title: A Tanács ajánlása (2019. július 9.) Ciprus 2019. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Ciprus 2019. évi stabilitási programját

text:
               5.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/80

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2019. július 9.)
      Ciprus 2019. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Ciprus 2019. évi stabilitási programját
      (2019/C 301/13)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
      tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
      tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
      tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2018. november 21-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2019. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellően figyelembe vette az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérét. Az Európai Tanács a 2019. március 21-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2018. november 21-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Ciprust azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács a 2019. március 21-i ülésén jóváhagyott. A Tanács 2019. április 9-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó 2019. évi ajánlás), amely öt ajánlást fogalmaz meg az euroövezetre vonatkozóan (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlások).

                  (2)

                  mivel Ciprus pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Ciprusnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó 2019. évi ajánlást, melyet az alábbi 1–5. ajánlás tükröz. Mindenekelőtt az adminisztratív teher csökkentését célzó intézkedések elő fogják segíteni az üzleti környezetnek és a termelékenységnek az euroövezeti egyensúly helyreállításához szükséges javítására irányuló első euroövezeti ajánlás teljesítését; a beruházásokkal kapcsolatos gazdaságpolitikának a meghatározott területekre történő összpontosítása hozzájárul majd a beruházások támogatására irányuló második euroövezeti ajánlás végrehajtásához; az adóügyi intézkedések és a készségek javítását célzó intézkedések elő fogják segíteni agresszív adótervezés elleni küzdelemre és a munkaerőpiac működésére irányuló harmadik euroövezeti ajánlás teljesítését; az eszközkezelő társaság működésének javítását célzó intézkedések pedig hozzájárulnak majd a nemteljesítő hitelek állományának csökkentésére irányuló negyedik euroövezeti ajánlásnak való megfeleléshez.

                  (3)

                  A Ciprusra vonatkozó 2019. évi országjelentést 2019. február 27-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2018. július 13-án elfogadott országspecifikus ajánlások (4) és az előző években Ciprusnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Ciprus által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, amelynek eredményeit szintén 2019. február 27-én tették közzé. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Cipruson túlzott makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Mindenekelőtt elengedhetetlen, hogy a tagállam kezelje a magán- és a közszektor nagy fokú eladósodottságát, a magas külső adósságállományt, valamint a nemteljesítő hitelek jelentős állományát.

                  (4)

                  Ciprus 2019. április 15-én benyújtotta 2019. évi nemzeti reformprogramját, 2019. április 30-án pedig 2019. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

                  (5)

                  Az európai strukturális és beruházási alapoknak (esb-alapok) a 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

                  (6)

                  Ciprus jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. Ciprus 2019. évi stabilitási programjában az államháztartási egyenleg – amely 2018-ban a bruttó hazai termék (GDP) 4,8 %-át kitevő hiányba fordult át, és így meghaladta a Szerződésben meghatározott 3 %-os referenciaértéket – az előrejelzések szerint 2019-ben a GDP 3,0 %-ának megfelelő mértékű nominális többletet ér el, és a programidőszak egésze során meghaladja majd a GDP 2,0 %-át. Az újraszámított strukturális egyenleg (6) alapján a középtávú költségvetési célt, azaz a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési pozíciót a tervek szerint a 2019–2022-es időszak folyamán sikerül majd elérni. Miután a GDP-arányos államadósság-ráta 2018-ban körülbelül 102,5 %-ra emelkedett, a 2019. évi stabilitási program szerint 2019-ben várhatóan 95,7 %-ra csökken, majd ezt követően folyamatosan csökken, 2022-re 77,5 %-ot érve el. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A stabilitási programban bemutatott makrogazdasági és költségvetési feltételezésekkel összefüggő kockázatok lefelé mutatnak, és azok elsősorban külső fejleményekhez, valamint a korábbi költségvetési reformokra vonatkozó bírósági határozatok lehetséges költségvetési hatásaihoz és a nemzeti egészségügyi rendszer működésének első éveiben az állami kórházak finanszírozási igényeihez kapcsolódnak. A Bizottság 2019. tavaszi előrejelzése szerint az államháztartási egyenleg 2019-ben várhatóan a GDP 3,0 %-ának, 2020-ban pedig a GDP 2,8 %-ának megfelelő többletet mutat majd. A Bizottság 2019. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2019-ben várhatóan a GDP 1,1 %-ának, 2020-ban pedig a GDP 0,7 %-ának felel majd meg, és így továbbra is meghaladja a középtávú költségvetési célt. Ciprus az előrejelzés szerint 2019-ben és 2020-ban megfelel az adósságszabálynak. Összességében a Tanács véleménye az, hogy Ciprus az előrejelzések szerint 2019-ben és 2020-ban meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

                  (7)

                  A Bizottság 2019. június 5-én a Szerződés 126. cikkének (3) bekezdése alapján jelentést adott ki, mivel a közölt adatok alapján az államháztartási hiány 2018-ban túllépte a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket. A jelentés arra a következtetésre jutott, hogy nem szükséges további lépéseket tenni egy túlzott hiány fennállásáról szóló határozat meghozatala irányába. A közigazgatás és az önkormányzatok hatékonysági problémái még mindig kihívást jelentenek annak ellenére, hogy történt némi előrelépés az e-kormányzati szolgáltatások terén. Ezek a problémák hatással vannak az üzleti környezetre is. A probléma megoldására irányuló kulcsfontosságú jogalkotási javaslatok elfogadása továbbra is várat magára. Ezek közé tartoznak a közigazgatás és a helyi önkormányzatok reformjáról szóló törvénytervezetek. Az állami tulajdonban lévő vállalkozások irányítási keretének hiányosságai hozzájárulhatnak az állami függő kötelezettségek felhalmozódásához, és hátráltathatják a kulcsfontosságú közüzemi szolgáltatásokba – például a távközlésbe és az energiába – irányuló beruházási kapacitásokat. Indokolt folytatni a közszféra bérköltségeinek visszafogását, amely a Ciprus költségvetési konszolidációjának jelentős tényezője volt.

                  (8)

                  Ahogy azt az euroövezetre vonatkozó 2019. évi ajánlás is megállapítja, az agresszív adótervezés elleni küzdelem elengedhetetlen ahhoz, hogy az adórendszerek hatékonyabbá és méltányosabbá váljanak. Az adózók agresszív adótervezési stratégiáinak a tagállamok között átgyűrűző hatásai az uniós jogszabályokat kiegészítő, koordinált fellépést kívánnak meg a nemzeti szakpolitikák terén. Ciprus hozott intézkedéseket az agresszív adótervezés ellen, de az osztalék- és kamatkifizetések magas (GDP-arányos) szintje azt jelzi, hogy egyes, agresszív adótervezést folytató vállalatok kihasználják a ciprusi adószabályokat. A Cipruson működő vállalkozások által külföldre (azaz az Unióban rezidens adóalanyok által harmadik országban rezidens adóalanyok számára) utalt osztalék-, kamat- és sok esetben jogdíjfizetésekre vonatkozó forrásadó hiánya miatt e kifizetések teljes mértékben adózatlanok maradhatnak, amennyiben azok a kedvezményezett országában, illetve területén sem adókötelesek. Az ilyen adók hiánya, valamint a társaságokra vonatkozó adóügyi illetékesség szabályai megkönnyíthetik az agresszív adótervezést. Szorosan figyelemmel kell kísérni a fiktív kamatlevonási rendszert annak érdekében, hogy megelőzhető legyen, hogy azzal az agresszív adótervezés érdekében visszaéljenek. Végezetül a ciprusi „kivételes befektetői honosítási program” és „befektetői letelepedési program” alacsony személyi jövedelemadó alkalmazását teszi lehetővé külföldi pénzügyi eszközök után, és igénybevételükhöz nem kell jelentős időt eltölteni a programot kínáló országban. Ezek a programok az OECD jegyzéke szerint a számlainformációk automatikus cseréjének kijátszása tekintetében potenciálisan magas kockázatot jelentenek.

                  (9)

                  A nemteljesítő hitelekre vonatkozó átfogó stratégia keretében jelentős intézkedésekre került sor. Ez a nemteljesítő hitelek állományának jelentős csökkenését eredményezte a bankszektorban, elsősorban a Cyprus Cooperative Bank értékesítése és felszámolása, valamint a nemteljesítő hiteleit tartalmazó portfóliójának egy állami tulajdonú eszközkezelő társaságra való átruházása miatt. Emellett javult a hitelek értékesítéséről szóló törvény, valamint elfogadták a hitelek értékpapírosítására vonatkozó törvényt. Az eszközök értékesítéséből származó bevételek maximalizálása és végső soron a magánszektor adósságállományának csökkentése érdekében elengedhetetlen, hogy az állami tulajdonú eszközkezelő társaság hatékony irányítási struktúrával és kiemelten szakosodott vezetéssel rendelkezzen, hogy függetlenül működjön a ciprusi államtól, valamint hogy pontosan meghatározott céljai legyenek a kormány által a Cyprus Cooperative Bank eladására vonatkozó, az Európai Bizottság által jóváhagyott állami támogatási határozat kapcsán vállalt kötelezettségekkel összhangban. Fontos továbbá megfelelő felügyeleti keretet létrehozni a hitelfelvásárló társaságok számára, mivel nőtt az ilyen társaságok száma (az állami tulajdonú eszközkezelő társaságot is ideértve), és a tervek szerint a jövőben több, nemteljesítő hiteleket tartalmazó portfólió értékesítésére kerül majd sor. Továbbra is gyenge a biztosítási- és nyugdíjalapok felügyeleti szerveinek irányítása és igazgatási kapacitása. E felügyeleti szervek integrációját mihamarabb le kell zárni. Általában véve meg kell szilárdítani a tőkepiacokra vonatkozó felügyeleti keretet tekintettel arra, hogy az árnyékbanki pénzügyi szolgáltatásokat nyújtó vállalkozások viszonylag jelentős határon átnyúló tevékenységet folytatnak, és az engedéllyel rendelkező cégek száma exponenciálisan megnőtt az elmúlt években.

                  (10)

                  Növekszik a foglalkoztatás, csökken a munkanélküliség, és javult az állami foglalkoztatási szolgálatoknak a foglalkoztatás aktív támogatását elősegítő rövid távú kapacitása. Az állami foglalkoztatási szolgálatok kapacitásának hosszú távú fenntarthatósága azonban még mindig problémát jelent, mivel a kiegészítő személyzetet mindössze két évre vették fel. 2018-ban a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalok aránya a legmagasabbak között volt az EU-ban. Továbbra is kihívást jelent az állami foglalkoztatási szolgálatok gyenge hatékonysága, valamint az, hogy kiépítettségük, illetve a munkakereséshez kapcsolódó aktiválásban való részvételük korlátozott. Szükség lenne tehát a munkába állást célzó bevonási és aktivizálási támogatások megerősítésére, különösen a fiatalok és a tartósan munkanélküliek tekintetében. Ez magában foglalja az önfoglalkoztatás és a szociális gazdaság előmozdítását, valamint a munkaerőpiaci intézmények és szolgáltatások korszerűsítését annak elősegítése érdekében, hogy az emberek a munkaerőpiaci igényeknek jobban megfelelő készségekre tehessenek szert.

                  (11)

                  A szakemberhiány és a strukturális munkaerőhiány az üzleti beruházások fő akadályai között szerepelnek, ami arra utal, hogy növelni kell a kihasználatlan vagy nem kellően kihasznált munkaerőpiaci potenciál képzésére irányuló befektetéseket, a tanterveket fokozottabban hozzá kell igazítani a munkaerőpiaci szükségletekhez, és beruházásokat kell eszközölni a megfelelő szakképzési infrastruktúrák terén. Egyenetlen az előrehaladás a kulcsfontosságú oktatási és képzési reformok, így például a tanárok kinevezésének és értékelésének javítása terén. Az oktatási eredmények továbbra is gyengék, ahogy a kisgyermekkori nevelésben és gondozásban való részvétel is alacsony amiatt, hogy az a háztartások számára már kevésbé megfizethető, mivel a válság idején jövedelmük gyorsabb ütemben csökkent, mint a gyermekgondozási költségek. Az oktatási és képzési rendszer valamennyi szinten történő korszerűsítésére irányuló folyamatos erőfeszítések hozzájárulnak majd az oktatási eredmények javulásához és a fenntartható növekedés potenciáljának növeléséhez Cipruson. A szakképzési és képzési tantervek felülvizsgálata ígéretes lépés a strukturális munkaerőhiány csökkentése szempontjából. A felsőfokú végzettséggel rendelkezők esetében fennálló nagy mértékű strukturális munkaerőhiány, valamint a felnőttképzésben való alacsony részvétel – különösen az alacsony képzettségűek esetében – ugyanakkor azt jelzi, hogy fokozott továbbképzési és átképzési intézkedésekre van szükség.

                  (12)

                  Ciprus előrelépést tett az egészségügy területén az új nemzeti egészségügyi rendszer létrehozásáról szóló jogszabályok elfogadása révén. Az új rendszer célja, hogy javítsa az igénybevétel lehetőségét, bevezesse az egyetemes egészségügyi ellátást, csökkentse a betegek által közvetlenül fizetett térítések magas szintjét, és növelje az ellátás hatékonyságát a közszférában. A rendszer 2020-as teljeskörű működésbe lépése előtt jelentős végrehajtási kihívásokkal kell megküzdeni, és komoly beruházási igényeket kell kielégíteni. Továbbra is döntő fontosságú a rendszer hosszú távú fenntarthatóságának megőrzése a terveknek megfelelően, ideértve az állami kórházak pénzügyi és működési autonómiájának biztosítását is. Tovább erősítenék az egészségügyi rendszert az egészségügyi szolgáltatók korszerűsítését és a hatékonyságuk javítását célzó intézkedések – ideértve az alapellátást is –, az e-egészségügy bevezetése és egy nemzeti gyógyszerszervezet létrehozása. A tartós ápolás-gondozás szintje alacsony, és továbbra is kihívást jelent a népesség elöregedése miatt.

                  (13)

                  Ciprus gyenge környezeti teljesítménye komoly aggodalomra ad okot, és az ország továbbra is kiszolgáltatott az éghajlatváltozásnak. Ciprusnak jelentősen javítania kell hulladékgazdálkodási rendszerét és a körforgásos gazdaságot. A hulladékképződés még mindig jelentősen meghaladja az uniós átlagot, és 2014 óta növekedett. A jelenlegi hulladékkezelési létesítmények által elérhető újrafeldolgozási arány alacsony, és az újrafeldolgozás gazdasági szempontból nem vonzó az olyan gazdasági eszközök hiánya miatt, mint például a hulladéklerakók igénybevételéért kivetett adó. A vízgazdálkodás – különösen a városi területeken – nem hatékony. Ciprus számára a legfőbb kihívást a vízhiány jelenti, amely a felszín alatti vizek túlzott mértékű kivételével párosul. A települési szennyvizek esetében még mindig jelentős a gyűjtés vagy kezelés nélkül kibocsátott szennyvíz mennyisége: a teljes szennyvízmennyiség csak mintegy fele megy át másodlagos kezelésen. Komoly gondot jelentenek az aszályos időszakok és a vízhiány, és a megfelelő szakpolitikai válaszintézkedések hiánya hatással lehet Ciprus vidéki gazdaságára és idegenforgalmára. Ezért a természeti erőforrásokkal való fenntartható gazdálkodás és azok hatékony felhasználása, valamint a környezetvédelemre és az éghajlat-politikára vonatkozó jogszabályok szigorúbb érvényesítése kulcsfontosságú Ciprus számára annak érdekében, hogy az ország mérsékelni tudja az éghajlatváltozás káros hatásait, meg tudja őrizni és helyre tudja állítani természetes környezetét, valamint biztosítani tudja a hosszú távú fenntartható gazdasági növekedést.

                  (14)

                  Ciprus sokkal jobban kihasználhatná megújuló energiaforrásait – különösen a napenergiát –, és kezelhetné jelenlegi energiahatékonysági problémáit. Cipruson a megújuló energia aránya 2017-ben 9,72 % volt, míg a 2020-ra kitűzött cél 13 %. Az energiahatékonysági problémák lényeges forrását jelentik a – különösen a városi környezetben – hővédelem nélkül, vagy alacsony szintű hővédelemmel épített lakó- és kereskedelmi épületek. A megújulóenergia-ágazatba irányuló beruházások keretfeltételei javultak, és számos intézkedést vezettek be, többek között fotovoltaikus rendszereket telepítettek, valamint a kis- és középvállalkozásokat (kkv-k), illetve a háztartásokat célzó támogatási programokat indítottak el. Ciprus azonban még nem aknázta ki teljeskörűen a megújulóenergia-termelésben – különösen a napenergia-forrásokban – rejlő komoly potenciálját. Az országon belüli szállítás közutakra történő összpontosítása számos szakpolitikai kihívást teremt, mindenekelőtt a légszennyezés és az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentésére irányuló erőfeszítések kapcsán, továbbá komoly torlódásokat idéz elő a városi területeken csúcsidőben, illetve a kikötőhöz vezető közutakon. Ciprus lemaradásban van a megújuló energiaforrásoknak a közlekedés területén való felhasználása terén is (2016-ban ennek aránya 2,7 % volt), és nehézségei adódhatnak annak kapcsán, hogy 2020-ig elérje a 10 %-ban meghatározott kötelező célt.

                  (15)

                  A termelékenység megerősítéséhez elengedhetetlen a digitális gazdaságba való beruházás és a munkavállalók digitális készségeinek fejlesztése. Ciprus 2019-ben az utolsók között szerepelt az Európai Bizottság által létrehozott, a digitális gazdaság és társadalom fejlettségét mérő mutató (DESI) szerinti besorolásban. A 16 és 74 év közötti ciprusiaknak csupán 50 %-a rendelkezik alapszintű digitális készségekkel, és az IKT-szakembereknek a munkaerőn belüli aránya továbbra is elmarad az uniós szinttől (2,3 % a 3,7 %-kal szemben), ami gátolja a digitális gazdaságban rejlő lehetőségek kiaknázását. Alacsony szintű a közigazgatási szervek és az állampolgárok közötti elektronikus interakció: a ciprusiak mindössze 50 %-a él ezzel a lehetőséggel. Az e-kereskedelem terén javulás tapasztalható, de az még mindig elmarad az uniós átlagtól.

                  (16)

                  Ciprus továbbra is mérsékelten innovatív országnak számít, és innovációs teljesítménye 2010 óta romlott. Az állami és a magánszektor kutatási-fejlesztési kiadásai a legalacsonyabbak között vannak az Unióban, ami kedvezőtlenül befolyásolja a kutatóközpontok és az üzleti szektor innovációs kapacitását. Az egyetemek és a vállalkozások közötti együttműködés szintén erősen korlátozott. Az üzleti szektor innovációs kapacitásának javítása, valamint a forráshoz jutás és az intelligens szakosodás jól körülhatárolt területeire összpontosító beruházások előmozdítása alapvető fontosságú Ciprus – és különösen a ciprusi kis- és középvállalkozások – versenyképességének növeléséhez.

                  (17)

                  Az adminisztratív terhek jelentősek, különösen a stratégiai beruházások kezdeményezése kapcsán. Jelentősen egyszerűsödhetnének a stratégiai beruházásokkal kapcsolatos engedélyek megszerzésére irányuló eljárások, a vonatkozó jogszabályok azonban továbbra is elfogadásra várnak.

                  (18)

                  A gazdasági növekedésre irányuló cselekvési terv végrehajtása némi előrelépést eredményezett a vállalkozói készség, valamint a kis- és középvállalkozások forráshoz jutása terén. A kis- és középvállalkozások számára nyújtott pénzügyi támogatási intézkedések nagy része ugyanakkor továbbra is vissza nem térítendő támogatás, valamint az Uniós és/vagy nemzeti alapok által támogatott bankhitelek formáját ölti. A ciprusi vállalkozások szempontjából továbbra is marginálisnak tekinthetők az olyan alternatív finanszírozási források, mint például a kockázati tőke, a sajáttőke-bevonás és a közösségi finanszírozás. A vállalkozásoknak nyújtott támogatás jobb koordinációja javíthatná ezek igénybevételét. A termelékenységet fokozó külföldi befektetések ösztönzését célzó privatizációs erőfeszítések sok esetben szünetelnek, és csupán néhány privatizációs projekt esetében tapasztalható fokozatos előrehaladás.

                  (19)

                  Az igazságszolgáltatási rendszerben tartósan fennálló hatékonysági hiányosságok továbbra is befolyásolják a szerződésérvényesítést, és akadályozzák a polgári és kereskedelmi ügyek gyors megoldását, valamint a súlyos bűncselekmények kivizsgálását. A nehézkes és elavult polgári eljárásjogi szabályok, valamint a bírósági határozatok gyenge végrehajtása miatt a bankok kevésbé veszik igénybe a fizetésképtelenségi és kényszerértékesítési kereteket nemteljesítő hiteleik állományának csökkentése érdekében. Számos reform indult az igazságszolgáltatási rendszer legégetőbb hiányosságainak – így különösen az elavult polgári eljárásjogi szabályoknak, a bíróságok gyenge szakosodásának és alacsony digitalizáltságának, a jelentős ügyhátralék felszámolásának és a bírák számára biztosított egész életen át tartó képzés hiányának – a kezelésére, de az eredmények csak lassan mutatkoznak meg. A reformnak összhangban kell állnia a kormány által a Cyprus Cooperative Bank eladására vonatkozó, az Európai Bizottság által jóváhagyott állami támogatási határozat kapcsán vállalt kötelezettségekkel. 2018-ban elfogadták a fizetésképtelenségre és kényszerértékesítésre vonatkozó jobb jogszabályi kereteket. Az új törvények határozott végrehajtása – az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának és az ítéletek szigorúbb végrehajtásának biztosításával együtt – várhatóan segít az adósságtörlesztési fegyelem javításában. 2017 decembere óta létezik nemzeti korrupcióellenes stratégia, amely megerősítéseként a Miniszterek Tanácsa 2019 májusában jóváhagyott egy horizontális korrupcióellenes nemzeti cselekvési tervet. Törvénytervezetet terjesztettek a parlament elé egy új független korrupcióellenes ügynökség létrehozására és a visszaélést bejelentő személyek védelmére vonatkozóan, de elfogadásuk még nem történt meg. Ezek a törvények elősegítenék a nemzeti korrupcióellenes keret megerősítését. A korrupcióellenes cselekvési terv gyors végrehajtása révén fel kell gyorsítani a korrupcióellenes reformokat. Biztosítani kell az ügyészség függetlenségét, és meg kell erősíteni a bűnüldözés terén rendelkezésre álló kapacitást.

                  (20)

                  A tulajdoni lapok kiadásával kapcsolatos ügyhátralék csökkentésére irányuló erőfeszítések ellenére továbbra is jelentős az elmaradás. Az ingatlanügyletek rendszerének elégtelenségeire (azaz a tulajdoni lapok kibocsátására és átruházására) még mindig nincs strukturális megoldás. Ez elengedhetetlen a kényszerértékesítési eljárások előmozdításához és a biztosítékok érvényesítésének lehetővé tételéhez.

                  (21)

                  Az uniós alapoknak a 2021 és 2027 közötti időszakra vonatkozó programozása elősegítheti az ajánlásokban megjelölt hiányosságok egy részének orvoslását, különösen a 2019. évi országjelentés D. mellékletében szereplő területeken. Ez lehetővé tenné Ciprus számára, hogy az azonosított ágazatok tekintetében a lehető legoptimálisabban, a területi különbségeket is figyelembe véve használja fel az említett alapokat. E beruházások sikerének egyik fontos tényezője az ezen alapok kezelését biztosító nemzeti igazgatási kapacitás megerősítése.

                  (22)

                  A 2019. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a ciprusi gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2019. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2019. évi stabilitási programot és a 2019. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Ciprusnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak azoknak Ciprus fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

                  (23)

                  Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2019. évi stabilitási programot, és azt a véleményt (7) fogalmazta meg, hogy Ciprus várhatóan megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

                  (24)

                  A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2019. évi nemzeti reformprogramot és a 2019. évi stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi. Ezek az ajánlások hozzájárulnak az euroövezetre vonatkozó 2019. évi ajánlás, különösen az első, a harmadik és a negyedik euroövezeti ajánlás végrehajtásához is,

            AJÁNLJA, hogy Ciprus 2019-ben és 2020-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

         1.

            A közszektor hatékonyságának javítása érdekében fogadja el a kulcsfontosságú jogszabályi reformokat, különösen a közigazgatás működése, valamint a közigazgatási intézmények és az önkormányzatok irányítása tekintetében. Kezelje az adórendszer azon jellemzőit, amelyek elősegíthetik, hogy magánszemélyek és multinacionális vállalatok – különösen a multinacionális vállalatok által indított külföldre irányuló kifizetések révén – agresszív adótervezést folytassanak.

         2.

            Segítse elő a nemteljesítő hitelek állományának csökkentését többek között azáltal, hogy hatékony irányítási struktúrát hoz létre az állami tulajdonú eszközkezelő társaság számára, lépéseket tesz az adósságtörlesztési fegyelem javítására, és megerősíti a hitelfelvásárló társaságok felügyeletét. Erősítse meg a felügyeleti kapacitást az árnyékbankszektorban többek között azáltal, hogy teljeskörűen integrálja a biztosítási- és nyugdíjalapok felügyeleti szerveit.

         3.

            Zárja le az állami foglalkoztatási szolgálatok hatékonyságának növelését célzó reformok végrehajtását, valamint erősítse meg a fiatalokra irányuló bevonási és aktivizálási támogatásokat. Hajtsa végre az oktatási és képzési rendszer reformját, beleértve a tanárok értékelését, valamint növelje a munkáltatók és a tanulók részvételét a szakképzésben, továbbá bővítse a megfizethető kisgyermekkori nevelés és gondozás körét. Tegyen intézkedéseket annak biztosítására, hogy a nemzeti egészségügyi rendszer a terveknek megfelelően 2020-ra teljes mértékben működőképessé váljon, és gondoskodjon hosszú távú fenntarthatóságáról.

         4.

            Állítsa a beruházásokhoz kapcsolódó gazdaságpolitika középpontjába a fenntartható közlekedést, a környezetvédelmet, különösen a hulladék- és vízgazdálkodást, az energiahatékonyságot és a megújuló energiát, a digitalizációt, a digitális készségeket is ideértve, valamint a kutatást és az innovációt, figyelembe véve a Cipruson belüli területi különbségeket is. Fogadjon el jogszabályokat, amelyek a stratégiai befektetők számára egyszerűsítik a szükséges engedélyek és jogosítványok megszerzésére irányuló eljárásokat. Javítsa a kis- és középvállalkozások forráshoz jutását, és folytassa a privatizációs projektek végrehajtását.

         5.

            Fokozza az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának javítására irányuló erőfeszítéseket, ideértve a közigazgatási bíróság működését és a polgári eljárásjog felülvizsgálatát, a bíróságok szakosodásának növelését és egy működőképes e-igazságügyi rendszer létrehozását. Tegyen intézkedéseket a követelések jogi érvényesítésének megerősítésére, továbbá alakítson ki a tulajdoni lapok kiadására és az ingatlanok tulajdonjogának átruházására szolgáló megbízható és gyors rendszereket. Gyorsítsa fel a korrupcióellenes reformokat, biztosítsa az ügyészség függetlenségét, és erősítse meg a bűnüldözés terén rendelkezésre álló kapacitást.

         Kelt Brüsszelben, 2019. július 9-én.

               a Tanács részéről

               az elnök

            M. LINTILÄ

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

         (3)  HL C 136., 2019.4.12., 1. o.

         (4)  HL C 320., 2018.9.10., 55. o.

         (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

         (6)  A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

         (7)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2019. július 9.) Lettország 2019. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Lettország 2019. évi stabilitási programját

text:
               5.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/86

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2019. július 9.)
      Lettország 2019. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Lettország 2019. évi stabilitási programját
      (2019/C 301/14)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
      tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
      tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
      tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2018. november 21-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2019. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellően figyelembe vette az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérét. Az Európai Tanács a 2019. március 21-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján 2018. november 21-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Lettországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2019. március 21-én jóváhagyott. A Tanács 2019. április 9-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás), amely öt ajánlást fogalmaz meg az euroövezetre vonatkozóan (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlások).

                  (2)

                  mivel Lettország pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Lettországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó 2019. évi ajánlást, melyet az alábbi 1–4. ajánlás tükröz. Mindenekelőtt a beruházásokkal kapcsolatos gazdaságpolitikának a meghatározott területekre és a készségek javítását célzó intézkedésekre történő összpontosítása elő fogja segíteni az egyensúly helyreállítását célzó, a termelékenység javítására vonatkozó első euroövezeti ajánlás teljesítését, míg az adóügyi intézkedések hozzá fognak járulni a munkaerőpiac működésére irányuló harmadik euroövezeti ajánlás megvalósításához.

                  (3)

                  A Lettországra vonatkozó 2019. évi országjelentést 2019. február 27-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2018. július 13-án elfogadott országspecifikus ajánlások (4) végrehajtása terén Lettország által elért eredményeket, az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek megvalósítása terén Lettország által elért eredményeket.

                  (4)

                  Lettország 2019. április 15-én benyújtotta 2019. évi nemzeti reformprogramját, 2019. április 17-én pedig 2019. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

                  (5)

                  Az európai strukturális és beruházási alapoknak (esb-alapok) a 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az esb-alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

                  (6)

                  Lettország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A 2019. évi stabilitási programban a kormány az államháztartási egyenleget a 2018. évi, a bruttó hazai termék (GDP) 1,0 %-ának megfelelő hiányról 2019-ben a GDP 0,5 %-ának, majd 2020-ban a GDP 0,4 %-ának, 2021-ben pedig a GDP 0,2 %-ának megfelelő hiányra tervezi javítani. Az újraszámított strukturális egyenleg (6) alapján a középtávú költségvetési cél, amely strukturális értelemben a GDP 1 %-ának megfelelő hiányban került megállapításra, a tervek szerint 2019-ben megvalósul, figyelembe véve azon strukturális reformok végrehajtásával kapcsolatos engedményeket, amelyek vonatkozásában átmeneti eltérést engedélyeztek. A 2019. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság 2022-re várhatóan a GDP 33,1 %-ára csökken. A 2019. évi stabilitási program GDP-növekedési előrejelzései megalapozottnak tűnnek. A költségvetési pozíciót érintő kockázatok kiegyensúlyozottak.

                  (7)

                  A 2018. július 13-i tanácsi ajánlás szerint Lettországnak 2019-ben teljesítenie kell középtávú költségvetési célját, figyelembe véve az azon strukturális reformok végrehajtásával kapcsolatos engedményeket, amelyek vonatkozásában átmeneti eltérést engedélyeztek. Ennek megfelelően 2019-ben a nettó elsődleges államháztartási kiadások (7) nominális növekedési rátája legfeljebb 4,8 % lehet, ami azt jelenti, hogy a strukturális egyenleg a GDP 0,2 %-ának megfelelő mértékben javul. A Bizottság 2019. tavaszi előrejelzése szerint Lettország várhatóan közel kerül középtávú költségvetési céljának teljesítéséhez, figyelembe véve az azon strukturális reformok végrehajtásával kapcsolatos engedményeket, amelyek vonatkozásában átmeneti eltérést engedélyeztek. Ennek megfelelően a jelenlegi értékelés némi eltérés kockázatát jelzi 2019-re. Ugyanakkor a nettó elsődleges államháztartási kiadás előre vetített nominális növekedési rátája jelenleg a követelménytől való jelentős eltérés kockázatát mutatja 2019-ben. Amennyiben – figyelembe véve az azon strukturális reformok végrehajtásával kapcsolatos engedményeket, amelyek vonatkozásában átmeneti eltérést engedélyeztek – a strukturális egyenleg az előrejelzések szerint már nem áll közel a középtávú költségvetési célhoz, a jövőbeli értékelések során az átfogó értékelésnek a követelménytől való lehetséges eltéréssel kell majd számolnia.

                  (8)

                  2020-ban, tekintettel a GDP 1,3 %-át kitevő, előre vetített lettországi kibocsátási résre, a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája nem haladhatja meg a 3,5 %-ot, összhangban a Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott követelménymátrix által előírt, a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális kiigazítással. Változatlan szakpolitikát feltételezve a Bizottság 2019. évi tavaszi előrejelzése alapján Lettország várhatóan közel kerül középtávú költségvetési céljához. Ennek megfelelően a jelenlegi értékelés némi eltérés kockázatát jelzi 2020-ra. Ugyanakkor a nettó elsődleges államháztartási kiadás előre vetített nominális növekedési rátája jelenleg a követelménytől való jelentős eltérés kockázatát mutatja 2020-ban. Ha a strukturális egyenleg az előrejelzések szerint már nem áll közel a középtávú költségvetési célhoz, a jövőbeni értékelések során az átfogó értékelésnek a követelménytől való lehetséges eltéréssel kell majd számolnia. A Tanács összességében úgy véli, hogy Lettországnak készen kell állnia arra, hogy 2019-ben további intézkedéseket hajtson végre a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében.

                  (9)

                  Az uniós átlaghoz viszonyítva Lettországban alacsony a bruttó hazai termék arányában számított adóbevétel, és ez bizonyos mértékig korlátozza a közszolgáltatások – különösen az egészségügyi ellátás – biztosítását és a társadalmi befogadást. A tőke és a vagyon adóztatása viszonylag alacsony mértékű, és a telekadó és az ingatlanadó kiszámításához használt értékek befagyasztása tovább fogja csökkenteni az ebből származó bevételt. Ugyanakkor az alacsony keresetűek esetében az Unió átlagához viszonyítva továbbra is magas a munkát terhelő adó, annak ellenére, hogy csökkentették azt. Az árnyékgazdaság részesedése az elmúlt években különböző becslések alapján a jelek szerint csökkent. Mindazonáltal Lettországban a nem bejelentett gazdasági tevékenység aránya magasabb, mint más balti államokban. Az árnyékgazdaság jelentős részét mindenekelőtt a ténylegesnél alacsonyabb összegen bejelentett bérek („zsebbe fizetés”) teszik ki, különösen az építőiparban.

                  (10)

                  Harmadik legnagyobb bankjának pénzmosással kapcsolatos állítások következtében történő bezárása után Lettország szigorította a nem Lettországban rezidens ügyfelekre vonatkozó szabályozást. Ennek eredményeként 2018 májusa óta jelentősen csökkentek a Lettországban a pénzmosás kockázatának fő forrását jelentő nem rezidens betétek, de a pénzmosás elleni küzdelemmel kapcsolatos kihívások továbbra is fennállnak. Emellett Lettország részletes cselekvési tervet dolgozott ki a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni stratégiája javítására. A cselekvési tervben felsorolt fő prioritások közé tartozik a kockázatalapú felügyelet fokozása, a felügyelő hatóságok számára szükséges emberi erőforrások biztosítása, valamint a nyomozó hatóságok és a magánszektor közötti hatékony információcsere és együttműködés szavatolása. Az elfogadásukat követően figyelmet kell fordítani ezen intézkedések hatékony végrehajtására. Végezetül meg kell erősíteni a bűnüldöző és az igazságügyi hatóságok kapacitását is.

                  (11)

                  Lettország kihívásokkal néz szembe a szociális védelem és a társadalmi befogadás számos, a szociális jogok európai pillérében foglalt elvének megvalósítása terén. A jövedelmi egyenlőtlenségek Lettországban nagyok, mivel az adó- és szociális ellátórendszeren keresztül végrehajtott újraelosztás alacsony. A szociális ellátások megfelelősége továbbra is alacsony, és a szociális transzferek csak korlátozott hatást gyakorolnak a szegénység és az egyenlőtlenség csökkentésére. A szegénység kockázata az idősek és a fogyatékossággal élők körében viszonylag magas és folyamatosan növekszik, mivel az ellátások nem tartanak lépést a bérek növekedésével. 2018-ban a szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben élők aránya az idősek körében 49,0 % (uniós átlag: 18,2 % 2017-ben), míg 2017-ben a fogyatékossággal élők körében 40,7 % volt (uniós átlag: 2017-ben 29,3 %). A fogyatékossággal élő személyeknek juttatott állami szociális ellátást és az öregségi nyugdíjak minimális összegét 2006 óta nem vizsgálták felül. A 2014-ben bejelentett minimáljövedelem-reformot nem hajtották végre, ami negatívan érinti a legszegényebb háztartásokat. A tartós ápolás-gondozáshoz való hozzáférés továbbra is gyenge. Ezért olyan beruházások szükségesek, amelyek a társadalmi kirekesztés orvoslására összpontosítanak, többek között a leginkább rászoruló személyek számára nyújtott élelmiszersegélyek és anyagi segítség formájában. Emellett beruházásokra – többek között infrastrukturális beruházásokra – van szükség a gyermekgondozáshoz, a tartós ápolás-gondozáshoz, a foglalkoztatáshoz és más szociális szolgáltatásokhoz való hozzáférés javítása, valamint az egészségügyi és szociális szolgáltatások integrációjának lehetővé tétele érdekében, ideértve az intézményi ellátásról a közösségi ellátásra való áttérést. A súlyosan elégtelen lakáskörülmények között élő emberek aránya a legmagasabbak közé tartozik Európában (15,2 %, míg az Unióban 2017-ben ez az arány átlagosan 4,0 % volt), a szociális lakások kínálata pedig szűkös. A megfizethető lakhatás kínálatának javítása érdekében beruházásokra van szükség.

                  (12)

                  Bár az általános foglalkoztatási ráta magas és növekszik, a foglalkoztatottak számát negatívan befolyásolják a kedvezőtlen demográfiai fejlemények, valamint a kivándorlás. Emellett a foglalkoztatás régiónként és készségszintenként eltérő. Az elavult készségekkel rendelkező idősebb munkavállalók nagyobb nehézségekkel szembesülnek. A munkavállalók alacsony szintű digitális készségei miatt a vállalkozások csak korlátozott mértékben tudják alkalmazni a digitális technológiákat, és a készséghiány az innovációs potenciált is korlátozza. A felnőttek tanulásban való részvétele és a munkanélküliek aktív munkaerőpiaci intézkedésekbe való bevonása alacsonyabb, mint az uniós átlag.

                  (13)

                  Az oktatási rendszer előtt álló kihívást a minőség és a hatékonyság javítása mellett az erőforrások megerősítése jelenti. Bár Lettország oktatási rendszere a tanulási eredményeket tekintve jól teljesít, a minőségi oktatáshoz való hozzáférés továbbra is a lakóhelytől és az iskolatípustól függ. Előrelépés történt a szakképzésnek az új készségekkel kapcsolatos követelményekkel való összehangolását célzó tantervi reform terén, és a szakképző iskolai környezet is jelentősen javult. Ugyanakkor a képzés vonzereje továbbra is alacsony, és mind a beiratkozási arány, mind a frissen végzettek foglalkoztatási aránya az uniós átlag alatt marad.

                  (14)

                  A készségkínálat biztosítása egyike azon fő területeknek, ahol továbbra is jelentős a beruházási igény. Az oktatás és képzés minőségének, hatékonyságának és munkaerőpiaci relevanciájának javításához, valamint az egész életen át tartó tanulás, nevezetesen a rugalmas továbbképzési és átképzési lehetőségek előmozdításához megfelelő – többek között infrastrukturális – beruházások szükségesek. A foglalkoztatáshoz való hozzáférés javítása érdekében szintén beruházásokra van szükség, többek között az aktív munkaerőpiaci politikák hozzáférhető voltának és hatókörének javítása, a munkaerő foglalkoztathatóságának erősítése, valamint az ágazati és regionális munkaerő-mobilitás fokozása érdekében. Tágabb összefüggésben a szociális partnerek kapacitásának erősítése fontos szerepet játszik a tisztességes munkakörülmények előmozdításában és a szociális jogok európai pillérének megvalósításában.

                  (15)

                  A lakosság rossz egészségi állapotához elsősorban az alacsony állami egészségügyi kiadások és az egészségtelen életmód járulnak hozzá. Az egészségügyi ellátás forrásainak közelmúltbeli növelése az éves szolgáltatási határértékekhez és a hosszú várólistákhoz kapcsolódó hozzáférési korlátok megoldását célozza. Az egészségügyi ellátás állami finanszírozása azonban továbbra is jóval az uniós átlag alatt marad. Az egészségügyi ellátáshoz való, kellő időben történő és egyenlő hozzáférés korlátozott. Ez a betegek által közvetlenül fizetett térítések miatt esélyegyenlőtlenséghez és az egészségügyi ellátással kapcsolatos, önbevallás alapján mért kielégítetlen szükségletek magas szintjéhez vezet, különösen a kiszolgáltatott helyzetben lévő csoportok esetében. Az egészségügyi ellátás hatékonyságának és minőségének javítására irányuló reformok elindultak, de korai szakaszban vannak, és fel kell gyorsítani őket, ideértve a hatékony megelőző intézkedéseket, a kórházi ágazat racionalizálását, az alapellátás megerősítését és a minőségirányítás javítását. Lettország emellett az egészségügy terén munkaerőhiánnyal küzd, különösen az ápolók tekintetében, ami akadályozza a közegészségügyi ellátás biztosítását, és kockázatot jelent az egészségügyi reformok sikerére nézve. Ha megvalósul az egészségügyi szolgáltatások két kosárba való felosztása („teljes” és „minimum”), fennáll annak a veszélye, hogy az tovább korlátozza az egészségügyi ellátáshoz való méltányos hozzáférést, és kedvezőtlen egészségügyi eredményekhez vezet. A lakosság egészségi állapotának javítása, valamint a munkában töltött évek egészségesebbé tétele és meghosszabbítása céljából szükség van az egészségügyi, többek között az infrastrukturális beruházások összehangolására az egészségügyi ellátás hozzáférhetőségének, megfizethetőségének és minőségének javítása érdekében.

                  (16)

                  Lettország kevés beruházást hajt végre a kutatás-fejlesztés területén, és az innovációs beruházásokat tekintve jelentős hiányok vannak. 2017-ben Lettországban a K+F kiadások aránya az egyik legalacsonyabb volt az Unióban; e kiadások szintje az elmúlt évtizedben meglehetősen stabil maradt. Ráadásul a kutatásfinanszírozás szinte kizárólag uniós finanszírozáson alapul. Ennek eredményeként Lettország mérsékelten innovatív ország, amely rendelkezik ugyan néhány erős ponttal – például információs, kommunikációs és technológiai infrastruktúrával –, de teljesítménye az emberi erőforrások, a köz- és magánszektor közötti együttműködések és a szellemi tulajdonnal kapcsolatos beruházások terén lemaradást mutat.

                  (17)

                  A regionális egyenlőtlenségek kiküszöböléséhez szükséges beruházások területén szintén fennmaradtak a jelentős hiányok. Riga és Lettország más régiói között továbbra is jelentős gazdasági különbségek állnak fenn. Míg Lettország egésze felzárkózóban van az Unióhoz, a fővárosi régió és a többi régió gazdasági teljesítménye közötti különbség Lettország uniós csatlakozása óta nem csökkent. A közszolgáltatások versenyképessége és minősége jelentősen eltér a különböző lettországi régiókban, ami befolyásolja területük vonzerejét. A beruházási igényekkel összefüggésben ezért figyelmet kell fordítani a mobilitás és a digitális infrastruktúra terén fennálló jelentős regionális különbségekre, különös tekintettel a célállomásokkal való összeköttetésekre. A transzeurópai közlekedési hálózatban, valamint a peremterületekkel és a határrégiókkal való összeköttetés terén fennálló hiányosságok továbbra is rendkívül jelentősek, ami kedvezőtlen hatást gyakorol Lettország gazdasági tevékenységeire és exportjára. A Rail Baltica projekt és a balti energiapiacok összekapcsolási tervének részét képező legfontosabb villamosenergia-infrastruktúra projektek befejezése terén is vannak beruházási hiányok. Emellett az erőforrás-hatékonyság terén szintén beruházások szükségesek a lettországi energetikai átalakulás felgyorsítása érdekében. Több erőfeszítésre van szükség az általános energiahatékonyság javításához, különösen a lakossági és a közlekedési ágazatban.

                  (18)

                  A visszaélést bejelentő személyekre vonatkozó törvény közelmúltbeli elfogadása pozitív lépés, és az ország korrupcióellenes testülete a közelmúltban szintén lendületet kapott, köszönhetően annak, hogy számos korrupciós ügyet leleplezett. A közvélekedés szerint a kormányzati döntéshozatalt ugyanakkor továbbra is részrehajlás befolyásolja, a közbeszerzési eljárások során pedig fennáll a korrupció kockázata az átláthatóság hiánya miatt, különösen az önkormányzatok és az állami tulajdonú és önkormányzati vállalkozások tekintetében. A versenytörvény 2020. január 1-jén hatálybalépő módosításai korlátozzák majd az állami tulajdonú és önkormányzati vállalkozások azon képességét, hogy tevékenységeikkel hátrányosan befolyásolják a versenyt. Az összeférhetetlenségre vonatkozó jogszabályi módosítások visszaélésekhez vezethetnek. A közelmúltban elfogadott etikai kódex nem terjed ki a politikai úton kinevezett személyekre.

                  (19)

                  A közszolgáltatásokat nem igazították hozzá a népesség csökkenéséhez és elöregedéséhez. A népességcsökkenés és az urbanizáció hatására a vidéki területeken az infrastruktúra és a közszolgáltatások kihasználatlanok maradnak. A közigazgatás, az oktatás és az egészségügyi szolgáltatások esetében olyan stratégiára van szükség, amely fenntartja a ritkán lakott és a népességfogyást mutató területeken a minőségi szolgáltatásokhoz való hozzáférést, miközben nagyobb hatékonyságot biztosít. A közelmúltban általános közigazgatási területi reformot jelentettek be, amelyet 2021 decemberéig hajtanak végre. E reform megfelelő időben történő végrehajtása hozzájárulhat az állami szektor elszámoltathatóságának és hatékonyságának javításához, különösen az uniós alapok operatív programjának fényében, amelyet 2020-ra jóvá kell hagyni.

                  (20)

                  Az uniós alapoknak a 2021 és 2027 közötti időszakra vonatkozó programozása elősegítheti az ajánlásokban megjelölt hiányosságok egy részének orvosolását, különösen a 2019. évi országjelentés D. mellékletében szereplő területeken. Ez lehetővé tenné Lettország számára, hogy az azonosított ágazatok tekintetében a lehető legoptimálisabban használja fel az említett alapokat, a regionális különbségeket is figyelembe véve. E beruházások sikerének egyik fontos tényezője az ezen alapok kezelését biztosító nemzeti igazgatási kapacitás megerősítése.

                  (21)

                  A 2019. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte Lettország gazdaságpolitikáját, és az elemzést közzétette a 2019. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2019. évi stabilitási programot és a 2019. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Lettországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Lettország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

                  (22)

                  Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2019. évi stabilitási programot, és véleményét (8) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

            AJÁNLJA, hogy Lettország 2019-ben és 2020-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

         1.

            Biztosítsa, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2020-ban ne haladja meg a 3,5 %-ot, ami a GDP 0,5 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Csökkentse az alacsony keresetűek adóterheit azáltal, hogy az adóterhet más forrásokra – különösen a tőkére és az ingatlantulajdonra – csoportosítja át, és javítja az adózási fegyelmet. Biztosítsa a hatékony felügyeletet és a pénzmosás elleni keretrendszer végrehajtását.

         2.

            A minimumjövedelmi ellátások, az öregségi alapnyugdíj és a fogyatékossággal élő személyek jövedelemtámogatása megfelelőségének javításával kezelje a társadalmi kirekesztés problémáját. Növelje az oktatás és képzés minőségét és hatékonyságát, különös tekintettel az alacsony képzettségű munkavállalókra és az álláskeresőkre, többek között a szakképzésben és a felnőttoktatásban való részvétel erősítése révén. Javítsa az egészségügyi rendszer elérhetőségét, minőségét és költséghatékonyságát.

         3.

            Összpontosítsa a beruházással kapcsolatos gazdaságpolitikát az innovációra, a megfizethető lakhatás biztosítására és a közlekedésre – különösen a közlekedés fenntarthatóságának, erőforrás-hatékonyságának és energiahatékonyságának javítására –, az energiahálózatok összekapcsolására és a digitális infrastruktúrára, a regionális különbségeket is figyelembe véve.

         4.

            Javítsa az állami szektor elszámoltathatóságát és hatékonyságát, különös tekintettel a helyi hatóságokra, az állami és önkormányzati vállalkozásokra, valamint az összeférhetetlenségi szabályokra.

         Kelt Brüsszelben, 2019. július 9-én.

               a Tanács részéről

               az elnök

            M. LINTILÄ

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 1176/2011/EU rendelete (2011. november 16.) a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

         (3)  HL C 136., 2019.4.12., 1. o.

         (4)  HL C 320., 2018.9.10., 60. o.

         (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

         (6)  A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

         (7)  A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

         (8)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2019. július 9.) Luxemburg 2019. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Luxemburg 2019. évi stabilitási programját

text:
               5.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/97

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2019. július 9.)
      Luxemburg 2019. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Luxemburg 2019. évi stabilitási programját
      (2019/C 301/16)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
      tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
      tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
      tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2018. november 21-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2019. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellően figyelembe vette az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérét. Az Európai Tanács a 2019. március 21-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján 2018. november 21-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Luxemburgot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács a 2019. március 21-i ülésén jóváhagyott. A Tanács 2019. április 9-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó 2019. évi ajánlás), amely öt ajánlást fogalmaz meg az euroövezetre vonatkozóan (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlások).

                  (2)

                  mivel Luxemburg pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Luxemburgnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó 2019. évi ajánlást, melyet az alábbi 1–4. ajánlás tükröz. Mindenekelőtt a beruházásokkal kapcsolatos gazdaságpolitika konkrét területekre való összpontosítása és a kifelé irányuló kifizetések kezelését célzó intézkedések fogják elősegíteni a beruházások támogatására és az agresszív adótervezésre irányuló második euroövezeti ajánlás teljesítését, míg az idősek munkaerőpiaci részvételét javító intézkedések hozzájárulnak majd a megfelelő és fenntartható szociális védelmi rendszer biztosítására irányuló harmadik euroövezeti ajánlás teljesítéséhez.

                  (3)

                  A Luxemburgra vonatkozó 2019. évi országjelentést 2019. február 27-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2018. július 13-án elfogadott országspecifikus ajánlások (4) végrehajtása terén Luxemburg által elért eredményeket, az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek megvalósítása terén Luxemburg által elért eredményeket.

                  (4)

                  Luxemburg 2019. április 30-án benyújtotta 2019. évi nemzeti reformprogramját és 2019. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

                  (5)

                  Az európai strukturális és beruházási alapoknak (esb-alapok) a 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az esb-alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

                  (6)

                  Luxemburg jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2019. évi stabilitási programjában a kormány azt tervezi, hogy az államháztartási többlet a 2018-ban a bruttó hazai termék (GDP) 2,4 %-ának megfelelő értékről 2019-ben a GDP 1,0 %-ára csökken, majd ezután csaknem folyamatosan nő, így 2023-ban eléri a GDP 2,2 %-át. Az újraszámított strukturális egyenleg (6) alapján Luxemburg a középtávú költségvetési célját – amelyet a 2019-ben a GDP 0,5 %-át kitevő strukturális hiányról 2020-tól a GDP 0,5 %-át kitevő strukturális többletre változtattak – az egész programozási időszakban túlteljesíti. A 2019. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság várhatóan jóval a Szerződésben meghatározott, a GDP 60 %-ának megfelelő referenciaérték alatt marad. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv a 2019. évi stabilitási program által lefedett teljes időtartam során optimista, kivéve a 2023. év tekintetében, amikor megalapozott. A Bizottság 2019. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2019-ben várhatóan a GDP 0,9 %-ának, 2020-ban pedig a GDP 0,5 %-ának megfelelő többletet mutat majd, ami különösen 2020-ban alacsonyabb a 2019. évi stabilitási programban szerepelőnél, azonban továbbra is meghaladja vagy teljesíti a középtávú költségvetési célt. Ugyanakkor rövid és középtávon szorosan nyomon kell követni a kiadások alakulását, különösen a bevételek stabilitását veszélyeztető lehetséges jövőbeli kockázatok fényében. Összességében a Tanács véleménye az, hogy Luxemburg az előrejelzések szerint 2019-ben és 2020-ban meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

                  (7)

                  A közelmúltbeli reformok ellenére Luxemburg idős korral összefüggő közkiadásai (a nyugdíjjal, egészségügyi ellátással és tartós ápolás-gondozással kapcsolatos költségek) hosszú távon várhatóan jelentősen emelkedni fognak. Feltéve, hogy nem hajtanak végre szakpolitikai változtatásokat a jelenlegi rendszerben, ez hosszú távon veszélyeztetheti a költségvetési fenntarthatóságot. Ez annak ellenére is igaz, hogy az államadósság jelenlegi alacsony szintje és a társadalombiztosítási rendszer felhalmozott tartalékai várhatóan 2041-ig biztosítják a rendszer életképességét. 2011 óta Luxemburg több ajánlást is kapott e kihívással kapcsolatban, azonban mostanáig csak korlátozott előrelépés történt. 2018. évi jelentésében a kormány nyugdíjrendszerrel foglalkozó munkacsoportja azt tárgyalta, milyen különböző módok kínálkoznak a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságának javítására, beleértve a társadalombiztosítási járulék mértékének fokozatos növelését, a nyugdíjkorhatárnak a magasabb várható élettartam figyelembevételével történő emelését, valamint a fokozatos nyugdíjazás ösztönzését. A jelentés olyan átgondolt reformokból álló összetett stratégiát javasolt a rendszer hosszú távú fenntarthatóságának garantálására, amely egyidejűleg minimálisra csökkenti a gazdaságra és a nyugdíjasokra gyakorolt hatásokat. Az idős korral összefüggő közkiadások előre jelzett növekedése az egészségügyi ellátási és tartós ápolás-gondozási rendszerek hosszú távú fenntarthatóságát is veszélyezteti. A tartós ápolás-gondozási kiadások több mint háromnegyede közforrásokból származik. A Szociális Biztonsági Főfelügyelőség 2013-ban végzett elemzése alapján a tartós ápolás-gondozás biztosítási rendszere 2030-ig pénzügyileg stabil maradhat a járulék mértékének 1,4 %-ról 1,7 %-ra történő fokozatos növelése esetén, ami biztosítaná a költségeknek a gondozásra szoruló népesség arányához való hozzáigazítását. A hosszú távú költségvetési fenntarthatóságra gyakorolt hatások azonban még nem világosak. A társadalmi kohézió és az államháztartás hosszú távú fenntartása érdekében a demográfiai politikákat össze kell egyezteti az oktatási és képzési politikákkal, olyan holisztikus megközelítést alkalmazva, amely egyaránt mérlegeli a demográfiai változásokban és a digitális gazdaságban rejlő kihívásokat és lehetőségeket, szem előtt tartva az idősödő népesség várható hatását a közeljövő munkaerő-kínálatára. A közelmúltban munkaerőhiány alakult ki egyes ágazatokban, ami hátráltathatja a termelékenység növekedését, és csökkentheti a hosszú távú növekedési potenciált.

                  (8)

                  Annak ellenére, hogy összességében véve megfelelő a munkaerőpiac teljesítménye, a foglalkoztatási ráta stagnál, és egyes csoportok továbbra is súlyos munkaerőpiaci nehézségekkel küzdenek. Az idősek foglalkoztatási rátája továbbra is különösen alacsony, és további intézkedésekre van szükség munkaerőpiaci részvételük javítása érdekében. Változatlanul széles körben elterjedtek a munkavállalókat a munkaerőpiac korai elhagyására ösztönző korengedményes nyugdíjrendszerek: 2017-ben az újonnan kiutalt nyugdíjak 57,5 %-a korengedményes öregségi nyugdíj volt. 2018-ban a kormány megszüntette az egyik korengedményes nyugdíjrendszert, amely lehetővé tette az 57 éves korban történő nyugdíjba vonulást, a többi korengedményes nyugdíjrendszerre vonatkozó korlátozások feloldása azonban gyengítette e reform hatását. Az alacsony időskori aktivitási ráta nagyrészt az e korcsoport számára biztosított viszonylag magas adókedvezmény-rendszerből eredő, munkavállalás ellen ható pénzügyi tényezők következménye. Az idősebb munkavállalók foglalkoztatásának ösztönzéséhez átfogó stratégiára van szükség, beleértve az olyan intézkedéseket is, amelyek segítik a munkavállalókat abban, hogy hosszabb ideig álljanak aktív foglalkoztatásban. Továbbra sem került még sor az „életkor-paktum” elfogadására – e jogszabálytervezetet 2014 áprilisában terjesztették a Parlament elé, és célja a 150-nél több főt foglalkoztató cégek ösztönzése az idősebb munkavállalók felvételére és megtartására.

                  (9)

                  Bár Luxemburg továbbra is elkötelezett az üzleti szolgáltatások ágazati szabályozási környezetének javítása mellett, a Bizottság korlátozottsági mutatója (7) szerint továbbra is jelentősek a szabályozási akadályok több ágazatban, például a jogi, a könyvelési, az építészeti és a mérnöki szolgáltatások terén. Az OECD 2018 decemberében közzétett szolgáltatáskereskedelem-korlátozottsági mutatója is megerősítette, hogy a más tagállamokkal szembeni luxemburgi szabályozási akadályok szintje magasabb az egységes piac ezen ágazatokra vonatkozó átlagánál.

                  (10)

                  A luxemburgi gazdasági modell kimagasló teljesítményt nyújt, és ennek megfelelően nagy mennyiségben és tartósan keletkeznek magas szintű képzettséget igénylő munkahelyek. Ezt a magas termelékenységi szintek is alátámasztják, amelyek a globális piacokon, különösen a pénzügyi szektorban elért hatékonyságnövekedést tükrözik. Az innovációba és a digitális integrációba irányuló alacsony szintű üzleti beruházások azonban fékezték a termelékenység növekedését, amely stagnált az elmúlt évek során. A magas hozzáadott értékű beruházások ösztönzése és a termelékenység növekedésének fellendítése szempontjából komoly potenciállal rendelkezik az a luxemburgi stratégia, hogy az adatgazdaságra való áttérés során a tudásintenzív kulcsszektorok fejlesztése révén törekednek a gazdaság diverzifikálására. Ennek keretében továbbra is magas szintűek a közberuházások, amelyek az említett ágazatokra, többek között az információs és kommunikációs technológiák ágazatára összpontosítanak. Ez ugyanakkor nem segítette elő az innovációba és a digitalizációba irányuló magánberuházások ösztönzését. A kutatásba és az innovációba, valamint a digitális integrációba irányuló fokozott beruházások – különösen a cégek és kiváltképpen a kis- és középvállalkozások beruházásai – lényegesek a termelékenység növekedésének javításához és a luxemburgi gazdaság további diverzifikálásához. Ahhoz, hogy Luxemburg maradéktalanul kihasználhassa az innovációs ökoszisztémájában rejlő lehetőségeket, elengedhetetlen a kutatási és innovációs politikák és a támogatási eszközök koherens és integrált nemzeti keretének kidolgozása, a várható gazdasági hatások megalapozott értékelésén alapuló rangsorolást is beleértve.

                  (11)

                  Luxemburg termelékenységének, foglalkoztatási és hosszú távú növekedési potenciáljának javítása, valamint az egyenlő lehetőségek előmozdítása szempontjából fontos a készségekbe, különösen az információs és kommunikációs technológiai készségekbe, a foglalkoztathatóságba, az oktatásba és képzésbe, különösen az oktatási tanterveknek a munkaerőpiaci szükségletekkel való megfelelőbb összehangolásába, továbbá a technológiai és digitális átállás előmozdításába irányuló fokozott beruházás.

                  (12)

                  Luxemburgban versenyképességi és környezetvédelmi szempontból továbbra is súlyos problémákat okoz a csúcsidőszakokban kialakuló légszennyezés és forgalmi torlódás. Ezenfelül a közúti közlekedésből eredő széndioxid-kibocsátás az éghajlatváltozáshoz is hozzájárul. A Bizottsághoz benyújtott 2017. évi nemzeti előrejelzések szerint további intézkedések hiányában Luxemburg várhatóan 3 százalékponttal elmarad az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentésére vonatkozó 2020-as céljától, 20 százalékponttal pedig a 2030-ra vonatkozó céljától. A jelenleg a luxemburgi munkaerő mintegy 45 %-át kitevő, határt átlépő munkavállalók száma, a közlekedésben használt üzemanyagok alacsony szintű adózása, valamint a magas lakásárak akadályozzák a levegőminőség és a közlekedési feltételek javítását. Időközben az elmúlt néhány év során növekedett az alternatív tüzelőanyagokkal üzemelő, Luxemburgban értékesített személygépkocsik száma.

                  (13)

                  Az elégtelen lakáskínálat csökkentheti Luxemburg vonzerejét. A népességnövekedés, a kedvező finanszírozási feltételek és a jelentős számú, határt átlépő munkaerő továbbra is ösztönzi az ingatlanok iránti keresletet. A telekhiány és az alacsony beépítettség által korlátozott lakáskínálat és ingatlan-beruházások nem tűnnek elégségesnek. Ennek főként az az oka, hogy hiányoznak azok az ösztönzők, amelyek a telektulajdonosokat rávehetnék új ingatlanok építésére vagy a telek értékesítésére. A szociális lakások kínálata szintén nem látszik elegendőnek, ami azt jelzi, hogy jelentős beruházásokra van szükség az ingatlanpiac növekvő feszültségeinek enyhítéséhez. E tekintetben a 2018–2023-as időszakra vonatkozó kormányzati programban meghatározott szakpolitikai intézkedések célja a lakáskínálat növelése. Az intézkedések többek között a területrendezési jogszabályok módosítását tartalmazzák az építési területek növelésének, valamint a megfizethető és szociális lakhatás biztosításának érdekében.

                  (14)

                  Az agresszív adótervezés elleni küzdelem elengedhetetlen ahhoz, hogy az adórendszerek hatékonyabbá és méltányosabbá váljanak, ahogy azt az euroövezetre vonatkozó 2019. évi ajánlás is elismeri. Az adózók agresszív adótervezési stratégiáinak a tagállamok között átgyűrűző hatásai az uniós jogszabályokat kiegészítő, koordinált fellépést kívánnak meg a nemzeti szakpolitikák részéről. Luxemburg intézkedéseket hozott az agresszív adótervezéssel szemben, azonban az osztalék-, kamat- és jogdíjfizetések magas GDP-arányos szintje azt jelzi, hogy az agresszív adótervezést folytató vállalatok kihasználhatják az ország adózási szabályait. A közvetlen külföldi befektetések többsége különleges célú gazdasági egységek birtokában van. A vállalkozások által külföldre (azaz az Unióban rezidens adóalanyok által harmadik országban rezidens adóalanyok számára) utalt kamat- és jogdíjfizetésekre vonatkozó forrásadó hiánya, valamint meghatározott körülmények között az osztalékfizetésekre vonatkozó forrásadó hiánya miatt e kifizetések teljes mértékben adózatlanok maradhatnak, amennyiben azok a kedvezményezett országában, illetve területén sem adókötelesek.

                  (15)

                  Az uniós alapoknak a 2021 és 2027 közötti időszakra vonatkozó programozása elősegítheti az ajánlásokban megjelölt hiányosságok egy részének orvosolását, különösen a 2019. évi országjelentés D. mellékletében szereplő területeken. Ez lehetővé tenné Luxemburg számára, hogy az azonosított ágazatok tekintetében a lehető legoptimálisabban használja fel az említett alapokat.

                  (16)

                  A 2019. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a luxemburgi gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2019. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2019. évi stabilitási programot és a 2019. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Luxemburgnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak ezek Luxemburg fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

                  (17)

                  Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2019. évi stabilitási programot, és azt a véleményt (8) fogalmazta meg, hogy Luxemburg várhatóan megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek,

            AJÁNLJA, hogy Luxemburg 2019-ben és 2020-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

         1.

            Növelje az idős munkavállalók foglalkoztatási rátáját foglalkoztatási lehetőségeik és foglalkoztathatóságuk javítása révén. Javítsa a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságát, többek között a korengedményes nyugdíjazás további korlátozása révén.

         2.

            Csökkentse a szabályozott szakmákban nyújtott üzleti szolgáltatások versenye előtti akadályokat.

         3.

            Állítsa a beruházásokkal kapcsolatos gazdaságpolitika középpontjába a digitalizáció és az innováció előmozdítását, a készségfejlesztés ösztönzését, a fenntartható közlekedés javítását és a lakáskínálat növelését, többek között az ösztönzők fokozása és az építkezés előtti akadályok felszámolása révén.

         4.

            Kezelje az adórendszer azon jellemzőit, amelyek – különösen a kifelé irányuló kifizetések révén – elősegíthetik az agresszív adótervezést.

         Kelt Brüsszelben, 2019. július 9-én.

               a Tanács részéről

               az elnök

            M. LINTILÄ

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 1176/2011/EU rendelete (2011. november 16.) a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

         (3)  HL C 136., 2019.4.12., 1. o.

         (4)  HL C 320., 2018.9.10., 68. o.

         (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

         (6)  A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

         (7)  SWD(2016) 436 final.

         (8)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.