title: A Bizottság (EU) 2019/1665 ajánlása (2019. szeptember 30.) az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 33. cikke (3) bekezdése első albekezdésének d) pontja szerinti válságmegelőzési és -kezelési intézkedésekről – (kölcsönös kockázatkezelési alapok)

text:
               3.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 253/1

      A BIZOTTSÁG (EU) 2019/1665 ajánlása
      (2019. szeptember 30.)
      az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 33. cikke (3) bekezdése első albekezdésének d) pontja szerinti válságmegelőzési és -kezelési intézkedésekről – (kölcsönös kockázatkezelési alapok)
      AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
      mivel:

                  (1)

                  Ez az ajánlás az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (a továbbiakban: a közös piacszervezésről szóló rendelet) 33. cikke (3) bekezdése első albekezdése d) pontjának és az (EU) 2017/891 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (2) 40. cikkének alkalmazására vonatkozik.

                  (2)

                  A mezőgazdasági válságmegelőzés és -kezelés támogatása 1996 óta, vagyis a kezdetektől fogva az uniós zöldség- és gyümölcságazati politika hat célkitűzése közé tartozik. Ennek fényében a kölcsönös kockázatkezelési alapok a működési programjaik keretében működő termelői szervezetek számára fontos válságmegelőzési eszközök.

                  (3)

                  Ezzel összefüggésben az (EU) 2017/2393 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (3) módosított, közös piacszervezésről szóló rendelet 33. cikke (3) bekezdése első albekezdésének d) pontja lehetővé teszi a gyümölcs- és zöldségágazatban működő termelői szervezetek operatív programjain keresztüli pénzügyi hozzájárulásoknak beszedését a kölcsönös kockázatkezelési alapok feltöltéséhez a termelői szervezetek azon termelő tagjainak fizetett ellentételezést követően, akiknek a kedvezőtlen piaci feltételek következtében jelentős mértékben visszaesett a jövedelme.

                  (4)

                  Az (EU) 2017/891 felhatalmazáson alapuló rendelet 40. cikke szerint a tagállamoknak kell meghatározniuk az adott intézkedés keretében nyújtott támogatásra vonatkozó különös feltételeket. Ennek során gondoskodniuk kell arról, hogy a mezőgazdasági termelők az Unió egész területén egyenlő bánásmódban részesüljenek, az uniós versenyjogi szabályok és az Unió nemzetközi kötelezettségvállalásai (például a WTO-egyezmények) pedig teljesüljenek.

                  (5)

                  Ez az ajánlás a tagállamoknak és a gazdasági szereplőknek nyújt felvilágosítást a kölcsönös kockázatkezelési alapokkal kapcsolatos intézkedés termelői szervezetek általi alkalmazásáról azzal a céllal, hogy a termelői szervezetek körében Unió-szerte fokozni lehessen a válságmegelőzési eszköz alkalmazását.

                  (6)

                  Az ajánlás kidolgozása során figyelembe vettük az 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 36. és 39a cikkében a kölcsönös kockázatkezelési alapokra vonatkozóan rögzített szabályokat, amennyiben e szabályok összhangban vannak a közös piacszervezésről szóló rendelettel és az (EU) 2017/891 felhatalmazáson alapuló rendelettel,

            ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

         A KÖLCSÖNÖS KOCKÁZATKEZELÉSI ALAPOKKAL KAPCSOLATOS INTÉZKEDÉS INDOKLÁSA

                  1.

                  A mezőgazdasági termelők különféle gazdasági (például a termelési költségek árának ingadozása), környezeti, egészségügyi (például állat- és növényegészségügyi) és éghajlati (például szélsőséges időjárási események, éghajlatváltozás) kockázatokkal szembesülnek, amelyek súlyos hatást gyakorolhatnak a mezőgazdasági termelők jövedelmére, aláásva a hosszú távú tervezést és a beruházásokat. Következésképpen a jövővel kapcsolatos nagyfokú bizonytalanság miatt veszélybe kerülhet a mezőgazdasági termelők versenyképessége. Ez pedig jelentős jövedelemingadozást idézhet elő, tehát még a szokványos években versenyképes mezőgazdasági termelőkkel is megtörténhet, hogy egyetlen végzetes esemény miatt beszüntetni kényszerülnek a tevékenységüket.

                  2.

                  A mezőgazdasági termelők jövedelmére gyakorolt hatás végeredményben sok tényező – többek között a világpiac és a szakpolitikai támogatás – összjátékától függ, a termelés meghiúsulásának kockázatai még bizonytalanabbá tehetik a mezőgazdasági termelők gazdasági helyzetét.

                  3.

                  Mindezekre tekintettel a kockázatok hatékony kezelését holisztikus szemlélettel – a megelőzésre, a reagálásra és a tervezésre egyaránt kitérve – kell megoldani, de egyúttal arról is gondoskodni kell, hogy igazodjon a mezőgazdasági termelők egyéni helyzetéhez. A kockázatok és az agrárstruktúrák unión belüli sokfélesége az eszközök, például a kölcsönös kockázatkezelési alapok használata terén inkább a decentralizált megközelítésnek kedvez, amely a legalkalmasabb az egyes régiók és ágazatok egyedi igényeinek kielégítésére. Egyenmegoldások helyett inkább arról kell gondoskodni, hogy a tagállamok rugalmasan tudják kezelni a mezőgazdasági termelőket érintő kockázatokat, mivel így található meg a számukra legmegfelelőbb megoldás.

                  4.

                  Ezért a közös piacszervezésről szóló rendelet 33. cikke (3) bekezdése első albekezdése d) pontjának jelenlegi szövege jobb lehetőségeket biztosít a kölcsönös kockázatkezelési alapok támogatására a termelői szervezetek operatív programjain keresztül.

         A TÁMOGATÁS TERJEDELME, JELLEGE ÉS MÉRTÉKE

                  5.

                  Az 1305/2013/EU rendeletben kölcsönös kockázatkezelési alapokra vonatkozóan rögzített szabályok ugyan a közös piacszervezésről szóló rendelet szerinti, kölcsönös kockázatkezelési alapokkal kapcsolatos intézkedésre nézve nem kötelező erejűek, de hasznos alapot szolgáltatnak, amelyre építve a tagállamok kölcsönös kockázatkezelési alapokra vonatkozó szabályokat dolgozhatnak ki a közös piacszervezésről szóló rendelettel összefüggésben, feltéve, ha ezek a szabályok összhangban vannak a rendelettel.

                  6.

                  A tagállamoknak meg kell határozniuk, mi minősül kölcsönös kockázatkezelési alapnak, és a közös piacszervezésről szóló rendelet 33. cikke (3) bekezdése első albekezdésének d) pontja szerinti egyéb feltételeket is meg kell adniuk:

                              a)

                              A kölcsönös kockázatkezelési alap fogalmának meghatározását az 1305/2013/EU rendelet és a közös piacszervezésről szóló rendelet egyaránt rögzíti. Az 1305/2013/EU rendelet 36. cikkének (3) bekezdése szerinti olyan, a tagsági viszonnyal rendelkező mezőgazdasági termelők biztosítása céljából a tagállam által akkreditált rendszer, amelynek keretében kompenzációs kifizetésben részesülnek azok a tagsági viszonnyal rendelkező mezőgazdasági termelők, akik kedvezőtlen éghajlati események, állat- vagy növénybetegségek, kártevőfertőzés vagy környezeti esemény következtében gazdasági veszteségeket szenvedtek el, illetve akiknek jövedelme jelentős mértékben visszaesett.
                              A kölcsönös kockázatkezelési alap 1305/2013/EU rendelet szerinti meghatározásától eltérően a közös piacszervezésről szóló rendelet nem írja elő a kölcsönös kockázatkezelési alapok akkreditálását. Az akkreditálás a közös piacszervezésről szóló rendelet szerinti kölcsönös kockázatkezelési alapok esetében is előnyös lehet, mivel egyebek mellett hozzájárulhat a kettős finanszírozás kockázatának csökkentéséhez;

                              b)

                              a jövedelem jelentős mértékű visszaesése – a tagállamok a jövedelem helyett az érintett termelői szervezet vagy termelői szervezetek társulása által forgalmazott termékek értékét is alapul vehetik, ha az összes termelő tagnak vagy a termelői szervezetekből álló társulás összes tagjának, illetve a tagság egy részének jelentős mértékben visszaesik a jövedelme. E célból a forgalmazott termékek értéke kiszámítható a termelői szervezettől való kiszállításkori árak alapján, az egyes termékekre vonatkozóan. Ez azonban nem azt jeleni, hogy a termelő jövedelmének visszaesését figyelmen kívül kellene hagyni a kölcsönös kockázatkezelési alapok támogatására vonatkozó részletes szabályok meghatározásakor.
                              Különösen azokra az esetekre kell odafigyelni, amikor csak a termelői szervezet tagjainak vagy a termelői szervezetekből álló társulás tagságának egy része szenvedett el jelentős mértékű jövedelem-visszaesést, például azért, mert a kedvezőtlen piaci feltételek csak részben érinti azokat a termékeket, amelyek tekintetében a termelői szervezetet vagy a termelői szervezetek társulását elismerték. E körülményekre tekintettel a kölcsönös kockázatkezelési alapokból a kedvezőtlen piaci feltételek miatt jelentős mértékű jövedelem-visszaesést el nem szenvedő tagok számára teljesített kifizetések a közös piacszervezésről szóló rendelet 33. cikke (3) bekezdése első albekezdésének d) pontja alapján nem lennének jogosultak uniós pénzügyi támogatásra.
                              Ezzel szemben a kölcsönös kockázatkezelési alapokból a kedvezőtlen piaci feltételek miatt jelentős mértékű jövedelem-visszaesést elszenvedő tagok számára teljesített kifizetések jogosultsága nem utasítható el kizárólag azzal az indokkal, hogy a termelői szervezet vagy a termelői szervezetek társulása által forgalmazott termékek értéke egyáltalán nem csökkent, vagy nem csökkent jelentős mértékben. Az értékelést eseti alapon kell elvégezni, figyelembe véve a termelői szervezetek, a termelői szervezetekből álló társulások és tagságuk egyedi körülményeit, valamint a jövedelem jelentős mértékű visszaesését előidéző piaci feltételeket.
                              Az 1305/2013/EU rendelet támogatás úgy rendelkezik, hogy egy adott ágazatba tartozó mezőgazdasági termelők csak olyan, kellően indokolt esetekben részesülhetnek pénzügyi ellentételezésben a jövedelmük jelentős mértékű visszaesése miatt, ha az egyes mezőgazdasági termelők esetében a jövedelem visszaesésének mértéke meghaladja a megelőző három év, illetve a megelőző ötéves időszaknak a legmagasabb és a legalacsonyabb érték kizárásával képzett hároméves átlaga alapján kiszámított átlagos éves jövedelem legalább 20 %-át. A közös piacszervezésről szóló rendelet nem rögzít ilyen küszöbértékeket.
                              Az intézkedések egységes és megkülönböztetésmentes alkalmazásának biztosítása érdekében a tagállamok az 1305/2013/EU rendeletben foglalthoz hasonló szemléletet követve támogatást nyújthatnak a kölcsönös kockázatkezelési alapok feltöltéséhez, amennyiben a termelői szervezet jövedelmének visszaesése (vagyis a forgalmazott termékek termékenkénti értéke) a helyzettől függően (például az összes termelő tag jövedelmének visszaesése vagy más helyzet) a megelőző hároméves időszakban vagy a megelőző ötéves időszaknak a legmagasabb és a legalacsonyabb érték kizárásával képzett hároméves átlaga alapján meghaladja a tagállamok által meghatározott jövedelem 20 %-át;

                              c)

                              kedvezőtlen piaci feltételek – olyan, adott termék tekintetében objektíven fennálló piaci helyzetet jelölnek, amely a termelő tagok jövedelmének visszaeséséhez vezet. A megelőző hároméves időszakban vagy a megelőző ötéves időszakon alapuló, a legmagasabb és a legalacsonyabb érték elhagyásával képzett hároméves átlag alapján az érintett termék átlagárának 20 %-át meghaladó visszaesés lehet a kedvezőtlen piaci feltételek egyik mutatója. A kedvezőtlen piaci feltételek az érintett termékek reprezentatív piaci árának változása alapján vagy a piacról való kivonásra vonatkozó támogatási összegek figyelembevételével is megállapíthatók (lásd a lenti 7. pont b) alpontját).

                  7.

                  A lényeges tényezők és helyzetek alábbi példái szintén felhasználhatók annak megállapítására, hogy a kölcsönös kockázatkezelési alapokból teljesített kifizetések jogosultak-e a kölcsönös kockázatkezelési alap feltöltéséhez való hozzájárulás formájában nyújtott uniós pénzügyi támogatásra.

                              a)

                              A jövedelem jelentős mértékű visszaesése a termelési költségek növekedése miatt
                              A termelési költségek növekedése (például a műtrágya árának emelkedése, amelynek következtében növekedhetnek az érintett termelők költségei) a jövedelem visszaeséséhez vezethet, amennyiben a megnövekedett termelési költségek a kedvezőtlen piaci feltételek miatt nem háríthatók át éremelés formájában a vásárlókra.
                              A tagállamok egységes módszert alakíthatnának ki arra, hogy termelési orientáció révén megbecsüljék az inputanyagok súlyát a termék végső árában, ezzel igazolva az áremelést.
                              A kölcsönös kockázatkezelési alapokból történő kifizetések minden más feltétel esetén teljesíthetők például termelőknek, ha bizonyítható, hogy a termelési költségeknek az érintett termék termelői szervezettől való kiszállításkori árának arányában kifejezett súlya legalább 20 %-kal nőtt.
                              A termelési költségek növekedése által okozott jövedelemcsökkenést alátámasztó bizonyítékoknak az érintett területen képesített független köz- vagy magántestület vagy -szakértő által hitelesített piaci és számviteli adatokon kell alapulniuk, pontosságukat és megbízhatóságukat pedig ellenőriznie kell a tagállamnak, annak érdekében, hogy a közös piacszervezésről szóló rendelet szerinti kölcsönös kockázatkezelési alapok esetében teljesüljenek az uniós pénzügyi támogatásra való jogosultság feltételei.

                              b)

                              A piacról való kivonásra vonatkozó maximális támogatási összegek alapul vétele a piaci árcsökkenés megállapításához
                              Az (EU) 2017/891 felhatalmazáson alapuló rendelet 45. cikkének (1) bekezdésében és IV. mellékletében meghatározott, a piacról való kivonásra vonatkozó maximális támogatási összegek alapul vehetők a piaci árcsökkenés megállapításához. A kölcsönös kockázatkezelési alapok esetében a küszöbérték meghatározható mindegyik érintett termék reprezentatív árának a piaci árral való összehasonlításával. Amennyiben a tényleges piaci ár legalább 20 % alacsonyabb, mint az (EU) 2017/891 felhatalmazáson alapuló rendelet IV. mellékletében meghatározott maximális támogatási összeg, akkor eléri a küszöbértéket. A tagállamoknak ellenőrizniük kell, hogy az árcsökkenés hatása az időtartamát tekintve kellően számottevő-e ahhoz, hogy jelentős mértékű visszaesést idézzen elő a jövedelemben.

         ELSZÁMOLHATÓ KÖLTSÉGEK – A KÖLCSÖNÖS KOCKÁZATKEZELÉSI ALAPOKKAL KAPCSOLATOS INTÉZKEDÉS HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ KIADÁSFAJTÁK

                  8.

                  Ahhoz, hogy jogosult legyen uniós pénzügyi támogatásra, az érintett kölcsönös kockázatkezelési alapnak meg kell felelnie a következő feltételeknek:

                              a)

                              átlátható politikát követ a kölcsönös kockázatkezelési alap az alapba történő befizetések és az onnan kifizetett pénzügyi ellentételezés tekintetében;

                              b)

                              egyértelmű szabályokkal rendelkezik a felelősség bárminemű felmerülő tartozás vonatkozásában történő megállapítására;

                              c)

                              a kölcsönös kockázatkezelési alapot az illetékes hatóság a nemzeti joggal összhangban akkreditálta.

                  9.

                  A kölcsönös kockázatkezelési alapokkal kapcsolatos intézkedés hatálya alá tartozó kiadásfajták:

                              a)

                              a kölcsönös kockázatkezelési alap létrehozásával kapcsolatos adminisztratív költségek közé tartoznak egyebek mellett az alapkezelési költségek (az alap időtartamával azonos ideig, vagyis legfeljebb 5 évig), a nyilvántartásba vételi díjak, a személyzeti költségek és az általános költségek; valamint

                              b)

                              a közös piacszervezésről szóló rendelet 32. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett pénzügyi hozzájárulások a kölcsönös kockázatkezelési alapok feltöltéséhez azon termelő tagoknak fizetett ellentételezést követően, akiknek a kedvezőtlen piaci feltételek következtében jelentős mértékben visszaesett a nettó jövedelme (5). Az alapot működési alapon keresztül kell feltölteni. A kölcsönös kockázatkezelési alap feltöltéséhez nyújtott pénzügyi hozzájárulások a működési alap elkülönülő részét képezik.

                  10.

                  Az (EU) 2017/891 felhatalmazáson alapuló rendelet 40. cikkének (4) bekezdése szerint a „tagállamok azon összegek tekintetében, amelyeket a termelői szervezet a kölcsönös kockázatkezelési alapokkal kapcsolatos támogatásként kaphat, felső határokat rögzíthetnek”.

                  11.

                  A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy ne fordulhasson elő túlkompenzáció a kölcsönös kockázatkezelési alapokkal kapcsolatos intézkedés más, nemzeti vagy uniós támogatási eszközökkel vagy magánbiztosítási rendszerekkel történő kombinálása következtében. Ennek érdekében végre kell hajtaniuk az (EU) 2017/892 végrehajtási rendelet (6) 34. cikkében említett ellenőrzéseket és intézkedéseket. A kölcsönös kockázatkezelési alapok viszontbiztosítása nem támogatható az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból.

                  12.

                  A kölcsönös kockázatkezelési alap létrehozásával kapcsolatos adminisztratív költségekhez nyújtott támogatást fokozatosan csökkentve, legfeljebb három évre kell elosztani. Az uniós pénzügyi támogatást és a termelői szervezet által nyújtott hozzájárulást is tartalmazó teljes támogatási összeg nem haladhatja meg a termelői szervezet által a kölcsönös kockázatkezelési alap működésének első, második és harmadik évében fizetett hozzájárulások 5 %-át, 4 %-át, illetve 2 %-át. A termelői szervezet a kölcsönös kockázatkezelési alapok létrehozásával kapcsolatos adminisztratív költségek tekintetében csak egy alkalommal és csak az alap működésének első három évében részesülhet támogatásban. Amennyiben a termelői szervezet csak a kölcsönös kockázatkezelési alapok működésének második vagy harmadik évében kér támogatást, a támogatás összege a termelői szervezet által a kölcsönös kockázatkezelési alapok működésének második és harmadik évében fizetett hozzájárulások 4 %-a, illetve 2 %-a.

                  13.

                  A kölcsönös kockázatkezelési alapok feltöltéséhez nyújtott pénzügyi hozzájárulások az alábbi tételeket fedezik:

                              a)

                              a kölcsönös kockázatkezelési alapból pénzügyi ellentételezésként kifizetett összegek azoknak a termelő tagoknak, akiknek a kedvezőtlen piaci feltételek következtében jelentős mértékben visszaesett a jövedelme. E célból a tagállamok nem tehetnek különbséget a tekintetben, hogy a termelő tagoknak pénzügyi ellentételezésként kifizetett összegek a kölcsönös kockázatkezelési alap működő tőkéjéből, alaptőkéjéből vagy más forrásaiból – köztük a kölcsönös kockázatkezelési alap által a termelő tagok ellentételezése céljából felvett kereskedelmi hitelekből – származnak-e, amennyiben a közös piacszervezésről szóló rendeletben rögzített feltételek teljesülnek, és a kölcsönös kockázatkezelési alap egyéb forrásai nem elegendőnek a szükséges ellentételezés biztosításához (lásd a közös piacszervezésről szóló rendelet 33. cikke (3) bekezdésének utolsó albekezdését);

                              b)

                              a mezőgazdasági termelők számára a kölcsönös kockázatkezelési alapból nyújtandó pénzügyi ellentételezés céljára a kölcsönös kockázatkezelési alap által piaci feltételekkel felvett kereskedelmi hitelek kamatai, amennyiben a kölcsönös kockázatkezelési alapban rendelkezésre álló források nem elegendőek az ellentételezési kérelmek kielégítésére (lásd a közös piacszervezésről szóló rendelet 33. cikke (3) bekezdésének utolsó albekezdését).

                  14.

                  A kölcsönös kockázatkezelési alap kezdő tőkeállománya, amely a feltételek teljesülése esetén fedezi az ellentételezést, finanszírozható a vidékfejlesztési programból (az 1305/2013/EU rendelet 39. cikke). Ilyen esetekben a tagállamoknak gondoskodniuk kell a kettős finanszírozás elkerüléséről.

                  15.

                  Az átláthatóság és a jogbiztonság érdekében a tagállamoknak meg kell határozniuk a kölcsönös kockázatkezelési alap létrehozásának és irányításának szabályait, különösen a termelői szervezeteknek vagy termelői szervezetek társulásainak nyújtott ellentételezési kifizetések, illetve e szervezetek és társulások jogosultsága tekintetében (7), valamint az említett szabályok betartásának az (EU) 2017/892 végrehajtási rendelet 26. és 27. cikke szerinti felügyelete és ellenőrzése vonatkozásában. A tagállamok emellett azt is előírhatják, hogy a kölcsönös kockázatkezelési alapra vonatkozó szabályok kitérjenek a termelői szervezet termelő tagjainak vagy a termelői szervezetekből álló társulás tagjainak gondatlansága esetén alkalmazandó szankciókra, amelyeket a termelői szervezet vagy a társulás alapszabályának kell tartalmaznia.

         AZ UNIÓS PÉNZÜGYI TÁMOGATÁS KEDVEZMÉNYEZETTJEI

                  16.

                  Az uniós pénzügyi támogatás kedvezményezettjeinek az érintett tagállamban előírt módon (8) a termelői szervezeteknek és a termelői szervezetek társulásainak kell lenniük.

                  17.

                  A termelői szervezetek vagy a termelői szervezetek társulásai dönthetnek úgy, hogy csak az egyik tagjuk (amennyiben több termék tekintetében elismertek, csak az érintett terméket előállító termelő), illetve a termelői szervezet termelő tagjainak vagy a termelői szervezetekből álló társulás tagságának egy része számára nyújtanak ellentételezést.

         TÁMOGATÁSI INTENZITÁS – AZ UNIÓS PÉNZÜGYI TÁMOGATÁS ÖSSZEGE

                  18.

                  Az uniós pénzügyi támogatás a 9. pont a) alpontjában leírt módon az adminisztratív költségeket és az elszámolható költségek (ténylegesen felmerült kiadások) 50 %-át (9) fedezi a közös piacszervezésről szóló rendelet 34. cikkének (1) bekezdésével összhangban.

                  19.

                  A tagállamoknak ajánlott korlátozniuk a támogatható költségeket a következők alkalmazásával:

                              a)

                              kölcsönös kockázatkezelési alaponként meghatározott felső határok;

                              b)

                              egységenként (10) meghatározott megfelelő felső határok.

         IGAZGATÁS ÉS PÉNZGAZDÁLKODÁS

                  20.

                  A közös piacszervezésről szóló rendelet 36. cikkének (2) bekezdése és az (EU) 2017/891 felhatalmazáson alapuló rendelet 27. cikke szerint a tagállamoknak fenntartható operatív programokra vonatkozó nemzeti stratégiát kell készíteniük, amely tartalmazza egyebek mellett az ágazat számára kijelölt prioritásokat és az intézkedések/fellépések működési alap maximális hányadaként kifejezett, a valamely intézkedésre fordítható egyenlegét.
                  Az egyenleg különösen lényeges a kockázatkezelés esetében. Meg kell határozni egy minimális kritikus tömeget (például termelői szervezetek minimális taglétszámmal), amelynek elérésekor működésbe lép a kockázatkezelési eszköz, a termelők ellentételezésben részesülnek, termelői hozzájárulások pedig észszerűek maradnak (11).
                  Egyúttal biztosítani kell a közös agrárpolitika keretébe tartozó különböző rendszerek közötti koherenciát, és ki kell zárni a különböző válságkezelési intézkedések közötti kettős finanszírozást. A termelői szervezetnek vagy termelői szervezetek társulásának például nem szabad ellentételezést nyújtania termelő tagjaik számára azoknak a termékeknek a piacról való kivonásáért, amelyek tekintetében már fizetett ellentételezést a jövedelem jelentős mértékű visszaesése miatt. A kölcsönös kockázatkezelési alapból ellentételezésben részesülő termékek ugyanakkor értékesíthetők a piacon, vagy feldolgozhatók.

                  21.

                  A tagállamoknak az érintett operatív program időtartamára kell korlátozniuk a kereskedelmi hitelek futamidejét.

                  22.

                  A tagállam külön szabályokat írhat elő a termelői szervezet termelő tagja vagy a termelői szervezetek társulásának tagja, illetve maga a termelői szervezet vagy a termelői szervezetekből álló társulás által az alapba fizetendő hozzájárulásra, valamint a befizetési időközökre vonatkozóan. A termelői szervezet termelő tagjai vagy a termelői szervezetek társulásának tagjai, illetve maga a termelői szervezet vagy a termelői szervezetekből álló társulás által fizetendő összeg kiigazítható többek között előzetes kockázatértékelés, az átlagjövedelem, valamint a termelői szervezet vagy társulás mérete alapján. Ha vannak ilyen követelmények, azokat bele kell foglalni a termelői szervezet vagy a termelői szervezetekből álló társulás alapszabályába. A tagállamnak gondoskodnia kell arról, hogy a SWOT-elemzésen, illetve az igények nemzeti stratégiában való meghatározásán alapuló stratégiai megközelítése szerint az intézkedés megfelelően célzott legyen és az igényekhez igazodjon.

                  23.

                  A közös piacszervezésről szóló rendelet 33. cikke (3) bekezdése első albekezdésének d) pontja értelmében támogatható kölcsönös kockázatkezelési alap más funkciókat is betölthet, például hitelt nyújthat a termelő tagoknak. Mivel a termelők a válsághelyzetek kezelésére szolgáló közös forrásokhoz járulnak hozzá, ösztönözni lehetne őket a kiegészítő befizetésre, ezzel további közös eszközállományt lehetne képezni, amelyből hitelt lehetne nyújtani a számukra. Amennyiben a kölcsönös kockázatkezelési alapot a termelő tagok közös piacszervezésről szóló rendelet 33. cikke (3) bekezdése első albekezdésének d) pontja szerinti ellentételezésén kívül egyéb célokra is használják, a kölcsönös kockázatkezelési alaphoz eltérő célokra rendelt forrásokat egyértelműen el kell különíteni (például külön számlán kell tartani) a kölcsönös kockázatkezelési alap válsághelyzetben felhasználandó tőkeállományától/forrásaitól (hasonlóan az (EU) 2017/891 felhatalmazáson alapuló rendelet 16. cikkében a nem termelő tagokat illetően meghatározott elvekhez). Csak a kifejezetten a kedvezőtlen piaci feltételek miatt jelentős jövedelem-visszaesés ellentételezésére szánt összegeket szabad elkülöníteni, és a közpénzből nyújtott támogatás intenzitásának kiszámításához alapul venni.

                  24.

                  A kölcsönös kockázatkezelési alap tőkeállományához a termelő tagokon kívüli magánszereplők (például a termelői szervezetek nem termelő tagjai) által nyújtott hozzájárulások megengedhetők. A termelői szervezet nem termelő tagjai hozzájárulóként nem lennének jogosultak ellentételezésre vagy a kölcsönös kockázatkezelési alapból való visszatérítésre. A kölcsönös kockázatkezelési alapból teljesített ellentételezés minden esetben csak termelő tagoknak nyújtható, mivel ők a gyümölcs- és zöldségágazati uniós támogatási program végső kedvezményezettjei, amennyiben a tőkeállományba történő befizetéseket illetően nincs szükség korlátozásra (12).

                  25.

                  A tagállamok lehetővé tehetik, hogy a termelői szervezetek termelő tagjai vagy a termelői szervezetek társulásainak tagjai a kölcsönös kockázatkezelési alaphoz való hozzájárulásukat bizonyos számú év után részben visszaigényeljék, amennyiben a kölcsönös kockázatkezelési alapot nem használták arra, hogy a közös piacszervezésről szóló rendelet 33. cikke (3) bekezdése első albekezdésének d) pontja szerinti ellentételezést fizessenek, és a beszedett összegeket nem használták fel. A tagállamok és a termelői szervezetek feladata, hogy e tekintetben megfelelő és átlátható szabályokat írjanak elő.

         IRÁNYÍTÁS ÉS FELÜGYELET

                  26.

                  A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a kölcsönös kockázatkezelési alapokkal kapcsolatos intézkedést ugyanazoknak az ellenőrzéseknek vessék alá, mint az operatív programok részét képező többi intézkedést és fellépést.

                  27.

                  A termelői szervezeteknek kiemelt figyelmet kell fordítaniuk a kölcsönös kockázatkezelési alapokkal kapcsolatos intézkedés végrehajtásáról vezetendő dokumentációra, különös tekintettel az alábbi szempontokra:

                              a)

                              az intézkedés feltüntetése az operatív programban vagy annak módosításában;

                              b)

                              a kölcsönös kockázatkezelési alapból nyújtott ellentételezés kifizetését eredményező értékelés (például hogyan számították ki és állapították meg a jelentős mértékű jövedelem-visszaesést, mely termékekre vonatkozik, hogyan biztosítják, hogy a termelői szervezettől való kiszállításkori ár igazodjon a piaci árhoz stb.);

                              c)

                              tagok, termékek, a termékek végső rendeltetése és az intézkedés időbeli hatálya;

                              d)

                              a termelői szervezet hozzájárulása a kölcsönös kockázatkezelési alap feltöltéséhez és tagjai rendszeres hozzájárulása a kölcsönös kockázatkezelési alaphoz.

                  28.

                  A dokumentációt a tagállamnak az operatív program módosításának jóváhagyásakor és a kifizetési kérelem benyújtásakor ellenőriznie kell.

                  29.

                  A tagállamnak az említett ellenőrzéseken túlmenően kiemelt figyelmet kell fordítania a túlkompenzáció és a kettős finanszírozás kockázatára.

         A TERMELŐI CSOPORTOK, A TERMELŐI SZERVEZETEK ÉS A TERMELŐI SZERVEZETEK TÁRSULÁSAI ÁLTAL BENYÚJTOTT ÉVES JELENTÉSEK

                  30.

                  A kölcsönös kockázatkezelési alapokkal kapcsolatos információkat az (EU) 2017/892 végrehajtási rendelet II. mellékletében foglalt 3.2. és 4.1. táblázatban kell megadni.

         Kelt Brüsszelben, 2019. szeptember 30-án.

               a Bizottság részéről

            Phil HOGAN

               a Bizottság tagja

         (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 1308/2013/EU rendelete (2013. december 17.) a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EGK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 671. o.).

         (2)  A Bizottság (EU) 2017/891 felhatalmazáson alapuló rendelete (2017. március 13.) az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a gyümölcs-, zöldség-, feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazat tekintetében történő kiegészítéséről, az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az említett ágazatokban alkalmazandó szankciók tekintetében történő kiegészítéséről, valamint az 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet módosításáról (HL L 138., 2017.5.25., 4. o.).

         (3)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2017/2393 rendelete (2017. december 13.) az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló 1305/2013/EU, a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról szóló 1306/2013/EU, a közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról szóló 1307/2013/EU, a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról szóló 1308/2013/EU és az élelmiszerlánccal, az állategészségüggyel és állatjóléttel, valamint a növényegészségüggyel és a növényi szaporítóanyagokkal kapcsolatos kiadások kezelésére vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló 652/2014/EU rendelet módosításáról (HL L 350., 2017.12.29., 15. o.).

         (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 1305/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról és az 1698/2005/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347, 2013.12.20., 487 o.).

         (5)  Amikor például nőnek a termelési költségek, a jövedelem is növekedhet. Ez azonban befolyásolhatja a nettó jövedelmet.

         (6)  A Bizottság (EU) 2017/892 végrehajtási rendelete (2017. március 13.) az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra történő alkalmazására vonatkozó szabályok megállapításáról (HL L 138., 2017.5.25., 57. o.).

         (7)  Például a termelői szervezet vagy a társulás minimális mérete ahhoz, hogy jogosult legyen.

         (8)  Például a nemzeti stratégiában meghatározott kiegészítő feltételek szerint.

         (9)  A működési alapokhoz nyújtott uniós pénzügyi támogatás.

         (10)  Termelői szervezet, annak tagsága, termékek stb.

         (11)  Az (EU) 2017/892 végrehajtási rendelet 26. és 27. cikkében említett ellenőrzések és intézkedések végrehajtásával.

         (12)  Lásd az(EU) 2017/891 felhatalmazáson alapuló rendelet 16. cikkét.