Fontos jogi nyilatkozat

|

52006SC0112

Ajánlás a Tanács velemenye az 1997. július 7-i 1466/97/EK Tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Szlovénia aktualizált, a 2005-2008. közötti időszakra szóló konvergenciaprogramjáról  /* SEC/2006/0112 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 1.2.2006SEC(2006) 112 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Szlovénia aktualizált, a 2005–2008. közötti időszakra szóló konvergenciaprogramjáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSHáttérAz 1998. július 1-jén hatályba lépett Stabilitási és Növekedési Paktum a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul, amely erősíti a munkahelyteremtést elősegítő árstabilitás és erős fenntartható fejlődés feltételeit. A paktum 2005-ben első ízben módosításra került. A reform elismerte a paktum hasznosságát a költségvetési fegyelem biztosítása során, de ugyanakkor arra törekedett, hogy erősítse a paktum hatékonyságát és közgazdasági alátámasztottságát, és hogy védje az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát.A költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló, 1466/97/EK[1] tanácsi rendelet, amely a paktum részét képezi, előírja a tagállamoknak, hogy stabilitási és konvergenciaprogramokat, illetve azok évente aktualizált változatait nyújtsák be a Tanácsnak és a Bizottságnak ((aktualizált) stabilitási programokat nyújtanak be azok a tagállamok, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) konvergenciaprogramokat nyújtanak be azok a tagállamok, amelyek még nem vezették azt be). Szlovénia első ízben 2004 májusában nyújtott be konvergenciaprogramot. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően 2004. július 5-én a Tanács az említett rendelettel összhangban véleményt fogalmazott meg a Bizottság ajánlása alapján. Az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat ugyanezzel az eljárással összhangban a Bizottság értékeli és Gazdasági és Pénzügyi Bizottság vizsgálja, a Tanács pedig megvizsgálhatja őket.A tagállamoknak ezekben a programokban meg kell határozniuk a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzéseiket, és ismertetniük kell az ennek elérését és fenntartását szolgáló szakpolitikai intézkedéseket, valamint az ezekhez használt gazdasági feltételezéseket. A Paktum reformja óta a középtávú célkitűzést tagállamonként egyedileg kell meghatározni, az Unióban meglévő költségvetési és gazdasági különbözőségek – ideértve a fenntarthatóság költségvetési kockázatát is – figyelembe vételével. A reform további eleme az, hogy a költségvetési politikában – a gazdaságilag kedvezőbb időszakokban alkalmazott fokozottabb költségvetési fegyelmen keresztül – szimmetrikusabb megközelítést kell megvalósítani a ciklus során, míg a középtávú célkitűzéstől vagy az oda vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérés a hosszú távú fenntarthatóságot érezhetően befolyásoló „nagyobb horderejű szerkezeti reformok” esetén jöhet szóba.Figyelembe véve a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseit, a magatartási kódexet[2], a várható kibocsátás és a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg becslésére közösen megállapított módszertant és a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat, a Bizottság megvizsgálta Szlovénia nemrégiben benyújtott aktualizált konvergenciaprogramját, és az alább ismertetett értékelés alapján ajánlást fogadott el a programról szóló tanácsi véleményre.Értékelés(1) Szlovénia konvergenciaprogramjának második, a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó aktualizálása 2005. december 8-án került benyújtásra. Az aktualizált program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramok felépítésére vonatkozóan az új magatartási kódexben meghatározott mintát és adatszolgáltatási követelményeket[3].(2) A konvergenciaprogram megelőző, 2004–2007. közötti időszakra vonatkozó aktualizálásáról szóló, 2005. március 8-i véleményében a Tanács felkérte Szlovéniát, hogy i. ragadjon meg minden lehetőséget az államháztartási hiány csökkentésének gyorsítására és ii. hogy hozzon további intézkedéseket az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítására, amihez hozzátartozik a nyugdíj- és a közegészségügyi rendszer további reformja.(3) A rendszerváltás miatti, kilencvenes évek elején bekövetkezett hanyatlását követően a szlovén gazdaság teljes mértékben talpra állt és erőteljes növekedésnek indult, a GDP évente átlagosan 4 %-kal nőtt az elmúlt évtized során. Az inflációs nyomásokat sikeresen megfékezték, a fogyasztói árak növekedése 2005 végére az EU átlagát közelítette. Az államháztartási egyenleg 1997-ben romlott és azóta negatív maradt, 2000–2004. között a hiány az ESA95 alapján a GDP átlagosan 3 %-a volt.(4) A makrogazdasági forgatókönyv valószínűnek tűnik: a programidőszak során a GDP növekedése az előrejelzések szerint 4 % körül marad az élénk belföldi keresletnek köszönhetően. A ciklus feltételei valószínűleg fokozatosan javulni fognak, a negatív kibocsátási rés – amely a becslések szerint 2005-ben a GDP 1 %-a volt – az előrejelzések szerint az időszak végére zárul. A növekedési feltételezések nem veszik figyelembe a 2005. októberben jóváhagyott reformtervezet hatását, amely várhatóan felgyorsítja a növekedést, 2008. után átlagosan 5 % fölé. Ez némileg optimistának tűnik, különösen amiatt, hogy a program elmulasztja részletezni azt, hogy a strukturális reformok milyen módon érintenék a (potenciális) növekedést.(5) Az infláció 2005-ben ingataggá vált, de átlagosan továbbra is csökkent, és az év végére 2,5 %-ra esett vissza (2004-ben 3,7 % volt). A kormány továbbra is az óvatosság mellett kötelezte el magát a szabályozott árak emelése, valamint a közvetett adók változtatásai során. A jövedéki adókat emellett a magas olajárak hátrányos hatásainak ellensúlyozására rendszeresen kiigazították, ami segítette az infláció féken tartását. Az infláció csökkenését ezen felül az ERM II-ben való részvétel is előmozdította. Amióta Szlovénia 2004. június 28-án csatlakozott az ERM II-höz, a tolár a 239,64 SIT/EUR-nak megfelelő központi paritás közvetlen közelében maradt. A hosszú távú kamatláb-különbözet ingadozása 2004 áprilisa óta 100 bázisponton belül, illetve esetenként még ennél is alacsonyabb szinten volt, amely hűen tükrözi a kötvények kamathozamának alakulását az euró-övezetben. Azért, hogy az inflációt ellenőrzés alatt lehessen tartani az EMU-ba való belépést közvetlenül megelőző időszakban, a monetáris hatóságok figyelembe veszik a korlátokat a kötvények kamatlábainak kiigazításánál. Az infláció a várakozások szerint 2,5 % körül állapodik meg a programidőszakban, ami reálisnak tűnik, de folytatni kell a továbbra is fennálló szerkezeti merevségek felszámolását. Tekintettel az euró 2007 elején történő bevezetésére, a program alapvető fontosságúnak tarja a bérmérséklést és a rendezett államháztartást.(6) Ami a 2005-ös költségvetés-végrehajtást illeti, az államháztartási hiány a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseinek becslése szerint 2005-ben a GDP 1,7 %-ával egyenlő, míg a konvergenciaprogram megelőző aktualizálásában a GDP 2,1 %-át tűzték ki célul. Az előzetes eredmény jobb a vártnál, mivel a várt bevételeket alábecsülték a közvetlen adók 2005. január óta hatályos új rendszere alapján.(7) Az aktualizált program az EMU-hoz való sikeres csatlakozás feltételeinek megteremtésére összpontosít, de ezzel egy időben az EU átlagos jövedelmi szintjéhez is igyekszik felzárkózni. A költségvetési stratégia jóval a GDP 3 %-a alatt kívánja tartani az államháztartási hiányt és 2008-ra szeretné elérni a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzést, a Stabilitási és Növekedési Paktumnak megfelelően. Ennek elérésére a program adóreform-intézkedéseket (amelyek a bevételi hányad GDP 1,8 %-ának megfelelő csökkenését eredményezik) és kiadás oldali intézkedéseket (amelyek a kiadási hányad GDP 2,5 %-ának megfelelő csökkenését eredményezik) hirdet meg. A program a programidőszak végére ütemezett konszolidációs pályát tervez. A programidőszak kezdetén az államháztartási hiány várhatóan a GDP 1,7 % körül stagnál, majd lassan csökken, 2007-re 1,4 %-ra, majd 2008-ban a GDP 1,0 %-ára. Az új aktualizálás nagyjából változatlan makrogazdasági forgatókönyv mellett a megelőző programhoz képest egy évvel elhalasztja a GDP 1 %-ában meghatározott hiány elérésének célját.(8) A közösen megállapított módszertan használatával és a programinformációkkal összhangban a Bizottság szolgálatai által végzett számítások alapján a strukturális egyenleg, azaz a ciklikus hatásoktól megtisztított, valamint az egyszeri és átmeneti intézkedéseket figyelmen kívül hagyó egyenleg a tervek szerint a GDP 0,2 százalékpontjával növekszik a programidőszak során. A strukturális hiány 2005-ben a GDP 1¼ %-a volt. A hiány 2006-ban kissé romlik és eléri a GDP 1½ %-át, de ezt követően várhatóan fokozatosan javulni fog. Az új program a Stabilitási és Növekedési Paktum értelmében középtávú célkitűzést határoz meg a költségvetési egyenlegre nézve – ez a GDP 1,0 %-ának megfelelő strukturális egyenleg, amelyet 2008-ra kívánnak elérni. Mivel a program középtávú célkitűzése meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a becslések szerint a GDP majdnem 2 %-ának megfelelő hiány), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány felmerülésével szemben. A program középtávú célkitűzése megfelelő szintű, mert az a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euró-övezet és az ERM II-ben résztvevő tagállamok vonatkozásában javasolt értéktartományon belülre esik és megfelelően tükrözi az adóssághányadot és az átlagos potenciális kibocsátás hosszú távú növekedését.(9) A költségvetési célokhoz kapcsolódó kockázatok nagyjából kiegyensúlyozottak. Szlovéniában az elmúlt években az előrejelzésekhez képest rendre jobban alakult a költségvetés, amit a váratlan bevételkiesés miatt az államháztartási kiadások visszafogására alkalmazott hatékony költségvetési mechanizmus is elősegített. A növekedés emellett a feltételezettnél jobban is alakulhat, ha időben végrehajtják a strukturális reformokat. A célok megvalósítását azonban megnehezítheti az, hogy az adóreform miatti bevételkiesés ellensúlyozását szolgáló kormányzati kiadáscsökkentésekhez hiányzik a világos menetrend, illetve az, hogy nemrégiben döntés született a nyugdíjak bérek szerint történő indexálásának újbóli bevezetéséről. A kötelező kiadások nagy aránya (az összes kiadás több mint 80 %-a) a szabályozási keret merevségéből ered, aminek rugalmasabb módon történő szerkezeti átalakításához még hiányzik a politikai konszenzus.(10) E kockázatértékelés fényében az aktualizált program költségvetési irányvonala elég széles biztonsági sávot tűnik nyújtani ahhoz, hogy szokásos makrogazdasági ingadozások mellett a programidőszak során ne lépjék túl a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-határértéket. A stratégia megfelelőnek tűnik annak biztosítására is, hogy a terveknek megfelelően 2008-ra elérjék a program középtávú célkitűzését. A program középtávú célkitűzése felé vezető kiigazítás üteme azonban nincsen teljes mértékben összhangban a Paktummal, amely a strukturális egyenleg éves javulására vonatkozóan a GDP 0,5 %-ának megfelelő határértéket határoz meg az euró-övezet és az ERM II-ben résztvevő tagállamok számára, és előírja, hogy a kiigazítás mértékének nagyobbnak kell lennie a gazdaságilag kedvezőbb időszakokban. Noha a ciklus feltételei folyamatosan javulnak a programidőszak során, a strukturális egyenleg a tervek szerint csak a GDP 0,25 %-ával fog javulni.(11) A program az átdolgozott Stabilitási és Növekedési Paktum valamint az új magatartási kódex értelmében „nagyobb horderejű szerkezeti reformok” alapján történő átmeneti eltérésre hivatkozik. A strukturális kiigazítás Paktumban előírt ütemétől való eltérést az adóreform miatti bevételkiesés kezelését szolgáló pótlólagos költségvetési erőfeszítések, valamint a várhatóan csak a programidőszak végére záródó negatív kibocsátási rés teszik szükségessé. Az átmeneti eltérés alapját képező strukturális reformok azonban nem megfelelően részletezettek. A program ezen kívül nem tartalmaz költség-haszon elemzést, és nem támasztja alá adatokkal azt, hogy jelentős kedvező hatás éri az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát. Emiatt a program középtávú célkitűzése felé vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérés nincs összhangban az átdolgozott Stabilitási és Növekedési Paktummal.(12) A bruttó államadósság viszonylag alacsony, és a programidőszak során az is marad. Az adósság a becslések szerint 2005-ben a GDP 29,3 %-ára esett. A program úgy tervezi, hogy az adóssághányad a következő két évben enyhén emelkedik, 2007-ben a GDP 29,8 %-án tetőzik. Az adósság az előrejelzések szerint 2008-ra 29,4 %-ra csökken, mivel kedvező hatású állományalkalmazkodásra számítanak.(13) Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Szlovénia magas kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési terhei miatt. A viszonylag alacsony adóssághányad hozzájárul majd a népességelöregedés költségvetési kihatásainak tompításához. Szlovénia azonban továbbra is az állami kiadások nagyon nagy mértékű növekedésével fog szembesülni. Az 1999-es nyugdíjreform jelentősen csillapította a kiadások jövőbeni növekedését, hatásait azonban részben ellensúlyozta az új indexálási szabály (áttérés a bérekhez történő részleges indexálásról a teljes indexálására). Egy idő után szükség lesz majd a nyugdíjrendszer programban is elismert további változtatásaira a kormányzati kiadások jövőbeni növekedésének megfékezésére és a hosszú távú fenntarthatóság kockázatának csökkentésére. Ha a népességelöregedés kiadásai által támasztott nyomások enyhítésére nem hoznak további intézkedéseket, akkor az aláássa az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát. E tekintetben kulcsfontosságú az intézkedések körültekintő tervezése és időben történő elfogadása.(14) Az államháztartás terén tervezett intézkedések nagyjából összhangban vannak a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. Az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága azonban explicit módon nem kerül politikai prioritásként azonosításra. Az intézkedések nincsenek pontosan körülhatárolva és nem teszik lehetővé a stratégia hosszú távú megvalósíthatóságának értékelését.(15) Szlovénia 2005. október 28-án – a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben – benyújtott nemzeti reformprogramja az euró 2007-es bevezetését azonosítja kulcsfontosságú prioritásként. Az aktualizált konvergenciaprogram szoros kapcsolatban áll a nemzeti reformprogram politikai intézkedéseinek átfogó jegyzékével, ugyanis az EMU-hoz való sikeres csatlakozás feltételeinek megteremtésére törekszik azáltal is, hogy javítja az államháztartás minőségét. Mivel azonban számos intézkedést javarészt nem határoztak meg közelebbről, a nemzeti reformprogramban körvonalazott intézkedések költségvetési kihatásait nem vették figyelembe a konvergenciaprogram költségvetési előrejelzéseiben.Az aktualizált program az EU átlag közelében kívánja tartani az inflációt, ezzel párhuzamosan pedig fokozatos költségvetési kiigazítási pályát tervez. A fenti értékelés fényében Szlovénia számára helyénvaló lenne:i. gyorsabban haladni a program középtávú célkitűzésének elérése felé, különösen azáltal, hogy közelebbről is meghatározzák és végrehajtják azokat az intézkedéseket, amelyek a kiadási hányad tervezett csökkentésének alapját képezik, valamint a kiigazítási erőfeszítések programidőszak elejére történő ütemezésén keresztül;ii. további intézkedéseket hozni az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítására, különösen a nyugdíjrendszer kapcsán.AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Szlovénia aktualizált, a 2005–2008. közötti időszakra szóló konvergenciaprogramjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[4], és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:(1) A rendszerváltás miatti, kilencvenes évek elején bekövetkezett hanyatlását követően a szlovén gazdaság teljes mértékben talpra állt és erőteljes növekedésnek indult, a GDP évente átlagosan 4 %-kal nőtt az elmúlt évtized során. Az inflációs nyomásokat sikeresen megfékezték, a fogyasztói árak növekedése 2005 végére az EU átlagát közelítette. Az államháztartási egyenleg 1997-ben romlott és azóta negatív maradt, 2000–2004. között a hiány az ESA95 alapján a GDP átlagosan 3 %-a volt.(2) A konvergenciaprogram megelőző, 2004–2007. közötti időszakra vonatkozó aktualizálásáról szóló, 2005. március 8-i véleményében a Tanács felkérte Szlovéniát, hogy i. ragadjon meg minden lehetőséget az államháztartási hiány csökkentésének gyorsítására és ii. hogy hozzon további intézkedéseket az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítására, amihez hozzátartozik a nyugdíj- és a közegészségügyi rendszer további reformja.(3) Ami a 2005-ös költségvetés-végrehajtást illeti, az államháztartási hiány a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseinek becslése szerint 2005-ben a GDP 1,7 %-ával egyenlő, míg a konvergenciaprogram megelőző aktualizálásában a GDP 2,1 %-át tűzték ki célul. Az előzetes eredmény jobb a vártnál, mivel a várt bevételeket alábecsülték a közvetlen adók 2005. január óta hatályos új rendszere alapján.(4) [2006. február 14]-án/én a Tanács megvizsgálta Szlovéniának a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramját. Az aktualizált program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramok felépítésére vonatkozóan az új magatartási kódexben meghatározott mintát és adatszolgáltatási követelményeket[5].(5) A program alapját képező makrogazdasági forgatókönyv úgy tervezi, hogy a reál GDP 2005. után folyamatosan kb. 4 %-kal növekedik. Ez a szcenárió a jelenleg rendelkezésre álló információk alapján úgy tűnik, hogy valószínűsíthető növekedési feltételezésekre épül. A ciklus feltételei valószínűleg fokozatosan javulni fognak, a negatív kibocsátási rés – amely a becslések szerint 2005-ben a GDP 1 %-a volt – az előrejelzések szerint az időszak végére zárul. A program inflációra tett becslései szintén valószerűnek tűnnek. A Stabilitási és Növekedési Paktum szerinti „nagyobb horderejű szerkezeti reformok” vonatkozásában a program átfogó szociális és gazdasági reformokat mutat be, amelyek a szlovén ipar versenyképességének javítására irányulnak, és amelyek végrehajtása 2005-ben megkezdődött. Ezek 2008-tól kezdve várhatóan több, mint 5 %-ra növelik a GDP éves átlagos növekedését. A program ezt alátámasztó elemzése nem megfelelőképpen részletezett, a növekedésre gyakorolt várható hatás pedig nagyon optimista.(6) Az aktualizált program az EMU-hoz való sikeres csatlakozás feltételeinek megteremtésére összpontosít, de ezzel egy időben az EU átlagos jövedelmi szintjéhez is igyekszik felzárkózni. A költségvetési stratégia jóval a GDP 3 %-a alatt kívánja tartani az államháztartási hiányt és 2008-ra szeretné elérni a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzést, a Stabilitási és Növekedési Paktumnak megfelelően. Ennek elérésére a program adóreform-intézkedéseket (amelyek a bevételi hányad GDP 1,8 %-ának megfelelő csökkenését eredményezik) és kiadás oldali intézkedéseket (amelyek a kiadási hányad GDP 2,5 %-ának megfelelő csökkenését eredményezik) hirdet meg. A program a programidőszak végére ütemezett konszolidációs pályát tervez. A programidőszak kezdetén az államháztartási hiány várhatóan a GDP 1,7 % körül stagnál, majd lassan csökken, 2007-re 1,4 %-ra, majd 2008-ban a GDP 1,0 %-ára. Az új aktualizálás nagyjából változatlan makrogazdasági forgatókönyv mellett a megelőző programhoz képest egy évvel elhalasztja a GDP 1 %-ában meghatározott hiány elérésének célját.(7) A közösen megállapított módszertan használatával számított strukturális egyenleg (a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után) várhatóan a GDP mintegy 0,25 %-val javul a programidőszak során. A program a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzést a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiányként állapítja meg, amelyet 2008-ra kívánnak megvalósítani. Mivel a program középtávú célkitűzése meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a becslések szerint a GDP majdnem 2 %-ának megfelelő hiány), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány felmerülésével szemben. A program középtávú célkitűzése megfelelő szintű, mert az a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euró-övezet és az ERM II-ben résztvevő tagállamok vonatkozásában javasolt értéktartományon belülre esik és megfelelően tükrözi az adóssághányadot és az átlagos potenciális kibocsátás hosszú távú növekedését.(8) A program költségvetési előrejelzéseinek kockázatai nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek. Szlovéniában egyfelől az elmúlt években az előrejelzésekhez képest rendre jobban alakult a költségvetés, amit a váratlan bevételkiesés miatt az államháztartási kiadások visszafogására alkalmazott hatékony költségvetési mechanizmus is elősegített. A növekedés emellett a feltételezettnél jobban is alakulhat, ha időben végrehajtják a strukturális reformokat. A célok megvalósítását azonban jócskán akadályozhatja az, hogy az adóreform miatti bevételkiesés ellensúlyozását szolgáló kormányzati kiadáscsökkentésekhez hiányzik a világos menetrend, illetve az, hogy nemrégiben döntés született a nyugdíjak bérek szerint történő indexálásának újbóli bevezetéséről. A kötelező kiadások nagy aránya (az összes kiadás több mint 80 %-a) a szabályozási keret merevségéből ered, aminek rugalmasabb módon történő szerkezeti átalakításához még hiányzik a politikai konszenzus.(9) E kockázatértékelés fényében a program költségvetési irányvonala elég széles biztonsági sávot tűnik biztosítani ahhoz, hogy szokásos makrogazdasági ingadozások mellett ne lépjék túl a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-határértéket a programidőszak során. Emellett megfelelőnek tűnik annak biztosítására, hogy a terveknek megfelelően 2008-ra elérjék a program középtávú célkitűzését. A program középtávú célkitűzése irányában történő kiigazításnak a program által implikált üteme azonban nem felel meg teljes mértékben a Stabilitási és Növekedési Paktumnak, amely előírja, hogy az euró-övezetben és az ERM II-ben résztvevő tagállamokban a strukturális egyenleget évente a GDP 0,5 %-ával kell javítani, és a gazdaságilag kedvező időszakokban ennél magasabb, a gazdaságilag kedvezőtlen időszakokban pedig ennél alacsonyabb kiigazítást kell alkalmazni. Noha a ciklus feltételei folyamatosan javulnak a programidőszak során, a strukturális egyenleg a tervek szerint csak a GDP 0,25 %-ával fog javulni.(10) A Stabilitási és Növekedési Paktum szerint a program középtávú célkitűzése felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor illetve a program középtávú célkitűzésétől való átmeneti eltérés engedélyezésekor figyelembe kell venni azokat a „nagyobb horderejű szerkezeti reformokat”, amelyek érezhető hatást gyakorolnak az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára. A programban vázolt középtávú költségvetési stratégia átmeneti eltérést tartalmaz a program középtávú célkitűzése felé vezető kiigazítási pályától. A fent említett gazdasági reformok fokozatos végrehajtásakor, azaz 2005. és 2007. között egyáltalán nem, vagy csak kis mértékben kerül sor a program középtávú célkitűzését szolgáló kiigazításra. Az átmeneti eltérés alapját képező strukturális reformok azonban nem megfelelően részletezettek. A program ezen kívül nem tartalmaz költség-haszon elemzést, és nem támasztja alá adatokkal azt, hogy jelentős kedvező hatás éri az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát. Emiatt a program középtávú célkitűzése felé vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérés nincs összhangban az átdolgozott Stabilitási és Növekedési Paktummal.(11) A bruttó államadósság 2005-ben a becslések szerint a elérte a GDP 29,0 %-át, amely jóval a Szerződésben meghatározott, a GDP 60 %-át kitevő referenciaérték alatt van. A program úgy tervezi, hogy az adóssághányad a következő két évben enyhén emelkedik, 2007-ben 29,8 %-on tetőzik. Az adósság az előrejelzések szerint 2008-ra a GDP 29,4 %-ára esik.(12) Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Szlovénia magas kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési terhei miatt[6]. A viszonylag alacsony adóssághányad hozzájárul majd a népességelöregedés költségvetési kihatásainak tompításához. Szlovénia azonban továbbra is az állami kiadások nagyon nagy mértékű növekedésével fog szembesülni. Az 1999-es nyugdíjreform jelentősen csillapította a kiadások jövőbeni növekedését, hatásait azonban részben ellensúlyozta az új indexálási szabály (áttérés a bérekhez történő részleges indexálásról a teljes indexálására). Egy idő után szükség lesz majd a nyugdíjrendszer programban is elismert további változtatásaira a kormányzati kiadások jövőbeni növekedésének megfékezésére és a hosszú távú fenntarthatóság kockázatának csökkentésére. Ha a népességelöregedés kiadásai által támasztott nyomások enyhítésére nem hoznak további intézkedéseket, akkor az aláássa az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát. E tekintetben kulcsfontosságú az intézkedések körültekintő tervezése és időben történő elfogadása.(13) Az államháztartás terén tervezett intézkedések nagyjából összhangban vannak a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. Az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága azonban explicit módon nem kerül politikai prioritásként azonosításra. Az intézkedések nincsenek pontosan körülhatárolva és nem teszik lehetővé a stratégia hosszú távú megvalósíthatóságának értékelését.(14) Szlovénia 2005. október 28-án – a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben – benyújtott nemzeti reformprogramja az euró 2007-es bevezetését azonosítja kulcsfontosságú prioritásként. Az aktualizált konvergenciaprogram szoros kapcsolatban áll a nemzeti reformprogram politikai intézkedéseinek átfogó jegyzékével, ugyanis az EMU-hoz való sikeres csatlakozás feltételeinek megteremtésére törekszik azáltal is, hogy javítja az államháztartás minőségét. Mivel azonban számos intézkedést javarészt nem határoztak meg közelebbről, a nemzeti reformprogramban körvonalazott intézkedések költségvetési kihatásait nem vették figyelembe a konvergenciaprogram költségvetési előrejelzéseiben.A fenti értékelésre tekintettel a Tanács megállapítja, hogy a program az EU átlag közelében kívánja tartani az inflációt, ezzel párhuzamosan pedig fokozatos költségvetési kiigazítási pályát tervez. A Tanács véleménye szerint Szlovénia számára helyénvaló lenne:i. gyorsabban haladni a program középtávú célkitűzésének elérése felé, különösen azáltal, hogy közelebbről is meghatározzák és végrehajtják azokat az intézkedéseket, amelyek a kiadási hányad tervezett csökkentésének alapját képezik, valamint a kiigazítási erőfeszítések programidőszak elejére történő ütemezésén keresztül;ii. további intézkedéseket hozni az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítására, különösen a nyugdíjrendszer kapcsán.A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reál GDP (%-os változás) | KP 2005. dec. | 4,2 | 3,9 | 4,0 | 4,0 | 3,8 |COM 2005. nov. | 4,2 | 3,8 | 4,0 | 4,2 | nincs adat |KP 2005. jan. | 4,0 | 3,8 | 3,9 | 4,0 | nincs adat |HICP-infláció (%) | KP 2005. dec. | 3,6 | 2,5 | 2,5 | 2,4 | 2,4 |COM 2005. nov. | 3,6 | 2,6 | 2,5 | 2,5 | nincs adat |KP 2005. jan. | 3,6 | 3,0 | 2,7 | 2,6 | nincs adat |Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | KP 2005. dec.1 | -1,4 | -1,2 | -0,7 | -0,3 | 0,0 |COM 2005. nov.5 | -1,2 | -0,9 | -0,5 | 0,2 | nincs adat |KP 2005. jan.1 | -1,2 | -1,2 | -1,3 | -1,3 | nincs adat |Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. dec. | -2,1 | -1,7 | -1,7 | -1,4 | -1,0 |COM 2005. nov. | -2,1 | -1,7 | -1,9 | -1,6 | nincs adat |KP 2005. jan. | -2,1 | -2,1 | -1,8 | -1,1 | nincs adat |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. dec. | -0,5 | -0,2 | -0,3 | -0,1 | 0,2 |COM 2005. nov. | -0,2 | -0,1 | -0,4 | -0,2 | nincs adat |KP 2005. jan. | -0,3 | -0,4 | -0,2 | 0,4 | nincs adat |Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. dec.1 | -1,4 | -1,2 | -1,4 | -1,3 | -1,0 |COM 2005. nov. | -1,5 | -1,5 | -1,7 | -1,7 | nincs adat |KP 2005. jan.1 | n,a | n,a | n,a | n,a | nincs adat |Strukturális egyenleg2 (a GDP %-ában) | KP 2005. dec.3 | -1,4 | -1,2 | -1,4 | -1,3 | -1,0 |COM 2005. nov.4 | -1,5 | -1,5 | -1,7 | -1,7 | nincs adat |KP 2005. jan. | n,a | n,a | n,a | n,a | nincs adat |Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | KP 2005. dec. | 29,5 | 29,0 | 29,6 | 29,8 | 29,4 |COM 2005. nov. | 29,8 | 29,3 | 29,5 | 29,2 | nincs adat |KP 2005. jan. | 30,2 | 30,7 | 30,9 | 29,7 | nincs adat |Megjegyzések: 1 A Bizottság szolgálatainak számításai a program információi alapján. 2 Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (ugyanúgy, mint a megelőző sorokban) az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után. 3 A programban nincsenek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések. 4 A Bizottság szolgálatainak előrejelzéseiben nincsenek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések. 5 A 2004–2007. közötti időszak lehetséges becsült növekedési értékei alapján (rendre 3,7%, 3,5%, 3,5% és 3,5%). Forrás: Konvergenciaprogram (KP); a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi gazdasági előrejelzései (COM); a Bizottság szolgálatainak számításai. |[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett valamennyi dokumentum megtalálható a következő internetes oldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleménye az ECOFIN-Tanács által 2005. október 11-én elfogadott következő dokumentumról: „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásával kapcsolatos pontosítások, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan”.[3] A program hiányosságokat mutat az új magatartási kódex által előírt kötelező és opcionális adatok biztosításának terén. Hiányoznak különösen a munkaerő-produktivitás növekedésére vonatkozó kötelező adatok. Szintén hiányoznak a munkaerőpiaci fejleményekre, az ágazati egyenlegekre és az államadósság alakulására vonatkozó egyes opcionális adatok. Hiányzik az a táblázat, amely feladatkörök szerint megosztott államháztartási kiadásokat mutatja.[4] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett dokumentumok megtalálhatók a következő internetes oldalon:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] A program hiányosságokat mutat az új magatartási kódex által előírt kötelező és opcionális adatok biztosításának terén. Hiányoznak különösen a munkaerő-produktivitás növekedésére vonatkozó kötelező adatok). Szintén hiányoznak a munkaerőpiaci fejleményekre, az ágazati egyenlegekre és az államadósság alakulására vonatkozó egyes opcionális adatok. Hiányzik az a táblázat, amely feladatkörök szerint megosztott államháztartási kiadásokat mutatja.[6] A hosszú távú fenntarthatósággal kapcsolatos részletek a program Bizottság szolgálatai által végzett technikai értékelésében találhatók:(http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).


title: 2005/175/EK: A Bizottság ajánlása (2005. március 1.) a 2005-ös évre az élelmiszerek hatósági ellenőrzésére irányuló koordinációs programról (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               5.3.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 59/27

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2005. március 1.)
   a 2005-ös évre az élelmiszerek hatósági ellenőrzésére irányuló koordinációs programról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   (2005/175/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel az élelmiszerek hatósági ellenőrzéséről szóló, 1989. június 14-i 89/397/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 14. cikke (3) bekezdésére,
   az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               A belső piac megbízható működése céljából közösségi szinten szükséges szabályozni az élelmiszerek hatósági ellenőrzése tagállamok által történő harmonizált végrehajtásának javítására tervezett koordinált élelmiszer-ellenőrzési programokat.

               (2)

               Az ilyen programoknak az élelmiszerekről szóló – különösen a közegészségi és fogyasztói érdekek védelmére, valamint a tisztességes kereskedelmi gyakorlatok biztosítására tervezett – közösségi jogszabályoknak való megfelelésre kell helyezniük a hangsúlyt.

               (3)

               A 89/397/EGK irányelv megállapítja az élelmiszerek hatósági ellenőrzésének – beleértve a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai által elvégzendő ellenőrzéseket – elvégzésére vonatkozó általános elveket. Előírja továbbá a Bizottság számára, hogy évente továbbítson egy, az ellenőrzések koordinált programjára vonatkozó ajánlást a következő évre.

               (4)

               Az élelmiszerek hatósági ellenőrzésére vonatkozó koordinált programról szóló, 2003. december 19-i bizottsági ajánlás (2) bizonyos ajánlásokat állapít meg a hatósági ellenőrzések – beleértve a nyers vagy termizált tejből készült sajtok bakteriológiai biztonságosságának értékelését – koordinált programjára. Ezt a vizsgálatot ki kell terjeszteni a pasztőrözött tejből készült sajtok egyéb kategóriáira, hogy egyértelmű következtetéseket lehessen levonni e termékek biztonságosságára vonatkozóan.

               (5)

               Az élelmiszerek hatósági ellenőrzésével kapcsolatos további intézkedésekről szóló, 1993. október 29-i 93/99/EGK tanácsi irányelv (3) kiegészíti a 89/397/EGK irányelvben megállapított szabályokat. Előírja, hogy a 89/397/EGK irányelv 7. cikkében említett tagállami hatósági laboratóriumoknak meg kell felelniük a – most az EN ISO 17025:2000-rel felváltott – EN 45000 sorozatú európai szabványban megállapított kritériumoknak.

               (6)

               A koordinált programok végrehajtása nem érinti a tagállamok által nemzeti ellenőrzési programjaik keretében elvégzett más hatósági ellenőrzéseket.

               (7)

               A nemzeti programok és a koordinált programok egyidejű végrehajtásából következő eredmények olyan információkkal és tapasztalatokkal szolgálhatnak, amelyekre a jövőbeni ellenőrzési tevékenységek és jogszabályalkotás alapulhat,

         AJÁNLJA:
   1.   Hogy 2005. során a tagállamok vizsgálatokat és ellenőrzéseket végezzenek, beleértve – amennyiben jelezték – a mintavételt és e minták laboratóriumokban történő analizálását, az alábbiak céljából:

               a)

               a pasztőrözött tejből készült sajtok bakteriológiai biztonságosságának értékelése (a 2004-es évre az élelmiszerek hatósági ellenőrzésére vonatkozó koordinált programról szóló, 2003. december 19-i ajánlást követően 2004-ben megkezdett koordinált program folytatása);

               b)

               a vegyes saláták bakteriológiai biztonságosságának értékelése a Listeria monocytogenes tekintetében;

               c)

               a baromfihús biztonságosságának, minőségének és címkézésének értékelése a vízvisszatartó anyagok alkalmazása tekintetében;

               d)

               egyes, csecsemők és kisgyermekek számára készült élelmiszerek biztonságosságának értékelése, a nitrát- és patulinérték tekintetében.

         2.   Noha a mintavételi és/vagy a vizsgálati arányokat ez a rendelet nem határozza meg, a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy ezen arányok elegendőek ahhoz, hogy minden egyes tagállamban a vizsgált témára vonatkozó áttekintést nyújtsanak.
   3.   A tagállamoknak kérés szerint – az eredmények összehasonlíthatóságának fokozását segítendő – információval kell szolgálniuk az I–IV. mellékletben megállapított nyilvántartási lapok formátumát alkalmazva. Legkésőbb 2006. május 1-jéig kell megküldeni ezt az információt a Bizottságnak, egy olyan értelmező jelentéssel együtt, amelynek tartalmaznia kell a jelentésekre és a megtett intézkedések végrehajtására vonatkozó megjegyzéseket.
   4.   A 2005-ös évi koordinált program szerint analizálandó élelmiszereket a 93/99/EGK irányelv 3. cikkének megfelelő hatósági laboratóriumoknak kell benyújtani. Ennek ellenére azonban, ha egyes, az ezen ajánlás hatálya alá tartozó analízisek vonatkozásában a tagállamokban nem léteznek ilyen laboratóriumok, a tagállamok kijelölhetnek más, az ilyen analízisek elvégzésére kapacitással rendelkező laboratóriumokat.
   5.   A pasztőrözött tejből készült sajtok bakteriológiai biztonságossága
   5.1.   A 2005-ös évi koordinált program alkalmazási köre
   A program ezen elemének célja – annak érdekében, hogy kiterjedjen a termizálásnál magasabb hőkezelésnek (azaz pasztörizálás) alávetett tejből készült sajtokra –, hogy folytassa a 2004-es évi koordinált program értelmében 2004-ben elkezdett mikrobiológiai vizsgálatot, amely csak a nyers vagy termizált tejből készült sajtokra helyezte a hangsúlyt. A koordinált program ilyen kiterjesztése azért ajánlott, hogy a sajtok biztonságosságára vonatkozó egyértelmű következtetéseket le lehessen vonni. Annak érdekében, hogy egy általános áttekintés álljon rendelkezésre erre az ágazatra vonatkozóan, e vizsgálat eredményeit a 2004-es eredményekkel együtt fogják elemezni és szolgáltatni.
   5.2.   Mintavételi és analitikai módszer
   A vizsgálatoknak a pasztörizációs eljárásnak alávetett tejből készült friss, lágy és félkemény sajtokra kell kiterjedniük. A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak a Salmonella és a Listeria monocytogenes jelenlétének vizsgálata és a Staphylococcus aureus és az Escherichia coli számbavétele céljából e termékekből – beleértve az importált termékeket is – reprezentatív mintákat kell venniük, mind a termelési szinten, mind a kiskereskedelmi szinten. Ha kimutatják a Listeria monocytogenest, e baktériumok számát meg kell számolni. Amennyiben a mintákat kiskereskedelmi szinten veszik, a vizsgálatok a Salmonella jelenlétére és a Listeria monocytogenes számbavételére korlátozhatók. Az egyenként legalább egyszáz gramm méretű, vagy – ha egyszáz grammnál kevesebb – egy sajtból álló mintákat higiénikusan kell kezelni, hűtött szállítótartályokban kell elhelyezni, és analízisre haladéktalanul a laboratóriumba kell küldeni.
   A laboratóriumok számára lehetővé kell tenni, hogy választásuknak megfelelő módszert alkalmazzanak, feltéve, hogy annak teljesítményszintje megfelel az elérendő célnak. Ennek ellenére, az ISO 6785 vagy EN/ISO 6579 szabvány legfrissebb változata ajánlott a Salmonella kimutatására, az EN/ISO 11290-1 és 2 szabvány legfrissebb változata ajánlott a Listeria monocytogenes kimutatására, az EN/ISO 6888-1 vagy 2 szabvány legfrissebb változata ajánlott a Staphylococcus aureus számbavételére, és az ISO 11866-2,3 vagy ISO 16649-1,2 szabvány legfrissebb változata ajánlott az Escherichia coli számbavételére. A hatáskörrel rendelkező hatóságok által elismert további egyenértékű módszerek szintén alkalmazhatók.
   A mintavétel általános szintjét a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak megítélésére kell bízni.
   Az ellenőrzések eredményeit az I. mellékletben megállapított nyilvántartásilap-mintába kell feljegyezni.
   6.   A vegyes saláták bakteriológiai biztonságossága a Listeria monocytogenes tekintetében
   6.1.   A 2005-ös évi koordinált program alkalmazási köre
   A legutóbbi évek során a fogyasztásra kész élelmiszerek, mint például a nyers zöldségeket és más összetevőket, mint például húst vagy halászati termékeket tartalmazó vegyes saláták fogyasztása. Az ilyen fajta termék a patogén baktériumok, mint például a Listeria monocytogenes jelenlétének tulajdoníthatóan potenciális kockázatot jelenthet a közegészségre. Az egyedi higiéniai intézkedések – beleértve a megfelelő felhasználhatósági időtartamot és a hőmérsékletellenőrzést – végrehajtása alapvető a termékben ténylegesen jelenlévő patogén baktériumok növekedésének elkerülése és a közegészség védelme érdekében.
   A program ezen elemének célja, hogy a Listeria monocytogenes tekintetében értékelje a nyers zöldségeket és más összetevőket, mint például húst vagy halászati termékeket tartalmazó előkevert saláták mikrobiológiai biztonságosságát, a magas szintű fogyasztóvédelem elősegítése és e baktériumoknak az ilyen termékekben való előfordulási gyakoriságára vonatkozó információk gyűjtése érdekében.
   6.2.   Mintavételi és analitikai módszer
   A vizsgálatoknak az olyan előcsomagolt, vegyes nyerszöldségből készült salátákra kell kiterjedniük, amelyek húst vagy halászati termékeket vagy más olyan összetevőket tartalmaznak, amelyeket:

               a)

               a végső csomagolásban nem hőkezeltek;

               b)

               hűtve kell tárolni;

               c)

               hőkezelés nélküli fogyasztásra szántak, vagy amelyek a fogyasztást megelőző hőkezelés nélkül is fogyaszthatók.

         A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak e termékekből kiskereskedelmi szinten – lehetőleg bevásárlóközpontokban – kell mintát venniük, a Listeria monocytogenes jelenlétének és ugyanakkor számbavételének vizsgálata céljából. Egy minta egy mintaegységből (egy bontatlan csomag) áll. A – lehetőség szerint a lejárati időhöz közel vett –mintákat hűtött szállítótartályokba kell helyezni, és analízisre haladéktalanul a laboratóriumba kell küldeni. A termék tárolási hőmérsékletét és felhasználhatósági időtartamát a mintavétel időpontjában fel kell jegyezni, és ezt az információt a vizsgálati eredményeket kísérő értelmező jelentésben fel kell tüntetni.
   A laboratóriumban a mintát kezelni kell annak biztosítása érdekében, hogy minden összetevő alaposan összekeveredjen.
   Az EN/ISO 11290-1 és 2 szabvány legfrissebb változata ajánlott a Listeria monocytogenes kimutatására és számbavételére. Ennek ellenére a laboratóriumok számára lehetővé kell tenni, hogy választásuknak megfelelő módszert alkalmazzanak, feltéve, hogy annak teljesítményszintje megfelel az elérendő célnak.
   A mintavétel általános szintjét a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak megítélésére kell bízni.
   Ezen ellenőrzések eredményeit a II. mellékletben megállapított nyilvántartásilap-mintába kell feljegyezni.
   7.   A baromfihús biztonságossága, minősége és címkézése a vízvisszatartó anyagok alkalmazása tekintetében
   7.1.   A 2005-ös évi koordinált program alkalmazási köre
   Egy, az egyes tagállamokban nemrégen végzett mintavétel jelentős számú, túlzott mértékű hozzáadott vizet és a baromfihúsban és a baromfihúsból készült termékekben vízvisszatartó anyagként használt hidrolizált fehérjéket tartalmazó forgalomba hozott terméket mutatott.
   A friss baromfihús kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1971. február 15-i 71/118/EGK tanácsi irányelv (4) 5. cikkének (1) bekezdése megtiltja az olyan friss baromfihús forgalomba hozatalát, amelyek esetében kimondottan a vízvisszatartást elősegítő anyagokat alkalmaztak.
   Egy új keletű bizottsági szakmai munkadokumentum (SEC(2004) 1130) szintén felhívta a tagállamok figyelmét arra, hogy noha a baromfikészítményekben és -termékekben vízvisszatartó anyagok felhasználhatók, azokat a tagállamok által jóváhagyott helyes gyakorlati kódexeknek vagy a helyes gyártási gyakorlatoknak megfelelően, valamint a fogyasztóvédelemre alkalmazandó szabályokra – beleértve az élelmiszerek címkézésre vonatkozó jogszabályokat – való kellő tekintettel kell alkalmazni, az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2000 március 20-i 2000/13/EK irányelv (5) rendelkezéseinek megfelelően.
   A program ezen elemének célja a 71/118/EGK irányelv helyes végrehajtásának közösségi szinten történő igazolása a vízvisszatartó anyagoknak a hűtött és fagyasztott baromfihúsban (csirkemell) történő felhasználása, valamint a fagyasztott baromfi (csirkemell) készítményekben történő felhasználása vonatkozásában, a fogyasztóvédelem elősegítése és a helyes címkézés ellenőrzése érdekében.
   7.2.   Mintavételi és analitikai módszer
   A mintavétel, az analízis és az eredmények számítása tekintetében a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak az V. mellékletben leírt analitikai eljárást kell követniük.
   Ajánlatos a mintavételt a fagyasztott csirkemell nagykereskedelmi készleteire, valamint a hűtött és fagyasztott csirkemell kiskereskedelmi kiszereléseire összpontosítani. A mintavétel átfogó szintjét a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak megítélésére kell bízni.
   Az ellenőrzések eredményeit a III. mellékletben megállapított lapmintába kell feljegyezni.
   8.   Egyes, a csecsemők és kisgyermekek számára készült élelmiszerek biztonságossága a nitrát- és patulinértékek tekintetében
   8.1.   A 2005-ös évi koordinált program alkalmazási köre
   A toxikológiailag elfogadható szinteket meghaladó mértékű szennyező anyagokat tartalmazó élelmiszerek a közegészségre – különösen a populáció olyan érzékeny csoportjaira, mint a csecsemők és a kisgyermekek – potenciális kockázatot jelenthetnek. A szennyező anyagok jelenléte a helyes gyártási vagy mezőgazdasági gyakorlatokkal csökkenthető.
   A közegészség védelme érdekében, az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok legmagasabb értékének meghatározásáról szóló, 2001. március 8-i 466/2001/EK rendelet (6) és a 466/2001/EK rendeletnek a csecsemők és kisgyermekek számára készült élelmiszerekben található nitrát tekintetében történő módosításáról szóló, 2004. április 7-i 655/2004/EK bizottsági rendelet (7) meghatározta a csecsemők és a kisgyermekek számára készült élelmiszerekben előforduló nitrát és patulin egyedi legmagasabb értékét.
   A program ezen elemének célja annak igazolása, hogy a csecsemők és a kisgyermekek számára szánt, forgalomba hozott élelmiszerek nem haladják meg a közösségi jogszabályokban a magas szintű fogyasztóvédelem biztosítása érdekében a nitrátra és a patulinra megállapított legmagasabb értékeket.
   8.2.   Mintavételi és analitikai módszer
   A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak reprezentatív mintákat kell venniük a csecsemők és kisgyermekek számára készült élelmiszerekből, különösen a sárgarépát, burgonyát, leveles zöldségeket és almából készült termékeket tartalmazó élelmiszerekből – különösen kiskereskedelmi szinten – anélkül, hogy figyelmen kívül hagynák a termelést és a behozatalt (ha releváns), a nitrát (sárgarépát, burgonyát és leveles zöldségeket tartalmazó élelmiszerek) és a patulin (feldolgozott gabonaalapú élelmiszereken kívüli almából készült termékeket tartalmazó élelmiszerek) vizsgálata céljából.
   A nitrát- és patulinértékek hatósági ellenőrzésére az alábbi közösségi jogszabályokban meghatározott mintavételi és analitikai módszerek ajánlottak:

               —

               a növényi és állati eredetű termékekben és azok felszínén található peszticid-szermaradványok hatósági ellenőrzésére szolgáló közösségi mintavételi módszerek megállapításáról és a 79/700/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2002. július 11-i 2002/63/EK bizottsági irányelv (8), a nitrát tekintetében,

               —

               az élelmiszerek patulintartalmának hatósági ellenőrzésére szolgáló mintavételi és vizsgálati módszerek meghatározásáról szóló, 2003. augusztus 11-i 2003/78/EK bizottsági irányelv (9), a patulin tekintetében.

         A mintavétel átfogó szintjét a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságainak megítélésére kell bízni.
   Az ellenőrzések eredményeit a IV. mellékletben megállapított lapmintába kell feljegyezni.

      Kelt Brüsszelben, 2005. március 1-jén.

            a Bizottság részéről

         Markos KYPRIANOU

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 186., 1989.6.30., 23. o.

      (2)  HL L 6., 2004.1.10., 29. o.

      (3)  HL L 290., 1993.11.24., 14. o. A legutóbb az 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított irányelv.

      (4)  HL L 55., 1971.3.8., 23. o. A legutóbb a 807/2003/EK rendelettel (HL L 122., 2003.5.16., 36. o.) módosított irányelv.

      (5)  HL L 109., 2000.5.6., 29. o. A legutóbb a 2003/89/EK irányelvvel (HL L 308., 2003.11.25., 15. o.) módosított irányelv.

      (6)  HL L 77., 2001.3.16., 1. o. A legutóbb a 208/2005/EK rendelettel (HL L 34., 2005.2.8., 3. o.) módosított rendelet.

      (7)  HL L 104., 2004.4.8., 48. o.

      (8)  HL L 187., 2002.7.16., 30. o.

      (9)  HL L 203., 2003.8.12., 40. o.

   I. MELLÉKLET
   A PASZTŐRÖZÖTT TEJBŐL KÉSZÜLT SAJTOK BAKTERIOLÓGIAI BIZTONSÁGOSSÁGA
   Tagállam: _

               Baktériumcsoportok/kritériumok (1)

               Mintavételi szakasz

               Termékazonosítás

               Minták száma

               Analízis eredményei (2)

               Megtett intézkedések (szám és fajta) (3)

               K

               E

               N

                  Salmonella spp.

               n=5 c=0
               25 g-ban nincs jelen

               Termelési

               érleletlen lágy (friss) sajt

               érlelt lágy sajt

               félkemény sajt

               Kiskereskedelmi

               érleletlen lágy (friss) sajt

               érlelt lágy sajt

               félkemény sajt

                  Staphylococcus aureus

               n=5 c=2
               m=100 cfu/g
               M=1 000 cfu/g

               Termelési

               érleletlen lágy (friss) sajt

               érlelt lágy sajt

               félkemény sajt

               Kiskereskedelmi

               érleletlen lágy (friss) sajt

               érlelt lágy sajt

               félkemény sajt

                  Escherichia coli

               n=5 c=2
               m=100 cfu/g
               M=1 000 cfu/g

               Termelési

               érleletlen lágy (friss) sajt

               érlelt lágy sajt

               félkemény sajt

               Kiskereskedelmi

               érleletlen lágy (friss) sajt

               érlelt lágy sajt

               félkemény sajt

               H

               J

               ≤ 100 cfu/g

               > 100 cfu/g

                  Listeria monocytogenes

               n=5 c=0
               25 g-ban nincs jelen

               Termelési

               érleletlen lágy (friss) sajt

               érlelt lágy sajt

               félkemény sajt

               Kiskereskedelmi

               érleletlen lágy (friss) sajt

               érlelt lágy sajt

               félkemény sajt

      (1)  A leveendő mintavételi egységek száma (n) csökkenthető kiskereskedelmi szinten történő mintavétel esetén. Amennyiben csökkentett mintavételt alkalmaznak, ezt a jelentésben jelezni kell.

      (2)  K=Kielégítő, E=Elfogadható, N=Nem kielégítő; a Listeria monocytogenes esetében H=Hiány, J=Jelenlét. A Staphylococcus aureus és az Escherichia coli vonatkozásában az eredmény akkor kielégítő, ha minden észlelt érték < m, elfogadható, ha a c értékek maximuma m és M között van, és nem kielégítő, ha egy vagy több érték > M vagy több, mint az m és M közötti c értékek.

      (3)  A végrehajtási intézkedések jelentése vonatkozásában ajánlatos a következő kategóriákat használni: szóbeli figyelmeztetés, írásbeli figyelmeztetés, a létesítmény fokozott ellenőrzése szükséges, termék visszahívása szükséges, közigazgatási szankció, bírósági intézkedés, egyéb.
   II. MELLÉKLET
   A VEGYES SALÁTÁK MIKROBIOLÓGIAI BIZTONSÁGOSSÁGA
   (A Listeria monocytogenes vonatkozásában)
   Tagállam: _

               Bakteriális kórokozók

               Termékazonosítás (1)

               Minták száma

               Analízis eredményei

               Megtett intézkedések (szám és fajta) (2)

               Kimutatás 25 g-ban

               Számbavétel cfu/g

               Hiány

               Jelenlét

               <10

               10–99

               100–999

               ≥1 000

                  Listeria monocytogenes

      (1)  A terméket a főbb összetevői alapján kell azonosítani.

      (2)  A végrehajtási intézkedések jelentése vonatkozásában ajánlatos a következő kategóriákat használni: szóbeli figyelmeztetés, írásbeli figyelmeztetés, a létesítmény fokozott ellenőrzése szükséges, termék visszahívása szükséges, közigazgatási szankció, bírósági intézkedés, egyéb.
   III. MELLÉKLET
   BAROMFIHÚS BIZTONSÁGOSSÁGA, MINŐSÉGE ÉS CÍMKÉZÉSE A VÍZVISSZATARTÓ ANYAGOK FELHASZNÁLÁSA VONATKOZÁSÁBAN
   Tagállam: _

               Mintakód

               A termék neve és a címke leírása

               Csomagoló/Feldolgozó és állat-egészségügyi jelölés

               Összetevők listája

               Címke: csirkenyilatkozat

               %
               nedvesség

               %
               zsír

               %
               nitrogén

               %
               fehérje

               %
               hamu

               Hidroxiprolin
               g/100 g

               Többlethidroxiprolin
               g/100 g

               %
               szénhidrát

               Számított csirketartalom
               3.85 faktoralkalmazásával

               Korrigált csirketartalom
               Ha a hydrxiprolin nagyobb mint 0.08

               Megtett intézkedések
               (szám és fajta) (1)

      (1)  A végrehajtási intézkedések jelentése vonatkozásában ajánlatos a következő kategóriákat használni: szóbeli figyelmeztetés, írásbeli figyelmeztetés, a létesítmény fokozott ellenőrzése szükséges, termék visszahívása szükséges, közigazgatási szankció, bírósági intézkedés, egyéb.
   IV. MELLÉKLET
   A CSECSEMŐK ÉS KISGYERMEKEK SZÁMÁRA KÉSZÜLT BIZONYOS ÉLELMISZEREK BIZTONSÁGOSSÁGA A NITRÁT- ÉS A PATULINÉRTÉKEK TEKINTETÉBEN
   Tagállam: _
   1.   NITRÁT

               Mintavételi szakasz

               Termékazonosítás

               Minták száma

               Analízis eredményei (mg/kg)

               Megtett intézkedések
               (szám és fajta) (1)

               <100

               100–150

               151–200

               >200

               Kiskereskedelem

               Termelés

               Behozatal
               (ha van)

   2.   PATULIN

               Mintavételi szakasz

               Termékazonosítás

               Minták száma

               Analízis eredményei (μg/kg)

               Megtett intézkedések
               (szám és fajta) (1)

               <10

               10–25

               >25

               Kiskereskedelem

               Termelés

               Behozatal
               (ha van)

      (1)  A végrehajtási intézkedések jelentése vonatkozásában ajánlatos a következő kategóriákat használni: szóbeli figyelmeztetés, írásbeli figyelmeztetés, a létesítmény fokozott ellenőrzése szükséges, termék visszahívása szükséges, közigazgatási szankció, bírósági intézkedés, egyéb.
   V. MELLÉKLET
   ANALITIKAI ELJÁRÁS
   A csirkemellből készült termékekben a csirke- vagy hozzáadottvíz-tartalom és a kollagén alapú fehérjék meghatározására vonatkozó eljárás
   FRISS CSIRKEMELL (HŰTÖTT VAGY FAGYASZTOTT)
   Ha a csirkemell nem tartalmaz hozzáadott fehérjéket, stabilizátorokat, vagy más összetevőket, akkor a hozzáadott víz kiszámítására alkalmazott módszer az idegen vízre vonatkozó hivatalos EK-módszert (1538/91/EGK bizottsági rendelet (1)), használja. A hivatalos módszerhez használt minták minimális száma 5 kicsontozott, bőr nélküli csirkemell. A hozzáadott víz a víz/fehérje aránynak a kicsontozott, bőr nélküli csirkemellben lévő idegen vízzel szembeni görbéjéből határozható meg (1. ábra). A kicsontozott, bőr nélküli csirkemell esetében a víz-fehérje arány hozzáadott víz nélkül 3,28, és 2 % idegen víz esetében (a kicsontozott, bőr nélküli csirkemellre vonatkozó határérték) a víz/fehérje arány 3,40.
   FAGYASZTOTT CSIRKEMELL-KÉSZÍTMÉNYEK
   1.   A minta átvétele és tárolása

               1.1.

               A nagykereskedelem esetében minden minta rendesen egy 10 kg-os, fagyasztott kicsontozott, bőr nélküli csirkemellterméket tartalmazó dobozból áll. A kiskereskedelem esetében legalább 5, ugyanolyan minőségmegőrzési idővel rendelkező vagy ugyanolyan tételmegjelölésű kicsontozott, bőr nélküli csirkemellet kell venni.

               1.2.

               Átvételkor a mintákat ellenőrizni kell annak biztosítása érdekében, hogy a csomagolás nem sérült meg, valamint hogy a minta jó fagyasztási állapotban van (ha fagyasztott).

               1.3.

               Átvételkor, az analízist megelőzően a mintákat fagyasztva (– 18 °C ± 4 °C) kell tárolni.

         2.   Tárgy és alkalmazási kör

               2.1.

               Ez a módszer meghatározza a kicsontozott, bőr nélküli csirkemellből készült termékekben a csirketartalmat (és különbséggel a hozzáadott vizet) és a kollagén alapú fehérjéket. Kiterjed a fehérje-nitrogén, nedvesség, hamu, zsír és hidroxiprolin meghatározására.

         3.   Elv

               3.1.

               A (valós) zsírmentes csirketartalmat a fehérje-nitrogén tartalom és a kicsontozott, bőr nélküli csirkemellre vonatkozó nitrogénfaktor alkalmazásával számítják ki (9. szakasz). Ha a csirkemellhez kollagén alapú fehérjéket adtak hozzá, akkor fehérjékkel való dúsítást először ki kell vonni a teljes fehérje-nitrogénből. A teljes csirketartalmat a zsírtartalomnak a zsírmentes csirketartalomhoz való hozzáadásával számítják ki. A hozzáadott víz mértéke az összes csirkeösszetevő 100-ból történő kivonásával számítható ki (csirketartalom, hamu és szénhidrát).

         4.   Egészség és biztonságosság

               4.1.

               A módszer számos potenciálisan veszélyes felszerelést, például nagy teljesítményű húsdarálót és homogenizátort alkalmaz, és megfelelő biztonsági óvintézkedéseket kell tenni.

         5.   Előképzési követelmények

               5.1.

               Szükséges az ipari méretű hentesfelszerelések használatára irányuló képzés.

         6.   Készülékek

               6.1.

               ± 0,1 g-nál jobb pontossággal mérni tudó mérlegek.

               6.2.

               Nagy teljesítményű húsdarálógép és/vagy a fagyasztott csirkemellek homogenizálására képes turmixgép.

                  Megjegyzés: Nincs a darálóra vonatkozóan ajánlott márka, a darálónak azonban elégséges teljesítményűnek kell lennie a fagyasztott vagy gyorsfagyasztott csirke darálásához, hogy a 4 mm-es lyukacsos koronggal felszerelt darálóval előállított homogén keveréknek megfelelő homogén keverék jöhessen létre.

               6.3.

               Az ISO 1442:1997 (BS 4401 – 3:1997)-ben meghatározott készülék a víztartalom meghatározására.

               6.4.

               Az ISO 937:1978 (BS 4401 – 2:1980)-ban meghatározott készülék a fehérjetartalom vagy egyenértékű meghatározására.

               6.5.

               Az ISO 936:1998 1998 (BS 4401 – 1:1998)-ban meghatározott készülék a teljes hamu meghatározására.

               6.6.

               A BS 4401 – 4:1970-ben meghatározott készülék a teljes zsír meghatározására.

               6.7.

               Az ISO 3496:1994 (BS 4401 – 11:1995)-ben meghatározott készülék a hidroxiprolin meghatározására.

         7.   Eljárás

      Megjegyzés: A mintát fagyasztott állapotban kell tartani a 7.1–7.10. ponttal (alább) összhangban történő analízisük megkezdéséig.

               7.1.

               Vegye ki a mintát a csomagolásból, és helyezze egy nagy, a nedvességvesztés megelőzése érdekében fóliával lefedett, előtisztított műanyag tálcára.

               7.2.

               Darálja le vagy homogenizálja a mintaadagokat, és tegye vissza a műanyag tálcára. Addig folytassa ezt az eljárást, amíg a teljes mintát le nem darálta vagy nem homogenizálta.

               7.3.

               Egy nagy műanyag kanállal keverje össze a teljes ledarált mintát vigyázva annak biztosítására, hogy minden „csepp” visszakerüljön.

               7.4.

               Nagykereskedelmi minta esetén, vegyen 2 kg alikvot mintát vagy kiskereskedelmi minta esetén, ha a minta 2 kg-nál kevesebb, vegye az egészet, és végül homogenizálja turmixgépben vagy élelmiszer-feldolgozó gépben.

                  Megjegyzés: A nagykereskedelmi mintából megmaradt 8 kg kidobható.

               7.5.

               Vegyen két 50 g alikvotot (szükség esetén a DNS-hez) a 2 kg-ból, és tegye át egy megfelelő méretű tartályba. Helyezze a maradékot egy tiszta, felcímkézett műanyagzsákba vagy tetszés szerint ossza szét 200 g-os almintákká. Az analízisre azonnal fel nem használt minden mintát fagyasztva kell tárolni.

               7.6.

               Vegyen mintát a homogenizált anyagból és határozza meg a nedvességtartalmat az ISO 1442-vel összhangban.

               7.7.

               Vegyen mintát a homogenizált anyagból és határozza meg a nitrogéntartalmat az ISO 937-tel (vagy azzal egyenértékűvel) összhangban.

               7.8.

               Vegyen mintát a homogenizált anyagból és határozza meg a hamutartalmat az ISO 936-tal összhangban.

               7.9.

               Vegyen mintát a homogenizált anyagból és határozza meg a zsírtartalmat a BS 4401 – 4-gyel összhangban.

               7.10.

               Vegyen mintát a homogenizált anyagból és határozza meg a hidroxiprolin-tartalmat az ISO 3496-tal összhangban.

         8.   Analitikai minőségellenőrzés

               8.1.

               Minden laboratóriumnak minőségellenőrzésként minden tételben párhuzamosan kell analizálnia egy megfelelő referenciaanyagot a nitrogén, nedvesség, zsír, hamu és hidroxiprolin megjelölt értékeivel. Az elfogadható tételeket a megjelölt értékek két standard eltérésén belül kell mérni. A párhuzamos analíziseknek a módszer ismételhetőségi jellemzőin belül kell lenniük.

         9.   Eredmények számítása
   Az eredmények számítása az élelmiszerek felügyeletével foglalkozó ügynökség 2001. decemberi, 20/01 számú információs lapjáról származik, amely az ügynökség alábbi címen lévő weboldalán található:
   http://www.food.gov.uk/science/surveillance/fsis-2001/20chick
   9.1.   Csirketartalom a nitrogénfaktor alkalmazásával
   Stubbs és More (The Analyst 1919, 44, 125) szerint ez tartalmazza a mintának a nitrogénre, nedvességre, zsírra és hamura vonatkozó analízisét.
   Az analízisből származó adatokat először a látszólagos zsírmentes hústartalom kiszámítására használják, az alábbiak szerint:

                  Látszólagos zsírmentes hústartalmat = teljes nitrogén/NF × 100

               NF = az analizált termékhez társított nitrogénfaktor

         (3,85 a színhús csirkemell esetében, az AMC ajánlása szerint (The Analyst, 2000, 125, 1359–1366)). Megjegyzés: megállapították, hogy ez a faktor harmadik országból származó csirkére vonatkozik.
   A mért zsírtartalmat ezután hozzáadják ehhez a számhoz, hogy megadják a látszólagos teljes csirketartalmat.

      Látszólagos teljes csirketartalom = Látszólagos zsírmentes csirketartalom + zsír

   9.2.   Hozzáadott kollagénfehérje
   A kollagénből vett hidrolizált fehérje akkor tekinthető egy mintában jelenlevőnek, ha a meghatározott hidroxiprolin a színhús csirkemellhez természetesen társulónál magasabb (AMC adat 0,08 g/100 g – The Analyst, 2000, 125, 1359–1366)
   A látszólagos teljes csirketartalomra vonatkozó, a fentieknek megfelelően alkalmazott számítás azt feltételezi, hogy az összes meghatározott nitrogén a csirkeizomból származik. Ha többlet hidroxiprolin van jelen, korrekció szükséges.
   A bármilyen kollagénnel közvetített százalékos nitrogént egy mintában a hidroxiprolinból a következőképpen számítják ki:

                  KOLLAGÉN-NITROGÉN = IDEGEN HIDROXIPROLIN × 1.28

         A százalékos kollagén-nitrogént azután levonják a százalékos teljes nitrogénből, és a látszólagos teljes csirketartalmat a fentieknek megfelelően számítják ki.
   9.3.   Hozzáadott víz
   A hozzáadott víz becsült mennyisége kiszámítható a csirketartalom és minden hozzáadott összetevő 100-ból történő levonásával, a következő egyenlet alkalmazásával:

                  Hozzáadott víz % = 100 – (Látszólagos teljes csirketartalom + Hamu + Szénhidrát + egyéb összetevők)

               Szénhidrát = 100 – (fehérje + zsír + hamu + nedvesség)

         Amennyiben a teljes fehérje = teljes nitrogén × átváltási arány (6,25)
   A fentiből a hozzáadott víz a következőképpen becsülhető:

               Hozzáadott víz % = 100 – (Látszólagos teljes csirketartalom + hamu + szénhidrát)

         9.4.   Mérési bizonytalanság
   A csirketartalom meghatározásánál az átlagos mérési bizonytalanság 95 %-os konfidenciaszintnél kevesebb mint 3 % csirketartalomra becsülhető. Ennélfogva a minták helytelenül leírtnak tekinthetők, ha a megállapított hústartalom a bejelentettnél 5 %-kal alacsonyabb.
   1. ábra – A víz határértékeivel kapcsolatos idegen víz (%): fehérje

      (1)  HL L 143., 1991.6.7., 11. o. A legutóbb a 814/2004/EK rendelettel (HL L 153., 2004.4.30., 1. o.) módosított rendelet.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Finlandand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Finland, 2011-2014

text:
            EURÓPAI BIZOTTSÁG
                                           Brüsszel, 2011.6.7.
                                           SEC(2011) 805 végleges
                                  Ajánlás
                         A TANÁCS AJÁNLÁSA
             Finnország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról
és a Finnország 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási
                  programjáról szóló tanácsi véleményről
                        {SEC(2011) 734 végleges}
 ---pagebreak---                                                       Ajánlás
                                             A TANÁCS AJÁNLÁSA
                              Finnország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról
          és a Finnország 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási
                                       programjáról szóló tanácsi véleményről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
   bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
   felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre1 és
   különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására2,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:
   (1)     Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa
           2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló
           javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a
           kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak
           érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség
           területén rejlő lehetőségeit.
   (2)     A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira
           vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én
           pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
           szóló határozatot3, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A
           tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban
           vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.
   1
           HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
   2
           HL C [...]., [...], [...]. o.
   3
           A 2011. évre érvényben tartotta a Tanács 2011. május 19-i 2011/308/EU határozata.
HU                                                       2                                          HU
 ---pagebreak---    (3) A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az első éves növekedési jelentést, amely az
       Európa 2020 stratégiára épülve az EU-ban követett gazdasági kormányzás új
       ciklusának kezdetét jelenti, és elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai
       koordináció első európai szemeszterét.
   (4) Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011. február 15-i és március 7-i
       következtetéseivel összhangban és a Bizottság éves növekedési jelentésének fényében)
       jóváhagyta a költségvetési konszolidáció és a strukturális reformok prioritásait.
       Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a
       költségvetési fenntarthatóság helyreállítása és a munkanélküliség munkaerő-piaci
       reformokkal való csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb erőfeszítéseket tegyen
       a növekedés felgyorsítása érdekében. Felszólította a tagállamokat, hogy ezeket a
       prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék majd be stabilitási vagy
       konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba.
   (5) Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt
       vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat
       stabilitási és konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba
       beépíthessék.
   (6) Finnország 2011. április 6-án benyújtotta a 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó
       aktualizált stabilitási programját, valamint 2011. évi nemzeti reformprogramját. A
       kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére
       egyidejűleg került sor.
   (7) A globális gazdasági válság legkritikusabb időszakában Finnországnak nagyon
       jelentős GDP-csökkenéssel kellett szembenéznie, mivel a finn gazdaság mindig is fő
       ágazatai exportteljesítményére támaszkodott. A GDP 2009-ben 8,2 %-kal visszaesett,
       aminek a fő oka a kivitelek kivételesen meredek zuhanása (20 %-os mennyiségi
       csökkenés) és az ahhoz kapcsolódó, a beruházói bizalmat érintő kedvezőtlen hatások
       voltak. A munkanélküliségi ráta mintegy 2 százalékponttal növekedett: a munkaerőre
       vetítve a 2008-as 6,4 %-ról 2010-re 8,3 %-ra emelkedett. A belső keresletnek és a
       kivitelek újbóli erősödésének köszönhetően szilárd volt a gazdasági fellendülés, és a
       GDP 2010-ben 3,1 %-kal növekedett. Az ingatlanárak szintje és a lakásépítés
       volumene a 2009. évi rövid esést követően gyorsan a válságot megelőző szint fölé
       emelkedett, ami némi aggodalmat keltett az ingatlanpiac túlzott mértékű növekedését
       illetően. Finnország a gazdasági válságot úgy hagyta maga mögött, hogy 2010-ben az
       államháztartási hiány a GDP 2,5 %-a, az államadósság pedig a GDP 48,5 %-a volt.
   (8) Az 1466/97/EK tanácsi rendeletnek megfelelően az aktualizált stabilitási program
       értékelése alapján a Tanács véleménye szerint a programot alátámasztó
       makrogazdasági forgatókönyv 2011–2012-re megalapozott, azonban azt követően
       kissé túl optimista. 2011–2012-re a makrogazdasági forgatókönyv összhangban van a
       Bizottság szolgálatainak tavaszi előrejelzésével. A program a 2013–2015 közötti
       időszakra a GDP mintegy 2 %-át kitevő növekedést jelez előre, amely kissé
       meghaladja az 1,5 %-ra becsült potenciális növekedést, és így némi lefelé mutató
       kockázatnak lehet kitéve. A költségvetési stratégia célkitűzése a hiánynak a GDP
       0,9 %-át kitevő szintre való csökkentése 2011-ben, majd 0,7 %-ra 2012-ben, ami a
       gazdaság ciklikus fellendülését és az előző kormány által már meghozott
       konszolidációs intézkedéseket tükrözi. Az aktualizált stabilitási program azonban nem
       tervez további költségvetési konszolidációt a 2013–2015 közötti időszakra. A
HU                                             3                                             HU
 ---pagebreak---         költségvetési célkitűzéseket érintő kockázatok kiegyensúlyozottaknak tűnnek. A
        legjelentősebb kockázati tényező a globális makrogazdasági környezetből ered, amely
        mindig is erős hatással volt az exportteljesítményre támaszkodó finn gazdaságra.
   (9)  A legfrissebb aktualizált program nem tervezi középtávú költségvetési konszolidációra
        kihasználni a gazdasági feltételek előre jelzett javulását. Míg a középtávú célkitűzést,
        amelyet a finn hatóságok a GDP 0,5 %-át kitevő strukturális többletben határoznak
        meg, az előrejelzések szerint 2011-ben sikerül elérni, a strukturális egyenleg az azt
        követő években várhatóan a célkitűzés szintje alá csökken.
   (10) Az egymást követő finn kormányok a prioritások között kezelték a társadalom
        elöregedéséből eredő hatások ellensúlyozására irányuló fellépést. E törekvéseknek
        köszönhetően Finnország úgy tűnik, közepes kockázatnak van kitéve az államháztartás
        hosszú távú fenntarthatóságát illetően. Mindemellett az országra jelentős és közvetlen
        demográfiai változás vár, és még mindig tekintélyes a fenntarthatósági rés az
        államháztartásban. Ez a probléma a szakpolitikai területek széles körét érinti. A
        társadalom elöregedése jelentősen meg fogja növelni az idősödéshez kapcsolódó –
        Finnországban többnyire a helyi önkormányzatok által nyújtott – szolgáltatások iránti
        keresletet. Több tanulmány is úgy találta, hogy az elmúlt pár évben gyenge volt a
        közszolgáltatások termelékenységének javulása. A finn hatóságok már számos
        reformot végrehajtottak a közszolgáltatások szerkezetátalakítása és a termelékenység
        élénkítése céljából, központi kormányzati és helyi önkormányzati szinten egyaránt. Az
        információs technológiába való viszonylag nagy mértékű beruházás a közszférában
        egyelőre még nem fordult át a termelékenység javulásába, ami arra enged
        következtetni, hogy szerkezeti és adminisztratív változásoknak kell kísérniük a
        beruházást. Összegezve, további intézkedésekre van szükség ahhoz, hogy a
        közszolgáltatások nyújtása terén sikerüljön termelékenységnövekedést és
        költségmegtakarításokat elérni.
   (11) Aggodalomra ad okot a tartós munkanélküliség jelenlegi növekedése. Míg az
        jelentősen csökkent 2005 és 2008 között, 2009-ben ismét növekedésnek indult. A
        tartósan munkanélküliek száma 2011 márciusának végén 57 400 volt (12 400-al több,
        mint az előző évben), és közülük sokan jelenleg az 55 és 64 év közötti korcsoportba
        tartoznak. A nyugdíjba vonulásra jellemző minták miatt a munkanélküliség
        növekedése a 45–54 évesek között lesz majd a legjelentősebb. Noha a tartós
        munkanélküliség aránya Finnországban az uniós átlag alatt van, a kérdést a jövőbeni
        munkaerő-kínálat biztosításával és a társadalmi befogadással összefüggésben kell
        vizsgálni. A tapasztalatok azt mutatják, hogy az ilyen jellegű munkanélküliség növeli
        a szegénység és a társadalmi kirekesztés kockázatát. Bár a finn hatóságok a tartós
        munkanélküliség növekedését sürgető problémaként ismerik el, annak leküzdésére –
        ez ideig – nem dolgoztak ki átfogó stratégiát. Finnország a válság idején hatékonyan
        kiterjesztette az aktív munkaerő-piaci intézkedéseket a fiatalok munkanélkülisége
        elleni küzdelemre. Bár ez hozzájárult ahhoz, hogy csökkenjen a fiatalok
        munkanélkülisége 2010–2011-ben, annak mértéke továbbra is az uniós átlag felett van,
        és újabb intézkedéseket indokolhat. Hasonlóképpen, az aktív munkaerő-piaci
        intézkedések megerősítése és célkitűzéseinek jobb összpontosítása segítene
        megfordítani a tartós munkanélküliség negatív tendenciáját.
   (12) A demográfiai változásokra tekintettel az idősebb munkavállalók foglalkoztatási
        arányának növelése fontos az államháztartás helyzete, valamint döntő a jövőbeni
        munkaerő-keresletnek való megfelelés szempontjából. A finn nyugdíjrendszert 2005-
HU                                              4                                                HU
 ---pagebreak---         ben reformnak vetették alá, és a nyugdíjellátást 2009-ben a várható élettartamon
        alapuló együtthatóhoz kötötték. Ennek ellenére a törvényes nyugdíjkorhatár jelenleg
        nem kötődik a várható élettartamhoz. Tekintettel a várható élettartam tovább
        folytatódó növekedésére, egy ilyen összekapcsolás nemcsak hozzájárulna a munkaerő-
        kínálathoz, hanem segítené a megfelelő nyugdíjak biztosítását is. A korengedményes
        nyugdíjazási lehetőségeket csökkentették az elmúlt pár évben, de még mindig indokolt
        lenne további intézkedéseket hozni az időskorúak foglalkoztatásának ösztönzésére.
        Például az időskorúaknak szóló kibővített munkanélküli ellátás nagyjából úgy
        működik, mint az eltörölt munkanélküli nyugdíj. Az elmúlt évtizedben bekövetkezett
        javulás ellenére az idősebb korú munkavállalók foglalkoztatási aránya és a tényleges
        nyugdíjkorhatár alacsonynak minősül a skandináv normákhoz képest. Gyakran a
        rokkantság a korengedményes nyugdíjazás oka. A tényleges nyugdíjkorhatár növelése
        olyan intézkedéseket tesz szükségessé, amelyek figyelembe veszik a
        munkakörülmények színvonalát, beleértve a foglalkoztatottak jólétét és egészségét is.
        Ennek elsősorban azért van jelentősége, mert magas a rokkantsági nyugdíjból élők
        száma. Finnország 2009 óta mintegy 14 millió EUR-t fordított a munkakörnyezet
        javítását célzó projektekre. Érdemes lenne értékelésnek alávetni e kezdeményezések
        hatását. Az egész életen át tartó tanulásban való részvétel aránya mindig is magas volt
        Finnországban, és az új készségkövetelmények megjelenése, valamint a demográfiai
        változások miatt továbbra is jelentős marad.
   (13) Az erősebb verseny (különösen a szolgáltatási ágazatban) egyre időszerűbbé vált a
        termelékenység fokozása és a potenciális gazdasági növekedés serkentése
        szempontjából. Finnország távoli fekvése és alacsony népsűrűsége csökkenti az üzleti
        versenyt, ami a nem exportképes ágazatokban viszonylag alacsony
        termelékenységnövekedést eredményez. A létező üzleti struktúrák esetenként erősen
        koncentráltak, különösen az élelmiszeriparban vagy a nagy- és kiskereskedelemben.
        Ez hozzájárulhat a fogyasztói árak viszonylag magas szintjéhez, bár abban a nagy
        szállítási távolságoknak is szerepe lehet. A kiskereskedelmi árak a legmagasabbak
        között vannak az EU-ban. A kiskereskedelmi verseny terén továbbra is részleges
        akadályt jelentenek a jogszabályok (a közelmúltban bekövetkezett enyhülést követően
        is), valamint a piacra belépő és onnan kivonuló külföldi és belföldi vállalkozások előtt
        álló gátló tényezők.
   (14) Az Euró Plusz Paktumban tett konkrét vállalások nem szerepelnek részletesen
        Finnország stabilitási programjában és nemzeti reformprogramjában, de azok
        beadására várhatóan az új kormány megalakulását követően sor kerül.
   (15) A Bizottság értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot4,
        figyelembe véve nemcsak a programok Finnország fenntartható költségvetési és
        társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is,
        hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy meg
        kell erősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását. A Bizottság úgy ítéli
        meg, hogy középtávú konszolidációs intézkedéseket kell meghatározni, és további
        fellépés (többek között a közszféra termelékenységének növelése) szükséges az
        államháztartás fenntarthatóságának javítása érdekében. További fellépés szükséges a
        munkára való ösztönzés fokozása és a tényleges nyugdíjkorhatár emelése érdekében is,
        valamint a termelékenység és a verseny növeléséhez a szolgáltatási ágazat piacain.
   4
        SEC(2011) 734.
HU                                              5                                                HU
 ---pagebreak---    (16)   Ezen értékelés fényében és figyelembe véve a 2010. június 2-i, az Európai Unió
          működéséről szóló szerződés 126. cikkének (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlást, a
          Tanács megvizsgálta Finnország 2011. évi aktualizált stabilitási programját; arról
          alkotott véleményét5 az alábbi ajánlás, és különösen annak (1) és (2) pontja tükrözi.
          Figyelembe véve az Európai Tanács 2011. március 25-i következtetéseit, a Tanács
          megvizsgálta Finnország nemzeti reformprogramját,
   AJÁNLJA, HOGY Finnország 2011–2012-ben tegyen intézkedéseket a következő pontoknak
   megfelelően:
   (1)      Folytassa a költségvetési konszolidációt, fordítsa a többletbevételeket
            hiánycsökkentésre, és hozzon további intézkedéseket annak érdekében, hogy a
            költségvetési egyenleget a középtávú célkitűzés szintje felett tartsa.
   (2)      A társadalom elöregedéséből eredő kihívásokra válaszul hozzon további
            intézkedéseket – szerkezeti változásokra vonatkozóan is – azért, hogy a
            közszolgáltatások          nyújtása         terén       termelékenységnövekedést   és
            költségmegtakarításokat érjen el.
   (3)      Az aktív munkaerő-piaci intézkedéseket összpontosítsa jobban a tartósan
            munkanélküliekre és a fiatalokra.
   (4)      Hozzon intézkedéseket az időskorú munkavállalók foglalkoztathatósága, valamint az
            egész életen át tartó tanulásban való részvételük javítása érdekében. Tegyen további
            lépéseket a munkaerőpiacról történő korai kivonulás megakadályozására, és kösse a
            törvényes nyugdíjkorhatárt a várható élettartamhoz.
   (5)      Hozzon további intézkedéseket a szolgáltatási ágazat további megnyitása céljából
            azáltal, hogy átalakítja a szabályozási keretet és megszünteti a korlátozásokat annak
            érdekében, hogy egyszerűbbé váljon a szolgáltatási ágazat piacaira, különösen a
            kiskereskedelmi ágazat piacaira való új belépés.
   Kelt Brüsszelben,
                                                    a Tanács részéről
                                                    az elnök
   5
          Az 1466/97/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének megfelelően.
HU                                                     6                                          HU