title: A Tanács ajánlása (2015. július 14.) Franciaország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Franciaország 2015. évi stabilitási programját

text:
               18.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 272/51

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2015. július 14.)
   Franciaország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Franciaország 2015. évi stabilitási programját
   (2015/C 272/14)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2015. július 14-én elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást, 2010. október 21-én pedig a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3). Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)

               A Tanács 2014. július 8-án ajánlást (4) fogadott el Franciaország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Franciaország 2014. évi aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2014. november 28-án a 473/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (5) megfelelően kiadta Franciaország 2015-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét.

               (4)

               A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Franciaországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)

               Az Európai Tanács 2014. december 18-án jóváhagyta a beruházások ösztönzéséhez, a strukturális reformok intenzívebb folytatásához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)

               A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Franciaországra vonatkozó 2015. évi országjelentését. Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások tekintetében Franciaország által elért eredményeket. Az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Franciaországban túlzott makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek határozott szakpolitikai intézkedéseket és egyedi nyomon követést tesznek szükségessé. A lassú növekedés és az alacsony infláció, valamint a vállalatok gyenge jövedelmezősége által jellemezhető környezetben, tekintettel az eddigi gazdaságpolitikai válaszlépések elégtelenségére, jelentősen megnövekedtek a kockázatok mind a költség-versenyképességgel, mind a nem költségalapú versenyképességgel, valamint az eleve magas és egyre növekvő eladósodottsággal és különösen az államadóssággal összefüggésben. Különösen fontos lenne olyan intézkedések meghozatala, amelyek csökkentik a francia gazdaságra gyakorolt – illetve annak méretéből adódóan az onnan a szélesebb gazdasági és monetáris unióra átgyűrűző – negatív hatások kockázatát.

               (7)

               Franciaország 2015. április 30-án benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és 2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)

               Franciaország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ágához tartozik. A 2015. évi stabilitási programja alapján a kormány – a Tanács 2015. március 10-i ajánlásával összhangban – 2017-re tervezi megvalósítani a túlzott hiány korrekcióját, és 2018-ra tervezi elérni a GDP 0,4 %-ának megfelelő mértékű strukturális hiányként megjelölt középtávú költségvetési célt (6). Miközben a tervek szerint a kormány tiszteletben kívánja tartani a Tanács által megállapított államháztartási hiánycélokat, a 2015–2017-es időszakra tervezett költségvetési kiigazítás (7) mértéke elmarad az ajánlottól. A 2015. évi stabilitási programja szerint a kormány arra számít, hogy a GDP-arányos államadósság 2016-ban 97 %-on tetőzik, majd 2018-ra a GDP 95,5 %-áig süllyed. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. 2015. június 10-én Franciaország jelentést nyújtott be az eddig hozott intézkedésekről, amelyben további információkkal szolgált a 2015–2017-es időszakra tervezett fellépésekről. A jelentés értékelését követően a Bizottság 2015. július 1-jén közleményt adott ki, amelyben annak a véleményének adott hangot, hogy a túlzotthiány-eljárást fel kell függeszteni. A Bizottság 2015. tavaszi, aktualizált előrejelzése alapján – amelyben már figyelembe veszik a meghozott intézkedésekkel kapcsolatban Franciaország által benyújtott jelentést – a 2015-re kitűzött államháztartási hiánycél a GDP 3,8 %-ának felel meg, ezzel teljesül a Tanács által a túlzotthiány-eljárás keretében a GDP 4 %-ában megjelölt cél. Ugyanakkor a 2015-re tervezett költségvetési kiigazítás mértéke elmarad a Tanács által ajánlottól. 2016 tekintetében elmondható, hogy a Bizottság aktualizált előrejelzése szerint – figyelembe véve a meghozott intézkedésekkel kapcsolatban Franciaország által benyújtott jelentésben szereplő kiegészítő információkat – a GDP-arányos államháztartási hiány 3,4 % lesz, ami összhangban van az ajánlás szerinti céllal. A költségvetési kiigazítás azonban várhatóan nem teljesül majd a Tanács ajánlásában szereplő mértékig. A Tanács a 2015. március 10-i ajánlásában a 2016-ra és 2017-re tervezett legfontosabb intézkedések értékelésére kérte fel Franciaországot, ez az értékelés azonban nem szerepelt a meghozott intézkedésekről szóló jelentésben.
               Végezetül, a Tanács ajánlása ellenére a „loi de programmation des finances publiques” nem került aktualizálásra. Összességében Franciaország a konszolidációs stratégiájában elsősorban a javuló konjunkturális körülményekre és a kamatok további alacsony szintjére támaszkodik, ezért kockázatokkal kell számolni. A stabilitási program értékelése alapján, a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének és 2015. július 1-jei közleményének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint Franciaország nagyrészt megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Annak érdekében azonban, hogy a kijelölt határidőre végre lehessen hajtani a túlzott hiány tartós korrekcióját, meg kell erősíteni, valamint átfogó és ambiciózus strukturális reformok végrehajtásával alá kell támasztani a költségvetési stratégiát.

               (9)

               A várt eredmények érdekében kiemelten fontos lesz a kiadások fokozott felülvizsgálata és azoknak a kiterjedt területeknek a meghatározása, ahol kiadáscsökkentésre van lehetőség. Franciaországnak gondoskodnia kell arról, hogy a kiadáscsökkentési célok meghatározásánál figyelembe vegyék a nullához közeli inflációs rátát is. Ezzel egyidejűleg az államadósság finanszírozása terén – a vártnál alacsonyabb kamatlábaknak köszönhetően – realizált megtakarításokat a hiány csökkentésére kell felhasználni. Mindazonáltal az államháztartás kiadásainak közel felét – 2014-ben a GDP 26 %-át – kitevő társadalombiztosítási kiadások növekedésének érdemi visszafogása nélkül rövid távon nem érhető el számottevő megtakarítás. A 2015 és 2017 közötti időszakra 11 milliárd EUR összegű megtakarítást terveznek az egészségügyi kiadások terén, de a kiadások növekedésének visszafogása érdekében ezen a területen további erőfeszítésekre van szükség. Mindenekelőtt további költségkontroll intézkedések megvalósítására van lehetőség a gyógyszerárak és a kórházi kiadások terén. A nyugdíjrendszerben egészen 2020-ig hiány fog mutatkozni, és a korábbi nyugdíjreformok nem lesznek elegendőek a rendszerben mutatkozó hiány megszüntetéséhez. Továbbra is különösen az állami tisztviselőkre és az állami tulajdonú vállalatoknál dolgozó munkavállalókra vonatkozó nyugdíjprogramok növelik a nyugdíjrendszer egészében megmutatkozó hiányt. Ezen túlmenően a makrogazdasági helyzet is jelentős hatást gyakorol a nyugdíjrendszer fenntarthatóságára és különösen a kiegészítő nyugdíjrendszerek helyzetére. A kiegészítő nyugdíjrendszer pénzügyi helyzetének helyreállítása határozott intézkedéseket tesz szükségessé.

               (10)

               Franciaország megkezdte a helyi közigazgatás reformját, amelynek célja a rendszer hatékonyságának javítása. Franciaországnak folytatnia kell a központi kormányzattól származó támogatások terv szerinti csökkentését, szigorítania kell a helyi önkormányzatok kiadásai feletti kontrollt, és ennek érdekében – a több helyi adó tekintetében jelenleg érvényben lévő felső határértékek figyelembevételével – felső korlátot kell megállapítania az önkormányzatok adóbevételeinek éves növekedése tekintetében. Intézkedésekre van szükség a helyi hatóságoknál keletkező igazgatási költségek emelkedésének visszaszorítása érdekében is.

               (11)

               A versenyképességet és a foglalkoztatást ösztönző 20 milliárd EUR nagyságrendű adókedvezmény és a munkáltatók által fizetett társadalombiztosítási járulékoknak a „felelősségvállalási és szolidaritási paktum” keretében tervezett további 10 milliárd EUR összegű csökkentése formájában szakpolitikai intézkedéseket hoztak a munkaerőköltség csökkentése és a vállalkozások nyereségességének növelése érdekében. Ez a két intézkedés a GDP 1,5 %-ának felel meg, és várhatóan hozzá fog járulni az adóék tekintetében Franciaország és az euroövezet átlaga között mutatkozó különbség csökkentéséhez. 2016-ban várhatóan folytatódik ezen intézkedések végrehajtása, tekintettel azonban az államháztartást megterhelő magas költségükre, fontos, hogy az intézkedések eredményességét vállalati szinten is megvizsgálják. Az értékelés során figyelembe kell venni különösen a munkaerőpiacot és a termékpiacokat érintő rugalmatlansági tényezőket, mindenekelőtt a bérekre hatókat. A minimálbéren történő foglalkoztatáshoz kapcsolódó munkaerőköltség a többi tagállamhoz viszonyítva továbbra is magas. Célszerű a minimálbért úgy alakítani, hogy az jobban elősegítse a versenyképességet és a munkahelyteremtést. Mindemellett az alacsony inflációs környezetben az automatikus bérindexálás a vásárlóerő megőrzéséhez szükségesnél nagyobb mértékű bérnövekedést eredményezhet.

               (12)

               Franciaországnak határozott intézkedéseket kell tennie a munkajogban és a számviteli szabályozásban előírt azon kötelező küszöbértékek megszüntetése érdekében, amelyek korlátozzák a francia cégek és különösen a kkv-k növekedését. Általában véve lehetőség mutatkozik a verseny fokozására a szolgáltatási ágazatban, különösen a szakmai szolgáltatások, a kiskereskedelem és a hálózatos iparágak terén. A szabályozott szakmákra vonatkozó számos előírás és díjszabás visszafogja a gazdasági tevékenységet. A növekedésről, a gazdasági tevékenységekről és az egyenlő esélyekről szóló, a közelmúltban elfogadott törvényen keresztül új intézkedéseket vezettek be a jogi szakmák piacán folyó verseny fokozása érdekében. Ezen intézkedések végrehajtása létfontosságú lesz ahhoz, hogy az akadályok a gyakorlatban megszűnjenek. Franciaországnak más ágazatokra, így mindenekelőtt az egészségügyre vonatkozóan is intézkedéseket kell tennie az akadályok felszámolása érdekében. Az egészségügyi szakmákban való elhelyezkedésre alkalmazott korlátozás (numerus clausus) változatlanul hátráltatja a szolgáltatások igénybevételének lehetőségét, és ez a megközelítés a minőség és a biztonság kockáztatása nélkül felülvizsgálható lenne.

               (13)

               Az adóbevételek GDP-hez viszonyított aránya 2014-ben 45,8 % volt, amely az egyik legmagasabb érték az Unióban. A vállalatokat terhelő adók magasak, és kedvezőtlen hatást gyakorolnak a francia vállalkozások beruházási hajlandóságára. A vállalatok által átlagosan fizetett tényleges adómérték 38,3 %-nak felel meg, ami a legmagasabb értékek közé tartozik az Unióban. A vállalatok által fizetett szolidaritási különadó folyamatban lévő kivezetése és a kötelező járulék 28 %-ra (2020-ig) történő csökkentése mellett Franciaországnak rövid távon fokoznia kell arra irányuló erőfeszítéseit, hogy a vállalatok adóztatása ösztönözze a növekedést és a beruházást. Az adórendszer egyszerűsítése érdekében intézkedéseket kell hozni, többek között a rossz hatékonyságú adók kivezetésére. Több mint 100 adónemről megállapították, hogy csak csekély összegű bevételt generál vagy egyáltalán nem generál adóbevételt; ezek megszüntetésével egyszerűsödnének a vállalkozások és a háztartások által követendő eljárások.

               (14)

               A franciaországi munkanélküliségi ráta 2014-ben is magas maradt, súlyosbodott a tartós munkanélküliség problémája, aminek hátterében a gazdaság gyenge növekedése állt. Az összesített munkanélküliségi ráta 10,2 % volt – szemben a 2013-as 10,3 %-kal és a 2008-as 7,5 %-kal –, és a munkanélküliség elsősorban a fiatalokat, valamint az idősebb és az alacsonyan képzett munkavállalókat sújtotta. Franciaországban gondot okoz a munkaerőpiac szegmentációja; az újonnan felvettek egyre nagyobb hányadát foglalkoztatják határozott idejű szerződések keretében. A szegmentáció mértékének csökkentésére irányuló célzott intézkedésekkel – például a nagyon rövid távú munkaszerződések esetében fizetendő magasabb társadalombiztosítási járulékokkal – nem sikerült megfordítani ezt a tendenciát. A munkaszerződésekre vonatkozó jogi keret felülvizsgálata segíthet a szegmentáció mérséklésében. A közelmúltban bevezetett reformintézkedések csak korlátozott mozgásteret biztosítanak a munkáltatóknak arra, hogy vállalati szintű megállapodások révén eltérjenek az ágazati szintű megállapodásoktól. Emiatt a vállalkozások csak korlátozottan tudják a szükségleteikhez igazítani az általuk foglalkoztatottak létszámát. Ágazati és vállalati szinten lehetőség nyílik rugalmasan meghatározni – eseti alapon és a szociális partnerekkel folytatott egyeztetést követően –, hogy milyen feltételek mellett lehet eltérni a heti 35 órás munkaidőtől, de minden eltérésnek jelentős költségvonzatai vannak. A munkahelyvédelmi megállapodásokról (accords de maintien de l'emploi) szóló törvény nem váltotta be a hozzá fűzött reményeket. A vállalatoknak csak egy töredéke használta ki az új lehetőséget, amelynek értelmében a munkafeltételek rugalmasságának növelése céljából vállalati szintű megállapodásokat köthetnek. Felül kell vizsgálni ezt a rendszert, hogy a vállalatok rugalmasabban tudják a saját gazdasági helyzetükhöz igazítani a béreket és a munkaidőt.

               (15)

               A munkaerőpiac helyzetének régóta tartó romlása éreztette hatását az álláskeresési járadékok rendszerében is, immáron kérdésessé téve a modell fenntarthatóságát. Az álláskeresési járadékok rendszerére vonatkozó új, 2014. július 1-jével hatályba lépett egyezmény nem elegendő a hiány csökkentésére. A bevezetett különböző intézkedések összesen 0,3 milliárd EUR megtakarítást eredményeznek 2014-ben, és várhatóan további 0,8 milliárd EUR megtakarítást eredményeznek 2015-ben. Az előrejelzések értelmében a rendszerben mutatkozó hiány azonban tovább fog nőni, és a 2014. évi 3,9 milliárd EUR-hoz viszonyítva 2015-ben eléri a 4,4 milliárd EUR-t; ezzel a rendszer felhalmozott hiánya összességében 25,9 milliárd EUR-ra nő. A rendszer életképességének biztosítása érdekében strukturális intézkedésekre van szükség. A rendszer kezeléséért felelős szociális partnerekkel együttműködve felül kell vizsgálni mindenekelőtt a jogosultsági feltételeket, a járadékok degresszív szerkezetét, valamint a legmagasabb fizetéssel rendelkező munkavállalók esetében alkalmazott bérpótlási arányokat.

               (16)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Franciaország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Franciaországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Franciaország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi.

               (17)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét (8) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (18)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi.

               (19)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat adott ki azon tagállamok számára, amelyek pénzneme az euro (9). Franciaországnak, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Franciaország 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Hozzon eredményes intézkedéseket a túlzotthiány-eljárás keretében, 2017-re valósítsa meg a túlzott hiány tartós korrekcióját, és ehhez erősítse meg a költségvetési stratégiát, tegye meg az egyes években szükséges intézkedéseket, és a rendkívüli bevételeket teljes egészében hiány- és adósságcsökkentésre használja fel. Határozza meg az érintett évekre vonatkozóan tervezett kiadáscsökkentési intézkedéseket, és készíttessen független értékelést a legfontosabb intézkedések hatásairól.

               2.

               Fokozza a kiadások felülvizsgálatának eredményességét biztosító erőfeszítéseket, folytassa a közpolitikák értékelését, és az államháztartás valamennyi alrendszerére kiterjedően – ideértve a társadalombiztosítás és a helyi önkormányzatok alrendszereit is – határozza meg a megtakarítási lehetőségeket. Tegyen intézkedéseket a helyi önkormányzatok igazgatási kiadásai növekedésének korlátozása érdekében. Tegyen további intézkedéseket a nyugdíjrendszer egyensúlyának megteremtése érdekében, és mindenekelőtt 2016 márciusáig hozza meg a kiegészítő nyugdíjrendszerek pénzügyi helyzetének hosszú távú fenntarthatóságát biztosító intézkedéseket.

               3.

               Különösen a versenyképességet és a foglalkoztatást ösztönző adókedvezmény, illetve a „felelősségvállalási és szolidaritási paktum” intézkedéseinek terv szerinti, 2016-os végrehajtása révén biztosítsa a munkaerőköltségek tartós csökkentését. A munkaerő-piaci és a termékpiaci rugalmatlanságok tükrében értékelje ezen programok hatékonyságát. A szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatoknak megfelelően újítsa meg a bérmegállapítás folyamatát, biztosítva azt, hogy a bérek a termelékenységgel összhangban alakuljanak. Biztosítsa, hogy a minimálbér-fejlesztés összhangban legyen a foglalkoztatás és a versenyképesség előmozdítására vonatkozó célokkal.

               4.

               Legkésőbb 2015 végéig csökkentse a vállalkozások növekedését gátló szabályozási akadályokat; a küszöbhatások elkerülése érdekében mindenekelőtt vizsgálja felül a vállalkozások méretével összefüggő szabályozási kritériumokat. 2015-től kezdődően a jogi szakmákon felül más szakmáknál is – mindenekelőtt az egészségügyi szakemberek tekintetében – szüntesse meg a szabályozott szakmákban való elhelyezkedésre és e szakmák gyakorlására vonatkozó korlátozásokat.

               5.

               Mindenekelőtt a rossz hatékonyságú adókiadások megszüntetésével egyszerűsítse az adórendszert, és fokozza annak hatékonyságát. A beruházások ösztönzése érdekében tegyen intézkedéseket a termelési adók és a társasági adó törvényben meghatározott mértékének csökkentése érdekében, egyúttal szélesítse a fogyasztási adók adóalapját. 2015-től kezdődően tegyen intézkedéseket a rossz hatékonyságú, csak csekély összegű vagy adóbevételt egyáltalán nem generáló adók megszüntetése érdekében.

               6.

               A munkajogi szabályozás reformja révén biztosítson több ösztönzőt a munkáltatóknak a határozatlan idejű foglalkoztatáshoz. Könnyítse meg az általános jogi rendelkezésektől való vállalati vagy ágazati szintű eltérések alkalmazását, különös tekintettel a munkaidő szabályozására. A munkahelyvédelmi megállapodásokat (accords de maintien de l'emploi) létrehozó törvény 2015 végéig történő módosításával biztosítsa e megállapodások szélesebb körű alkalmazását a vállalkozások részéről. A szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatok alapján tegyen intézkedéseket az álláskeresési járadék rendszerének reformja érdekében, hogy ismét biztosítva legyen a rendszer költségvetési fenntarthatósága, és jobban ösztönözve legyen a munka világába való visszatérés.

      Kelt Brüsszelben, 2015. július 14-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. GRAMEGNA

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  Ezeket a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2014-es iránymutatásokról szóló, 2014. május 6-i 2014/322/EU tanácsi határozat (HL L 165., 2014.6.4., 49. o.) érvényben hagyta.

      (4)  A Tanács 2014. július 8-i ajánlása Franciaország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Franciaország 2014. évi stabilitási programját (HL C 247., 2014.7.29., 42. o.).

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. május 21-i 473/2013/EU rendelete a költségvetésiterv-javaslatok monitoringjára és értékelésére, valamint az euroövezeti tagállamok túlzott hiánya kiigazításának biztosítására vonatkozó közös rendelkezésekről (HL L 140., 2013.5.27., 11. o.).

      (6)  Az előző Stabilitási Programhoz képest a kormány a GDP 0,25 %-ának megfelelő mértékű strukturális hiányként megjelölt középtávú célkitűzését 0,4 %-ra módosította. A középtávú célt a tavalyi Stabilitási Programban előirányzottnál egy évvel később tervezik elérni.

      (7)  A Bizottság által a stabilitási programban szereplő információk alapján, egy közösen elfogadott módszertan alkalmazásával újraszámított strukturális egyenleg.

      (8)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.

      (9)  HL C 272., 2015.8.18., 98. o.


title: A Bizottság ajánlása ( 2012. július 26. ) a 691/2010/EU bizottsági rendelet alapján elfogadott, az európai uniós szintű teljesítménycélokkal összhangban álló teljesítménytervek és célok végrehajtásáról, valamint a második referencia-időszak előkészítéséről  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               31.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/1

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2012. július 26.)
   a 691/2010/EU bizottsági rendelet alapján elfogadott, az európai uniós szintű teljesítménycélokkal összhangban álló teljesítménytervek és célok végrehajtásáról, valamint a második referencia-időszak előkészítéséről
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   2012/C 228/01
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a léginavigációs szolgálatok és a hálózati funkciók teljesítményrendszerének megállapításáról, valamint a léginavigációs szolgálatok ellátására vonatkozó közös követelmények megállapításáról szóló 2096/2005/EK bizottsági rendelet módosításáról szóló 691/2010/EU bizottsági rendeletre (1),
   mivel:

               (1)

               A 691/2010/EU bizottsági rendelet előírja a tagállamok számára, hogy nemzeti szinten vagy a funkcionális légtérblokkok szintjén fogadjanak el teljesítményterveket, amelyek felölelik a kötelező nemzeti célokat vagy a funkcionális légtérblokkok szintjén meghatározott célokat. A jogszabály rendelkezik arról is, hogy a Bizottság vizsgálja felül, összhangban vannak-e a nemzeti szintű vagy a funkcionális légtérblokkok szintjén megállapított célok a 2011. február 21-i 2011/121/EU bizottsági határozat (2) révén az első referencia-időszakra (2012-től 2014-ig) vonatkozóan elfogadott európai uniós szintű teljesítménycélokkal, illetve megfelelő-e az azokhoz való hozzájárulásuk.

               (2)

               A 691/2010/EU bizottsági rendelet 3. cikkének megfelelően a Bizottság 2010. július 29-én teljesítmény-felülvizsgálati szervet jelölt ki annak érdekében, hogy az segítse a teljesítményrendszer végrehajtásával kapcsolatos munkáját.

               (3)

               A tagállamok 2011. július 5-ig tájékoztatták a Bizottságot kezdeti nemzeti terveikről, köztük Belgium és Luxemburg közösen benyújtott tervéről. Dánia és Svédország funkcionális légtérblokkjuk, a dán–svéd funkcionális légtérblokk tekintetében nyújtottak be tervet a Bizottsághoz. Belgium, Franciaország, Németország, Luxemburg, és Hollandia funkcionális légtérblokkjuk, a FABEC tekintetében nyújtottak be tervet a Bizottsághoz.

               (4)

               A 691/2010/EU bizottsági rendelet 13. cikkének (3) bekezdése alapján a Bizottság 2011. november 23-án elfogadta a teljesítménytervekben foglalt teljesítménycélok felülvizsgálatáról szóló, 2011. november 23-i C(2011) 8329 végleges bizottsági ajánlást.

               (5)

               2012. február 1-jéig Ciprus kivételével az összes tagállam értesítette a Bizottságot felülvizsgált teljesítményterveik és céljaik elfogadásáról, összhangban a 691/2010/EU bizottsági rendelet 13. cikkének (4) bekezdésével. Ezen ajánlás elfogadásáig Ciprus nem értesítette a Bizottságot arról, hogy felülvizsgált teljesítménytervet és célkitűzéseket fogadott el.

               (6)

               A teljesítmény-felülvizsgálati szerv által segített Bizottság a 691/2010/EU bizottsági rendelet 14. cikkének (1) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően értékelte a nemzeti vagy funkcionális légtérblokkok felülvizsgált teljesítményterveit és céljait.

               (7)

               Az értékelés alapján a Bizottság megállapította, hogy a nemzeti vagy funkcionális légtérblokkok teljesítménytervei összhangban vannak az európai uniós szintű célokkal, és azokhoz megfelelően hozzájárulnak. A 691/2010/EU bizottsági rendelet 14. cikke (2) bekezdésének megfelelően értesítette erről a tagállamokat.

               (8)

               Jóllehet az átfogó értékelés alapján a Bizottság megállapíthatta az európai uniós szintű célokkal való összhangot és az azokhoz való megfelelő hozzájárulást, az értékelés rámutatott arra, hogy jelentős eltérések vannak a tagállamok által tett egyedi erőfeszítések között. Néhány esetben a Bizottság úgy találta, hogy egyes tagállamok további javíthatnák teljesítménycéljaikat.

               (9)

               A Bizottság értékelése fényében ez az ajánlás kiterjed a teljesítményterveknek és céloknak az európai uniós szintű célokkal összhangban történő végrehajtására, valamint a második referencia-időszak előkészítésére. Ezért a Bizottság a második referencia-időszakra vonatkozó teljesítménytervek és célok értékelésekor figyelembe veszi majd az első referencia-időszak eredményét.

               (10)

               A Bizottság konzultált az ezen ajánlás által érintett tagállamokkal,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               Ezen ajánlás célja annak biztosítása, hogy a teljesítményterveket és célokat a 2011/121/EU bizottsági határozattal az első referencia-időszakra – vagyis a 2012–2014-es évekre – vonatkozóan megállapított európai uniós szintű célokkal összhangban hajtsák végre. Célul tűzi ki továbbá, hogy az első referencia-időszak eredményét megfelelően figyelembe vegyék a második referencia-időszak előkészítése során.

               2.

               A teljesítmény-felülvizsgálati szerv értékelő jelentéseibe foglalt ajánlások alapján, és a teljesítményrendszerben részt vevő tagállamok által elért közös előrehaladást szem előtt tartva, a Bizottság úgy véli, hogy:

                           a)

                           A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy léginavigációs szolgáltatóik módosítsák kapacitási terveiket, hogy biztosítani tudják az elfogadott teljesítménytervek céljainak eléréséhez szükséges kapacitást;

                           b)

                           A tagállamoknak biztosítaniuk kell a tervezett kapacitást, miközben továbbra sem léphetnek túl a meghatározott költséghatékonysági cél keretein. Ebből a szempontból kiemelten fontos a költségek alakulásának ellenőrzése;

                           c)

                           A tagállamoknak az első referencia-időszaktól fogva évente jelentést kell tenniük a Bizottságnak az alábbiakról:

                                       i.

                                       a meghatározott és a tényleges költségek közötti eltérés, abból a célból, hogy meghatározzák az ellenőrizhetetlen költségeket, és kiváltképpen, hogy megvizsgálják e költségek alakulását és relevanciáját;

                                       ii.

                                       a léginavigációs szolgáltatók teljesítménytervekben rögzített beruházásai és a tényleges kiadások közötti eltérés, valamint az e beruházások tervezett kivitelezési időpontja és a tényleges helyzet közötti különbség;

                           d)

                           Az észak európai (NEFAB), a balti és a Blue MED funkcionális légtérblokkok részét képező tagállamoknak – a 691/2010/EU bizottsági rendelet 5. cikk (3) bekezdésében meghatározottak szerint – legkésőbb 2012 végéig közölniük kell a Bizottsággal olyan összesített teljesítménycélokat, amelyek a funkcionális légtérblokk szintjén tükrözik az európai uniós szintű teljesítménycélokkal való összhangot.

               3.

               A második referencia-időszak előkészítése érdekében a Bizottság úgy ítéli meg, hogy

                           e)

                           az uniós szintű teljesítménycélok eléréséhez az első referencia-időszak során nyújtott relatív tagállami hozzájárulást figyelembe kell venni a második referencia-időszakra vonatkozó teljesítménytervek és célok értékelésekor oly módon, hogy a 2009-es évet tekintik referenciaévnek;

                           f)

                           A tagállamoknak szem előtt kell tartaniuk, hogy komoly erőfeszítésekre lesz szükség a második referencia-időszakra vonatkozó költséghatékonysági célkitűzés eléréséhez, amely jóval alacsonyabb az első referencia-időszak átlagos rátájánál. Ez várhatóan jelentős leszorító hatást gyakorol majd az európai léginavigációs szolgáltatók költségeire, összhangban a funkcionális légtérblokkok létrehozásával;

                           g)

                           A tagállamoknak a második referencia-időszak előkészítése során teljes mértékben figyelembe kell venniük a léginavigációs szolgáltatók által viselt tényleges kockázatot, és biztosítaniuk kell, hogy a tőkearányos jövedelmezőség ésszerűbben tükrözze ezt a kockázatot.

               4.

               A Bizottság a teljesítmény-felülvizsgálati szervvel együttműködve két- vagy többoldalú kapcsolatok révén nyomon kívánja követni ezen ajánlás, valamint a teljesítmény-felülvizsgálati szerv értékelő jelentésébe foglalt egyéb ajánlások végrehajtását.

               5.

               A Bizottság emlékezteti a tagállamokat a 691/2010/EU bizottsági rendelet 17. cikkének (1) és (3) bekezdése szerinti azon kötelezettségükre, miszerint biztosítaniuk kell a teljesítménytervek végrehajtásának folyamatos nyomon követését és az arra vonatkozó jelentéstételt.

               6.

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2012. július 26-án.

            a Bizottság részéről

         Siim KALLAS

            alelnök

      (1)  HL L 201., 2010.8.3., 1. o.

      (2)  HL L 48., 2011.2.23., 16. o.


title: A Tanács ajánlása ( 2012. július 10. ) Ausztria 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és Ausztria 2011–2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi vélemény adásáról

text:
               24.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 219/1

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2012. július 10.)
   Ausztria 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és Ausztria 2011–2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi vélemény adásáról
   2012/C 219/01
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2), melyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A Tanács 2011. július 12-én ajánlást (3) fogadott el Ausztria 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményt adott Ausztria 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó, aktualizált stabilitási programjáról.

               (4)

               A Bizottság 2011. november 23-án elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció második európai szemeszterét. A Bizottság a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. novermber 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) alapján 2012. február 14-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Ausztriát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra kerül sor.

               (5)

               A Tanács 2011. december 1-jén következtetéseket fogadott el, amelyekben felhívta a szociális védelemmel foglalkozó bizottságot, hogy a Foglalkoztatási Bizottsággal és más bizottságokkal együttműködésben nyújtsa be a Tanácsnak az Európa 2020 szakpolitikai ciklus keretében javasolt intézkedésekkel kapcsolatos észrevételeit. Az említett észrevételek a Foglalkoztatási Bizottság véleményének részét képezik.

               (6)

               Az Európai Parlament az 1466/97/EK rendelettel összhangban megfelelően részt vett az európai szemeszterben, és 2012. február 15-én elfogadta a 2012. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló állásfoglalást és a 2012. évi éves növekedési jelentéshez való hozzájárulásról szóló állásfoglalást.

               (7)

               Az Európai Tanács 2012. március 2-án jóváhagyta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (8)

               Az Európai Tanács 2012. március 2-án arra is felkérte az Euro Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba beépíthessék.

               (9)

               Ausztria 2012. április 24-én benyújtotta a 2011–2016-os időszakra vonatkozó, 2012. évi stabilitási programját és 2012. április 25-én 2012. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (10)

               A 2012. évi stabilitási programnak az 1466/97/EK rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a programban szereplő, a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2012 és 2013 vonatkozásában óvatos. A 2014–2016-os időszakot illetően, a jelenlegi becsléseket következetesen jóval meghaladó, átlagosan 2,1 %-os GDP-növekedéssel számoló forgatókönyv ennél optimistább. A stabilitási programban felvázolt költségvetési stratégia célja, hogy Ausztria 2013-ig kiigazítsa a túlzott hiányt, és 2016-ig elérje a középtávú költségvetési célt. A stabilitási programban módosították a középtávú költségvetési célt, amely a konjunktúraciklus alatti költségvetési egyensúly helyett most már 0,45 %-os GDP-arányos strukturális hiányt határoz meg, ami kellőképpen tükrözi a Stabilitási és Növekedési Paktum előírásait. A túlzott hiány tervezett kiigazítása megfelel a túlzotthiány-eljárás vonatkozásában a Tanács által 2009 decemberében elfogadott ajánlásban rögzített határidőnek. Az (újraszámított) strukturális költségvetési egyenleg (5) alapján azonban a 2011–2013 közötti időszakban a GDP 0,5 %-át kitevő átlagos éves költségvetési erőfeszítés nem éri el a Tanács által ajánlott 0,75 %-os értéket. A középtávú költségvetési cél eléréséhez előirányzott strukturális lépések 2015-ben elégségesek, 2014-ben és 2016-ban viszont alacsonyabbak a Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott, éves szinten a GDP 0,5 %-ának megfelelő referenciaértéknél. Az államháztartási kiadásokat illetően, a várható növekedési ütem a 2014–2015-ös időszakban – a diszkrecionális bevételi intézkedések fegyelembevétele esetén – megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum kiadásokra vonatkozó referenciaértékének. A költségvetési célok viszont sem a bevételi, sem pedig a kiadási oldalon nem kockázatmentesek. Nehezen számszerűsíthető például néhány intézkedés költségvetési hatása, mivel nem ismert előre az egyes intézkedések érvényesülése. A pénzügyi tranzakciós adóra vonatkozó jogszabályokról mostanáig nem született megállapodás, így annak részletei sem ismertek. Nem állapították meg a nemzeti szint alatti tervezett kiadáscsökkentéseket sem. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság, amely 2011 végén 72,2 % volt, 2013-ban 75,3 %-os csúcsszintet ér majd el, azt követően pedig fokozatosan csökkenő tendenciában 2016-ban 70,6 %-os szintre kerül. A Stabilitási és Növekedési Paktum adósságcsökkentésre vonatkozó referenciaértékét illetően Ausztria a 2014–2016-os időszakban átmeneti perióduson megy majd át; a stabilitási programban ismertetett tervek pedig biztosítani fogják, hogy az ország megfelelő előrelépést tegyen az adósságcsökkentésre vonatkozó referenciaérték elérése irányába. Ezen előrejelzéshez azonban kapcsolódik néhány kockázat, amely az államháztartási rendszeren kívülre besorolt, az állam tulajdonosi részvételével működő vállalkozások növekvő adósságállománya, valamint a bankszektor állami támogatásából eredő esetleges további terhek miatt merül fel.

               (11)

               A legutóbbi költségvetési konszolidációs csomag elfogadásával Ausztria elindult a fenntarthatóbb államháztartás kialakításához vezető úton. A csomag nem tartalmaz azonban olyan intézkedéseket, amelyek jelentősen egyszerűsítenék a szövetségi kormány, a regionális és helyi önkormányzatok közötti költségvetési kapcsolatokat, annak ellenére, hogy közismert, hogy ebben jelentős megtakarítási potenciál rejlik. Elvi megállapodás született a szövetségi kormány és a regionális önkormányzatok között az egészségügy finanszírozásának központosításáról, ennek részleteit azonban még nem tárgyalták meg.

               (12)

               A tényleges nyugdíjkorhatár felemelése érdekében Ausztria olyan reformokat hajtott végre, amelyek elsősorban a rokkantságinyugdíj-jogosultság feltételeit korlátozzák. Nem tettek azonban lépéseket a férfiakra és nőkre irányadó törvényes nyugdíjkorhatár 2024–2033-ra tervezett harmonizálása terén. A vállalkozásokon belül fokozni kell az idősebb munkavállalók foglalkoztathatóságát és az aktív idősödés kultúráját. A javasolt intézkedések valószínűleg nem elégségesek a tényleges nyugdíjkorhatár kellő mértékű felemeléséhez.

               (13)

               Az osztrák munkaerőpiac kifejezetten jól teljesített, a munkanélküliségi ráta ugyanis itt volt a legalacsonyabb 2010-ben és 2011-ben az egész Unióban. Az előrejelzések szerint 2020-tól viszont romlani kezd Ausztria munkaerő-potenciálja. Ennélfogva Ausztriának erőfeszítéseket kell tennie annak érdekében, hogy teljes mértékben kihasználja a munkaképes korú népességben rejlő potenciált, mégpedig azon problémák orvoslásával, amelyek az idősebb munkavállalók alacsony foglalkoztatási rátájához, az előrehozott öregségi és a rokkantsági nyugdíj széles körben elterjedt igénybevételéhez, a munkából származó jövedelmekre nehezedő magas adó- és társadalombiztosítási terhekhez, valamint a nők viszonylag nagy arányú, alacsony jövedelmű és részmunkaidős foglalkoztatásához kapcsolódnak. Ezen túlmenően nem használják ki kellően a migráns háttérrel rendelkező személyek lehetőségeit, hiszen közülük sokan alacsony képzettségi szintet érnek el, és nehézségeik támadnak külföldön megszerzett készségeik elismertetésével. Uniós átlag alattiak az OECD nemzetközi tanulói teljesítménymérésének (PISA-felmérés) oktatási eredményei, az oktatás terén elért eredmények pedig túlságosan nagymértékben függnek a gazdasági-társadalmi háttértől. A legnagyobb kihívást az jelenti, hogy a nagy arányú bejövő mobilitásból fakadóan folyamatosan nő a hallgatók száma, (ami „tömegegyetemet” eredményez), magas a lemorzsolódottak aránya, és jelentős a finanszírozási rés is.

               (14)

               Ausztria a versenyképességet és a termelékenységet illetően kedvező pozícióban van. Számos területen mégis viszonylagos strukturális gyengeségeket mutat, ami veszélyeztetheti hosszú távú növekedési potenciálját. A szolgáltatói ágazaton belüli verseny alig járult hozzá a belső kereslet élénkítéséhez. Nem kezelték a hálózati hozzáférésért kiszabott magas díjak, valamint a piacon jelen lévő vállalkozások versenytorzító (a piacra lépést, a versenyt és az innovációt akadályozó) magatartásának problémáját. Továbbra is fennállnak a szabadfoglalkozásúakra nehezedő indokolatlan korlátozások: az Ausztria által a Bizottságnál bejelentett szabályozott szakmák száma jóval meghaladja az uniós átlagot. E szakmák esetében a szabályozás indokoltságát és arányosságát értékelni kell. Nem történt kézzelfogható előrelépés Ausztriának az Osztrák Szövetségi Versenyhivatal megerősítésére tett kötelezettségvállalását illetően. Végezetül, a Tanács 2011-es ajánlásának megfelelően Ausztria egy horizontális jogszabály elfogadása és a tartományi jogszabályok módosítása révén átültette a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (6) (szolgáltatási irányelv).

               (15)

               Az osztrák pénzügyi szektor különleges kihívásokkal szembesül, mivel az osztrák bankoknak nagy a közép-, kelet- és dél-európai országokkal szembeni kitettsége, és az említett gazdaságokban továbbra is várható az eszközök minőségének romlása. Azon politikai döntéseket megelőzően, melyek hatása a határokon túl is érvényesül, információcserét és koordinációt kell folytatni az érintett országok felügyeleti hatóságaival. A hatóságoknak a továbbiakban is szigorú felügyelet alatt kell tartaniuk és át kell szervezniük az állami támogatásban részesült bankokat, különösen az államosított hitelintézeteket.

               (16)

               Ausztria számos vállalást tett az Euro Plusz Paktum keretében. Ezek a vállalások, illetve a 2011-ben tett vállalások végrehajtása a foglalkoztatás és a versenyképesség fokozásához, valamint az államháztartási fenntarthatóság megerősítéséhez kapcsolódnak. A Bizottság értékelte az Euro Plusz Paktum keretében tett vállalások végrehajtását. Ezen értékelés eredményeit a Tanács az ajánlásokban figyelembe vette.

               (17)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Ausztria gazdaságpolitikájának átfogó elemzését. Értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a programok Ausztria fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását uniós szintű szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–7. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait.

               (18)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és véleményét (7) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Ausztria a 2012–2013-as időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A tervezetteknek megfelelően hajtsa végre a 2012. évi költségvetést, továbbá erősítse meg és szigorúan hajtsa végre a 2013-ra és az azt követő időszakra vonatkozó költségvetési stratégiát. Közelebbről határozza meg azokat a (különösen nemzeti szint alatti) intézkedéseket, amelyek biztosítják a túlzott hiány időbeni kiigazítását és a túlzotthiány-eljárás vonatkozásában az átlagos éves strukturális kiigazítás végrehajtását a tanácsi ajánlásban foglaltak szerint. Ezt követően gondoskodjon megfelelő strukturális kiigazítási erőfeszítésről, hogy kellőképpen haladhasson a középtávú költségvetési cél felé, és többek között teljesítse a kiadásokra vonatkozó referenciaértéket.

               2.

               Tegyen további lépéseket a nemzeti költségvetési keret megerősítésére a szövetségi kormány, a regionális és helyi önkormányzatok hatásköreinek megfelelő összehangolása, különösen az egészségügy és az oktatás szervezésének, finanszírozásának és hatékonyságának javítására irányuló konkrét reformok végrehajtása révén.

               3.

               Tegyen lépéseket a férfiakra és nőkre irányadó törvényes nyugdíjkorhatár harmonizálása érdekében, fokozza az idősebb munkavállalók foglalkoztathatóságát, valamint közelebbről kövesse figyelemmel a korai nyugdíjba vonulás korlátozására irányuló nemrégiben hozott reformok végrehajtását, hogy a törvényes nyugdíjkorhatárnak a várható élettartamhoz való igazítása révén emelkedjen a tényleges nyugdíjkorhatár.

               4.

               Tegyen lépéseket a munkajövedelemre nehezedő magas adó- és társadalombiztosítási terhek csökkentésére, különösen az alacsony keresetűek esetében, valamint az idősebbek és a nők foglalkoztatási rátájának növelésére, tekintettel arra, hogy ellensúlyozni kell a demográfiai változásoknak a munkaképes népességre gyakorolt hatását. Helyezze át az adóterheket a költségvetésre nézve semleges, az ingatlanadók és a környezetvédelmi adók irányába. Csökkentse a nemek közötti bérszakadékot, és ösztönözze a teljes munkaidős foglalkoztatási lehetőségeket a nők számára, különösen a gyermekek és családtagok számára nyújtott gondozási szolgáltatások bővítésével.

               5.

               Folytatassa azon intézkedések végrehajtását, amelyekkel javíthatók az oktatási eredmények, különösen a hátrányos helyzetű fiatalok esetében. Hozzon intézkedéseket a felsőoktatásban lemorzsolódottak számának csökkentése érdekében.

               6.

               Tegyen további lépéseket a verseny ösztönzésére a szolgáltatói ágazatokon belül, hogy a telekommunikáció, a közlekedés és az energia lakossági piacán megszűnjenek a piacra lépés akadályai. Szüntesse meg a szabadfoglalkozásúakat terhelő indokolatlan korlátozásokat. Szélesítse ki a versenyhatóságok hatáskörét, és gyorsítsa fel a versenyjogi reform végrehajtását.

               7.

               Folytassa az állami támogatásban részesült bankok átszervezését és felügyeletét, mindeközben kerülje a tőkeáttétel csökkentését. A nemzeti politikai döntések esetében javítsa tovább az együttműködést és a koordinációt a más országok pénzügyi felügyeleti hatóságaival.

      Kelt Brüsszelben, 2012. július 10-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         V. SHIARLY

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  2012-re érvényben tartja a tagállamok foglalkoztatáspolitikájára vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2012. április 26-i 2012/238/EU tanácsi határozat (HL L 119., 2012.5.4., 47. o.).

      (3)  HL C 210., 2011.7.16., 8. o.

      (4)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (5)  A Bizottság szolgálatai által, a programban megadott információk alapján a közösen elfogadott módszertan alkalmazásával újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

      (6)  HL L 376., 2006.12.27., 36. o.

      (7)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Greeceand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Greece, 2011-2014

text:
    EURÓPAI BIZOTTSÁG
                                     Brüsszel, 2011.6.7.
                                     SEC(2011) 808 végleges
                             Ajánlás
                    A TANÁCS AJÁNLÁSA
     Görögország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról
  és a Görögország 2011-2014 közötti időszakra vonatkozó
aktualizált stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről
                   {SEC(2011) 717 végleges}
 ---pagebreak---                                                      Ajánlás
                                          A TANÁCS AJÁNLÁSA
                         Görögország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról
                      és a Görögország 2011-2014 közötti időszakra vonatkozó
                   aktualizált stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
   bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
   felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre és
   különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:
   (1)     Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa
           2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló
           javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a
           kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak
           érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség
           területén rejlő lehetőségeit.
   (2)     A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira
           vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én
           pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
           szóló határozatot1, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A
           tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban
           vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.
   1
           A 2011. évre érvényben tartotta a Tanács 2011. május 19-i 2011/308/EU határozata.
HU                                                      2                                           HU
 ---pagebreak---    (3) A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az első éves növekedési jelentést, amely az
       Európa 2020 stratégiára épülve az EU-ban követett gazdasági kormányzás új
       ciklusának kezdetét jelenti, és elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai
       koordináció első európai szemeszterét.
   (4) Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011. február 15-i és március 7-i
       következtetéseivel összhangban és a Bizottság éves növekedési jelentésének fényében)
       jóváhagyta a költségvetési konszolidáció és a strukturális reformok prioritásait.
       Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a
       költségvetési fenntarthatóság helyreállítása és a munkanélküliség munkaerő-piaci
       reformokkal való csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb erőfeszítéseket tegyen
       a növekedés felgyorsítása érdekében.
   (5) 2010. május 3-án Görögország bemutatott egy átfogó kiigazítási programot, amelyhez
       az euróövezetbe tartozó tagállamok és az IMF 110 milliárd EUR összegű pénzügyi
       támogatást nyújtanak. Az ezt kísérő egyetértési megállapodás és annak egymást
       követő kiegészítései megállapítják a gazdaságpolitikai feltételeket, amely alapján a
       pénzügyi támogatást folyósítják.
   (6) A politikai feltételrendszer kulcsfontosságú elemeit beépítették a Görögországnak a
       költségvetési felügyelet megerősítésére és elmélyítésére, valamint Görögországnak a
       túlzott hiány helyzetének orvoslásához szükségesnek ítélt mértékű hiánycsökkentésre
       irányuló intézkedések meghozatalára való felszólításáról szóló 2010/320/EU tanácsi
       határozatába, valamint annak módosításaiba2 a Szerződés 136. cikkének és 126. cikke
       (9) bekezdése rendelkezéseinek megfelelően.
   (7) Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt
       vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat
       stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba
       beépíthessék. Görögország még nem nyújtott be aktualizált stabilitási programot és az
       Euró Plusz Paktum keretében sem közölt 2011-re vonatkozó egyértelmű, konkrét
       vállalásokat és intézkedéseket. Ezeket várhatóan az Európai Tanácsnak nyújtja be.
   (8) Az elmúlt évtizedben Görögország növekedési teljesítménye nem fenntartható
       hajtóerőkön alapult: a fogyasztás és a lakásépítési beruházások fellendülését
       nagymértékű reálbér-növekedés és a hitelállomány gyors növekedése kísérte; az
       alacsony reálkamatlábak, amelyekhez az euró bevezetése és a pénzpiac liberalizálása
       társult, erősítették a fellendülést. A 2008-2009-es globális válság a következő
       sebezhető pontokat tárta fel: a fenntarthatatlan költségvetési politika, amely részben
       rejtve maradt a megbízhatatlan statisztikák és az átmenetileg magas jövedelmek miatt;
       merev munkaerő- és termékpiac; a versenyképesség elvesztése és növekvő külső
       adósság. A bankszektort annak ellenére is érintette a gazdasági és bizalmi válság, hogy
       az nem onnan eredt. A pénzügyi helyzet romlásának mértékére későn derült fény
       Görögország számviteli és statisztikai rendszerének súlyos hiányosságai miatt. Mindez
       késleltette a korrekciós intézkedések végrehajtását. Mivel aggályok merültek fel a
       görög költségvetési fenntarthatósággal kapcsolatban és erősödött a globális
   2
       A Tanács 2010. május 10-i 2010/320/EU határozata (HL L 145., 2010.6.11., 6. o.); A Tanács 2010.
       szeptember 7-i 2010/486/EU határozata (HL L 241., 2010.9.14., 12. o.); A Tanács 2010. december 20-i
       2011/57/EU határozata (HL L 26., 2011.1.29., 15. o.); A Tanács 2011. március 7-i 2011/257/EU
       határozata (HL L 110., 2011.4.29., 26. o.).
HU                                                 3                                                       HU
 ---pagebreak---            kockázatkerülés, 2010 elején a piaci hangulat jelentősen romlott Görögországgal
           szemben. 2010 áprilisában Görögország nemzetközi pénzügyi támogatást kért, mivel
           jelentős finanszírozási igényekkel volt kénytelen szembesülni és nem volt képes
           hozzáférni a nemzetközi tőkepiacokhoz.
   (9)     Görögország kötelezettséget vállalt arra, hogy rövid távon végrehajtja a gazdasági és
           pénzügyi kiigazítási programot a költségvetési és külső egyensúlyhiány korrekciója,
           valamint a bizalom helyreállítása céljából. Középtávon le kell fektetnie egy
           növekedési modell alapjait, amely nagyobb mértékben támaszkodik a növekedést és
           foglalkoztatást segítő beruházásokra és az exportra. A program a következő három
           területen tervez átfogó intézkedéseket: (i) strukturális költségvetési intézkedésekkel és
           jobb költségvetési ellenőrzéssel alátámasztott, előrehozott költségvetési
           konszolidációs stratégia; (ii) strukturális reformok a munkaerő- és termékpiac területén
           a versenyképesség javítása és a növekedés élénkítése érdekében; valamint (iii)
           erőfeszítések a bankrendszer stabilitásának megőrzése érdekében.
   (10)    A Bizottság értékelte a nemzeti reformprogramot3. Figyelembe vette nemcsak a
           programok Görögország fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája
           szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós
           szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél az
           uniós szempontok beépítésével kell megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági
           kormányzását. Ebben az összefüggésben a Bizottság hangsúlyozza a tervezett
           intézkedések végrehajtásának sürgősségét a 2010/320 tanácsi határozattal való
           megfelelés érdekében.
   AJÁNLJA, HOGY Görögország a 2011–2012 közötti időszakon belül tegyen intézkedéseket
   a következők érdekében:
   teljes mértékben hajtsa végre a XXXX/XXX tanácsi határozattal módosított, az
   XX/XX/XXXX egyetértési megállapodásban, valamint a későbbi kiegészítésekben,
   [különösen a legutóbbi XX/XX/XXXX kiegészítésben] tovább pontosított 2010/320/EU
   tanácsi határozatban előírt intézkedéseket.
   Kelt Brüsszelben,
                                                  a Tanács részéről
                                                  az elnök
   3
           SEC(2011) 717.
HU                                                   4                                               HU


				|

		52014DC0422

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Lengyelország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról és Lengyelország 2014. évi konvergenciaprogramjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2014/0422 final - 2014/ () */

Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Lengyelország 2014. évi nemzeti
reformprogramjáról
és Lengyelország 2014. évi konvergenciaprogramjának tanácsi
véleményezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[3],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság
véleményére,
tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó
bizottság véleményére,
tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság
véleményére,
mivel:
(1)
Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a
Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott
összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia
elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú
területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében,
hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a
versenyképesség terén.
(2)
A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010.
július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó
átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig
elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
szóló határozatot, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A
tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és
foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)
Az állam-, illetve kormányfők 2012. június
29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens
keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai
eszközt felhasználó tagállami, uniós és euróövezeti tevékenységek számára.
Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és
kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia
céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.
(4)
A Tanács 2013. július 9-én ajánlást fogadott el
Lengyelország 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte
Lengyelország 2012–2016-os időszakra vonatkozó aktualizált
konvergenciaprogramját.
(5)
A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves
növekedési jelentést[4],
amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai
szemeszterét. Ugyanezen a napon a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján
elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[5], amelyben
Lengyelországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában
részletes vizsgálatra kerül sor.
(6)
Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a
pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést
ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta,
hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt
kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás
rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet,
kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit,
valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(7)
Lengyelország 2014. április 24-én benyújtotta 2014.
évi nemzeti reformprogramját, 2014. április 30-án pedig 2014. évi stabilitási
programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program
értékelésére egyidejűleg került sor.
(8)
A 2014. évi konvergenciaprogramban szereplő
költségvetési stratégia célja, hogy 2015-ig a Szerződésben a GDP
3 %-ában meghatározott referenciaérték alá szorítsák a hiányt, és 2018-ra
elérjék a középtávú célt. A középtávú cél (strukturális értelemben a GDP
-1 %-a) szigorúbb, mint amit a Stabilitási és Növekedési Paktum
előír. A 2014. évi konvergenciaprogramban szereplő, az
államháztartási hiányra vonatkozó célok összhangban vannak a túlzott hiány
időben történő kiigazításával. Emellett, miközben az (újraszámított)
strukturális kiigazítás 2014-ben összhangban van a túlzotthiány-eljárás
keretében tett tanácsi ajánlással, 2015-ben elmarad az előírt javulástól.
A túlzott hiány tervezett kiigazítását követő években a tervezett
(újraszámított) éves előrelépés a középtávú célok felé alacsonyabb a
Stabilitási és Növekedési Paktum által előírtnál. Ezért a program
célkitűzései részben vannak összhangban a Stabilitási és Növekedési Paktum
követelményeivel. A bruttó államadósság az előrejelzések szerint a GDP
60 %-a alatt marad a programidőszakban. A lengyel hatóságok
előrejelzése szerint a 2013. évi, a GDP 57,1 %-át kitevő
értékről 2014-ben meredeken, 49,5 %-ra csökken, elsősorban a
nyugdíjalapban lévő eszközök nagy mértékű, egyszeri transzferjének
köszönhetően, majd 2015-ben ezen a szinten marad. A programban
szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági
forgatókönyv hihető 2014-re, 2015-re viszont optimista – a reál GDP
növekedése 3,8 %-os (azaz magasabb a Bizottság 2014. tavaszi
előrejelzésében szereplő 3,4 %-nál). A program értékelése és a
bizottsági előrejelzés alapján a Tanács az 1466/97/EK tanácsi rendelet
értelmében úgy véli, hogy bár Lengyelország várhatóan az államháztartási hiány
Tanács által 2014-re ajánlott felső korlátja alatt marad, 2015-ben
veszélyben van a túlzott hiány fenntartható kiigazítása, azt követően
pedig a középtávú célokhoz vezető megfelelő kiigazítási pálya
követése.
(9)
A költségvetési konszolidációs stratégia sikerének
biztosítása érdekében fontos, hogy átfogó strukturális reformok támasszák alá a
költségvetési konszolidációt. A növekedést ösztönző kiadások (oktatás,
kutatás és innováció) alacsony aránya gátolja a hosszú távú növekedési
kilátásokat. Az elöregedő társadalom következtében közép- és hosszú távon
várhatóan jelentősen megnőnek az egészségügyi kiadások. Az
államháztartásra nehezedő teher csökkenthető, az egészségügyi
ellátáshoz való hozzáférés pedig javítható lenne az alapellátás és a
betegirányítási rendszerek megerősítésével, és a kórházi ápolás terén
meglévő költséghatékonyság-fokozó potenciál kiaknázásával. Az adószabályok
betartásának alacsony szintje továbbra is problémát jelent, különösen az
adóhatóságok hatékonysága és az adófizetőkre nehezedő adminisztratív
teher nagysága tekintetében. Lengyelország a csökkentett héakulcsok kiterjedt
rendszerével rendelkezik, ez is hozzájárul ahhoz, hogy az EU-ban itt a
legnagyobb a héabevétel-kiesés. Emellett bevételkiesést okoz és megnöveli az
adószabályok betartásának költségét. Az energiaadók mértéke viszonylag alacsony.
A közelmúltban lépések történtek a lengyel költségvetési keret javítására.
Mindazonáltal a keret profitálna egy teljes jogú, független költségvetési
tanács bevezetéséből, amely a költségvetési szabályok betartásának
előzetes ellenőrzéséért, a makrogazdasági és költségvetési
előrejelzések értékeléséért, az államháztartás hosszú távú
fenntarthatóságának elemzéséért, valamint a költségvetési szabályok
betartásának utólagos ellenőrzéséért lenne felelős.
(10)
Az ifjúsági munkanélküliség az elmúlt év során
fokozatosan nőtt – ez részben az oktatási rendszer által kínált
végzettségek és a munkaerő-piaci igények közötti összhang folyamatos
hiányának tudható be, részben pedig annak, hogy egyre nő azon fiatalok
aránya, akik nem foglalkoztatottak, oktatásban és képzésben nem részesülnek. A szakképzési rendszer megreformálására tett, folyamatban lévő
erőfeszítések ellenére továbbra is szükség van arra,
hogy az ifjúsági garancia céljaival összhangban megkönnyítsék a jó
minőségű tanulószerződéses gyakorlati képzéshez és munkaalapú
tanuláshoz való hozzáférést, megerősítsék az iskolák és munkaadók közötti
együttműködést és felkarolják a nem regisztrált fiatalokat. Az egész
életen át tartó tanulás kontextusában ugyancsak kiemelten fontos a készségek
munkaerő-piaci követelményekhez igazítása; az egész életen át tartó
tanulásban való részvétel továbbra is nagyon alacsony, különös tekintettel az
idősebb munkavállalókra, akiknek kompetenciái gyakran elavultak. A
munkaerőpiac szegmentációja továbbra is fennáll, széles körben elterjedt a
határozott idejű foglalkoztatás és a polgári jogi szerződés alapján
történő foglalkoztatás. A határozott idejű foglalkoztatás aránya
különösen magas a fiatalok körében. Bár a határozott idejű
munkaszerződések esetében gyakran hangzik el érvként, hogy a munkanélküliek
munkaerőpiacra való belépésének eszközéül és a későbbi határozatlan
idejű szerződések kapujául szolgálnak, úgy tűnik,
Lengyelországban ez a munkavállalók többsége esetében nem igaz: a határozott
idejű foglalkoztatásról határozatlan idejű foglalkoztatásra való
áttérés aránya alacsony, ez pedig negatívan befolyásolja a termelékenységet és
a humán tőke minőségét.
(11)
A nők munkaerő-piaci részvétele továbbra
is alacsony. Lengyelország számos intézkedést hozott a
nők foglalkoztatásának javítására, többek között javították a
kisgyermek-gondozási szolgáltatások (bölcsődék) elérhetőségét és
megnövelték az óvodák állami finanszírozásának összegét, hogy ezzel ösztönözzék
a szülőket az iskola előtti nevelési intézmények igénybe vételére.
Mindazonáltal a kisgyermek-gondozási szolgáltatások rendelkezésre állása –
különösen a vidéki területeken – továbbra is alacsony, az iskola előtti
neveléshez való hozzáférés terén pedig változatlanul különbségek
figyelhetők meg. Az idősebb munkavállalók munkaerő-piaci
részvétele továbbra is alacsony Lengyelországban. Jelentősen
szűkültek az előrehozott nyugdíj igénybevételére rendelkezésre álló
lehetőségek, de további erőfeszítésekre van szükség az idősebb
munkavállalók foglalkoztathatóságának javításához és a munkával töltött évek
eredményes meghosszabbításához. Továbbra is kihívást jelent a bányászok és a
mezőgazdasági termelők különleges nyugdíjrendszerének reformja. A
mezőgazdasági termelők nyugdíjrendszere (KRUS) ösztönzőket
teremt a mezőgazdasági kistermelők ágazatban maradásához, ezáltal
rejtett munkanélküliséget okoz a vidéki területeken és ösztönzi az informális
gazdaságot. A bányászok továbbra is privilégiumokat élveznek a nyugdíjjogosultság
és az előírt minimális munkaviszony terén. Mindkét nyugdíjrendszer gátolja
a munkaerő szektorális és területi mobilitását.
(12)
Lengyelország a legalacsonyabb K+F-kiadásokkal
rendelkező uniós országok közé tartozik, és a tágabb innovációs mutatók terén
az egyik legrosszabban teljesítő ország. Különösen
alacsony a privát K+F kiadások szintje. Az alacsony K+F kiadásokhoz a
vállalkozások gyenge kutatási és innovációs tevékenysége és az innovációt nem
kellő mértékben ösztönző üzleti környezet társul. Lengyelországban az innovációt támogató rendszer kockázatkerülő,
elsősorban támogatásokra épül és a technológiatranszfert és -abszorpciót
támogatja, a valóban új innovációra kifejtett nagy hatás nélkül. A K+F terén
már létező adókedvezmények nem tudják hatékonyan ösztönözni a privát
szektor belső K+F-jét, és azokat csak nagyvállalatok veszik igénybe. A
lengyel vállalkozások nagymértékben támaszkodnak a technológia abszorpciójára.
Jóllehet ez sikeresen biztosította a termelékenység- és gazdasági növekedést,
Lengyelországnak most már el kell mozdulnia egy inkább saját innováció-alapú
modell felé. A lengyel vállalkozások innovációs kapacitásának növelése, a
tudomány és az ipar közötti kapcsolatok javítása, valamint a teljes innovációs
ciklusra szabott, célzott eszközök kidolgozása továbbra is kihívást jelent.
(13)
A lengyel gazdaság minden ágazata esetében még
mindig nagyon nagy potenciális nyereség rejlik az energiahatékonyság
javításában – e nyereségből támogatható a növekedés, javítható a
versenyképesség és csökkenthető Lengyelország energiafüggősége. A
belföldi energiatermelési kapacitás elöregedőben van, a
villamosenergia-hálózat továbbra is zsúfolt, de már folyamatban vannak azok a
projektek, amelyek több, a szomszédos tagállamokkal való összeköttetést
biztosító rendszerösszekötő kapacitás létrehozását célozzák. A földgázpiac
esetében a legfőbb probléma a diverzifikáció és a verseny hiánya maradt.
(14)
Lengyelország alulfejlett közlekedési és széles
sávú infrastruktúrája a növekedés jelentős gátját képezi.
Mindenekelőtt jelentős beruházásra van szükség a lepusztult vasúti
hálózatba a vasúti ágazat versenyképességének javítása, valamint a vasúti és a
közúti szállítás közötti jobb egyensúly kialakítása érdekében. Az üzemeltetett
mintegy 20 000 km vasútvonalnak csak nagyjából az egyharmada van jó
műszaki állapotban. Folytatódnak a vasúttal
kapcsolatos projektek időben történő végrehajtását érintő
problémák. Az erőforrás-hatékonyság javítható a
hulladékkezelés javításával.
(15)
A szerződések betartatása Lengyelországban
hosszadalmas, az építési engedély megszerzéséhez szükséges eljárás pedig hosszú
és nehézkes. Az adómegfelelési költségek magasak, ami
jelentős probléma az üzleti környezetben. Lengyelország jelentős haladást ért el a szabályozott szakmákhoz való hozzáférés
megkönnyítését célzó, ambiciózus reform végrehajtása terén.
(16)
Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság
elvégezte Lengyelország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a
konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a
programok Lengyelország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és
gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy
azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy
az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a
jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az
alábbi 1–6. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter
keretében tett ajánlásait.
(17)
A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta
Lengyelország konvergenciaprogramját, és arról alkotott véleményét[6] különösen az alábbi 1.
ajánlás tükrözi.
AJÁNLJA, hogy Lengyelország
2014-2015-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           Erősítse meg a
költségvetési stratégiát annak érdekében, hogy a túlzotthiány-eljárás során a
Tanács ajánlásában meghatározott strukturális kiigazítási erőfeszítést
végrehajtva 2015-ig fenntartható módon megszüntesse a túlzott hiányt. A túlzott
hiány kiigazítását követően a középtávú cél eléréséig viszonyítási
alapként törekedjen a GDP 0,5 %-át kitevő éves strukturális
kiigazítás elérésére  A költségvetési egyensúlyhiány tartós korrekciója
ambiciózus strukturális reformok hiteles végrehajtását teszi szükségessé a
kiigazítási kapacitás növelése és a potenciális növekedés és a foglalkoztatás
élénkítése érdekében. E tekintetben minimalizálja a növekedést serkentő
beruházások csökkentését, javítsa a szociálpolitika célzottságát, a kiadások
költséghatékonyságát és összességében a hatékonyságot az egészségügyi
szektorban, a csökkentett héakulcsok kiterjedt rendszerének problémáját kezelve
szélesítse az adóalapot és javítsa az adószabályok betartását,
mindenekelőtt az adóhatóságok hatékonyságának növelése révén. Hozzon létre
független költségvetési tanácsot.
2.           Az ifjúsági garancia
céljaival összhangban fokozza az ifjúsági munkanélküliség csökkentésére tett
erőfeszítéseit a következők révén: az oktatást igazítsa jobban a
munkaerő-piaci igényekhez, javítsa a tanulószerződéses gyakorlati
képzéshez és munkaalapú tanuláshoz való hozzáférést, erősítse meg a nem
regisztrált fiatalok felkarolását és az iskolák és munkaadók közötti
együttműködést. Fokozza a felnőttek részvételét az egész életen át
tartó tanulásban, hogy a készségek kínálatát a kereslethez igazítsa. Küzdjön a
munkaerő-piaci szegmentáció ellen a határozott idejűről az
állandó foglalkoztatásra való átállás javítása révén, valamint a polgári jogi
szerződések túlzott alkalmazásának csökkentésével.
3.           Folytassa a nők
munkaerő-piaci részvételének javítására irányuló erőfeszítéseit,
mindenekelőtt a megfizethető, jó minőségű gyermekgondozási
szolgáltatások és iskola előtti nevelés elérhetőségének javítására
irányuló, további lépésekkel és a stabil finanszírozás biztosításával. Vonja be
a mezőgazdasági termelőket az általános nyugdíjrendszerbe, kezdve ezt
a mezőgazdasági termelők bevételeinek értékelésére és
nyilvántartására szolgáló rendszer létrehozásának felgyorsításával. Fokozatosan
szüntesse meg a bányászok külön nyugdíjrendszerét annak érdekében, hogy a
bányászokat integrálja az általános rendszerbe. A nyugdíjba vonulási életkor
növelése érdekében támassza alá az általános nyugdíjreformot az idősebb
munkavállalók foglalkoztathatóságát ösztönző erőfeszítések
fokozásával.
4.           A kutatás, innováció és
iparpolitika közötti kapcsolat erősítésére irányuló erőfeszítések
részeként javítsa a privát szektor K+F-jének ösztönzését szolgáló
adókedvezmények hatékonyságát és tegye célzottabbá az innovációs ciklus
különböző szakaszaira irányuló, meglévő eszközöket.
5.           Újítsa meg és bővítse az
energiatermelési kapacitást és javítsa a hatékonyságot az energiaellátási lánc
egészében. Gyorsítsa fel és terjessze ki a villamosenergia-hálózat
fejlesztését, beleértve a szomszédos tagállamokkal való összeköttetést
biztosító, határokon átnyúló rendszerösszekötő kapacitásokat, és dolgozza
ki a földgázellátás Litvániával való összeköttetését biztosító
rendszerösszekötő kapacitást. Biztosítsa a vasúti beruházási projektek
további késedelem nélküli, hatékony végrehajtását és javítsa ezen ágazat
adminisztratív kapacitását. Gyorsítsa fel a széles sávú lefedettség növelésére
irányuló erőfeszítéseit. Javítsa a hulladékkezelést.
6.           Tegyen további lépéseket az
üzleti környezet javítására a szerződések érvényesíthetőségének és az
építési engedélyek követelményeinek egyszerűsítése révén. Fokozza a
vállalkozások által az adószabályok betartására fordított idő és költség
csökkentésére irányuló erőfeszítéseket. Fejezze be a szabályozott
szakmákhoz való hozzáférés megkönnyítését célzó, folyamatban lévő reformokat.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               COM(2014) 422 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 és P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése
szerint.