszközöket és módszereket, mint a bűnüldözési operatív információn alapuló rendőri tevékenység, a kábítószerprofil-alkotás, a közös nyomozócsoportok, a közös vámügyi és rendőrségi műveletek, valamint olyan vonatkozó kezdeményezéseket, mint az EMPACT-projektek, az összekötő tisztviselők platformjai, illetve a regionális platformok.

                           (22.6)

                           Uniós szinten a hangsúlyt a nagy léptékű kábítószer-előállítást és -kereskedelmet célzó, bűnüldözési operatív információn alapuló bűnüldözésre kell helyezni. A tagállamokon belül és azok között a bűnüldöző hatóságok közötti, illetve az Europollal folytatott szoros koordinációt és együttműködést tovább kell erősíteni.

                           (22.7)

                           Szükség esetén, amennyiben a feladatokat az Europolon keresztül kezdeményezik vagy hajtják végre, ad hoc regionális együttműködési kezdeményezéseket vagy platformokat lehet létrehozni az Unióban, hogy fel lehessen lépni a kábítószer-kereskedelem változó útvonalai nyomán felmerülő veszélyekkel és az újonnan kialakuló szervezett bűnözési központokkal szemben. Ezt összehangolt operatív válaszadás útján kell megtenni. Az ilyen jellegű intézkedéseknek összeegyeztethetőeknek kell lenniük a hatályos uniós jogi és működési szabályokkal, és ki kell egészíteniük azokat, továbbá a fenyegetettség értékelésén és elemzésén kell alapulniuk. Az ilyen együttműködési struktúráknak rugalmasnak kell lenniük, és ideiglenesek is lehetnek, a kezelendő konkrét veszély alakulásától függően, továbbá szoros együttműködést kell folytatniuk az összes érintett uniós ügynökséggel és platformmal, különösen az Europollal.

                           (22.8)

                           Amennyiben szükséges, az EU kábítószerrel kapcsolatos igazságügyi és bűnüldözési együttműködésének, valamint a meglévő gyakorlatoknak gyorsabb és pontosabb reagálás révén történő megerősítése. Az igazságügyi és bűnüldözési együttműködési tevékenységek, az információcsere és a bűnüldözési operatív információ cseréjének a támogatása.

                           (22.9)

                           Az Európai Unió jogszabályi keretének a szükségletek szerinti célzott megerősítése oly módon, hogy az javítsa az EU reagálását az új fejlemények kezelése során, biztosítsa, hogy az együttműködési erőfeszítések kiegészítsék egymást a célból, hogy a határokon átnyúló szervezett bűnözői csoportokat felszámolják, a kábítószerrel kapcsolatos bűnözésből származó jövedelmeket a vagyon-visszaszerzési hivatalok uniós hálózatának maradéktalan kihasználásával elkobozzák, ezáltal biztosítva a még hatékonyabb válaszadást a kábítószer-kereskedelemre. A vonatkozó bűnüldözési eszközök továbbfejlesztésének lehetősége is mérlegelhető.

                           (22.10)

                           A kábítószer-kínálat csökkentése terén az Uniónak hatékonyabb szakpolitikákra kell törekednie azok értékelésének és elemzésének a megerősítése révén, a kábítószerpiacok, a kábítószerrel kapcsolatos bűnözés jobb megértése és a kábítószerrel kapcsolatos bűnüldözési válaszadás hatékonyságának javítása érdekében.

                           (22.11)

                           A bűncselekmények megelőzése, a visszaesések elkerülése és a büntető igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának és eredményességének a javítása érdekében az Uniónak, az arányosság elvének tiszteletben tartása mellett, adott esetben ösztönöznie kell a kábítószerrel kapcsolatos szakpolitikák és programok alkalmazását, figyelemmel kísérését és hatékony végrehajtását, ideértve például a kábítószer-használó bűnelkövetők segítő szolgálatokhoz való elirányítását letartóztatásukkor (arrest referral) és a kényszerítő szankciók megfelelő alternatíváit (mint az oktatás-nevelés, a kezelés, a rehabilitáció, az utókezelés és a társadalmi visszailleszkedés).

         IV.   Átfogó kérdéskör: Koordináció

               (23)

               A kábítószer elleni uniós politika területén a koordináció célja kettős: egyrészt a szakpolitikai célok támogatását szolgáló szinergiák, a kommunikáció és a hatékony információ- és véleménycsere biztosítása, másrészt a kábítószerrel kapcsolatos aktív politikai párbeszéd, valamint a fejlemények és kihívások elemzésének ösztönzése uniós és nemzetközi szinten.
               Koordinációra van szükség egyfelől az uniós intézményeken, a tagállamokon, egyéb érintett európai szerveken és a civil társadalmon belül és ezek között, másfelől pedig az EU, a nemzetközi szervek és harmadik országok között.

               (24)

               A koordináció területén a következő prioritások kerültek meghatározásra (ezek sorrendje nem jelent fontossági sorrendet):

                           (24.1)

                           Az érintett tagállamok, uniós intézmények, szervek és a kezdeményezések közötti szinergiák, koherencia és hatékony munkamódszerek biztosítása a lojális együttműködés elve alapján (3), az erőfeszítések megkettőzésének elkerülésével, az információcsere hatékony megvalósításával, a források eredményes felhasználásával és gondoskodva a különböző egymást követő elnökségek intézkedéseinek folytonosságáról.

                           (24.2)

                           Tekintettel arra, hogy a kábítószerekkel foglalkozó horizontális munkacsoport a kábítószer elleni politika területén a Tanácson belül fő koordinátori szereppel bír, tovább kell fokozni a csoport koordinációs erőfeszítéseit, hogy figyelembe tudja venni a kábítószer elleni politika területének egyes vonatkozásaiban érintett különböző szervek, így például a Belső Biztonságra Vonatkozó Operatív Együttműködéssel Foglalkozó Állandó Bizottság (COSI) és a népegészségügyi munkacsoport munkáját. Ezen túlmenően a kábítószer-probléma kiegyensúlyozott megközelítése, mely egyenlő mértékben célozza a kábítószer-keresletet és -kínálatot, szoros együttműködést, interakciót és információcserét igényel a többi érintett tanácsi előkészítő szervvel, többek között a külügyek területével foglalkozó előkészítő szervekkel, illetve az igazságügyi és büntetőügyek, a bűnüldözés, a népegészségügy és a társadalmi ügyek területén folytatott más érintett uniós kezdeményezések tekintetében.

                           (24.3)

                           A multidiszciplináris együttműködést szolgáló munkamódszereknek és legjobb gyakorlatoknak az EU és a tagállamok általi továbbfejlesztése és végrehajtása a stratégia céljainak megfelelően, és ennek nemzeti szinten történő ösztönzése.

                           (24.4)

                           Valamennyi elnökség alatt lehetőségek biztosítása – például a nemzeti kábítószerpolitikai koordinátorok találkozói alkalmával – arra, hogy a kábítószer elleni uniós stratégia szempontjából értéktöbblettel bíró, a koordinációt, az együttműködést, a kialakuló tendenciákat, a hatékony beavatkozásokat és egyéb szakpolitikai fejleményeket érintő kérdéseket megvitassák, figyelemmel kísérjék és értékeljék.

                           (24.5)

                           Annak ösztönzése és elősegítése, hogy a civil társadalom, és azon belül többek között a nem kormányzati szervezetek, illetve a fiatalok, a kábítószer-használók és a kábítószerrel kapcsolatos szolgálatok ügyfelei tevékenyen és hatékonyan vegyenek részt és vállaljanak szerepet a kábítószer elleni politika nemzeti, uniós és nemzetközi szintű kialakításában és végrehajtásában. Az EU kábítószerekkel kapcsolatos civil társadalmi fórumának bevonása uniós és nemzetközi szinten.

                           (24.6)

                           Annak biztosítása, hogy az EU egységes hangon nyilvánuljon meg a nemzetközi fórumokon, mint például a Kábítószerekkel foglalkozó bizottságban (CND) és a harmadik országokkal folytatott párbeszédek során, és ezek alkalmával integrált, kiegyensúlyozott és tényeken alapuló uniós megközelítést ösztönözzön a kábítószerre vonatkozóan. Ennek keretében az Unió küldöttségei hasznos szerepet tölthetnek be a kábítószer területére vonatkozó ilyen megközelítés népszerűsítésében és a kábítószer elleni politikára vonatkozó koherens eszmecsere elősegítésében.

         V.   Átfogó kérdéskör: nemzetközi együttműködés

               (25)

               A nemzetközi együttműködés olyan kulcsfontosságú terület, amelyen az EU értéktöbbletet jelent a kábítószer elleni politikák koordinálására és a kihívások kezelésére vonatkozó tagállami erőfeszítések tekintetében. A kábítószer elleni politika területén az EU külkapcsolatai a közös felelősség és a multilateralizmus elvén, az integrált, kiegyensúlyozott és tényeken nyugvó megközelítésen, valamint a kábítószer elleni politikának a fejlesztési politikában való érvényesítésén, az emberi jogok és az emberi méltóság tiszteletén és a nemzetközi egyezmények betartásán alapulnak.

               (26)

               A nemzetközi együttműködés területén a 2013–2020-as időszakra szóló, kábítószer elleni uniós stratégia célja, hogy átfogó és kiegyensúlyozott módon tovább erősítse a kábítószerrel kapcsolatos kérdésekről folytatott párbeszédet és együttműködést az EU, valamint a harmadik országok és a nemzetközi szervezetek között.

               (27)

               A kábítószer elleni uniós stratégia egy olyan átfogó megközelítés része, amely lehetővé teszi, hogy az EU a nemzetközi porondon és a partnerországokkal fennálló kapcsolataiban egységes álláspontot képviseljen. Az EU továbbra is elkötelezett marad a kábítószer elleni politika alapvető irányvonalairól folytatott nemzetközi együttműködés és vita iránt, és tevékeny szerepet vállal a kábítószer-kereslet és -kínálat csökkentését egyformán célzó, tudományos tényeken és bűnüldözési operatív információn alapuló, az emberi jogokat is tiszteletben tartó uniós megközelítés eredményei elérésében.
               Ez uniós szinten megköveteli a politikák és az intézkedések – többek között a külkapcsolati együttműködés – koherenciáját a kábítószer-kereslet csökkentésére, és azon belül a kockázatcsökkentésre és az egészségkárosodás mérséklésére, a kábítószer-kínálat csökkentésére, alternatív fejlesztésre, az ismeretek megosztására és átadására, valamint az állami és nem állami szereplők bevonására vonatkozóan.

               (28)

               Az Uniónak és tagállamainak garantálniuk kell a kábítószer elleni uniós stratégia és annak céljai integrálását az átfogó uniós külpolitikai keretbe, egy olyan átfogó megközelítés részeként, amely maradéktalanul, valamint koherens és koordinált módon felhasználja az EU rendelkezésére álló különböző politikákat és diplomáciai, politikai és pénzügyi eszközöket. E folyamatot elő kell segítenie a főképviselőnek, akit az EKSZ támogat.

               (29)

               A kábítószerek területén az EU külső tevékenységének célja az, hogy tovább erősítse és támogassa a harmadik országoknak a népegészségügyi, a biztonsági és a védelmi kihívások kezelése terén kifejtett erőfeszítéseit. Erre az ebben a stratégiában foglalt kezdeményezések és az azokat követő cselekvési tervek végrehajtása révén kerül sor, amelyek többek között alternatív fejlesztésre, a kábítószer-kereslet és -kínálat csökkentésére, az emberi jogok előmozdítására és védelmére vonatkoznak, figyelembe véve a regionális kezdeményezéseket is. A kábítószer-előállításnak és -kereskedelemnek a származási és tranzitországok belső stabilitására és biztonsági helyzetére gyakorolt hatását tekintve, az intézkedések a korrupciót, a pénzmosást és a kábítószerrel kapcsolatos bűncselekményekből származó jövedelmet is célozzák majd.

               (30)

               A nemzetközi együttműködés területén a következő prioritások kerültek meghatározásra (ezek sorrendje nem jelent fontossági sorrendet):

                           (30.1)

                           A kábítószer elleni uniós politikák belső és külső vonatkozásai és a harmadik országoknak a kábítószerek területén adott válaszai közötti koherencia javítása.

                           (30.2)

                           Az uniós szerepvállalás és koordináció fokozása a kábítószer elleni nemzetközi politikai párbeszédben, egyrészt a nemzetközi szervezetekkel és struktúrákkal, például az ENSZ-szel, a G8-al és az Európa Tanáccsal folytatott tárgyalások tekintetében, másrészt a harmadik országokkal fenntartott kapcsolatok vonatkozásában, a közös uniós álláspontok kialakítása és az ENSZ kábítószer elleni politikai folyamatában való hatékony szerep biztosítása érdekében.

                           (30.3)

                           A kábítószerek területén folytatott nemzetközi együttműködésnek az EU és partnerei közötti általános politikai kapcsolatok és keretmegállapodások szerves részévé tétele, nemzeti és/vagy regionális szinten egyaránt. Integrált, kiegyensúlyozott és tényeken alapuló uniós megközelítést kell tükröznie, és magában kell foglalnia a politikai párbeszédet, a kábítószerrel kapcsolatos koordinációt, a kereslet csökkentését (azon belül a kockázatcsökkentést és az egészségkárosodás mérséklését), a kínálat csökkentését, ideértve az alternatív fejlesztést és a bűnüldözést, a kábítószer elleni politikáknak a szélesebb fejlesztési együttműködési tervbe való integrációját, a tájékoztatást, a kutatást, a figyelemmel kísérést és az értékelést.

                           (30.4)

                           Annak biztosítása, hogy az Unió átfogó nemzetközi válaszokat ad és intézkedéseket tesz a kiemelt harmadik országokban és régiókban szerte a világon, amelynek során figyelembe veszi a kábítószer-jelenség minden dimenzióját, és megerősített partnerségeken keresztül foglalkozik az ezen országok és régiók fejlődésével, stabilitásával és biztonságával.

                           (30.5)

                           Annak biztosítása, hogy az Uniónak a kábítószerrel kapcsolatos nemzetközi válaszadása tényeken alapul és magában foglalja a helyzet és annak fejlődése figyelemmel kísérését, különböző információs eszközök felhasználásával, amelyek a Bizottság, az EKSZ és az EU küldöttségei, a tagállamok, az EMCDDA, az Europol, az Eurojust és az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ rendelkezésére állnak, mindezt az ENSZ Kábítószer- és Bűnügyi Hivatalával (UNODC) folytatott szoros együttműködésben.

                           (30.6)

                           Annak biztosítása, hogy a tagjelölt és a potenciális tagjelölt országoknak, valamint az európai szomszédságpolitika országainak nyújtott támogatás a kínálat és a kereslet csökkentésére egyaránt építő, megfelelő bűnüldözési kapacitás kialakítására és tényeken alapuló, hatékony és kiegyensúlyozott kábítószer-politikák kidolgozására összpontosít, megerősített együttműködés révén, amely magában foglalja az uniós legjobb gyakorlatok megosztását és – adott esetben – az uniós ügynökségek, így például az EMCDDA, az Europol és az Eurojust munkájában való részvételt.

                           (30.7)

                           Az ezen stratégiákkal, célokkal és a vonatkozó kezdeményezésekkel kapcsolatos politikai párbeszéd és információcsere fenntartható szintjének biztosítása a nemzetközi partnerekkel a kábítószerről folytatott párbeszédek révén, a regionális és a kétoldalú kapcsolatokban egyaránt. A kulcsfontosságú partnereket az alapján határozzák meg, hogy milyen az Unióval való együttműködési helyzetük, és hogy milyen szerepet töltenek be a tiltott kábítószerek globális jelenségének kezelésében, figyelembe véve ugyanakkor a kábítószer-helyzet alakulása eredményeként megjelenő új partnereket. A politikai párbeszédnek ki kell egészítenie a többi külső együttműködési struktúrát és azok hatását, illetve összhangban kell állnia azokkal, és adott esetben fórumot kell biztosítania az együttműködési prioritások, illetve az uniós finanszírozású projektek tekintetében elért eredmények megvitatásához.

                           (30.8)

                           A megfelelő szintű finanszírozás és szakértelem biztosítása (az EU és tagállamai által), ideértve a koordináció megerősítését, a pénzügyi és a technikai támogatás figyelemmel kísérését és értékelését, egyszersmind szinergiák kialakítására törekedve és folyamatosan egyensúlyozva az együttműködés, a források, a pénzügyi és technikai támogatás átlátható elosztása, a kábítószer-kereslet és -kínálat csökkentését célzó intézkedések között, az uniós megközelítésnek megfelelően. Az Uniónak annak érdekében kell munkálkodnia, hogy az EU küldöttségei rendelkezzenek a kábítószerek területére vonatkozó, a harmadik országokat célzó intézkedések végrehajtásának támogatásához szükséges megfelelő szakértelemmel. E kábítószer elleni uniós stratégia félidős és végső értékelése során meg kell vizsgálni az EU harmadik országbeli ráfordításait, a Bizottságnak és az EKSZ-nek pedig adott esetben naprakész információkkal kell ellátnia a tagállamokat az EU Unión kívüli ráfordításaival kapcsolatos prioritásokról és eredményekről.

                           (30.9)

                           A forrásországoknak nyújtott pénzügyi és technikai támogatás során az Uniónak és a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az alternatív fejlesztési programok:

                                       —

                                       nincsenek feltételhez kötve, megkülönböztetés-mentesek, és amennyiben felszámolás van tervbe véve, az megfelelően ütemezett,

                                       —

                                       reális vidékfejlesztési célokat tűznek ki és sikermutatókat határoznak meg, biztosítva ezáltal az elkötelezettséget a célközösség körében, valamint

                                       —

                                       támogatják a helyi fejlesztést, és ezzel párhuzamosan figyelembe veszik az olyan tényezőkkel való kölcsönhatást, mint az emberi biztonság, az irányítás, az erőszak, az emberi jogok, a fejlődés és az élelmezésbiztonság.

                           (30.10)

                           Annak biztosítása, hogy a kábítószer elleni politika területén az emberi jogok védelme teljes mértékben érvényesül a politikai párbeszéd és a vonatkozó programok és projektek végrehajtása és teljesítése során.

         VI.   Átfogó kérdéskör: tájékoztatás, kutatás, figyelemmel kísérés és értékelés

               (31)

               A tájékoztatás, kutatás, figyelemmel kísérés és értékelés területén a 2013–2020-as időszakra szóló, kábítószer elleni uniós stratégia célja, hogy hozzájáruljon a kábítószer-jelenség valamennyi vonatkozásának és az intézkedések hatásának jobb megértéséhez annak érdekében, hogy megbízható és átfogó tényalapot nyújtson a szakpolitikákhoz és a fellépésekhez. A 2013–2020-as időszakra szóló, kábítószer elleni uniós stratégia célja továbbá, hogy a figyelemmel kísérési, kutatási és értékelési eredmények jobb terjesztéséhez is hozzájáruljon, uniós és tagállami szinten egyaránt, biztosítva ezáltal a szinergiák megerősítését, a pénzügyi források kiegyensúlyozott elosztását és a párhuzamos erőfeszítések elkerülését. Ez a módszerek összehangolása, hálózatépítés és szorosabb együttműködés révén érhető el.

               (32)

               A tájékoztatás, kutatás, figyelemmel kísérés és értékelés területén a következő prioritások kerültek meghatározásra (ezek sorrendje nem jelent fontossági sorrendet):

                           (32.1)

                           Az Uniónak és tagállamainak továbbra is folytatnia kell a beruházást az információcsere, az adatgyűjtés és a figyelemmel kísérés, a kábítószerrel kapcsolatos helyzet kutatása és értékelése, valamint az arra adott válaszok tekintetében, tagállami és uniós szinten egyaránt. Ennek a kábítószer-jelenség valamennyi vonatkozására ki kell terjednie, a kábítószer-keresletet és -kínálatot is ideértve. A kábítószer-kereslet csökkentése terén különös hangsúlyt kell helyezni az EMCDDA kulcsfontosságú mutatóinak alkalmazásával történő adatgyűjtés és jelentéstétel folytatására és továbbfejlesztésére.

                           (32.2)

                           Az EMCDDA-nak – megbízatása keretében – tovább kell fejlesztenie a tudásinfrastruktúrát és továbbra is lényegi, központi szerepet kell betöltenie a tiltott kábítószerekkel kapcsolatos uniós tájékoztatás, kutatás, figyelemmel kísérés és értékelés központi elősegítésében, támogatásában és nyújtásában. Továbbra is jól időzített, holisztikus és átfogó értékelést kell nyújtania az európai kábítószer-helyzetről és az arra adott válaszokról, valamint együtt kell működnie más érintett szervekkel, többek között – adott esetben – az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központtal (ECDC), az Európai Gyógyszerügynökséggel (EMA) és az Egészségügyi Világszervezettel (WHO).

                           (32.3)

                           Az Europolnak folytatnia kell a kábítószerrel összefüggő szervezett bűnözés területén végzett információgyűjtésre és -elemzésre irányuló erőfeszítéseit, a tagállamoknak pedig tájékoztatniuk kell az ügynökséget minden vonatkozó információról. Az említett ügynökségnek folytatnia kell a kábítószerrel kapcsolatos uniós szervezett bűnözéssel való fenyegetettség értékelésére vonatkozó rendszeres jelentéstételt (pl. EU SOCTA).

                           (32.4)

                           A tagállamoknak, az uniós intézményeknek és ügynökségeknek az elemzések javítása és a megalapozott döntéshozatal céljából erősíteniük kell a tájékoztatást és az adatgyűjtést a kábítószer-kínálat valamennyi vonatkozása tekintetében, ideértve a kábítószerpiacokat, a kábítószerrel összefüggő bűnözést és a kábítószer-kínálat csökkentését is. Az adatgyűjtés tökéletesítése, valamint a szakpolitika szempontjából releváns, tudományosan megalapozott mutatók továbbfejlesztése érdekében a tagállamok, a Bizottság, az EMCDDA és az Europol, valamint – adott esetben – egyéb uniós ügynökségek együttműködése szükséges.

                           (32.5)

                           Az uniós intézményeknek és szerveknek, valamint a tagállamoknak meg kell erősíteniük a vonatkozó kapacitásaikat, hogy az új pszichoaktív anyagok megjelenését, a kábítószer-fogyasztásban bekövetkező viselkedéses változásokat és járványkitöréseket, valamint más, a népegészségügyre és közbiztonságra kockázatot jelentő, újonnan kialakuló tendenciákat gyorsan és hatékonyan észleljék, értékeljék, illetve reagáljanak azokra. Ez többek között a hatályos uniós jogszabályok megerősítésével, valamint az információ, a bűnüldözési operatív információ, az ismeretek és a legjobb gyakorlatok cseréjével érhető el.

                           (32.6)

                           A tagállamoknak, az uniós intézményeknek és ügynökségeknek elő kell mozdítaniuk és támogatniuk kell a kutatást, többek között az új pszichoaktív anyagokkal kapcsolatos alkalmazott kutatást, valamint biztosítaniuk kell a nemzeti és uniós szintű hálózatok közötti együttműködést és koordinációt a jelenség jobb megértése érdekében. E terület figyelemmel kísérését az EMCDDA-val szoros együttműködésben fokozni kell. Különös hangsúlyt kell helyezni a kriminalisztikai és toxikológiai kapacitás fejlesztésére, valamint a járványügyi információk rendelkezésre állásának javítására.

                           (32.7)

                           A tagállamoknak további erőfeszítéseket kell tenniük az figyelemmel kísérés és az információcsere tekintetében az Unióban – többek között a nemzeti kapcsolattartó pontok Reitox-hálózatán keresztül – elért eredmények fenntartására, ugyanakkor támogatniuk kell a kábítószer-kereslet és -kínálat területén szabványosított uniós adatgyűjtés és elemzés továbbfejlesztését.

                           (32.8)

                           Megfelelő finanszírozás biztosítása a kábítószerrel kapcsolatos kutatási és fejlesztési projekteknek uniós és nemzeti szinten, a pénzügyi forrásoknak megfelelően, többek között a 2014–2020-as időszakra vonatkozó uniós pénzügyi programokon keresztül. Az uniós szinten támogatott projekteknek figyelembe kell venniük a stratégiában és az ahhoz kapcsolódó cselekvési tervekben meghatározott prioritásokat, valamint egyértelmű értéktöbbletet kell jelenteniük a koherencia és a szinergiák biztosítása révén, ugyanakkor el kell kerülni a programokon belüli és az uniós szervek közötti párhuzamos munkavégzést.

                           (32.9)

                           Az uniós intézményeknek és szerveknek, valamint a tagállamoknak el kell ismerniük a politikákra és a fellépésekre vonatkozó tudományos (az elért eredményekre összpontosító) értékelés szerepét mint a kábítószer-politikával kapcsolatos uniós megközelítés megerősítésének fontos elemét, és ösztönözniük kell annak alkalmazását nemzeti, uniós és nemzetközi szinten egyaránt.

                           (32.10)

                           A kábítószerrel kapcsolatos kérdésekkel foglalkozó szakemberek képzésének biztosítása és megerősítése úgy a kábítószer-kereslet mint a kábítószer-kínálat csökkentésének területén.

      (1)  A kábítószerekről szóló, az 1972. évi jegyzőkönyvvel módosított 1961. évi egységes ENSZ-egyezmény, a pszichotróp anyagokról szóló egyezmény (1971), valamint a kábítószerek és pszichotróp anyagok tiltott kereskedelme elleni egyezmény (1988).

      (2)  Az EU kábítószer elleni stratégiájának (2005–2012) és cselekvési terveinek független értékeléséről szóló jelentés (lásd: http://ec.europa.eu/justice/anti-drugs/files/rand_final_report_eu_drug_strategy_2005-2012_en.pdf).

      (3)  Az EUSZ 4. cikke.


title: 2014/724/EU: A Bizottság ajánlása ( 2014. október 10. ) az intelligens energiahálózatok és fogyasztásmérő rendszerek adatvédelmi hatásvizsgálatára vonatkozó sablonról

text:
               18.10.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 300/63

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2014. október 10.)
   az intelligens energiahálózatok és fogyasztásmérő rendszerek adatvédelmi hatásvizsgálatára vonatkozó sablonról

      (2014/724/EU)

   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az intelligens energiahálózatok teszik lehetővé a kulcsfontosságú energetikai szakpolitikák végrehajtását. A 2030-ra szóló szakpolitikai keretprogrammal összefüggésben az intelligens energiahálózatok a leendő szén-dioxid-mentes energiarendszer gerinceként előmozdítják az energetikai infrastruktúra átalakítását azzal a céllal, hogy az nagyobb arányban tartalmazzon megújuló energiát, javuljon az energiahatásfoka és biztosítsa az ellátás biztonságát. Az intelligens energiahálózatok lehetőséget nyújtanak az európai uniós technológiaszolgáltatók versenyképességének növelésére, valamint platformot biztosítanak a hagyományos energetikai vállalkozásoknak és az új piaci belépőknek innovatív energiaszolgáltatások és -termékek kifejlesztésére a hálózati infrastruktúra és a hozzá kapcsolódó információs és kommunikációs technológiák (IKT), háztartások automatizálása és háztartási készülékek területén.

               (2)

               Az intelligens fogyasztásmérő rendszerek fontos lépést jelentenek az intelligens hálózatok felé. Biztosítják annak eszközét, hogy a fogyasztók aktív résztvevői lehessenek az energiapiacnak, valamint növelik a hálózat rugalmasságát keresletoldali visszajelzési rendszerek és más innovatív szolgáltatások által. A 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (1) valamint a 2009/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (2) összhangban a tagállamoknak biztosítaniuk kell az intelligens mérési rendszerek bevezetését annak érdekében, hogy segítsék a fogyasztók aktív részvételét a villamosenergia-, illetve a gázellátás piacán.

               (3)

               Az intelligens fogyasztásmérő rendszerek üzemeltetése – és méginkább az intelligens hálózatok és készülékek további fejlesztése – egyetlen személyhez köthető adatok – vagyis a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) értelmében vett személyes adatok – feldolgozásának lehetőségét rejti magában.

               (4)

               A 95/46/EK irányelv 29. cikke alapján létrehozott, az egyéneknek a személyes adatok feldolgozása tekintetében való védelmével foglalkozó munkacsoport 12/2011 számú véleménye (4) kimondja, hogy az intelligens fogyasztásmérő rendszerek és az intelligens energiahálózatok lehetővé teszik növekvő mennyiségű személyes adat feldolgozását, és annak a felhasználók jelenleginél szélesebb köre számára való elérhetőségét, olyan új kockázatot hozva létre, mely eddig ismeretlen volt az energiaszektorban.

               (5)

               A munkacsoport 04/2013 sz. véleménye (5) kimondja, hogy az intelligens fogyasztásmérő rendszerek és az intelligens energiahálózatok előrevetítik a „dolgok internete” megvalósulását, és a részletes fogyasztási adatok gyűjtéséből adódó kockázat valószínűleg nőni fog a jövőben, ha ezeket kombinálják más forrásokból származó adatokkal, mint például geolokációs adatok, az interneten történő nyomon követés és profilalkotás, videokamerás megfigyelőrendszerek, vagy rádiófrekvenciás azonosítási (RFID) rendszerek (6).

               (6)

               Az intelligens energiahálózatok tulajdonságaival és alapvető előnyeivel kapcsolatos figyelemfelkeltés segíthet kibontakoztatni az e technológiában rejlő teljes potenciált, egyúttal csökkentve a közérdek rovására történő felhasználásának kockázatát, ezáltal növelve annak elfogadottságát.

               (7)

               A 95/46/EK és 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (7) foglalt jogok és kötelezettségek teljes mértékben alkalmazandók az intelligens fogyasztásmérő rendszerek és az intelligens energiahálózatok tekintetében, személyes adatok feldolgozása esetén.

               (8)

               A Bizottság által a 95/46/EK irányelv megreformálására elfogadott csomag tartalmaz egy „javasolt adatvédelmi rendeletet” (8), amely – elfogadása esetén vonatkozna az intelligens fogyasztásmérő rendszerekre és az intelligens energiahálózatokra, személyes adatok feldolgozása esetén.

               (9)

               A Bizottságnak az „Intelligens hálózatok: az innovációtól a megvalósításig” című, az Európai Parlamenthez, a Tanácshoz, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz és a Régiók Bizottságához 2011. április 12-én intézett közleménye (9) kiemelte az adatvédelmet és a biztonságot az intelligens energiahálózatok megvalósításával kapcsolatos öt kihívás között, és több intézkedést azonosított ezen megvalósítás gyorsítására, mint például a „beépített adatvédelem” elvét vagy a hálózat és az információ biztonságának és ellenállóképességének értékelését.

               (10)

               Az európai digitális menetrend számos, kifejezetten az Unión belüli adatvédelemre, a hálózat- és információbiztonságra, valamint az informatikai támadásokra vonatkozó intézkedést sorol fel. „Az Európai Unió kiberbiztonsági stratégiája: Nyílt, megbízható és biztonságos kibertér” (10), valamint a Bizottság 2013. február 7-i, az egész Unióban egységesen magas szintű hálózat- és információbiztonság elérését célzó intézkedésekre vonatkozó irányelvjavaslata (11) jogi intézkedéseket és ösztönzőket terjeszt elő a beruházások, az átlátszóság és a felhasználói tudatosság előmozdítására, az Európai Unió online környezetének biztonságosabbá tétele céljával. A tagállamoknak az ipari szereplőkkel, a Bizottsággal és más érdekelt felekkel együttműködve megfelelő intézkedéseket kell hozniuk az egységes megközelítés biztosításához a biztonság és a személyes adatok védelme területén.

               (11)

               A 95/46/EK irányelv 29. cikke alapján létrehozott, az egyéneknek a személyes adatok feldolgozása tekintetében való védelmével foglalkozó munkacsoport véleményei és az európai adatvédelmi biztos 2012. június 8-i véleménye iránymutatást ad az intelligens fogyasztásmérő rendszerekkel és intelligens energiahálózatokkal történő adatfeldolgozás során a személyes adatok védelme és az adatbiztonság szavatolásához. Az intelligens fogyasztásmérőkkel foglalkozó munkacsoport 12/2011 sz. véleménye (12) azt ajánlja a tagállamoknak, hogy az adatvédelmi hatásvizsgálatot megkövetelő végrehajtási tervekkel haladjanak tovább.

               (12)

               Az intelligens fogyasztásmérő rendszerek által nyújtott előnyök kihasználásának szempontjából e technológia felhasználásának egyik kulcsfontosságú feltétele olyan műszaki és jogi megoldások megtalálása, amelyek biztosítják az egyén magánszférájának és személyes adatainak, mint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7. és 8. cikke, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződés 16. cikke szerinti alapjogoknak a védelmét. A 2012/148/EU bizottsági ajánlás (13) konkrét iránymutatásokat ad meg intelligens fogyasztásmérő rendszerekre vonatkozó adatvédelmi és biztonsági intézkedésekre, valamint felhívja a tagállamokat és más érdekelt feleket, hogy biztosítsák az intelligens fogyasztásmérő rendszerek és az intelligens energiahálózati alkalmazások felügyeletét és az egyének alapvető jogainak és szabadságainak tiszteletben tartását.

               (13)

               A 2012/148/EU bizottsági ajánlás szerint adatvédelmi hatásvizsgálatok lehetővé teszik az intelligens energiahálózatok fejlesztésében rejlő adatvédelmi kockázatok azonosítását a kezdetektől fogva, alkalmazva a beépített adatvédelem elvét. Az ajánlás bejelenti azt is, hogy a Bizottság kidolgoz egy adatvédelmi hatásvizsgálati sablont az intelligens hálózatokhoz és az intelligens fogyasztásmérő rendszerekhez, melyet véleményezésre megküld az egyéneknek a személyes adatok feldolgozása tekintetében való védelmével foglalkozó munkacsoport részére.

               (14)

               A 2012/148/EU ajánlás azt is kifejti, hogy az adatvédelmi hatásvizsgálati sablon segíti az adatkezelőket alapos adatvédelmi hatásvizsgálatok elkészítésében, amelyek – figyelemmel az érintettek jogaira és jogos érdekeire – ismertetik a tervezett adatfeldolgozási műveleteket, értékelik az érintettek jogaira és szabadságaira nézve veszélyt jelentő kockázatokat, bemutatják az e kockázatok mérséklését célzó tervezett intézkedéseket és a személyes adatok védelmét szolgáló biztonsági intézkedéseket és mechanizmusokat, továbbá igazolják a 95/46/EK irányelvvel való összhangot.

               (15)

               A 95/46/EK irányelvet felváltó „javasolt adatvédelmi rendelet” bizonyos feltételek mellett kötelezővé tenné az adatvédelmi hatásvizsgálatot, mint az adatkezelő elszámoltathatóságát elősegítő kulcsfontosságú eszközt. Ebben a tekintetben az adatvédelmi hatásvizsgálati sablon az intelligens hálózatokhoz és az intelligens fogyasztásmérő rendszerekhez – noha maga nem kötelező – értékelő és döntéshozó eszközként megfelel annak a célnak, hogy támogassa az intelligens hálózati ágazat adatkezelőit a „javasolt adatvédelmi rendelet” által meghatározandó jogi kötelmeknek való megfelelésben.

               (16)

               Egy uniós szinten kidolgozandó, adatvédelmi hatásvizsgálatok végrehajtására szolgáló sablon célja annak biztosítása, hogy a 95/46/EK irányelv és a 2012/148/EU ajánlás rendelkezéseit minden tagállamban egységesen figyelembe vegyék, és hogy létrehozzon egy közös módszert arra, hogy az adatkezelők a személyes adatokat az Európai Unió egész területén megfelelően és harmonizálva dolgozzák fel.

               (17)

               Egy ilyen sablonnak elő kell mozdítania a beépített adatvédelem elvének alkalmazását, ösztönözve az adatkezelőket adatvédelmi hatásvizsgálatok mihamarabbi elvégzésére, hogy ezáltal előre lássák az érintettek jogaira és szabadságaira vonatkozó esetleges hatásokat, és szigorú biztosítékokat vezethessenek be. Ezeket az intézkedéseket az adatkezelőnek az alkalmazás vagy rendszer egész életciklusa során ellenőriznie kell és felül kell vizsgálnia.

               (18)

               A sablonok használatával létrehozott jelentés hozzájárulhat a nemzeti adatvédelmi hatóságok tevékenységéhez is az adatkezelés megfelelőségének ellenőrzése és felügyelete terén, különös tekintettel a személyes adatok védelmének kockázataira.

               (19)

               A sablon nem csak az intelligens energiahálózatok területén felmerülő adatvédelmi, a magánélet védelmét érintő vagy biztonsági problémák megoldását segítheti, de hozzájárulhat a kiskereskedelmi energiapiac fejlődéséhez kapcsolódó adatkezelési kihívások leküzdéséhez is. A jövőbeni kiskereskedelmi energiapiac értékének jelentős része valóban az adatokból és az információs és kommunikációs technológiáknak az energetikai rendszerbe való széleskörűbb integrációjából származhat. Ezen adatok gyűjtése és a hozzáférés megszervezése kulcsfontosságúak ahhoz, hogy az új piaci belépők – különösen a beszerzési közösségek szolgáltatói, az energetikai szolgáltató cégek vagy az IKT üzletág – számára üzleti lehetőségek nyíljanak. Ezért az adatvédelem, a magánélet védelme és a biztonság egyre fontosabb megoldandó kérdések lesznek a közműszolgáltatók számára. Ez a sablon segít biztosítani – különösen az intelligens fogyasztásmérők bevezetésének kezdeti időszakában –, hogy az intelligens fogyasztásmérő rendszerek alkalmazásait ellenőrizzék, és hogy az egyének alapvető jogait és szabadságait tiszteletben tartsák azáltal, hogy az intelligens energiahálózatok fejlesztésében rejlő adatvédelmi kockázatokat a kezdetektől fogva azonosítják.

               (20)

               Miután – az intelligens energiahálózat főbb érdekeltjei által a Bizottság ellenőrzése alatti eljárásban létrehozott – sablont hivatalos konzultáció céljából a munkacsoporthoz továbbították, az kiadta a 04/2013 számú véleményét. A 04/2013 sz. vélemény alapján felülvizsgált sablon benyújtását követően a munkacsoport 2013. december 4-én kiadta a 07/2013 sz. véleményét (14). Az e két véleményben megfogalmazott ajánlásokat az érintett felek figyelembe vették.

               (21)

               A munkacsoport 07/2013 sz. véleménye javasolja a sablon bevezetésénél egy vizsgálati szakasz megszervezését, melynek során az egyes adatvédelmi hatóságok felajánlhatják segítségüket. Ezen vizsgálati szakasz segítségével biztosítható, hogy a sablon magasabb szintű adatvédelmet nyújt az egyes személyeknek az intelligens hálózatok megvalósítása terén.

               (22)

               A sablon által az ipar, a fogyasztók és a nemzeti adatvédelmi hatóságok számára nyújtott előnyei fényében a tagállamoknak együtt kell működniük az iparral, a civil társadalom érdekelt feleivel és a nemzeti adatvédelmi hatóságokkal, hogy ösztönözzék és támogassák az adatvédelmi hatásvizsgálati sablon használatát az intelligens energiahálózatok megvalósításának és az intelligens fogyasztásmérő rendszerek bevezetésének korai szakaszában.

               (23)

               A Bizottságnak közvetlenül és közvetve hozzá kell járulnia ezen ajánlás megvalósításához az érdekelt felek közötti párbeszéd és együttműködés elősegítése révén, különösen a vizsgálati szakaszban az ipar és a nemzeti adatvédelmi hatóságok közötti visszajelző információk összefogása és terjesztése által.

               (24)

               A vizsgálati szakasz tanulságai alapján, és a 95/46/EK irányelv felülvizsgálata után a Bizottságnak meg kell vizsgálnia a sablon által támogatott módszertan felülvizsgálatának és finomításának szükségességét.

               (25)

               Ez az ajánlás tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és figyelembe veszi az Európai Unió alapjogi chartája által elismert elveket. Ezen ajánlás biztosítani kívánja különösen a magán- és a családi élet teljes tiszteletben tartását (a Charta 7. cikke) és a személyes adatok védelmét (a Charta 8. cikke).

               (26)

               Az európai adatvédelmi biztossal való konzultációt követően,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   I.   HATÁLY

               1.

               Ez az ajánlás útmutatással szolgál a tagállamok számára az intelligens hálózatokra és az intelligens fogyasztásmérő rendszerekre vonatkozó adatvédelmi hatásvizsgálati sablon (a továbbiakban: „DPIA sablon”) pozitív és szerteágazó terjesztése, elismerése és használata érdekében végrehajtandó intézkedések tekintetében, az intelligens energiahálózatok megvalósítása és az intelligens fogyasztásmérő rendszerek bevezetése során a személyes adatok védelméhez és a magánélethez való alapvető jogok biztosítása érdekében.
               A DPIA sablon elérhető az intelligens hálózatokkal foglalkozó bizottsági munkacsoport weboldalán (http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/smartgrids/smartgrids_en.htm).

         II.   FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

               2.

               A tagállamokat felkérjük, hogy legyenek figyelemmel az alábbi fogalommeghatározásokra:

                           a)

                           „intelligens energiahálózat” (15): olyan korszerűsített energiahálózat, amelyhez kétirányú, a szolgáltató és a fogyasztó között megvalósított digitális adatátvitel, valamint intelligens mérési, nyomonkövetési és szabályozási rendszerek társulnak;

                           b)

                           „intelligens fogyasztásmérő rendszer”: az energiafogyasztás mérésére alkalmas olyan elektronikus rendszer, amely a hagyományos fogyasztásmérőkhöz képest több információt tesz hozzáférhetővé, és amely elektronikus hírközlési úton adatok továbbítására és fogadására képes (16);

                           c)

                           „adatvédelmi hatásvizsgálat”: olyan szisztematikus eljárás, amelyet az adatkezelő, az adatfeldolgozó vagy az adatkezelő nevében eljáró adatfeldolgozó végez el a kockázatok várható hatásainak értékelésére azon adatkezelési műveletek esetében, amelyek jellegüknél, alkalmazási körüknél vagy céljuknál fogva kifejezett kockázatot jelenthetnek az érintettek jogaira és szabadságaira nézve;

                           d)

                           „beépített adatvédelem”: olyan műszaki megoldás, amely a technika mindenkori állására és az alkalmazás költségeire való tekintettel mind az adatfeldolgozás módjának meghatározása, mind a feldolgozás során megfelelő műszaki és szervezési intézkedések és eljárások végrehajtását biztosítja oly módon, hogy az adatfeldolgozás megfeleljen a 95/46/EK irányelv követelményeinek, és biztosítsa az érintettek jogainak védelmét;

                           e)

                           „alapértelmezett adatvédelem”: olyan mechanizmusok alkalmazása, amelyek alapértelmezett módon biztosítják azt, hogy kizárólag a feldolgozás egyes konkrét céljaihoz szükséges személyes adatok kerüljenek feldolgozásra és különösen azt, hogy az adatgyűjtés vagy -tárolás során mind az adatok mennyisége, mind tárolásuk időtartama az e célokhoz szükséges minimumra korlátozódjék;

                           f)

                           „elérhető legjobb technikák”: a tevékenységek fejlődésének és működési módszereinek azon leghatékonyabb és legelőrehaladottabb szintje, amely jelzi az egyes technikák gyakorlati alkalmasságát arra, hogy alapját képezzék az uniós adatvédelmi keretnek való megfelelésnek. Ezek a technikák kialakításuknál fogva segítik megelőzni vagy csökkenteni a magánéletet, a személyes adatokat és a biztonságot érintő kockázatokat.

                           g)

                           A 29. cikk alapján létrehozott adatvédelmi munkacsoport a 95/46/EK irányelv szerint jött létre.

         III.   VÉGREHAJTÁS

               3.

               A személyes adatok Unión belüli védelmének biztosítása érdekében a tagállamoknak ösztönözniük kell az adatkezelőket az intelligens hálózatokra és az intelligens fogyasztásmérő rendszerekre vonatkozó DPIA sablon használatára, és eközben ösztönözniük kell őket a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelmével foglalkozó munkacsoport javaslatainak – különösen a 07/2013 véleménynek (17) – figyelembevételére. A munkacsoport véleményei elérhetők az intelligens hálózatokkal foglalkozó bizottsági munkacsoport weboldalán (http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/smartgrids/smartgrids_en.htm).

               4.

               A tagállamok együttműködnek az iparral, a civil társadalom érdekelt feleivel és a nemzeti adatvédelmi hatóságokkal, hogy ösztönözzék és támogassák a DPIA sablon használatát az intelligens energiahálózatok megvalósításának és az intelligens fogyasztásmérő rendszerek bevezetésének korai szakaszában.

               5.

               A tagállamok ösztönzik az adatkezelőket, hogy a 2012/148/EU ajánlás 42. pontjában felsorolt, a tagállamok által az iparral, a Bizottsággal és más érintett felekkel együttműködve a villamosenergia-fogyasztás intelligens mérési rendszereinek minden közös funkcionális minimumkövetelményére kidolgozandó legjobb rendelkezésre álló technikákat is az adatvédelmi hatásvizsgálati sablont kiegészítő elemnek tekintsék.

               6.

               A tagállamok ösztönzik az adatkezelőket a hatékony adatvédelmet lehetővé tevő beépített adatvédelmi és alapértelmezett adatvédelmi megoldások kifejlesztésére és elfogadására.

               7.

               A tagállamok biztosítják, hogy az adatkezelők – a feldolgozás előtt – konzultáljanak a megfelelő nemzeti adatvédelmi hatóságokkal az adatvédelmi hatásvizsgálatról.

               8.

               A tagállamok biztosítják, hogy az adatkezelők az adatvédelmi hatásvizsgálat végrehajtása után, és a 95/46/EK irányelv szerinti egyéb kötelezettségeikkel összhangban megteszik a szükséges műszaki és szervezeti intézkedéseket a személyes adatok védelme érdekében, valamint az alkalmazás vagy rendszer teljes életciklusa során felülvizsgálják a hatásvizsgálatot és az azonosított intézkedések további megfelelőségét.

         IV.   VIZSGÁLATI SZAKASZ

               9.

               A tagállamok támogatják egy vizsgálati szakasz (18) megszervezését valós esetek alkalmazásával, beleértve az intelligens hálózatok és intelligens fogyasztásmérők iparágából származó tesztelők felkutatását és ösztönzését a vizsgálati szakaszban való részvétel céljából.

               10.

               Ezen vizsgálati szakasz során a tagállamok biztosítják, hogy minden releváns alkalmazás vagy rendszer alkalmazza a sablont, a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelmével foglalkozó munkacsoport javaslatait (19), és az ezen ajánlás III. szakaszában foglalt rendelkezéseket azért, hogy a lehető legjobban befolyásolják az adatvédelmet, és hogy a lehető legtöbb információ gyűljön össze a sablon ezt követő felülvizsgálatához.

               11.

               A tagállamok ösztönzik és támogatják, hogy az adatvédelemben illetékes nemzeti hatóságok támogatást és iránymutatásokat nyújtsanak az adatkezelőknek a vizsgálati szakasz során (20).

               12.

               A bizottság közvetlenül hozzá szándékozik járulni a vizsgálati szakasz megvalósításához és felügyeletéhez az érdekelt felek közötti párbeszéd és együttműködés ösztönzésével, különösen azáltal, hogy a tesztelők, az ipar és a civil társadalom képviselői, a nemzeti adatvédelmi hatóságok és az energiaszabályozók részvételével zajló egyeztetések szervezéséhez biztosítja az érdekelt felek platformját (21).

               13.

               A tagállamok ösztönzik a tesztelőket, hogy az érdekelt felek platformja keretében osszák meg a vizsgálati szakasszal kapcsolatos tapasztalataikat az adatvédelemben illetékes nemzeti hatóságokkal és más érdekelt felekkel, három értékelési szempont alapján:

                           a)

                           a sablon hatékonysága az egyes intelligens hálózati alkalmazások adatvédelemre gyakorolt hatásának felmérésében;

                           b)

                           a sablon hasznossága az adatkezelők irányításában az alkalmazás vagy rendszer konkrét körülményei közötti hatásvizsgálat elvégzése során; valamint

                           c)

                           a sablon felhasználóbarát volta az adatkezelők szempontjából.

                     Az ezen értékelési szempontokról történő jelentés a bizottsági ajánlásnak és a sablonnak az összes releváns alkalmazás és rendszer szempontjából történő alkalmazásához kapcsolódó információk továbbítására koncentrál.

               14.

               A Bizottság biztosítani szándékozik egy jegyzék elkészítését a vizsgálati szakaszban elvégzett adatvédelmi hatásvizsgálatokról. Az adatvédelmi hatásvizsgálatok jegyzéke az egész vizsgálati szakasz során hozzáférhető lesz az intelligens energiahálózatokkal foglalkozó munkacsoport honlapján, és rendszeresen frissítve lesz, hogy elősegítse a sablon alkalmazásának folyamatos és azonnali javítását.

         V.   FELÜLVIZSGÁLAT

               15.

               Ezen ajánlásnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában való megjelenésétől számított két éven belül a tagállamok megküldik a Bizottságnak a vizsgálati szakaszból származó releváns tanulságokat kiemelő értékelő jelentésüket.

               16.

               Két évvel az ezen ajánlásnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában való megjelenése után a Bizottság a tagállamok által beküldött, a vizsgálati szakaszról szóló jelentések és a fenti értékelési szempontok fényében meg szándékozik vizsgálni a DPIA sablon felülvizsgálatának szükségességét. A Bizottság mérlegelni fogja az érdekelt felek e célból történő összehívását, hogy a felülvizsgálat előtt megvitassák az értékelésről alkotott nézeteiket.

               17.

               Ez a felülvizsgálat hozzájárul annak biztosításához, hogy a DPIA sablon magasabb szintű adatvédelmet nyújtson az egyes személyeknek az intelligens hálózatok megvalósítása során, és hogy megfelelően tükrözze a 95/46/EK irányelv rendelkezéseit, valamint a munkacsoport 07/2013 véleményét.

      Kelt Brüsszelben, 2014. október 10-én.

            a Bizottság részéről

         Günther OETTINGER

            a Bizottság tagja

      (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009. július 13-i 2009/72/EK irányelve a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 211., 2009.8.14., 55. o.).

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009. július 13-i 2009/73/EK irányelve a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/55/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 211., 2009.8.14., 94. o.).

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 1995. október 24-i 95/46/EK irányelv a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról (HL L 281., 1995.11.23., 31. o.).

      (4)  A 29. cikk alapján létrehozott adatvédelmi munkacsoport 12/2011. sz. véleménye az intelligens fogyasztásmérésről, 00671/11/HU, WP183, 2011. április 4.

      (5)  A 29. cikk alapján létrehozott adatvédelmi munkacsoport 04/2013. számú véleménye az intelligens hálózatokkal foglalkozó bizottsági munkacsoport 2. szakértői csoportja által elkészített, az intelligens hálózatokra és az intelligens fogyasztásmérő rendszerekre vonatkozó adatvédelmi hatásvizsgálati sablonról („DPIA sablon”), 00678/13/HU, WP205, 2013. április 22.

      (6)  Ugyanott, valamint az Európa Tanács Miniszteri Bizottságának a tagállamokhoz intézett, 2010. november 23-i CM/Rec(2010)13 sz. ajánlása a profilalkotással összefüggésben az egyéneknek a személyes adatok gépi feldolgozása során való védelméről.

      (7)  Az Európai Parlament és a Tanács 2002. július 12-i 2002/58/EK irányelve az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről (Elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) (HL L 201., 2002.7.31., 37. o.).

      (8)  COM(2012) 11 végleges.

      (9)  COM(2011) 202 végleges.

      (10)  Közös közlemény az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – „Az Európai Unió kiberbiztonsági stratégiája: Egy nyitott, védett és biztonságos kibertér”, 2013. február 7.,JOIN(2013) 1 final.

      (11)  COM(2013) 48 final.

      (12)  Az európai adatvédelmi biztos 2012. június 8-i véleménye az intelligens fogyasztásmérők előkészitéséről szóló bizottsági ajánlásról: https://secure.edps.europa.eu/EDPSWEB/webdav/site/mySite/shared/Documents/Consultation/Opinions/2012/12-06-08_Smart_metering_EN.pdf

      (13)  A Bizottság 2012. március 9-i 2012/148/EU ajánlása intelligens fogyasztásmérő rendszerek bevezetésének előkészítéséről (HL L 73., 2012.3.13., 9. o.).

      (14)  A 29. cikk alapján létrehozott adatvédelmi munkacsoport 07/2013. számú véleménye az intelligens hálózatokkal foglalkozó bizottsági munkacsoport 2. szakértői csoportja által elkészített, az intelligens hálózatokra és az intelligens fogyasztásmérő rendszerekre vonatkozó adatvédelmi hatásvizsgálati sablonról („DPIA sablon”), 2064/13/HU, WP209, 2013. december 4.

      (15)  Az intelligens hálózatokkal foglalkozó európai munkacsoport által kidolgozott hatásvizsgálati sablon fogalommeghatározása szerint az intelligens hálózatok olyan energiahálózatok, amelyek költséghatékonyan integrálják a hozzájuk csatlakozó valamennyi felhasználó magatartását annak érdekében, hogy egy gazdaságilag hatékony, fenntartható, kevés veszteséggel üzemelő, magas színvonalú, biztos energiaellátást garantáló és biztonságos energiarendszert biztosítsanak: http://ec.europa.eu/energy/gas_ electricity/smartgrids/doc/expert_group1.pdf

      (16)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló 2009/72/EK irányelvhez és a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló 2009/73/EK irányelvhez fűzött értelmező dokumentum alapján – Kiskereskedelmi piacok, 7. o.

      (17)  Lásd a 4., 5. és 14. lábjegyzetet.

      (18)  Lásd a 14. lábjegyzetet.

      (19)  Lásd a 4., 5. és 14. lábjegyzetet.

      (20)  Lásd a 14. lábjegyzetet.

      (21)  Az érdekelt felek ezen platformja az intelligens energiahálózatokkal foglalkozó munkacsoport lesz, amelyet az Európai Bizottság 2009-ben hozott létre politikai platformként, melynek feladata a politikai és szabályozási útmutatások megvitatása, és az azokkal kapcsolatos tanácsadás a Bizottság számára, valamint az első lépések koordinálása az intelligens energiahálózatok kialakításában: http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/smartgrids/taskforce_en.htm


				|

		52012DC0326

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Szlovákia 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és a Szlovákia 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről /* COM/2012/0326 final */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Szlovákia 2012. évi nemzeti
reformprogramjáról
és a Szlovákia 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó stabilitási
programjáról szóló tanácsi véleményről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Parlament véleményeire[3],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács 2010.
március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a
foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát,
amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a
kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség
annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a
versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.
(2)       A Tanács 2010. július 13-án
elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó
iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig
elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
szóló határozatot[4],
melyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést
kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék
figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)       A Tanács 2011. július 12-én
ajánlást fogadott el Szlovákia 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint
véleményt nyilvánított Szlovákia 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó,
aktualizált stabilitási programjáról.
(4)       A Bizottság 2011. november
23-án elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020
stratégiára épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai
koordináció második európai szemeszterét. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet
alapján 2012. február 14-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült
jelentést[5],
amelyben Szlovákiát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában
részletes vizsgálatra kerül sor.
(5)       2012. március 2‑án az
Európai Tanács elfogadta a pénzügyi stabilitást, a költségvetési konszolidációt
és a növekedés előmozdítását célzó prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy
differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt
kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás
normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni
kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint
korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(6)       Az Európai Tanács 2012.
március 2-án arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt vevő
tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy
azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti
reformprogramjukba beépíthessék.
(7)       Szlovákia 2012. április 30-én
benyújtotta a 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó stabilitási
programját, valamint 2012. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok
figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került
sor.
(8)       A 2012. évi stabilitási
program 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti elemzése alapján a Tanács úgy
véli, hogy a programban szereplő költségvetési előrejelzéseket
alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Az lényegében összhangban
van a Bizottság 2012. évi tavaszi előrejelzésével, bár az utóbbi némileg
magasabb reál GDP-növekedést feltételez 2012‑ben. A programban körvonalazott
költségvetési stratégia kifejezett célja az államháztartás hosszú távú
fenntarthatóságának biztosítása. Az ennek elérését szolgáló közbülső lépés
a 2012. évi költségvetés szigorú végrehajtása és az államháztartási hiánynak a
GDP 3 %‑a alá történő csökkentése a túlzott hiány korrekciója
tekintetében a Tanács által meghatározott határidőig, 2013‑ig. Az
államháztartási hiánycél 2013‑as, tervek szerinti elérése azonban
kudarcot vallhat. A program az egyensúlyközeli költségvetésről a GDP
0,5 %‑át kitevő strukturális deficitre módosította a középtávú
költségvetési célkitűzést, amelyet a program időtartama alatt
előreláthatóan nem ér el az ország. Az új középtávú célkitűzés
megfelelően tükrözi a Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott
követelményeket. Az (újraszámított) strukturális költségvetési egyenleg[6] alapján az átlagos éves
költségvetési kiigazítás eléri a GDP 1,3 %‑át a 2010 és 2013 közötti
időszakban, ami jóval meghaladja a Tanács által ajánlott, szükséges
értéket, míg a fennmaradó költségvetési kiigazítás némileg hátrébb tolódik,
2013‑ra. A 2013. évi referenciaértékek elérését kockázatok övezik, mivel
a javasolt bevételi intézkedések elmaradhatnak a céltól, nehéznek bizonyulhat
egyszerre végrehajtani valamennyi kisebb léptékű intézkedést, és Szlovákia
esetében már korábban is többször előfordult a hiánycélok utólagos,
felfelé történő módosítása. Emellett a további átfogó kiadáscsökkentő
intézkedések középtávon fenntarthatatlannak bizonyulhatnak. 2014–2015
tekintetében az átlagos éves költségvetési kiigazítás a GDP 0,3 %‑a,
ami elmarad a középtávú célkitűzést még el nem ért országoktól elvárt
0,5 %‑os GDP-arányos kiigazítástól. Mindamellett a program szerint
az állami kiadások növekedése – figyelembe véve a diszkrecionális bevételi
intézkedéseket – a program távolabbi éveiben összhangban van a Stabilitási és
Növekedési Paktumban meghatározott kiadási referenciaértékkel. Az államadósság
jóval a GDP 60 %‑a alatt marad. Bár Szlovákia elfogadta a
Költségvetési Tanács felállításáról szóló jogszabályt, a testület még nem jött
létre, és nem került elfogadásra a kiadási plafont szabályozó jogszabály sem.
(9)       Tekintettel a további
kiadásalapú konszolidáció lehetőségének csökkenésére, valamint arra, hogy
a konvergencia folytatását az oktatás, az innováció, a közlekedési
infrastruktúra és hasonló kulcsfontosságú területeken végrehajtott
beruházásokon keresztül támogatni kell, mód van az adóalap szélesítését, az
adókikerülés korlátozását, az adózási fegyelem javítását célzó intézkedések
elfogadására a rövid távú növekedési kilátások sérelme nélkül. Az Európai Unió
egyik legnagyobb hozzáadottértékadó-hiányának felszámolása jelentős
további bevételeket hozhat. Mozgástér mutatkozik továbbá a növekedést
legkevésbé érintő adókból, például az ingatlanadóból és a környezetvédelmi
adókból származó bevételek növelésére. A munkajövedelmek hatékony adóztatása az
egyes foglalkoztatási típusok esetében eltérő. Ez ösztönzi a rugalmasabb
foglalkoztatási megoldások terjedését, ami rövid és hosszú távon is
kedvezőtlenül hat az államháztartásra.
(10)     Szlovákia csak részben oldotta
meg az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát, mivel nem hajtotta végre a
nyugdíjrendszer felosztó-kirovó pillérének tervezett átalakítását. Intézkedések
történtek ugyanakkor a tőkefedezeti nyugdíjpillér életképességének
növelésére. Mindazonáltal a bizonytalan jogi környezet és a múltban végrehajtott
gyakori jelentős módosítások nem elhanyagolható mértékű
alkalmazkodási költségeket okoztak, és bizonytalanságot hoztak létre a
tőkefedezeti pillérben.
(11)     Nem történtek számottevő
intézkedések a munkanélküliség problémájának kezelésére. Tovább kell javítani
az aktív munkaerő-piaci intézkedések hatékonyságát, és bővíteni kell
a foglalkoztatási szolgálatok kapacitását. Intézkedéseket kell elfogadni az
időskorúak és a nők munkaerő-piaci részvételének növelése
érdekében, különösen a gyermekgondozás feltételeinek javításán keresztül. Az
összes kötelező befizetést tartalmazó adóteher továbbra is viszonylag
magas az alacsony jövedelműek esetében, és a munkát keresők egy része
kevés ösztönzést kap arra, hogy a szociális segélyeket alacsony jövedelmű
munkára cserélje.
(12)     Csupán korlátozott
intézkedések történek az oktatási és képzési rendszer alacsony színvonalának
emelésére. Az ifjúsági munkanélküliség magas szintjének csökkentése érdekében
késedelem nélkül el kell fogadni és végre kell hajtani az Ifjúság Cselekvési
Tervet a Szlovákia–Bizottság közös cselekvési csoport ifjúsági
munkanélküliségről szóló következtetéseivel összhangban, és meg kell
kezdeni a szakképzés és felsőoktatás reformját. Elfogadásra került az
egész életen át tartó tanulás korszerűsített stratégiája. Nem történtek
azonban intézkedések a magasabb aktivitási ráta biztosítása érdekében.
(13)     A társadalom peremére szorult
közösségek, például a romák jórészt kiszorultak a munkaerőpiacról és az
oktatási rendszer főáramából, és jelentős kihasználatlan
munkaerő-piaci potenciált jelentenek a szlovák gazdaság számára. E
probléma orvoslása érdekében Szlovákiának fokoznia kell a társadalom peremére
szorult csoportok eredményesebb oktatására irányuló erőfeszítéseket és a
felnőtt korúak reintegrációját célzó törekvéseket.
(14)     Szlovákia jelentősen
javította a közbeszerzési szabályozás és az igazságszolgáltatás átláthatóságát,
bár a bírósági eljárások továbbra is hosszadalmasak és költségesek. A
közintézmények általános minősége és kapacitása ennek ellenére továbbra is
gyenge. Hiányzik a közigazgatás stratégiai megközelítése, a közigazgatásban túl
gyors a munkaerő rotációja, és nem elégséges a kapacitásépítés mértéke,
ami akadályozza a szakpolitikák kialakítását és végrehajtását, valamint a
közszolgáltatások teljesítését.
(15)     Szlovákia számos
kötelezettségvállalást tett az Euró Plusz Paktum keretében. A 2011‑ben
előterjesztett vállalások és az ezek végrehajtására irányuló intézkedések
a foglalkoztatás növelésére, a versenyképesség fokozására, az államháztartás
fenntarthatóságának javítására és a pénzügyi stabilitás erősítésére
irányulnak. A Bizottság értékelte az Euró Plusz Paktum keretében tett
vállalásokat. Az ajánlás figyelembe veszi ennek az értékelésnek az eredményeit.
(16)     Az európai szemeszter
keretében a Bizottság elvégezte Szlovákia gazdaságpolitikájának átfogó
elemzését, és értékelte a stabilitási programot, valamint a nemzeti
reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a programok Szlovákia fenntartható
költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott
jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és
iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél az uniós
szempontok beépítésével kell megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági
kormányzását. A Bizottság európai szemeszter keretében megfogalmazott
ajánlásait az alábbi, (1)–(7) ajánlások tükrözik.
(17)     A Tanács ezen értékelés
fényében megvizsgálta Szlovákia stabilitási programját. Véleményét[7] mindenekelőtt az (1)
ajánlásban foglaltak tükrözik,
AJÁNLJA, HOGY Szlovákia a 2012–2013
közötti időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           A túlzott hiány tartós
megszüntetése és a túlzotthiány-eljárás keretében elfogadott tanácsi
ajánlásokban meghatározott strukturális kiigazítás érdekében 2012‑ben
hozzon további intézkedéseket, 2013‑ban pedig határozza meg a további
szükséges intézkedéseket. Hajtson végre célzott kiadáscsökkentést a növekedést
elősegítő kiadások megőrzése mellett, és fokozza a közkiadások
hatékonyságának növelése érdekében tett erőfeszítéseket. Ezt követően
tegyen megfelelő strukturális kiigazítási erőfeszítéseket a középtávú
célkitűzés felé tett elégséges haladás és ezen belül a kiadási referenciaérték
betartása érdekében. Gyorsítsa fel a Költségvetési Tanács felállítását, és
fogadja el a kiadási plafonra vonatkozó jogszabályokat.
2.           Javítsa az adózási fegyelmet,
különösen a hozzáadottértékadó-beszedés hatékonyságának javítása révén;
csökkentse a különböző foglalkoztatási típusok esetében a munkavégzést
terhelő adók tekintetében fennálló torzulásokat; az ingatlanadót tegye
függővé az ingatlan piaci értékétől; támaszkodjon erőteljesebben
a környezetvédelmi adókra.
3.           Folytassa a felosztó-kirovó
nyugdíjpillér kiigazítását, mindenekelőtt az indexálási mechanizmus
módosításával, a nyugdíjkorhatár és a várható élettartam közötti közvetlen
kapcsolat megteremtésével és a demográfiai változásokat tükröző
fenntarthatósági tényezőnek a nyugdíjszámítási képletbe történő
beépítésével. Biztosítsa a tőkefedezeti pillér stabilitását és
életképességét.
4.           Fokozza az állami
foglalkoztatási szolgálatok adminisztratív kapacitását az aktív
munkaerő-piaci intézkedések célirányosságának, előkészítésének és
értékelésének javítása érdekében, személyre szabottabb foglalkoztatási
szolgáltatásokat biztosítandó a tartósan munka nélküli fiatalok, az
idősebb munkavállalók és a nők számára. Biztosítsa gyermekgondozási
létesítmények rendelkezésre állását. Csökkentse az alacsony jövedelműek
adóterheit, és módosítsa a juttatások rendszerét.
5.           Fogadja el és hajtsa végre az
Ifjúsági Cselekvési Tervet, különös tekintettel az oktatás és a szakképzés
minőségét és munkaerő-piaci relevanciáját érintő intézkedésekre,
ideértve a tanulószerződéses gyakorlati képzési rendszer bevezetését. A
minőségbiztosítás és az eredményorientáltság megerősítésével javítsa
a felsőoktatás minőségét.
6.           Lépjen fel aktívan a
kiszolgáltatott helyzetben lévő csoportok, így a romák oktatáshoz és
iskoláskor előtt oktatáshoz való hozzáférésének és oktatása
minőségének javításáért. A munkaerő-piaci aktivitást célzó
intézkedések, célzott foglalkoztatási szolgáltatások, második esélyt nyújtó
oktatás és rövid ciklusú szakképzés révén biztosítsa a felnőtt korúak
munkaerő-piaci reintegrációját.
7.           Erősítse meg a
közszolgálat minőségét, egyebek mellett az emberi erőforrások
hatékonyabb kezelése révén. Csökkentse tovább a bírósági eljárások
időtartamát, és erősítse meg a Közbeszerzési Hivatal mint független
testület szerepét.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               COM(2012) 325 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 és P7_TA(2012)0047.
[4]               A Tanács 2012. április 26-i
2012/238/EU határozata.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               A Bizottság szolgálatai által a
programban megadott információk alapján a közös módszertannak megfelelően
újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan
kiigazított egyenleg.
[7]               Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5.
cikkének (2) bekezdése szerint.