               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.5.18.
            COM(2016) 340 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Ausztria 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Ausztria 2016. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Ausztria 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Ausztria 2016. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemeszterét. Az éves növekedési jelentés prioritásait az Európai Tanács 2016. március 17–18-án elfogadta. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2015. november 26-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben Ausztriát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság szintén ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást
                  6
                fogadott el. Az ajánlást az Európai Tanács 2016. február 18–19-én jóváhagyta, majd a Tanács 2016. március 8-án elfogadta. Olyan országként, amelynek pénzneme az euró, valamint tekintettel a gazdaságok közötti szoros kapcsolatra a gazdasági és monetáris unión belül, Ausztriának gondoskodnia kell az ajánlás teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról.

               (2)2015. február 26-án közzétették az Ausztriára vonatkozó 2016. évi országjelentést
                  7
               , amely értékelte az Ausztria által tett előrelépéseket a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások kezelése, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek teljesítése terén. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is. 2016. március 8-án a Bizottság bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit.
                  8
                Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Ausztriában makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn.

               (3)Ausztria 2016. április 26-án benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. április 27-én 2016. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során kezelték. Az 1303/2013/EU rendelet 23. cikkében előírtaknak megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. Az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági kormányzást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásban
                  9
                a Bizottság részletesen kifejtette e rendelkezés esetleges alkalmazását.

               (5)A stabilitási program jelzi, hogy a menekültek jelentős beáramlása komoly hatást gyakorolt a költségvetésre, és megfelelő bizonyítékokat tartalmaz e további költségvetési teher méretére és természetére nézve. A Bizottság szerint a támogatható további kiadások a GDP 0,09 %-át tették ki 2015-ben, és a jelenlegi becslések szerint a GDP 0,26 %-át teszik 2016-ban. Ezek az összegek felfelé irányuló módosítást jelentenek a 2016. évi költségvetési terv becsléseihez képest, amely hozzávetőlegesen a GDP 0,08 %-ának, illetve 0,16 %-ának megfelelő további kiadásokat várt  2015-ben, illetve 2016-ban. Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében és 6. cikkének (3) bekezdésében meghatározott rendelkezések lehetővé teszik e többletkiadások fedezését, mivel a menekültek beáramlása olyan rendkívüli esemény, amely jelentős hatást gyakorol Ausztria államháztartására, és a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való eltérés engedélyezése nem veszélyeztetné a fenntarthatóságot. Mivel Ausztria 2015-ben elérte középtávú költségvetési célját, nem élt az átmeneti eltérés lehetőségével. Ugyanakkor annak biztosítása érdekében, hogy  a középtávú költségvetési célt még nem teljesítő országok számára biztosított átmeneti eltérést Ausztria számára is engedélyezzék, Ausztria 2016-ban és 2017-ben a 2015-ben támogatható kiadások összegével eltérhet a középtávú költségvetési céltól. Tekintettel az esetleges további eltérésre 2016 során, 2017 tavaszán a további támogatható összegekre is kiterjedő záró értékelésre kerül majd sor az osztrák hatóságok által rendelkezésre bocsátott, megfigyelt adatok alapján.

               (6)Ausztria jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és az átmeneti adósságszabály hatálya alatt van. A 2016. évi stabilitási program szerint a kormány 2016-ra az államháztartási hiány a GDP 1,6 %-ának megfelelő romlását, majd 2020-ra a GDP 0,4 %-ának megfelelő fokozatos javulását várja. A középtávú költségvetési cél – a GDP 0,45 %-ának megfelelő strukturális hiány 2016-ig, majd felülvizsgálatot követően a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány 2017-tól kezdődően – várhatóan 2018-től kezdődően teljesül. Ugyanakkor az újraszámított strukturális egyenleg alapján a középtávú költségvetési cél először 2019-re lehetne elérhető. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság várhatóan a GDP 86,2 %-ának megfelelő értéken tetőzik 2015-ben, majd ezt követően fokozatosan csökken 76,6 %-ra 2020-ban. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor 2017-tól kezdődően a kitűzött hiánycélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva. A Bizottság 2016. évi tavaszi előrejelzése alapján bizonyos mértékű eltérés kockázata forog fenn 2016 vonatkozásában. Ha azonban a menekültek rendkívüli beáramlásának betudható, 2016-ra jelenleg előre jelzett további hatás szintén nem képezi az értékelés részét, Ausztria részéről elvárható lenne, hogy megfeleljen a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek 2016-ban. Változatlan politika mellett fennáll a veszélye annak, hogy Ausztria 2017-ben jelentősen eltér a javasolt kiigazítástól. Ugyanakkor a tervezett eltérés 2017-ben már nem lenne jelentős, figyelembe véve a további, 2016-ra a menekültek rendkívüli beáramlásával járó költségvetési hatáshoz kapcsolódóan megítélt engedményt. Ausztria 2016-ban várhatóan eleget fog tenni az átmeneti adósságszabálynak, és az átmeneti időszak lejártát követően, 2017-ben meg fog felelni az adósságcsökkentési referenciaértéknek. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Ausztria nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Következésképp 2016-ban és 2017-ben további intézkedésekre lesz szükség a megfelelés biztosítása érdekében.

               (7)A közelmúltban bevezetett adóreform költségvetési hatása továbbra is bizonytalansági tényezőt jelent. A költségvetés fenntarthatóságának biztosítására szolgáló intézkedések meghozatala során figyelembe kell venni azt a tényt, hogy a munka adóterhe – a közelmúltbeli reformok ellenére – továbbra is magas, és Ausztria magas adóéket alkalmaz más európai országokkal összehasonlítva. Ugyanakkor nem támaszkodnak eléggé a  növekedésbarátabb adózási forrásokra, amelyek lehetővé teszik a munka adóterhének csökkentését. Segíthetné e probléma kezelését, ha olyan lépésekre kerülne sor, amelyek a munka adóterhét a növekedést kevésbé visszafogó egyéb forrásokra helyeznék át.

               (8)A foglalkoztatási ráta 2015-ben az 55–64 évesek körében 46,3 % volt (uniós átlag: 53,3 %), ami tagállami összehasonlításban a 19. helyet eredményezi. A tényleges nyugdíjbavonulási életkor növelésére irányuló kiegészítő intézkedések 2014 óta vannak hatályban, és időközben némi eredménnyel is jártak. Egyelőre nem lehet tudni, hogy ezek az intézkedések a tendencia megfordulásához vezetnek-e majd, mivel a tényleges nyugdíjba vonulási életkor Ausztriában középtávon elmarad az uniós átlagtól. Emellett a várható élettartam növekedésének köszönhetően növekszik a nyugdíjban töltött évek hossza. A nőkre vonatkozó kötelező nyugdíjkorhatár 2024 és 2033 között fokozatosan emelkedik és éri majd el a férfiakét. Ausztriában a kötelező nyugdíjkorhatár nem kapcsolódik a várható élettartam növekedéséhez. Az Európai Bizottság becslése szerint 2040-ben a nyugdíjkiadások 2013-hoz képest a GDP 0,8 %-ával lesznek majd magasabbak. Hosszú távon (2060) a nyugdíjkiadások várhatóan a GDP 0,5 %-ával fognak növekedni. Ehhez hasonlóan várhatóan az egészségügyi kiadások is növekedni fognak: 2013–2040 között a GDP 1 %-ával, míg 2060-ban GDP 1,3 %-ával. Ez, valamint a tartós ápolás-gondozással kapcsolatos kiadások előre jelzett növekedése közepes kockázatot jelent Ausztria költségvetési fenntarthatósága számára.

               (9)A költségvetési intézkedések a különböző kormányzati szinteken (szövetségi, állami és helyi) összetettek, a bevételi és kiadási hatásköröket pedig számos politikai terület tekintetében (pl. egészségügyi ellátás) nem hangolták össze. Míg az OECD 2014-es adatai szerint a szubnacionális kormányzatok politikai feladatai a GDP 16 %-ának megfelelő összesített államháztartási kiadást eredményeznek, a szubnacionális adók csak körülbelül a GDP 2 %-át teszik ki. Ezek az összetett viszonyok költségesek és csökkenthetik a költségvetési fegyelmet. Jelenleg tárgyalások folynak a bevételeknek a kormányzat három szintje közötti, 2017-től kezdődő elosztásáról, amely lehetőséget ad az említett probléma kezelésére.

               (10)A munkanélküliségi ráta Ausztriában hagyományosan az egyik legalacsonyabb az Unión belül. Ugyanakkor 2011 óta folyamatosan növekszik, és 2015-ben elérte a 5,7 %-ot. A fiatalok munkanélküliségi rátája is alacsony: 2015-ben 10,6 % volt az aktív 15–24 évesek körében. Ausztriában a foglalkoztatási ráta is magas. Ugyanakkor annak ellenére, hogy a nők foglalkoztatási aránya 70,2 %, ami az uniós átlag feletti, a nők a gyermekgondozással vagy idősgondozással járó kötelezettségeik miatt viszonylag nagy arányban dolgoznak részmunkaidőben. Ez hozzájárul ahhoz, hogy az Unión belül Ausztriában az egyik legmagasabb a nemek közötti bérkülönbség, és magas a nemek közötti nyugdíjkülönbség is. Az idősebb munkavállalók (55–64 évesek) foglalkoztatási rátája az uniós átlag alatt van.

               (11)Az oktatás területén Ausztria már túllépte az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseit. 2015-ben a korai iskolaelhagyók aránya 7,3 %, míg a felsőfokú végzettséggel rendelkezők aránya 38,7 % volt. Ugyanakkor az oktatási eredmények erősen függnek a társadalmi-gazdasági háttértől. A nemzedékek közötti mobilitás az oktatásban az egyik legalacsonyabb azon OECD-országok körében, amelyek esetében rendelkezésre állnak adatok. Az iskolaelhagyók körében a külföldi születésű tanulók aránya csaknem a háromszorosa a helyben születettekének, és további kihívást jelent a tanköteles korú fiatal menekültek és migránsok integrálása az oktatási és képzési rendszerbe.

               (12)Bár az osztrák bankok a hazai és külföldi piacokon egyaránt kihívásokkal szembesülnek, a nemzeti és európai szintű felügyeleti intézkedések elősegítették a közép-, kelet- és dél-európai eszközminőség-romlásból adódó kockázatok kezelését. Ami a bajban lévő pénzügyi intézmények átszervezését és felszámolását illeti, a költségvetési kockázatokat már figyelembe veszik a költségvetési zárszámadásoknál. Jóllehet a további kockázatok nem zárhatók ki, ezek láthatólag csak a hitelállomány-leépítésre korlátozódnak bizonyos intézmények esetében.

               (13)A beruházási ráta Ausztriában – a lakóépületek kivételével – a GDP minden eleme tekintetében meghaladja az uniós átlagot. Ugyanakkor Ausztriában a beruházások szintje – a szilárd vállalati likviditás és a kedvező finanszírozási feltételek ellenére – 2012 óta gyengélkedik. A beruházások és a növekedés ösztönzése érdekében az összetett adminisztratív eljárásokat és akadályokat meg kell szüntetni. Például a szolgáltatásnyújtás területét érintő szabályozási akadályok és adminisztratív terhek nem kedveznek az új vállalkozások indításának. A több ágazatban tevékenykedő vállalkozások alapítása elé gördített, a 2015. évi országspecifikus ajánlásokban említett akadályok terén Ausztria javító intézkedéseket vett fontolóra, de döntések még nem születtek. Az üzleti szolgáltatások terén sajátos kihívást jelentenek a korlátozó engedélyezési követelmények, valamint a jogi formára és a részesedésre vonatkozó korlátozások, ami alacsony piaci dinamikát és csökkenő termelékenységet eredményez. A kölcsönös értékelést követően Ausztria által benyújtott, a szabályozott szakmákhoz való hozzáférésről, valamint ezek végzéséről szóló cselekvési terv csak korlátozott számú intézkedést javasol, holott egyértelműen lenne lehetőség nagyobb ívű javaslatokat tenni.

               (14)A menekültek jelentős beáramlása az elmúlt évben számos társadalmi és gazdasági következménnyel járt Ausztriára nézve. Bár rövid távon a menekültek beáramlása növelni fogja a közkiadásokat és további belső keresletet teremt, ezáltal növelve a GDP-t, a foglalkoztatásra és növekedésre gyakorolt középtávú hatás a menekültek sikeres munkaerő-piaci és társadalmi integrációján, így az oktatás terén számukra nyújtott támogatáson is múlik. Ezt a kérdést, amely mind uniós, mind tagállami szinten kiemelt szerepet kap a politikai napirenden, szorosan nyomon fogják követni és elemezik majd, többek között a 2017. évi országjelentésben.

               (15)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Ausztria gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2016. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Ausztriának címzett ajánlások nyomon követése terén hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Ausztria fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi.

               (16)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  10
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy Ausztria 2016–2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Biztosítsa, hogy a középtávú költségvetési céltól való eltérés 2016-ban és 2017-ben csak a menekültek  2015-ös rendkívüli beáramlásának a költségvetésre gyakorolt hatásához kapcsolódó engedményre korlátozódjon, és ennek érdekében érjen el a GDP 0,3 %-ának megfelelő költségvetési kiigazítást 2017-ben, kivéve azt az esetet, ha a középtávú költségvetési cél ennél mérsékeltebb erőfeszítéssel is elérhető. Biztosítsa az egészségügyi rendszer fenntarthatóságát és a nyugdíjrendszer fenntarthatóságát a törvényes nyugdíjkorhatárnak a várható élettartamhoz való igazítása révén. Egyszerűsítse, ésszerűsítse és korszerűsítse a különböző kormányzati szintek közötti pénzügyi kapcsolatokat és felelősségi köröket.

               2.Javítsa a nők munkaerő-piaci részvételét. Tegyen lépéseket a hátrányos helyzetű, és különösen a migráns háttérrel rendelkező fiatalok tanulmányi eredményeinek javítása érdekében.

               3.Csökkentse a beruházásokat érintő adminisztratív és szabályozási korlátokat, így például a korlátozó engedélyezési követelményeket, a jogi formára és a részesedésre vonatkozó korlátozásokat, valamint a több ágazatban tevékenykedő vállalkozások létrehozása elé gördített akadályokat, különösen a szolgáltatások területén.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2016) 340 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 és P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 88 final.

                     (8)
                  COM(2016) 95 final.

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.22.
            COM(2017) 510 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Horvátország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Horvátország 2017. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Horvátország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Horvátország 2017. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  5
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  6
               , amelyben Horvátországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)2017. február 22-én közzétették a Horvátországra vonatkozó 2017. évi országjelentést
                  7
               , Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Horvátországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Horvátország által elért eredményeket. Emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, amelynek eredményeit szintén 2017. február 22-én tették közzé
                  8
               . Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Horvátországban túlzott makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Különösen 2016-ban az államadósság-ráta csökkenő pályára állt, az államadósság ugyanakkor árfolyamkockázatnak van kitéve és a költségvetés fenntarthatóságát övező kockázatok középtávon továbbra is magasak. A magánszektor adósságállománya csökkent, ám – különösen a vállalati szektorban – még mindig magas, és jelentős árfolyamkockázatoknak van kitéve. A pénzügyi szektor támogatja a fellendülést, de változatlanul fenyegetik a devizával összefüggő hitelezési kockázatok, a nemteljesítő hitelek aránya pedig továbbra is magas. A mérsékelt munkahelyteremtésnek köszönhetően, valamint a munkaerő-állomány csökkenése következtében a munkanélküliségi ráta gyorsan esik. Végezetül, az üzleti környezet nehézkessége leszorítja a termelő beruházásokat és gátolja a termelékenység növekedését.

               (3)Horvátország 2017. április 27-én benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló tagállami programozása során. Az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó szabályozásnak
                  9
                megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjainak felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. A Bizottság részletes iránymutatást adott e szabályok alkalmazásáról
                  10
               .

               (5)A túlzotthiány-eljárás megszüntetését követően Horvátország a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és az adósságszabály hatálya alatt van. A 2017. évi konvergenciaprogramja szerint a kormány az államháztartás egyenlegét fokozatosan, a 2016-ban a GDP –0,8 %-át kitevő mértékről 2020-ra a GDP 0,5 %-ára tervezi javítani. A középtávú költségvetési célt – amelyet strukturális értelemben a GDP –1,75 %-ában határoztak meg – a kormány 2016-ban a tervet meghaladó mértékben megvalósította, és az (újraszámított
                  11
               ) strukturális egyenleg 2017-ben és 2018-ban a tervek szerint éppen meg fog felelni a középtávú költségvetési célnak. Az előrejelzés szerint azt követően ismét valamelyest javul. A konvergenciaprogram azt vetíti előre, hogy az államadósság-ráta a GDP 86,7 %-ának megfelelő 2015-ös csúcsértékről folyamatosan csökkenve 2020-ra a GDP 72,1 %-ára mérséklődik. Az ezeket a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv optimista, különösen az Agrokor, Horvátország legnagyobb magánvállalata előtt tornyosuló pénzügyi nehézségek kedvezőtlen hatása fényében, amelyekkel a program előrejelzései nem számolnak. Az Agrokor-válság a költségvetési előrejelzésekre nézve is közvetlen kockázatot jelent. Emellett a 2017-től tervezett hiánycélok eléréséhez szükséges intézkedések még nem teljes körűen meghatározottak.

               (6)A 2016. július 12-i tanácsi ajánlás szerint Horvátországnak 2017-ben legalább a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves költségvetési kiigazítást kell végrehajtania a középtávú költségvetési cél elérése érdekében. A 2016. évre az államháztartási egyenleg számottevő javulását mutató eredményadatok jelzik, hogy Horvátország abban az évben már elérte középtávú költségvetési célját. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2017-ben a középtávú költségvetési cél felett marad, annak ellenére, hogy a GDP –0,3 %-ának megfelelő 2016-os értékről 2017-ben a GDP –1,7 %-ára csökken. Az ajánlás szerint Horvátországnak 2018-ban tartania kell a középtávú költségvetési célt. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése szerint a strukturális egyenleg várhatóan tovább csökken a GDP –2,1 %-ára, és fennáll a középtávú költségvetési céltól való bizonyos mértékű eltérés kockázata. Az előrejelzés szerint Horvátország 2017-ben és 2018-ban meg fog felelni az adósságszabálynak. A Tanács összességében úgy véli, hogy Horvátországnak 2018-ban készen kell állnia további intézkedések megtételére a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés biztosítása érdekében.

               (7)Horvátország költségvetési irányítási kerete nem mentes a hiányosságoktól. Még nem fogadták el a felelősségteljes költségvetési gazdálkodásról szóló új törvényt, amely a költségvetési keretrendszert, valamint a költségvetés-politikai bizottság függetlenségét és megbízatását hivatott erősíteni. Késik a költségvetési törvény módosítása, melynek célja többek között a költségvetési tervek gyakori módosításának kiküszöbölése központi és helyi szinten egyaránt. A költségvetési terveket alátámasztó előrejelzések megbízhatósága továbbra is csekély.

               (8)Horvátország rendszeres ingatlanadókból származó bevétele viszonylag alacsony. Ezeket a bevételeket a helyi önkormányzatok egységei szedik be az ingatlanokhoz kapcsolódó díjak formájában, e díjak számítása és alkalmazási köre terén azonban jelentős eltérések mutatkoznak. Támaszkodik a tulajdonátruházás adóztatására is, ami kevésbé hatékony. A megismételt országspecifikus ajánlások nyomon követéseként és a 2016 végi adóügyi reform részeként 2018-tól kezdődően egyes helyi díjak és adók helyét átveszi egy rendszeres ingatlanadó, amelyet öt, az ingatlan értékét nagy vonalakban meghatározó tényező alapján fognak kiszámítani. Ez az első lépés a teljes körű, értékalapú, rendszeres ingatlanadó 2020-ra tervezett bevezetése felé vezető úton.

               (9)
                     Horvátország állami finanszírozási igényei és az államadósság árfolyamkockázatoknak való kitettsége felhívják a figyelmet a megbízható finanszírozási források és a prudens kockázatkezelés fontosságára. Egy országspecifikus ajánlást követve 2017 elején elfogadták a központi kormányzat 2017–2019-es időszakra vonatkozó adósságkezelési stratégiáját. Erre három évvel a korábbi stratégia lejárta után került sor. Az állami adósságkezeléssel, és ennek keretében többek között a piacokkal való kommunikációval, a kockázatkezeléssel és a stratégia rendszeres aktualizálásával foglalkozó intézményi rendszer hiányosságokkal küzd. Az adósságra esetleg kihatással levő költségvetésen kívüli műveleteket sem fontolják meg megfelelően.

               (10)
                     A munkaerőpiaci fellendülés az utóbbi időben is folytatódott, a munkanélküliségi ráta és a tartósan álláskeresők aránya azonban továbbra is magas. Mindez alacsony és egyre csökkenő aktivitással párosul, ami jelentős kihasználatlan munkaerő-potenciálról árulkodik. Az aktivitás csökkenése 2016-ban különösen markáns volt a legjobb munkavállalási korú, alacsony iskolai végzettségű munkavállalók körében, és a munkaképes korú népesség zsugorodásából fakadt, ami az elöregedés és kivándorlás növekedése miatt következett be.

               (11)
                     A korai nyugdíjbavonulásra jogosult kohorszokban viszonylag magas az inaktivitás. A járulékfizetési időszakok rövidsége miatt a nyugdíjak szintje jelenleg és a jövőben is elmarad a megfelelőtől, és felmerül az időskori szegénység kockázata. Számos útja van annak, hogy valaki korán – akár teljes öt évvel a kötelező nyugdíjkorhatár elérése előtt – nyugdíjba vonuljon. A nyugdíjkorhatár eléréséig való munkavégzés pénzügyi ösztönzői gyengék. A munkával töltött életszakasz növelésének ösztönzését célzó bejelentett intézkedéseket nem hajtották végre. A gondozási feladatok hozzájárulnak az alacsony munkaerőpiaci részvételhez, különösen a legjobb munkavállalási korú nők közül az idősebbek körében. A formális gyermekgondozás terén hiány jelentkezik, és nagyok a regionális különbségek. Az apasági szabadság idejére nem jár fizetés, és a munkaszerződések kevéssé rugalmasan segítik a munka és a gondozási feladatok közötti egyensúly megtalálását. Jelenleg a kötelező nyugdíjkorhatár a nők esetében 61 év és 9 hónap, a férfiak esetében 65 év. A kötelező nyugdíjkorhatár közelítése és emelése lassan valósul meg, a tervek szerint a nyugdíjkorhatár 2038-ra éri el mindkét nem esetében a 67 évet. A folyamat felgyorsítása megfontolás tárgyát képezi, de még nem fogadták el. A nyugdíjrendszer kedvezőbb feltételeket biztosít a nehéz vagy veszélyes foglalkozások közé sorolt munkakörökben, valamint bizonyos szektorokban dolgozó munkavállalók számára. A hatóságok felülvizsgálták a nehéz vagy veszélyes foglalkozások listáját, a szabályozást azonban még nem racionalizálták.

               (12)A legfrissebb, 2015-ös adatok szerint a népesség közel 30 %-át fenyegette a szegénység vagy a társadalmi kirekesztettség kockázata. A szociális védelmi rendszer a jogosultsági feltételek következetlenségéből, a földrajzi lefedettség széttagoltságából, az illetékes hatóságok közötti koordináció hiányából és a csekély átláthatóságból fakadó hiányosságokkal küzd a hatékonyság és az igazságosság területén. 2016-ban a GDP 0,6 %-át fordították a legszegényebb háztartásokat célzó minimumjövedelem-rendszerre. A felelősségek intézmények közötti újraelosztására és a jogosultsági követelmények harmonizálására irányuló tervezett reformok elakadtak.

               (13)A munkaerőpiacon keresett készségek elsajátítása a foglalkoztathatóság fontos feltétele. A felnőttképzésben való részvétel igen alacsony, kevés ráfordítást szánnak az aktív munkaerőpiaci intézkedésekre, az újraképzési intézkedésekre és az élethosszig tartó tanulásra, és ezek hatóköre is korlátozott. A képzés terén nem szentelnek kellő figyelmet az idősebb és alacsonyan képzett munkavállalókra és a tartósan munkanélküli személyekre, akik általában különösen nagy foglalkoztathatósági kihívásokkal szembesülnek. Az intézmények, a programok és a felnőttoktatás minőségének javítását célzó jogszabályok előkészítését későbbre halasztották.

               (14)Az embereknek kellő alapkészségekre van szükségük ahhoz, hogy jó és stabil állást találjanak, és azt meg is tudják tartani, valamint, hogy sikeresen részt tudjanak venni a gazdasági és társadalmi életben. A nemzetközi felmérések adatai súlyos hiányosságokat jeleznek az alapkészségek, az alkalmazott tudományok és a matematika terén a 15 éves horvát iskolások körében. 2015 óta az oktatási, tudományos és technológiai stratégia részeként megkezdődött az iskolai tantervek reformja, melynek célja a tartalom és az átvihető készségek tanításának javítása. Miután az érdekelt felektől ellentmondásos reakciók érkeztek, a tanterv reformját felülvizsgálták, és a végrehajtás jelentős késedelmet szenvedett. A folyamatnak most az eredeti célkitűzésekkel összhangban kell folytatódnia. Horvátország a közelmúltban szakképzési stratégiát fogadott el. Ennek nyomán várhatóan aktualizálják majd a szakképzési tanterveket, nagyobb szerepet kap a munkaalapú tanulás, és javul a szakképzésben az oktatás minősége. A nem formális és az informális tanulás elismerésére és érvényesítésére szolgáló rendszer bevezetése függőben van.

               (15)A közigazgatás területi és funkcionális széttöredezettsége hátrányosan hat a szolgáltatásnyújtásra és a közkiadások hatékonyságára. A kormányzati szintek közötti jelenlegi hatáskörmegosztás és pénzügyi kapcsolatok nem segítik elő a hatékony és igazságos szolgáltatásnyújtást a közszolgáltatások, különösen az egészségügy, az oktatás és a szociális ellátás területén. Az átfogó közigazgatási reform késedelmet szenved. A feladatok központi és helyi hatóságok közötti újraelosztásának szabályozása függőben van, csakúgy, mint az állami ügynökségek rendszerének észszerűsítése. 2017 elején a hatóságok bejelentették egy munkacsoport létrehozását, amelynek feladata a szubnacionális kormányzati finanszírozásról szóló szabályozás felvázolása.

               (16)A nem egységes bérmegállapítás a közigazgatásban továbbra is gátolja a bérek átláthatóságát és az egyenlő bánásmód biztosítását, valamint a közszférában keletkező bérköltségek feletti kormányzati ellenőrzést, ami kihatással lehet a gazdaság szélesebb körére is. 2017 februárjában a kormány közös iránymutatásokat fogadott el a közszférában érvényes kollektív szerződésekkel kapcsolatos tárgyalásokra és nyomon követésre vonatkozóan, a bérmegállapítás kereteinek észszerűsítését azonban 2019-re halasztották.

               (17)Az állami tulajdonú vállalatok általában alacsonyabb termelékenységgel működnek, mint a magántulajdonban lévő vállalatok, ami irányítási hiányosságokra utal. Kedvezőtlen hatással vannak az allokációs hatékonyságra és hozzájárulnak az alacsony termelékenységnövekedéshez a gazdaságban. Az elmúlt években lassan haladt az állami tulajdonú vállalatok magánkézbe adásának folyamata. Az ilyen vállalatok – köztük az önkormányzati tulajdonban lévő vállalatok – teljesítményének és az irányítótestület elszámoltathatóságának jobb nyomon követése segítené az irányítás javítását.

               (18)A Horvát Újjáépítési és Fejlesztési Bank (a továbbiakban: HBOR) fontos szerepet játszik az uniós pénzügyi eszközök és különösen az európai beruházási terv végrehajtásában. Ahhoz, hogy szerepének maradéktalanul eleget tudjon tenni, magas szintű átláthatósági és elszámoltathatósági előírásoknak kell megfelelnie. A hatóságok tervei szerint független ellenőrök által végzett független eszközminőség-vizsgálatnak vetik alá a HBOR hitelportfólióját, és e vizsgálatnak 2017 végéig le kell zárulnia. A vizsgálat megállapításai alapján felülvizsgálják a bank keretszabályozását és irányítási struktúráit.

               (19)A vállalkozásokat sújtó, szabályozásból eredő terhek magasak. Számos adójellegű járulék – melyek közül sokat statisztikai szempontból adóként kezelnek – teszi nehézkessé az üzleti környezetet. Egy országspecifikus ajánlást követve 2016 nyarán a kormány úgy döntött, hogy 13 adójellegű járulékot eltöröl, 11 további adójellegű járulékot pedig csökkent, a döntés végrehajtása azonban lassú. A vállalkozások életét továbbra is megnehezítik a nagy adminisztratív terhek. Az adminisztratív terhek csökkentése érdekében elfogadtak egy nyolc szabályozási területre kiterjedő cselekvési tervet, a végrehajtás azonban függőben van.

               (20)A válság alatt tapasztalt hirtelen zuhanás után 2016-ban a beruházások fellendültek. A kedvező makrogazdasági és finanszírozási feltételek ellenére azonban egyes kulcsfontosságú szűk keresztmetszetek nehezítik a beruházások tartósabb helyreállását. A közigazgatási hiányosságok, a nehézkes üzleti környezet, a korrupcióellenes stratégia lassú végrehajtása, a kulcsfontosságú infrastrukturális ágazatokra vonatkozó korlátozó jellegű szabályozás, valamint az erős állami jelenlét a gazdaságban hátrányosan hatnak az üzleti klímára.

               (21)A szakmákra vonatkozó szabályozás modernizációja elősegítheti a munkavállalói mobilitást és hozzájárulhat a szakmai szolgáltatások árának csökkenéséhez, javítva a növekedési potenciált. Horvátországban a szolgáltatók és a szabályozott szakmák művelői, különösen az ügyvédek, korlátozó jellegű szabályozás hatálya alá estek. 2016 nyarán a kormány elfogadott egy cselekvési tervet a nem megfelelő jogszabályok helyettesítésére és modernizálására, ennek hatóköre és részletezettsége azonban korlátozott volt.

               (22)Az igazságügyi rendszer minősége és hatékonysága alapvetően meghatározza az üzleti környezetet. Az elmaradások csökkentése ellenére az elsőfokú bírósági eljárások a kereskedelmi, polgári és büntetőügyekben is hosszadalmasak. A bírósági iratok elektronikus iktatása és kézbesítése révén jelentősen javulhat az igazságügyi rendszer, ezt azonban még nem vezették be. A kereskedelmi ügyekben eljáró bírók nem férnek hozzá az online nyilvántartásokhoz, és ez rontja a fizetésképtelenségi eljárások hatékonyságát. A bírósági ítéletek csak ritkán érhetők el online, és az ügyek kezelésére vonatkozó reformokat – így az üzleti folyamatok aktualizálását – még nem vezették be az elsőfokú kereskedelmi bíróságokon.

               (23)A bankszektor továbbra is tőkeerős, és jövedelmezősége 2016-ban fellendült, miután 2015-ben a svájci frank alapú hiteleket átváltották euró alapú hitelekre. A nemteljesítő hitelek bruttó hitelállományhoz viszonyított aránya az utóbbi időben csökkent, de még így is magas, különösen a nem pénzügyi vállalatok körében. Úgy tűnik, hogy a mérséklődést az értékesítések, valamint a 2013-ban bevezetett progresszív és automatikus céltartalék-képzési követelmények segítették. A közelmúlt adóügyi reformja részeként – és válaszul egy országspecifikus ajánlásra – a kormány új adóügyi megítélés alá vonta a nemteljesítő hitelek leírását. Az intézkedés hatásait szorosan nyomon kell követni. Közelről nyomon kell követni továbbá azt is, hogy a közelmúltban megreformált fizetésképtelenségi keretrendszer milyen hatékonysággal segíti a nemteljesítő hitelek szanálását.

               (24)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Horvátország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Horvátországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Horvátország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (25)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a konvergenciaprogramot, és arról alkotott véleményét
                  12
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

               (26)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a konvergenciaprogramot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi,

               AZT AJÁNLJA, hogy Horvátország 2017–2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Folytasson olyan költségvetési politikát, amely összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel; ami azt jelenti, hogy 2018-ban tartania kell középtávú költségvetési célját. 2017 szeptemberéig erősítse meg a költségvetési tervezést és többéves költségvetési keretrendszert, többek között azáltal, hogy szilárdabbá teszi a költségvetés-politikai bizottság függetlenségét és megbízatását. Tegye meg az értékalapú ingatlanadó bevezetéséhez szükséges lépéseket. Erősítse meg az államadósság kezelésének kereteit, többek között az adósságkezelési stratégia évenkénti aktualizálásának biztosítása révén.

               2.Szorítsa vissza a korhatár előtti nyugdíjba vonulást, gyorsítsa fel a magasabb kötelező nyugdíjkorhatárra való áttérést és hangolja össze a bizonyos kategóriákra vonatkozó nyugdíjrendelkezéseket az általános rendszer szabályaival. Javítsa a szociális ellátások összehangolását és átláthatóságát.

               3.Javítsa a felnőttképzést, különösen az idősebb munkavállalók, az alacsony iskolai végzettségű munkavállalók és a tartósan munkanélküli személyek számára. Gyorsítsa fel az oktatási rendszer reformját.

               4.Csökkentse a töredezettséget és javítsa a hatáskörök funkcionális elosztását a közigazgatásban, valamint fokozza a hatékonyságot és csökkentse a területi egyenlőtlenségeket a közszolgáltatás-nyújtás területén. A szociális partnerekkel konzultálva harmonizálja a bérmegállapítási kereteket a közigazgatás és a közszolgáltatások terén.

               5.Gyorsítsa fel az állami tulajdonú vállalkozások és más állami eszközök leválasztását, valamint javítsa a vállalatirányítást az állami tulajdonú vállalkozások szektorában. Jelentősen mérsékelje a vállalkozások szabályozási költségekből és adminisztratív terhekből eredő terheit. Szüntesse meg azokat a szabályozási korlátokat, amelyek akadályozzák a szabályozott szakmákban való elhelyezkedést és azok gyakorlását, valamint a szakmai és üzleti szolgáltatások nyújtását. Javítsa az igazságügyi rendszer minőségét és hatékonyságát, különösen a polgári és kereskedelmi peres ügyek átfutásának lerövidítése révén.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2017) 510 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 és P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  SWD(2017) 76 final.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

                     (12)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.22.
            COM(2018) 311 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Egyesült Királyság Unióból való kilépésére tekintettel az Európai Uniónak az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezményhez mellékelt, vámkontingensekre vonatkozó WTO-engedményeinek arányos felosztása céljából folytatandó tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               Az Egyesült Királyság 2017. március 29-én bejelentette az Európai Tanácsnak, hogy ki szándékozik lépni az Európai Unióból, amelynek jelenleg egyik tagállama.

               Az Egyesült Királyság Unióból való kilépésének következményei túlmutatnak az EU és az Egyesült Királyság kétoldalú kapcsolatain, különös tekintettel a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) keretében vállalt kötelezettségeikre. Az EU és az Egyesült Királyság is a WTO alapító tagja. Amikor az Európai Közösség 1994-ben elfogadta a WTO-egyezményt és a multilaterális kereskedelmi megállapodásokat, az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezményhez csatolt, az Európai Közösségekre vonatkozó, engedményeket és kötelezettségvállalásokat magában foglaló lista (az EU WTO engedményes listája) egyidejűleg az Egyesült Királyság számára is mellékelve lett. Ezért az EU-ra vonatkozó engedményes lista olyan kötelezettségvállalásokat tartalmaz, amelyek a WTO tagjaként az Egyesült Királyságra is alkalmazandók.

               Ami az EU-t illeti, az Unió engedményes listájában szereplő, árukra vonatkozó kötelezettségei továbbra is alkalmazandók a területén, de az Unió jelenlegi mennyiségi vállalásai, nevezetesen a vámkontingensek esetében szükség lesz bizonyos kiigazításokra, hogy tükröződjön az Egyesült Királyság Unióból történő kilépését követő új helyzet. Mivel az EU WTO engedményes listája már nem lesz alkalmazandó az Egyesült Királyságra, a jelenlegi uniós WTO-vámkontingenseket (mezőgazdaság, halászat és ipari termékek) arányosan fel kell osztani az Egyesült Királyság és az EU között, hogy ezek az így kapott vámkontingensek legyenek érvényben attól a naptól, amelytől az EU WTO engedményes listája már nem alkalmazandó az Egyesült Királyságra.

               A GATT 1994 XXVIII. cikkében foglalt rendelkezésekkel összhangban az engedmények módosításához az EU-nak tárgyalásokat kell folytatnia a vámkontingensek arányos felosztásáról a WTO azon érintett tagjaival, amelyek esetében megállapításra került, hogy az egyes vámkontingensek keretében releváns piaci hozzáférési jogaik vannak (azaz elsődleges, illetve jelenős szállítói érdekkel vagy eredeti tárgyalási joggal rendelkeznek). Az EU konzultálni fog továbbá a WTO konzultációs jogkörrel rendelkező tagjaival is.

               E tárgyalásokat szoros határidők mellett kell lefolytatni. Az Egyesült Királyság várhatóan 2019. március 30-án lép ki az Európai Unióból. Jelenleg folynak a tárgyalások egy, a kilépésről rendelkező megállapodásról, és az EU, valamint az Egyesült Királyság főtárgyalója megegyeztek az átmeneti rendelkezések szövegéről, amelynek értelmében a kilépésről rendelkező megállapodás hatálybalépésétől az uniós jog – beleértve azokat a nemzetközi megállapodásokat, amelynek az Unió részes fele, például a GATT 1994-et – az Unióból való kilépés időpontjától 2020. december 31-ig alkalmazandó az Egyesült Királyságra.

               Nem zárható ki, hogy a XXVIII. cikk alapján a WTO érintett tagjaival kötendő megállapodások nem születnek meg a rendelkezésre álló idő alatt, legalábbis nem minden vámkontingens tekintetében.

               Ezért ezen ajánlással egyidejűleg a Bizottság egy (rendes jogalkotási eljárás keretében elfogadásra kerülő) alap-jogiaktusra is javaslatot tesz annak érdekében, hogy a XXVIII. cikken alapuló megállapodások hiányában biztosítsa, hogy az EU a XXVIII. cikknek megfelelően egyoldalúan el tudja végezni a vámkontingensek arányos felosztását, és a Bizottság rendelkezzen az ahhoz szükséges felhatalmazással, hogy ennek megfelelően módosítsa a vonatkozó uniós rendelkezéseket az érintett vámkontingensek megnyitása és végrehajtása tekintetében.

               Az ajánlás célja ezért az, hogy a Bizottság felhatalmazást kapjon arra, hogy a GATT 1994 XXVIII. cikke alapján tárgyalásokat kezdjen az EU WTO engedményes listájában szereplő releváns engedményeknek (nevezetesen WTO-vámkontingenseknek) az Unió és az Egyesült Királyság közötti arányos felosztásuk általi módosítása céljából.

               Ezenkívül az Egyesült Királyságnak már azt az időpontot megelőzően el kell indítania a WTO-ban az engedményeket és kötelezettségvállalásokat magában foglaló saját listájának összeállítására irányuló eljárásokat, mielőtt uniós tagállami státusza megszűnne. Ezért fel kell hatalmazni az Egyesült Királyságot arra, hogy az említett célból lefolytassa a szükséges eljárásokat, hogy a WTO többi tagjával megállapodhasson az Európai Unió WTO engedményes listájában jelenleg szereplő vámkontingensekből rá eső részről.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

               Tárgytalan.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

               Tárgytalan.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 207. cikke és 218. cikkének (3) és (4) bekezdése.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 3. cikke értelmében a közös kereskedelempolitika az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozó területek között szerepel. Az EUMSZ 5. cikkének (3) bekezdése értelmében a szubszidiaritás elve nem alkalmazandó azokra a területekre, amelyeken az Unió kizárólagos hatáskörrel rendelkezik.

               •Arányosság

               Ebben az ajánlásban a Bizottság azt javasolja, hogy a Tanács hatalmazza fel a Bizottságot arra, hogy a GATT 1994 XXVIII. cikkének értelmében tárgyalásokat kezdjen az EU vámkontingensekre vonatkozó WTO-engedményeinek módosítása céljából. A WTO szabályai értelmében a szóban forgó eljárást kell követni egy WTO-tag engedményes listájában szereplő engedmények módosítása céljából. Erre a tényre figyelemmel a javasolt intézkedés arányos a fent meghatározott célkitűzésekkel.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

               A cél eléréséhez rendelkezésre álló eszköz nemzetközi megállapodás. Ezért nemzetközi megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére vonatkozó felhatalmazásra van szükség.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

               Tárgytalan.

               •Konzultáció az érdekelt felekkel

               Tárgytalan.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

               Tárgytalan.

               •Hatásvizsgálat

               Tárgytalan.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

               Tárgytalan.

               •Alapjogok

               Tárgytalan.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               Tárgytalan.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

               Tárgytalan.

               •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetében)

               Tárgytalan.

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

               Tárgytalan.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Egyesült Királyság Unióból való kilépésére tekintettel az Európai Uniónak az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezményhez mellékelt, vámkontingensekre vonatkozó WTO-engedményeinek arányos felosztása céljából folytatandó tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

                  tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az Európai Uniónak az áruk tekintetében a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) keretében vállalt jelenlegi mennyiségi kötelezettségei esetében szükség lesz bizonyos kiigazításokra, hogy tükröződjön a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (Egyesült Királyság) Unióból történő kilépését követő új helyzet. Mindenekelőtt az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezményhez (GATT 1994) mellékelt, az uniós engedményeket és kötelezettségvállalásokat magában foglaló listában jelenleg szereplő vámkontingenseket az Egyesült Királyság Unióból való kilépése miatt arányosan fel kell osztani az Egyesült Királyság és az Unió között.

               (2)Ezért a Bizottságot fel kell hatalmazni, hogy a GATT 1994 XXVIII. cikkének értelmében tárgyalásokat kezdjen a WTO tárgyalási joggal rendelkező tagjaival az említett vámkontingensek módosítása céljából.

               (3)Az Egyesült Királyságnak már azt az időpontot megelőzően el kell indítania a WTO-ban az engedményeket és kötelezettségvállalásokat magában foglaló saját listájának összeállítására irányuló eljárásokat, mielőtt uniós tagállami státusza megszűnne.

               (4)Ezért fel kell hatalmazni az Egyesült Királyságot arra, hogy lefolytassa a GATT 1994-hez mellékelt, engedményeket és kötelezettségvállalásokat magában foglaló listája összeállításához szükséges eljárásokat, többek között a WTO többi tagjával a vámkontingensek említett listában feltüntetendő részarányára vonatkozó tárgyalásokat is,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

                  A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Unió nevében tárgyalásokat kezdjen a WTO tárgyalási joggal rendelkező tagjaival a GATT 1994-hez mellékelt, az uniós engedményeket és kötelezettségvállalásokat magában foglaló listában jelenleg szereplő vámkontingensek módosítása céljából.

               2. cikk

                  A Bizottságnak címzett tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.

               3. cikk

                  A tárgyalásokat a Bizottság [a különbizottság neve a Tanács által beszúrandó]-val/-vel konzultálva folytatja le.

               4. cikk

                  Az Egyesült Királyság felhatalmazást kap arra, hogy lefolytassa a GATT 1994-hez mellékelt, engedményeket és kötelezettségvállalásokat magában foglaló listája és az azzal összefüggő mennyiségi korlátok meghatározásához szükséges eljárásokat, többek között a WTO többi tagjával a GATT 1994-hez mellékelt, az uniós engedményeket és kötelezettségvállalásokat magában foglaló listában szereplő jelenlegi vámkontingensek rá eső részarányára vonatkozó tárgyalásokat is.

               5. cikk

                  Ennek a határozatnak a Bizottság és az Egyesült Királyság a címzettjei.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.22.
            COM(2018) 311 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            Ajánlás – A TANÁCS HATÁROZATA
            az Egyesült Királyság Unióból való kilépésére tekintettel az Európai Uniónak az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezményhez mellékelt, vámkontingensekre vonatkozó WTO-engedményeinek arányos felosztása céljából folytatandó tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               MELLÉKLET

               1. A Bizottság arra törekszik, hogy a GATT 1994 XXVIII. cikkének megfelelően tárgyalás útján megállapodásra jusson a WTO tárgyalási joggal rendelkező tagjaival, valamint konzultáljon a GATT 1994 XXVIII. cikke értelmében konzultációs jogkörrel rendelkező WTO-tagokkal abból a célból, hogy módosítsa az Uniónak a GATT 1994-hez mellékelt, engedményeket és kötelezettségvállalásokat magában foglaló listájában szereplő uniós vámkontingensekre vonatkozó WTO-engedményeket.

               2. A Bizottság a tárgyalások lefolytatása során azt a célt követi, hogy az uniós engedmények – különösen az Egyesült Királyság Unióból való kilépése következtében a jelenlegi vámkontingenseknek az Egyesült Királyság és az Unió között történő arányos felosztása révén – módosításra kerüljenek.

               3.A Bizottság követi az Unió listájának módosítására vonatkozóan a WTO releváns rendelkezéseinek – különösen a GATT 1994
                  1
                XXVIII. cikkében, valamint a GATT 1994 XXVIII. cikkének értelmezéséről szóló megállapodásban
                  2
                leírtaknak – megfelelő eljárást.

               4.A Bizottság jelentést tesz a Tanácsnak a tárgyalások eredményéről, és adott esetben a tárgyalások során bekövetkező jelentős fejleményekről.

                     (1)

                        A megállapodás szövege a következő weboldalon található:https://www.wto.org/english/docs_e/legal_e/gatt47_01_e.htm

                     (2)

                        A megállapodás szövege a következő weboldalon található:https://www.wto.org/english/docs_e/legal_e/12-28_e.htm


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 427 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            az Egyesült Királyság 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi az Egyesült Királyság 2018. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               az Egyesült Királyság 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi az Egyesült Királyság 2018. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben az Egyesült Királyságot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)Az Egyesült Királyságra vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  4
                2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években az Egyesült Királyságnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében az Egyesült Királyság által elért eredményeket.

               (3)2017. március 29-én az Egyesült Királyság azon szándékáról tájékoztatta az Európai Tanácsot, hogy kilép az Európai Unióból. Az elsődleges és másodlagos uniós jogszabályok 2019. március 30-án közép-európai idő szerint 00:00 órától kezdődően nem alkalmazandók többé az Egyesült Királyságra, kivéve, ha a kilépésről rendelkező, megerősített megállapodás eltérő időpontot határoz meg, vagy ha az Európai Tanács az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikkének (3) bekezdésével összhangban és az Egyesült Királysággal egyetértésben úgy határoz, hogy a szerződések későbbi időponttól nem alkalmazandók. Az Egyesült Királyság ezt követően harmadik országgá válik. A rendezett kilépés biztosítására hivatott tárgyalások folyamatban vannak; ezek kiterjednek annak lehetőségére, hogy 2020 végéig átmeneti időszakot állapítsanak meg, amely alatt az uniós jog továbbra is alkalmazandó lesz az Egyesült Királyságra és az Egyesült Királyságban. Ebben az összefüggésben a Bizottság nem mutatott be vagy részletezett a brexit utáni időszakra vonatkozóan az Európai Unió és az Egyesült Királyság közötti lehetséges kapcsolatokra alapuló semmilyen forgatókönyvet, mivel ezek a kérdések még a tárgyalások tárgyát képezik.

               (4)Az Egyesült Királyság 2018. április 30-án benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  5
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  6
               .

               (6)Az Egyesült Királyság jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az átmeneti adósságszabály hatálya alá tartozik. A kormánynak a 2017–2018. évi konvergenciaprogramban ismertetett várakozásai szerint a GDP-arányos államháztartási hiány a 2017–2018-as 2,2 %-ról 2018–2019-ben a GDP 1,8 %-ára, 2019–2020-ban pedig a GDP 1,7 %-ára csökken. A konvergenciaprogram nem határoz meg középtávú költségvetési célt. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság 2017–2018-ról 2019–2020-ra várhatóan nagyjából 85,5 % körül stabilizálódik, majd 2021–2022-ben 84,8 %-ra mérséklődik. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A tervezett hiánycélok eléréséhez szükséges intézkedések összességében jól meghatározottak, viszont a kormányzati kiadások növelésére irányuló, több területen érzékelhető nyomás veszélyezteti a tervezett hiánycsökkentés megvalósítását.

               (7)A Tanács 2017. július 11-én azt ajánlotta az Egyesült Királyságnak, hogy biztosítsa, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  7
                nominális növekedési rátája 2018–2019-ben ne haladja meg a 1,8 %-ot, ami a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Tanács ugyanakkor kijelentette, hogy figyelembe kell venni egy olyan költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozó célt, amely hozzájárul mind a folyamatban lévő gazdaságélénkülés megerősítéséhez, mind pedig az Egyesült Királyság államháztartása fenntarthatóságának biztosításához. A Bizottság 2018. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy az Egyesült Királyság 2018–2019-ben némileg eltér a prevenciós ág követelményeitől.

               (8)2019–2020-ban, tekintettel az Egyesült Királyság 60 % feletti GDP-arányos államadósság-rátájára és a 0,4 %-os előre vetített kibocsátási résre, a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája nem haladhatja meg a 1,6 %-ot, összhangban a Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott követelménymátrix által előírt, a GDP 0,6 %-ának megfelelő strukturális kiigazítással. Változatlan politikát feltételezve az Egyesült Királyság a 2019–2020 közötti időszakban teljesíti ezt a követelményt. Első megközelítésben úgy tűnik, hogy az Egyesült Királyság 2018–2019-ben és 2019–2020-ban az engedélyezett 0,25 %-os éves eltérés eredményeként várhatóan megfelel az átmeneti adósságszabálynak. A Tanács összességében úgy véli, hogy az Egyesült Királyságnak készen kell állnia arra, hogy 2018–2019-ben további intézkedéseket hajtson végre a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében.

               (9)A lakáspiac élénkítését és a konjunktúrát ösztönző kormányzati kezdeményezések közepette az éves nettó lakáskínálat tovább növekszik. A kínálat növekedése ugyanakkor messze elmarad a becsült kereslettől, így az Egyesült Királyság továbbra is komoly kihívásokkal néz szembe a megfelelő lakhatás biztosítása terén. Ennek részben a telekpiac nagyon szigorú és összetett szabályozása az oka. A lakáshiány és a magas lakhatási költségek különösen fontos problémát jelentenek a nagy és növekvő kereslettel jellemezhető területeken, például a városokban és környékükön. A kormány felismerte a problémát, és ambiciózus célokat tűzött ki a kínálat elkövetkező években történő növelésére. Ugyanakkor a kormány megerősítette, hogy korlátozni kívánja a városi agglomerációk további beépítését. Az ingatlantulajdon jelentősen csökkent a fiatalok körében, ami hozzájárult a nemzedékek közötti egyenlőtlenségekhez. A munkatermelékenység alacsony és stagnál. A gazdaság jelentős része viszonylag rosszul teljesít a termelékenység fő mozgatórugói – a készségek, a beruházások és az üzleti folyamatok hatékonysága terén. Az Egyesült Királyság közúti, vasúti és légiközlekedési hálózatai is jelentős és növekvő kapacitáshiánnyal rendelkeznek.

               (10)Bár a legtöbb munkaügyi mérőszám szerint továbbra is pozitívak a főbb munkaerőpiaci adatok, a foglalkoztatás minősége egyes területeken továbbra is aggályos. Ez mindenekelőtt a készségek fejlesztésére, az atipikus foglalkoztatási formákra, a keresetekre, a termelékenységre, a munkaerőpiaci részvételre és a munkaképes korú szegénységre vonatkozik. E kérdések mindegyike vonatkozásában jelentős szakpolitikai bejelentések és fejlemények történtek. A kapcsolódó politikák koherenciája elengedhetetlen. A készségek terén a hangsúly mindeddig a tanulószerződéses gyakorlati képzésen és a műszaki oktatás reformján volt. A minőség középpontba állítása mindkét területen mind a társadalom, mind a gazdaság számára fenntartható multiplikátorhatást jelenthet. Az Egyesült Királyság azon tagállamok közé tartozik, amelyek már megfelelnek a színvonalas és eredményes tanulószerződéses gyakorlati képzés európai keretrendszere keretében tervezett kritériumok több mint kétharmadának, és ezért képesek megvalósítani a minőségi célkitűzések meghatározását és – például a hallgatói pályakövetés révén – nyomon követését. Az egész életen át tartó tanulás lehetőségeinek bővítéséhez a tanulószerződéses gyakorlati képzésre és az új, ún. T-Level programokra elkülönített forrásokhoz hasonló mértékű támogatást kell biztosítani, különösen azok számára, akik a munkaerőpiac belépő szintjén ragadtak.

               (11)A szociális védelemmel és a társadalmi befogadással kapcsolatos kérdésekre is figyelmet kell fordítani a jövőben. A gyermekgondozási reformok bevezetése folyamatban van, de több rendelkezés is szükséges, különösen a három év alatti gyermekekre vonatkozóan. Egyes jóléti reformok és csökkentések hatása – mely különösen az aktív kereső családok számára lenne fontos – még nem érezhető.

               (12)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte az Egyesült Királyság gazdaságpolitikáját, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi konvergenciaprogramot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években az Egyesült Királyságnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak az Egyesült Királyság fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy milyen mértékben felelnek meg az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (13)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a 2018. évi konvergenciaprogramot, és arról alkotott véleményét különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy az Egyesült Királyság 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Biztosítsa, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2019–2020-ban ne haladja meg a 1,6 %-ot, ami a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg.

               2.Egyebek mellett a területfejlesztési rendszer további reformja révén növelje a lakáskínálatot, különösen azokon a területeken, ahol a legnagyobb a kereslet.

               3.A tanulószerződéses gyakorlati képzések minőségére és hatékonyságára vonatkozó eredménymutatók meghatározásával és a már a munkaerőpiacon lévő munkavállalók továbbképzési lehetőségeit bővítő újabb beruházásokkal kezelje a készségek és a szakmai fejlődési igények terén mutatkozó problémákat.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        COM(2018) 427 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 226 final.

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 404 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Dánia 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Dánia 2018. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Dánia 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Dánia 2018. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Dániát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)A Dániára vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  4
                2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Dániának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében Dánia által elért eredményeket.

               (3)Dánia 2018. április 24-én benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  5
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  6
               .

               (5)Dánia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2018. évi konvergenciaprogramja értelmében a kormány 2018-ban a GDP 0,7 %-ának megfelelő államháztartási hiány elérésére, valamint arra törekszik, hogy a programidőszak egésze során, 2025-ig továbbra is teljesítse a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiányként meghatározott középtávú költségvetési célt. A 2018. évi konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság-ráta 2018-ban várhatóan 35,6 %-ra esik vissza, majd 2020-ban tovább csökken 34,2 %-ra, 2025-re pedig megközelítőleg 40 %-ra emelkedik. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv a programidőszak egésze során megalapozott. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2018-ban várhatóan a GDP 0,3 %-ának, 2019-ben pedig a GDP 0,9 %-ának megfelelő többletet ér majd el, vagyis valamennyivel a 2018. évi konvergenciaprogramban foglalt célérték felett lesz, és meghaladja a középtávú költségvetési célt. Összességében a Tanács véleménye az, hogy Dánia az előrejelzések szerint 2018-ban és 2019-ben meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (6)Dánia fenntartható növekedésének előfeltétele a demográfiai kihívások idején a megfelelő munkaerő-kínálat biztosítása és a bizonyos ágazatokban kialakuló munkaerőhiány kezelése. A szakoktatásban és -képzésben való részvétel fokozását és a tanulmányaikat befejezők arányának növelését célzó reformok, valamint a digitális készségek eredményesebb fejlesztésére irányuló intézkedések valószínűleg megnövelik majd a szakképzett munkavállalók számát. Ezen túlmenően e tekintetben előnyösek lennének a perifériára szorult és hátrányos helyzetű csoportok eredményesebb munkaerőpiaci bevonását célzó intézkedések. Ez az alacsony végzettséggel rendelkező fiatalokra, a csökkent munkaképességű és fogyatékkal élő, valamint a migráns háttérrel rendelkező személyekre vonatkozik. A közelmúltbeli, munkaerőpiaci integrációt célzó intézkedések lassan indultak be, de láthatóan javítanak az újonnan érkezett menekültek helyzetén. A migráns háttérrel rendelkező gyermekek oktatási rendszerbe való integrációja továbbra is kulcsfontosságú kihívást jelent, mivel átlagosan alacsonyabb tanulmányi eredményt érnek el a többi gyermekhez viszonyítva.

               (7)A termelékenység gyors növekedése alapvető fontosságú a gazdasági növekedés elősegítéséhez, a Dániát jellemző viszonylag magas szintű jólét fenntartásához és az ország versenyképességének biztosításához. Jóllehet Dánia termelékenységi szintje a többi uniós tagállamhoz képest magas, a termelékenységnövekedés hosszabb ideje lassuló pályán mozog. A termelékenység növekedését több különböző tényező is hátráltathatja (amelyeket a dán versenyképességi testület és versenyhatóság is azonosított). Különösen a belföldre irányuló szolgáltatásokat jellemzi a termelékenység vontatott növekedése, ahol a kormány 2017-ben csak korlátozott intézkedéseket hozott a verseny fokozása érdekében, és ahol bizonyos részek, például a jelzálogbankok nincsenek kitéve a külső versenynek. Nincs nagy versengés a belföldre irányuló szolgáltatások ágazataiban (pl. a kiskereskedelem, a pénzügy, a közművek elosztása és hálózatos iparágak, a közlekedés és a gyógyszer-nagykereskedelem terén), ami még mindig visszafogja a termelékenységet, a beruházásokat és a munkahelyteremtést.

               (8)Az elmúlt években tapasztalt jelentős lakásár-növekedést követően egyre nagyobb a túlértékelés kockázata, különösen a jelentős városi területeken. Az Európai Rendszerkockázati Testület figyelmeztetéseket adott ki nyolc uniós tagállamra, köztük Dániára vonatkozóan a lakóingatlan-szektorban mutatkozó középtávú sérülékenységekkel összefüggésben, amelyek oka a lakásárak növekedésének és a háztartások magas adósságszintjének kombinációjában keresendő. A háztartások 2017-ben tovább csökkentették adósságukat, ám az adósságszint még mindig a legmagasabbak között van az Unióban (a GDP százalékában), és a Bizottság becslése szerint meghaladja az alapvető gazdasági tényezők és a prudenciális küszöbértékek által indokolt szintet. Ezenfelül a jövedelemszinthez képest rendkívül magas szintű jelzáloghitelek aránya 2013 óta jelentős mértékben megnövekedett, különösen Koppenhágában és környékén. A dán hatóságok több új makroprudenciális intézkedést fogadtak el a célból, hogy tovább korlátozzák a kockázatos hitelfelvételt (ezen intézkedések 2018-tól és 2020-tól lépnek hatályba), valamint (2021-től életbe lépő) ingatlanadó-reformot vezettek be a lakásárakban tapasztalt regionális egyenlőtlenségek kezelésére. Mindazonáltal a jövedelemszinthez képest rendkívül magas hitelarány, a magas adósságállománynak a magas kamatlábbal szembeni érzékenysége és a potenciálisan túlértékelt lakásárak kombinációja növeli az árkorrekció kockázatát, ami árthat a reálgazdaságnak és a bankszektornak.

               (9)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a dán gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi konvergenciaprogramot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Dániának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Dánia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (10)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi konvergenciaprogramot, és azt a véleményt fogalmazta meg, hogy Dánia várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               AJÁNLJA, hogy Dánia 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Fokozza a versenyt a belföldre irányuló szolgáltatási ágazatokban, például a közművek elosztása terén, a hálózatos iparágakban és a pénzügyi ágazatban.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        COM(2018) 404 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 203 final.

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.