Fontos jogi nyilatkozat

|

52007SC0136

Ajánlás a Tanács véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban Írország 2006–2009-re szóló aktualizált stabilitási programjáról  /* SEC/2007/0136 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 7.2.2007SEC(2007) 136 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban Írország 2006–2009-re szóló aktualizált stabilitási programjáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSElőzményekA Stabilitási és Növekedési Paktum, amely 1998. július 1-jén lépett hatályba, a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze. A 2005. évi reform elismerte a Paktum eredményességét a költségvetési fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor célul tűzte ki a Paktum hatékonyságának és gazdasági megalapozottságának erősítését, valamint az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítását.A költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1], amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még be nem vezetett tagállamok esetében pedig (aktualizált) konvergenciaprogramokat), és azokat évente aktualizálniuk kell. Írország első stabilitási programját 1998 decemberében nyújtotta be. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően 1999. január 18-án a Tanács az említett rendelettel összhangban véleményt fogalmazott meg a Bizottság ajánlása alapján. Ugyanezen eljárással összhangban a Bizottság értékeli, a fent említett Gazdasági és Pénzügyi Bizottság pedig megvizsgálja az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat, amelyeket a Tanács is megvizsgálhat.Az aktualizált program értékelésének előzményeiA Bizottság, miután megvizsgálta Írország 2006. december 6-án benyújtott legfrissebb aktualizált stabilitási programját, a programról szóló tanácsi véleményre irányuló ajánlást fogadott el (az értékelés fő szempontjai a keretben találhatók).Az aktualizált stabilitási programban szereplő költségvetési stratégia értékelésére szolgáló feltételek meghatározása céljából a következő bekezdések összefoglalják:1.  az utóbbi tíz év gazdasági és költségvetési teljesítményét;2.  Írország Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ága alapján megítélt helyzetének legfrissebb értékelését (a stabilitási program előző változatáról alkotott tanácsi vélemény összefoglalását); valamint3.  a Bizottság értékelését a 2006. októberi nemzeti reformprogramról.A közelmúlt gazdasági és költségvetési teljesítményeAz elmúlt tíz évben Írország gazdasági teljesítményét a végtelenül gyors mértékű növekedés („kelta tigris”) kezdeti időszaka jellemezte, amelyben folytatódott az 1980-as évek végén indult rendkívüli felzárkózási folyamat. Az ezredfordulót követő gazdasági turbulenciákhoz való alkalmazkodást visszafogottabb, bár még mindig jóval a nyugat-európai átlag feletti növekedési ütem követte, amelyet a korábbi időszakhoz képest azonban inkább a hazai kereslet vezérelt és kevésbé széles alapokon nyugodott, nem fenntartható szintű építőipar mellett. A gazdaság nyitottsága főként a rugalmas tényezőpiacokon szembeötlő, jelentős befelé irányuló külföldi beruházásokkal és munkaerővándorlással. Az erősségekhez tartozik a gyorsan felnövekvő fiatal munkaerő, a vállalkozásbarát politikai környezet és az 1980-as évek óta felépített erős társadalmi partnerség. Mivel Írország egy kis nyitott gazdaság, makrogazdasági politikai mozgástere körülhatárolt. Az euro-övezetben a kamatlábak jóval alacsonyabbak voltak az Írország számára optimálisnál és hozzájárultak különösen az eszközár igen magas inflációjához. A reáljövedelem növekedésével általánosságban viszonylag magas volt a HICP-infláció, ehhez adódott a hazai kereslet által kifejtett nyomás, valamint a termékpiacok és hálózati szolgáltatások bizonyos fokú elégtelensége; a külső versenyképesség mostanáig romlani látszott és a külső hiány megnövekedett. Az államháztartás jóval a stabilitási és növekedési paktum határain belül maradt.Az előző programról alkotott tanácsi véleményben szereplő értékelés2006. március 14-én a Tanács véleményt fogadott el a stabilitási program előző, 2005-2008 közötti időszakra vonatkozó változatáról. A Tanács véleménye szerint általánosságban a költségvetési egyenleg helyzete rendezett, és a költségvetési stratégia jó példája a Paktummal összhangban irányított költségvetési politikának. Ugyanakkor a Tanács felkérte Írországot, hogy folytassa a népességelöregedés költségvetésre gyakorolt hosszú távú hatásait kezelő intézkedések végrehajtását.A Bizottság értékelése a 2006. októberi nemzeti reformprogramrólÍrország 2006. október 18-án nyújtotta be a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben előírt végrehajtási jelentést a nemzeti reformprogramról. Írország nemzeti reformprogramjában a globalizáció és a belső piac nyújtotta lehetőségek kihasználásával a jelenlegi jó gazdasági teljesítmény fenntartását és javítását azonosította kulcsfontosságú kihívásként/prioritásként.A Bizottság a program értékelése alapján (amelyet a 2006. decemberi éves értékelő jelentés [2] részeként fogadott el) úgy ítéli meg, hogy Írország igen jó eredményeket ért el a nemzeti reformprogram végrehajtásában. Ezenfelül a növekedést és foglalkoztatást szolgáló stratégia végrehajtása a nemrég megkötött „Towards 2016” (2016 felé) szociális partnerségi megállapodásnak köszönhetően politikailag is láthatóvá vált.Az elért eredmények alapján Írországot arra ösztönözték, hogy a következő területekre is összpontosítson: a nyugdíjrendszer reformja; károsanyagkibocsátás-csökkentési intézkedések; munkaerőpiaci részvétel; bevándorlás; és az idősebb és az alacsony képzettségű munkavállalók.Keret: Az értékelés fő szempontjai Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdése (stabilitási programok esetében) és 9. cikkének (1) bekezdése (konvergenciaprogramok esetében) alapján az értékelés a következő szempontokra terjed ki: megalapozottak-e a program alapjául szolgáló gazdasági feltételezések; megfelelő-e a tagállam által benyújtott középtávú költségvetési célkitűzés és a felé vezető kiigazítási pálya; elégségesek-e a kiigazítási pályán maradás érdekében hozott és/vagy javasolt intézkedések ahhoz, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés az adott ciklusban megvalósuljon; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya értékelésekor meg kell vizsgálni, hogy a kedvező gazdasági időszakokban nagyobb erőfeszítéseket tesznek-e a kiigazításra, miközben a kedvezőtlen időszakokban az erőfeszítések korlátozottabbak lehetnek, valamint – az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok esetében – hogy a tagállam törekszik-e arra, hogy a középtávú költségvetési célkitűzés megvalósítása érdekében irányadó szinten évente a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javítsa a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleget; a középtávú költségvetési célkitűzés felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor (az azt még el nem ért tagállamok esetében) vagy az attól való átmeneti eltérés engedélyezésekor (az azt elért tagállamok esetében) figyelembe kell venni a hosszú távon közvetlen költségtakarékossági hatásokkal (köztük a potenciális növekedési ráta emelésével) járó, és ezért az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát kimutathatóan befolyásoló főbb strukturális reformok végrehajtását (azzal a feltétellel, hogy a GDP 3 %-ának megfelelő referenciaérték tekintetében megfelelő biztonsági tartalék áll rendelkezésre, és hogy a költségvetés egyenlege a programidőszakon belül várhatóan visszatér a középtávú költségvetési célkitűzéshez), különösen a kötelező, teljes tőkefedezeti pillért tartalmazó többpilléres rendszert bevezető nyugdíjreformokat; a tagállam gazdaságpolitikája összhangban van-e az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A program makrogazdasági feltételezéseinek megalapozottságát a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzése alapján értékelik, felhasználva a potenciális kibocsátás és a ciklikusan kiigazított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant is. Az átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak való megfelelés értékelésénél az államháztartási terület átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat veszik figyelembe, amely a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatások része. Az értékelés kitér a következőkre is: az adósságráta alakulása és az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága, amelyeknek a költségvetési egyenleg felügyelete során megfelelő figyelmet kell szentelni, a 2005. március 20-i, „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának javítása” című tanácsi jelentéssel összhangban. A hosszú távú fenntarthatóság értékelésének szempontjait egy 2006. október 12-i bizottsági közlemény[3] határozza meg; a tagállamok által a növekedést és a foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben benyújtott nemzeti reformprogrammal való összhang mértéke. A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó átfogó, 2005. június 7-i gazdaságpolitikai iránymutatások fedőlapján az ECOFIN Tanács megállapította, hogy a nemzeti reformprogramoknak összhangban kell lenniük a stabilitási és konvergenciaprogramokkal; a magatartási kódex[4] betartása, amely többek között előírja, hogy a stabilitási és a konvergenciaprogramok szerkezete és adattáblázatai egységesek legyenek. |-  AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban Írország 2006–2009-re szóló aktualizált stabilitási programjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[5] és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:4.  [2007. február 27]-én a Tanács megvizsgálta Írországnak a 2006–2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját.5.  A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv szerint a reál-GDP növekedése a 2006-os 5,4 %-ról átlagosan valamivel 4,5 % fölé lassul a programidőszak fennmaradó része alatt. A jelenleg rendelkezésre álló információk alapján értékelve úgy tűnik, ez a forgatókönyv megalapozott növekedési feltételezésekre épül, mindamellett a lakásépítés magas szintjének és az ingatlanáraknak a hirtelen visszaesése fontos kockázatot jelent. A program inflációs előrejelzése valószerűnek tűnik.6.  A program becslése szerint az államháztartási egyenleg 2006-ban a GDP 2,3 %-át kitevő többlet lesz, az előző változatban előirányzott, a GDP 0,6 %-át jelentő hiánnyal szemben; a központi kormányzat újabb készpénzforgalmi adatai egy még nagyobb, a GDP megközelítőleg 2,5 %-át kitevő többlet felé mutatnak. Az egy évvel korábbihoz képest a vártnál jobb eredmény teljesen a bevételi oldalnak tulajdonítható, és különösen az ingatlanpiac tartós élénkségét tükrözi, amely megnöveli lakhatással kapcsolatos adóbevételeket, valamint korlátozottabb mértékben a magasabb kibocsátásnövekedést, amelynek hasonló a hatása a főbb adókra. A nominális kiadások becsült eredménye közel van az előirányzathoz.7.  Írország középtávú költségvetési stratégiája a Stabilitási és Növekedési Paktummal összhangban a költségvetési fenntarthatóság biztosításán alapszik. Az előrejelzés szerint a többlet a programidőszak alatt fennmarad, a GDP 2,3 %-ára becsült 2006. évi államháztartási többletről 1,2 %-ra mérséklődik 2007-ben, majd fokozatosan 0,6 %-ra csökken 2009-ben; az elsődleges többlet hasonlóan a GDP 3,3 %-ára becsült 2006. évi értékről a GDP 1,6 %-ára esik vissza 2009-ben. Az előirányzott államháztartási többlet feleződése 2007-ben a magasabbra tervezett kiadási arányból ered, az emelés főként magasabb szociális juttatásokat tükröz; 2008-ban és 2009-ben a tervek szerint a bevételi és a kiadási arány is csökken, de a kiadás csak csekély mértékben. Az előző változat (2008-ig tartó) előrejelzéseivel összehasonlítva a becsült 2006-os egyenlegnek a vártnál magasabb bevételekkel elért erős emelkedését a bevételi, az államháztartási és az elsődleges többletarányok tekintetében átviszi a következő két évre, bár csökkenő tendenciával, az előrejelzett kiadási arány gyakorlatilag változatlan profilja mellett.8.  A közös módszertannak megfelelően kiszámított strukturális egyenleg (tehát a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleg) a tervek szerint a GDP nem egészen 3 %-át kitevő 2006. évi többletről a GDP valamivel több mint 1,5 %-ára csökken 2009-ben. A stabilitási program előző változatával egyezően a program strukturális egyensúlyi pozíciót határoz meg középtávú költségvetési célkitűzésként, amelyet a program szerint nagy biztonsági tartalékkal terveznek fenntartani programidőszak alatt. Mivel a középtávú célkitűzés önmagában szigorúbb az irányadó minimumértéknél (amely a becslések szerint a GDP mintegy 1,25 %-át kitevő hiány), a program szerinti strukturális egyensúly megvalósítása valószínűleg biztonsági tartalékot nyújt a túlzott hiány felmerülésével szemben. A középtávú célkitűzés a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben az euro-övezeti és az ERM II-höz csatlakozott tagállamok számára kijelölt sávon belül van, és szigorúbb, mint azt a potenciális kibocsátás hosszú távú átlagos növekedése és az adósságráta indokolná.9.  A programban szereplő költségvetési előrejelzésekkel kapcsolatos kockázatok összességében kiegyensúlyozottak. Egyrészről a feltételezettnél valószínűleg erősebb kiindulási helyzet után a makrogazdasági környezet a vártnál kedvezőtlenebbül alakulhat, és ezzel összefüggésben egyes bevételi források, különösen az ingatlanpiachoz legszorosabban kapcsolódók jelentősen gyengülhetnek. Másrészről a többi bevétel előrejelzése óvatosnak tűnik, és az utóbbi években a kiadások a tervezett szinten belül vagy ahhoz közel maradtak.10.  E kockázatértékelés alapján a programban szereplő költségvetési irányvonal elégségesnek tűnik ahhoz, hogy a programban tervezettek szerint a programidőszak alatt fenntartsák a középtávú célkitűzést. Ezenkívül az ugyanazon időszak alatt bekövetkező normál makrogazdasági ingadozások esetén elegendő biztonsági tartalékot nyújt a GDP 3 %-ában rögzített hiányküszöb átlépésével szemben. A 2008-as és 2009-es költségvetési irányvonal összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktummal. 2007-ben azonban a strukturális egyenleg erősen visszaesik, aminek az a veszélye, hogy a programban szereplő költségvetési irányvonal ebben az évben ciklust támogató lehet, ha a gazdaság esetleg konjunktúrát él át;ezt a helyzetet el kell kerülni a Stabilitási és Növekedési Paktum értelmében.11.  A bruttó államadósság a becslések szerint 2006-ban a GDP 25 %-ára, azaz jóval a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaérték alá csökkent. A program előrejelzése szerint az adóssághányad további 3 százalékponttal csökken a programidőszak során.12.  Írországban az elöregedés okozta hosszú távú költségvetési hatás jóval az uniós átlag felett van, főként a viszonylag fiatalabb népességből és így az elkövetkező évtizedekben a GDP-arányos nyugdíjkiadások magasabb emelkedéséből eredően, amit részben a nyugdíjrendszer fokozódó igénybevétele befolyásol. A 2005-höz képest javult kiinduló költségvetési egyenleg jelentősen hozzájárul az elöregedéssel kapcsolatban előre jelzett költségvetési hatás enyhítéséhez, de nem tudja teljesen ellensúlyozni az elöregedő népesség miatt felmerülő kiadások lényeges növekedését. Magas elsődleges többletek fenntartása a középtávon és a nyugdíjkiadások jelentős növekedését megfékező intézkedések végrehajtása hozzájárulhat az államháztartás fenntarthatóságával kapcsolatos kockázatok csökkentéséhez, ahogyan azt a program is felismeri. Az államháztartás fenntarthatóságát tekintetve Írország összességében közepes kockázattal szembesül.13.  A stabilitási program a középtávú költségvetési stratégia szempontjából nem értékeli minőségileg a nemzeti reformprogram 2006. októberi végrehajtási jelentésének általános hatását. A program nem ad rendszerezett tájékoztatást a nemzeti reformprogramban tervezett fő reformokkal járó közvetlen költségvetési költségekről vagy megtakarításokról, költségvetési előrejelzései pedig nem veszik kifejezetten figyelembe a nemzeti reformprogramban körvonalazott intézkedések államháztartási hatásait. A stabilitási programnak az államháztartás területére tervezett intézkedései mindazonáltal láthatólag összhangban állnak a nemzeti reformprogramban előirányzottakkal. Mindkét program az infrastruktúra modernizálására irányuló ambiciózus tervek további végrehajtását tervezi, főként a 2007 januárjában közzétett nemzeti fejlesztési terv keretében, míg a stabilitási program az államháztartás intézményi elemeinek fejlesztésére irányuló intézkedések – főként a az adóbehajtás hatékonyságának növelésére és a kiadáskezelés során nagyobb költséghatékonyság elérésére irányuló intézkedések - részletes leírásával kiegészíti a nemzeti reformprogram tervezett fellépéseit.14.  A programban szereplő költségvetési stratégia nagyjából megfelel a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak.15.  Ami a stabilitási és konvergenciaprogramok magatartási kódexében meghatározott adatszolgáltatási követelményeket illeti, a program minden előírt adatot megad, és a nem kötelező adatok legtöbbjét is tartalmazza[6].Az általános következtetés szerint a középtávú költségvetési egyenleg helyzete rendezett, és feltéve, hogy a költségvetési irányvonal 2007-ben nem bizonyul ciklust támogatónak, a költségvetési stratégia jó példája a Paktummal összhangban irányított költségvetési politikának. Mindenképpen okos lenne mozgásteret hagyni arra az esetre, ha a lakásépítési ágazat erőteljes fejlődése hajtotta jelenlegi növekedési ütem megfordulna.A fenti értékelés, különösen az elöregedéssel kapcsolatos kiadások előrejelzett növekedése alapján Írországot felkérik arra, hogy folytassa az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítására irányuló intézkedések végrehajtását.A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reál-GDP (%-os változás) | SP 2006. december | 5.5 | 5.4 | 5.3 | 4.6 | 4.1 |BIZ 2006. november | 5.5 | 5.3 | 5.3 | 4.3 | nincs adat |SP 2005. december | 4.6 | 4.8 | 5.0 | 4.8 | nincs adat |HICP-infláció (%) | SP 2006. december | 2.2 | 2.7 | 2.6 | 2.0 | 1.7 |BIZ 2006. november | 2.2 | 2.9 | 2.7 | 2.2 | nincs adat |SP 2005. december | 2.2 | 2.0 | 2.0 | 1.8 | nincs adat |Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | SP 2006. december1 | -0.4 | -1.2 | -1.6 | -2.2 | -2.5 |BIZ 2006. november5 | -0.5 | -1.4 | -1.9 | -2.7 | nincs adat |SP 2005. december1 | -1.3 | -1.9 | -2.2 | -2.1 | nincs adat |Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. december | 1.1 | 2.3 | 1.2 | 0.9 | 0.6 |BIZ 2006. november | 1.1 | 1.2 | 0.9 | 0.4 | nincs adat |SP 2005. december | 0.3 | -0.6 | -0.8 | -0.8 | nincs adat |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. december | 2.1 | 3.3 | 2.3 | 1.8 | 1.6 |BIZ 2006. november | 2.1 | 2.2 | 1.9 | 1.4 | nincs adat |SP 2005. december | 1.5 | 0.6 | 0.4 | 0.5 | nincs adat |Ciklikusan kiigazított egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2006. december1 | 1.3 | 2.8 | 1.8 | 1.8 | 1.6 |BIZ 2006. november | 1.3 | 1.7 | 1.6 | 1.5 | nincs adat |SP 2005. december1 | 0.8 | 0.2 | 0.1 | 0.1 | nincs adat |Strukturális egyenleg2 (a GDP %-ában) | SP 2006. december3 | 1.6 | 2.7 | 1.8 | 1.8 | 1.6 |BIZ 2006. november4 | 1.6 | 1.7 | 1.6 | 1.5 | nincs adat |SP 2005. december | 0.8 | 0.2 | 0.1 | 0.1 | nincs adat |Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | SP 2006. december. | 27.4 | 25.1 | 23.0 | 22.4 | 21.9 |BIZ 2006. november | 27.4 | 25.8 | 24.4 | 23.6 | nincs adat |SP 2005. december | 28.0 | 28.0 | 28.2 | 28.3 | nincs adat |Megjegyzések: 1A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. 2Ciklikusan kiigazított egyenleg, az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül (hasonlóan az előző sorokhoz). 3Egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések, a GDP -0,3 %-át kitevő mértékben 2005-ben (feltételezés: lásd 4. megjegyzés) és a GDP 0,1 %-át kitevő mértékben 2006-ban (a programban jelzett); nincs erre vonatkozó információ a 2007–2009-es programban. 4Egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések Bizottság szolgálatainak 2006. őszi előrejelzéseiben (2005-ben a GDP -0,3 %-a, azaz többlet-csökkentő) 5A 2005–2008 közötti időszakra vonatkozóan 6,1 %-os, 6,3 %-os, 5,8 %-os és 5,2 %-os becsült potenciális növekedés alapján. Forrás: Stabilitási program (SP); a Bizottság szolgálatainak 2006. őszi gazdasági előrejelzései (BIZ); a Bizottság szolgálatainak számításai |[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] A Bizottság közleménye a tavaszi Európai Tanácsnak, „A növekedést és a foglalkoztatást szolgáló, megújult lisszaboni stratégia végrehajtása – A megvalósítás éve”, 2006.12.12., COM(2006)816.[3] „Az uniós államháztartások hosszú távú fenntarthatóságáról” szóló bizottsági közlemény a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek, COM (2006) 574. végleges, 2006.10.12., és „Az államháztartások hosszú távú fenntarthatósága az Európai Unióban”, Európai Bizottság, Gazdasági és Pénzügyi Főigazgatóság (2006), European Economy, 2006/4. szám.[4] „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergencia programok tartalmára és formájára vonatkozóan”, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én jóváhagyott.[5] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Különösen a lakossági fogyasztás deflátoraira, az állami kiadásokra és beruházásokra, a magánszektor nettó hitelnyújtására/hitelfelvételére, az államháztartási kiadások funkciók szerinti bontására és az államháztartási állományalkalmazkodások bontására vonatkozó adatok hiányoznak.


title: A Tanács ajánlása (2017. július 11.) Románia 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Románia 2017. évi konvergenciaprogramját

text:
               9.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/98

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2017. július 11.)
   Románia 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Románia 2017. évi konvergenciaprogramját
   (2017/C 261/22)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács a 2017. március 9–10-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Romániát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerülne sor.

               (2)

               A Romániára vonatkozó 2017. évi országjelentést 2017. február 22-én tették közzé. Az országjelentésben a Bizottság értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Románia által elért eredményeket.

               (3)

               Románia 2017. május 5-én benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)

               A 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodásának és releváns programjainak felülvizsgálatát és az azok módosítására vonatkozó javaslattételt. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

               (5)

               2009 és 2015 között Románia három fizetésimérleg-támogatási program kedvezményezettje volt, amelyeket a Bizottság és a Nemzetközi Valutaalap közösen kezelt a Világbank támogatásával. Kifizetésekre csak a 2009–2011-es első program keretében került sor, a 2011–2013, illetve a 2013–2015 közötti program elővigyázatossági jellegű volt. Az első program keretében nyújtott kölcsönök visszafizetésére vonatkozó romániai kapacitás nyomon követése érdekében a Bizottság 2015 októberében megkezdte a program utólagos felügyeletét, amely legalább a kölcsön 70 %-ának visszafizetéséig – vagyis a tervek szerint 2018 tavaszáig – fog tartani.

               (6)

               Románia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2017. évi konvergenciaprogramjában a kormány azt vetíti előre, hogy a GDP-arányos államháztartási hiány 2017-ben és 2018-ban egyaránt 2,9 % lesz, majd fokozatos csökkenés következtében 2020-ra 2,0 %-ra mérséklődik. A középtávú költségvetési cél – a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiány – 2020-ig, vagyis a programidőszak során várhatóan nem fog teljesülni. Az újraszámított (4) strukturális egyenleg a tervek szerint 2020-ra eléri a -2,6 %-ot. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság a 2016. évi 37,6 %-ról 2018-ban várhatóan 38,3 %-ra nő, majd 2020-ra 37,6 %-ra csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv optimista. A makrogazdasági kilátásokat övező legfontosabb lefelé mutató kockázat a költségvetési és strukturális intézkedések rövid, illetve középtávú növekedési kilátásokra gyakorolt gyengébb hatásából ered. Ugyanakkor a kitűzött hiánycélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva. Emellett az egységes bértábla bevezetéséről szóló törvénytervezet jelentős lefelé mutató kockázatot jelent a költségvetési előrejelzésre nézve.

               (7)

               A 2016. július 12-i tanácsi ajánlás szerint Romániának 2016-ban mérsékelnie kell a középtávú költségvetési céltól való eltérést, és 2017-ben – amennyiben a középtávú költségvetési cél kisebb erőfeszítéssel nem teljesíthető – a GDP 0,5 %-ának megfelelő éves költségvetési kiigazítást kell megvalósítania. A 2016. évi eredményadatok alapján Románia jelentősen eltér a középtávú költségvetési céltól. Az EUMSZ 121. cikkének (4) bekezdésével, valamint az 1466/97/EK rendelet 10. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság 2017. május 22-én figyelmeztetést intézett Romániához a középtávú költségvetési céltól való, 2016-ban tapasztalt jelentős eltérés miatt. A Tanács 2017. június 16-án egy további ajánlást (5) fogadott el, amelyben megerősítette, hogy Romániának meg kell tennie a szükséges lépéseket annak biztosítása érdekében, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedése (6) 2017-ben ne haladja meg a 3,3 %-ot, ami a GDP 0,5 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2017-ben jelentős lesz az eltérés az ajánlott kiigazítástól.

               (8)

               Költségvetési helyzete fényében Romániának 2018-ban várhatóan további kiigazítást kell végrehajtania középtávú költségvetési célja, a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiány elérése érdekében. A Stabilitási és Növekedési Paktum keretében közösen elfogadott kiigazítási mátrix alapján ez a kiigazítás a nettó elsődleges államháztartási kiadások legfeljebb 4,3 %-os nominális növekedését jelenti. Ez a GDP 0,5 %-át kitevő strukturális kiigazításnak felel meg. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a veszélye, hogy az ország 2018-ban jelentősen el fog térni ettől a követelménytől. Emellett a Bizottság 2017. évi tavaszi előrejelzése 2017-re a GDP 3,5 %-ának, 2018-ra pedig a GDP 3,7 %-ának megfelelő költségvetési hiányt vetít előre, ami meghaladja a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket. A Tanács összességében úgy véli, hogy az erősen romló költségvetési kilátásokra tekintettel 2017-től kezdődően a Romániának címzett 2017. június 16-i, a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, megfigyelhető eltérésének korrekciójáról szóló ajánlással összhangban jelentős további intézkedésekre lesz szükség a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfeleléshez.

               (9)

               Románia szilárd költségvetési keretrendszerrel rendelkezik, annak végrehajtása azonban nem teljes körű. A 2016. évi költségvetés jelentősen eltért a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiányra vonatkozó középtávú céltól, ezáltal megsértve a nemzeti költségvetési keretrendszer hiányra vonatkozó szabályát. A 2017. évi költségvetés még inkább eltért a nemzeti költségvetési szabályoktól. A román hatóságok a korábbi évekhez hasonlóan 2016-ban sem küldték meg a parlamentnek a frissített költségvetési stratégiát a jogszabályban előírt augusztusi határidőig. Következésképpen az éves költségvetési folyamat nem igazodott a középtávú költségvetési stratégiához.

               (10)

               A kényelmes tőkepuffereknek és a fokozódó nyereségességnek köszönhetően 2016-ban tovább javult a bankszektor helyzete. A román hatóságok kötelezettséget vállaltak arra, hogy 2018-ban elvégzik a bankszektor átfogó eszközminőség-vizsgálatát és stressztesztjét. 2016 májusában hatályba lépett az adósságelengedésről szóló törvény, ám a bankszektort érintő kockázatokat jelentősen mérsékelte az alkotmánybíróság ítélete, miszerint a bíróságoknak mérlegelniük kell, hogy a hitelfelvevők megfelelnek-e a pénzügyi nehézségekre vonatkozó jogi előírásoknak. A svájci frank alapú kölcsönök konverziójáról szóló, a parlament által 2016 októberében elfogadott törvényt a közelmúltban alkotmányellenesnek minősítették. Mindazonáltal az ismételten napirendre kerülő jogalkotási kezdeményezések továbbra is aggályossá teszik a jogi környezet kiszámíthatóságát, és a befektetői bizalmat is alááshatják.

               (11)

               Az adókijátszás Romániában elterjedt jelenség, amely csökkenti az adóbevételeket, hátráltatja a méltányos adózást és gazdasági zavarokat okoz. Az adózási fegyelem és az adóbeszedés javítására vonatkozó országspecifikus ajánlás tekintetében Románia csekély előrelépést ért el. 2016-ban módosították a héaalanyként történő nyilvántartásba vételre és a héa visszaigénylésére vonatkozó eljárást, az adóhatósággal összekapcsolt elektronikus pénztárgépek országos szintű bevezetése pedig jelenleg is folyamatban van. 2017-től különleges szabályok vonatkoznak a szállodaiparra, a vendéglátásra és az egyéb kapcsolódó ágazatokra, amelyek értelmében az adó mértéke a bevételi sávtól függetlenül kerül meghatározásra. Emellett az adókikerülés ösztönzőinek visszaszorítása érdekében szigorították az önfoglalkoztatás és a családi vállalkozások szabályozását. 2016-ban az adóbevallások és az adóbefizetés tekintetében erősödött a jogkövető magatartás, ezzel szemben a közös adó- és munkaügyi vizsgálatok és ellenőrzések nem járultak hozzá a helyzet javulásához. Ezen túlmenően a mikrovállalkozásként történő adózásra vonatkozó árbevételi küszöböt számottevően megemelték, az adókulcsot pedig csökkentették, ami a költségvetési bevételek rovására lehetővé tette a szabályoknak való megfelelést. A vállalkozások adózására vonatkozó ágazati és kategóriánkénti megközelítések azzal a kockázattal járnak, hogy mind a vállalkozásokra, mind az adóhatóságra terhet rónak, és nem eredményezik az adóbeszedés javulását.

               (12)

               A háztartások rendelkezésre álló jövedelme (a háztartások méretét figyelembe véve) rendkívül egyenetlenül oszlik meg Romániában, ami visszaveti az ország fenntartható és inkluzív növekedési potenciálját. A lakosság leggazdagabb 20 %-ának jövedelme több mint nyolcszorosa a legszegényebb 20 % jövedelmének. Ez az arány jelentősen magasabb, mint az uniós átlag. Az egyenlőtlenségek egyik fő oka az egészségügyi ellátáshoz, az oktatáshoz, a szolgáltatásokhoz és a munkaerőpiachoz való egyenlőtlen hozzáférés. Emellett a jövedelmi egyenlőséget tekintve az adózás és a szociális transzferek kifizetése előtti, illetve utáni helyzet közötti különbség uniós viszonylatban a legcsekélyebbek közé tartozik. A szociális referenciaindexet – amely a fő szociális juttatások számításának alapját képezi – 2008-as bevezetése óta nem frissítették. A be nem jelentett munkavégzés – a „zsebbe fizetést” is beleértve – még mindig elterjedt gyakorlat, és változatlanul károsan érinti az adóbevételeket, torzítja a gazdaságot, valamint aláássa az adó- és szociális ellátórendszer méltányosságát és hatékonyságát. Az adóhatóság és a munkaügyi felügyelőségek egy kísérleti program részeként közös nemzeti ellenőrzéseket hajtottak végre, ám ez mindeddig nem járt rendszerszintű hatással. Az erőforrások nem az adókijátszás legnagyobb kockázatának kitett ágazatokra összpontosulnak, a „zsebbe fizetés” nem kap elég figyelmet, és a megelőző intézkedések helyett a kényszerintézkedések vannak túlsúlyban.

               (13)

               2016-ban javultak a munkaerőpiaci mutatók, és a munkanélküliségi ráta a válság előtti szintre mérséklődött. A gazdaságilag aktív népesség tovább zsugorodik, aminek hátterében a népesség elöregedése és a változatlanul nagyarányú kivándorlás húzódik meg. Az alacsony munkanélküliséghez uniós viszonylatban az egyik legmagasabb inaktivitási ráta társul. A foglalkoztatási és az aktivitási ráta különösen a fiatalok, a nők, az alacsony képzettségűek, a fogyatékossággal élők és a romák körében marad el jelentősen az uniós átlagtól. A nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalok száma változatlanul igen magas.

               (14)

               A szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben élők aránya csökkenő tendenciát mutat ugyan, ám jellemzően rendkívül magas, mindenekelőtt a gyermekes családok, a fogyatékossággal élők, a romák és a vidéki lakosság körében. 2016-ban egy szegénység elleni átfogó intézkedéscsomagot fogadtak el a népesség meghatározott csoportjait célzó jobb szolgáltatásnyújtás felé való szakpolitikai elmozdulás nyomán. A csomag egy kísérleti projektet irányoz elő, amely keretében integrált szolgáltatásokat biztosítanának a marginalizált közösségek részére. Ennek országos szintű kiterjesztése számottevően javítaná az integrált szolgáltatásnyújtás jelenleg alacsony szintjét. A korábbi országspecifikus ajánlások nyomán elfogadták a pénzügyi felzárkózást elősegítő minimumjövedelemről szóló törvényt, amelynek hatálybalépése 2018-ban esedékes. A pénzügyi felzárkózást elősegítő minimumjövedelem fokozza a szociális ellátás hatókörét és megfelelőségét, és a passzív támogatást kötelező aktív munkaerőpiaci intézkedésekkel és ellenőrzésekkel ötvözi. Mindazonáltal aktivizálási potenciálja csekély, mivel a kitűzött cél szerint 2021-re a kedvezményezettek 25 %-át kívánják bevonni az aktív munkaerőpiaci intézkedésekbe.

               (15)

               Az aktivizálási politika megerősítésre került a nemzeti foglalkoztatási hivatal megreformálásának keretében. A reformok között szerepel az álláskeresőknek és a munkaadóknak szóló, fokozottan testreszabott támogatás és integrált szolgáltatásnyújtás bevezetése. A nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalok bevonásának és a számukra nyújtott szolgáltatásoknak a továbbfejlesztése folyamatban van. A munkaerőpiactól legtávolabb rekedt csoportokra irányuló aktivizálási politikák azonban korlátozottak, és a nemrégiben előterjesztett aktivizálási intézkedések már nem kezelik kiemelten ezeket a célcsoportokat. Az intézkedések hatóköre és a szociális szolgálatokkal való kapcsolata nem elegendő ahhoz, hogy lényegesen javuljon e csoportok munkaerőpiaci részvétele.

               (16)

               A nemek tekintetében a nyugdíjak adekvátsága és az időskori szegénység jelentős eltéréseket mutat, mivel – minden egyéb tényező azonossága mellett – a nők alacsonyabb nyugdíjkorhatára alacsonyabb nyugdíjjogosultságot von maga után. Románia azon kevés uniós tagállam közé tartozik, amelyek nem irányozzák elő a nők és a férfiak nyugdíjkorhatárának közelítését. A férfiak és nők nyugdíjkorhatárának kiegyenlítéséről szóló törvényt 2013-ban terjesztették a parlament elé, egyelőre azonban csak a szenátus fogadta el a javaslatot.

               (17)

               A termelékenységség javulására, a jövedelemszint felzárkózására és Románia versenyképességi helyzetére való tekintettel az állami és a magánszektorbeli bérek növekedése különös figyelmet érdemel. A közszektorbeli béremelkedés a magánszektorba is átgyűrűzhet, ami hátrányosan fogja érinteni Románia versenyképességét. Az elmúlt évek során számottevően emelkedett a romániai minimálbér, ám még így is a legalacsonyabbak közé tartozik az Unióban. A minimálbér ad hoc jellegű emelései következtében lényegesen megnőtt a minimálbéren foglalkoztatottak aránya, és a közelmúltban erőteljes szűkülés történt a bérskála alsó végén. A vonatkozó országspecifikus ajánlásnak megfelelően 2016 elején háromoldalú munkacsoport jött létre egy objektív gazdasági, munkaerőpiaci és szociális kritériumokon alapuló minimálbér-megállapítási mechanizmus kidolgozása céljából, tevékenysége azonban jelentős késedelmet szenvedett, amelyet most maradéktalanul be kell hozni. A szociális párbeszédre továbbra is jellemző, hogy ágazati szinten szűk a kollektív tárgyalások köre, a fennálló intézményi hiányosságok pedig korlátozzák a reformok hatékonyságát.

               (18)

               Az alapkészségek kielégítő szintje kulcsfontosságú a jó és biztos munkahelyek megtalálása és megtartása, valamint a gazdasági és szociális életben való sikeres részvétel szempontjából. A nemzetközi felmérések szerint a romániai serdülő korosztály alapkészségei súlyos hiányosságokat mutatnak. A korai iskolaelhagyók magas aránya, a felsőoktatásban való csekély részvétel és a nagymértékű kivándorlás szakemberhiányt eredményez. A színvonalas többségi oktatáshoz való hozzáférés különösen a vidéki területeken és a roma gyermekek számára meglehetősen korlátozott. A jó tanárokat nehéz vidékre vagy a főként roma tanulók által látogatott iskolákba vonzani, és ez a szegregációval és gyakran megkülönböztető szemléletmóddal párosulva a roma gyermekek gyengébb iskolai teljesítményéhez vezet. A többször is nyomatékosított országspecifikus ajánlásokra reagálva Románia elfogadta a korai iskolaelhagyásra vonatkozó stratégiát, és annak végrehajtása már megkezdődött. A legfrissebb intézkedések közé tartoznak az integrált beavatkozások, a „meleg étel az iskolában” kísérleti program, az ingázási költségek megtérítésének javítása, valamint a szegény gyermekek iskola előtti nevelését ösztönző szociális utalványok. 2017 őszére uniós finanszírozású projektalapú intézkedéseket helyeztek kilátásba a hátrányos helyzetű iskolák oktatási színvonalának javítása céljából, és a tantervek korszerűsítése is folyamatban van, de egyelőre még nem zárult le. A szegregáció elleni jogszabályokat javították, és ennek részeként megerősítették az iskolafelügyeleti szervek e területre vonatkozó hatásköreit. Ugyanakkor a monitoring módszertanát még nem dolgozták ki. Az oktatás terén fennálló társadalmi-gazdasági egyenlőtlenségek elleni küzdelem tartós sikere érdekében további intézkedésekre van szükség. Az ifjúsági garanciát mindeddig a korai iskolaelhagyóknak csupán egy részére sikerült kiterjeszteni, a második esélyt biztosító programok pedig még nem állnak rendelkezésre. A szakképzési rendszer nem igazodik eléggé a munkaerőpiaci igényekhez, és a felnőttoktatásban való részvétel kirívóan alacsony.

               (19)

               Románia népességének egészségügyi helyzete messze nem kielégítő. Az egészségügyi szakemberek hiánya, a kórházak alulfinanszírozottsága, a kórházi ellátás túlzott mértékű igénybevétele és a korrupció miatt korlátozott mértékben áll rendelkezésre hozzáférhető és jó minőségű egészségügyi ellátás, ami az alacsony jövedelmű személyeket és a vidéki térségeket érinti a legsúlyosabban. Az egészségügyi szakembereknek fizetett hálapénzen túlmenően a korrupció a kórházak közbeszerzéseire, a biztosítási csalásokra, valamint az ellátásokra való jogosultságot biztosító igazolásokért fizetett csúszópénzre is kiterjed. A vonatkozó országspecifikus ajánlással összhangban és a 2014–2020 közötti uniós finanszírozási időszak előzetes feltételrendszerének összefüggésében Románia bizonyos szakpolitikai intézkedéseket vezetett be a fekvőbeteg-ellátástól a járóbeteg-ellátás felé való elmozdulás érdekében. Regionális egészségügyi terveket dolgoztak ki az infrastruktúrával és a szolgáltatásokkal kapcsolatos igények felmérése céljából, és folyamatban van a nemzeti egészségügyi stratégia nyomon követése. A 2016–2020-as nemzeti korrupcióellenes stratégiával összhangban jogszabályt fogadtak el a hálapénzzel kapcsolatos visszajelzési rendszer felülvizsgálata érdekében, továbbá emelték az egészségügyi szakemberek fizetését. A korrupcióellenes stratégia átfogó intézkedéseket irányoz elő az egészségügy területén, amelyek között a kórházigazgatók elszámoltathatóságának és átlátható kinevezésének előmozdítása is szerepel. Mindazonáltal a közösségi ellátás, a járóbeteg-ellátás és a beutalórendszer még mindig gyerekcipőben jár, a hálapénzfizetés változatlanul bevett gyakorlat, nem biztosított a kórházak átlátható irányítása, az egészségügyi dolgozókra vonatkozó nemzeti stratégia elfogadása pedig továbbra is várat magára.

               (20)

               Románia közigazgatási és szakpolitikai döntéshozatali kapacitására rányomták bélyegüket a homályos eljárások és döntéshozatali folyamatok, a nehézkes adminisztratív eljárások, a minőségi bizonyítékok korlátozott igénybevétele, az ágazati szakpolitikák közötti gyenge koordináció és a széleskörűen elterjedt korrupció. A közigazgatási reform terén elért eredmények korlátozottak. A szervezeti struktúrák továbbra is instabilak, ami a közigazgatás függetlenségére és hatékonyságára is kihat. 2016-ban közszolgálati stratégiák indultak, ám azok egyes fő célkitűzései – különösen a munkaerő-felvételre, valamint a teljesítmény értékelésére és jutalmazására vonatkozó objektív kritériumok – mindeddig nem kerültek be a jogi keretbe. A bérszintek bizonyos mértékű harmonizációját előirányozták, ugyanakkor a teljesítmény és a javadalmazás között nincs egyértelmű kapcsolat központi és helyi szinten. A nemzeti közszolgálati hivatal kapacitását és hatáskörét tovább kell erősíteni. A szakpolitikai döntéshozatal átláthatóságának javítását célzó, 2016-ban kezdeményezett intézkedések közül néhányat vissza akarnak vonni. A stratégiai tervezés és a szabályozás hatásvizsgálata még nem épült be elég szilárdan a közigazgatási gyakorlatba.

               (21)

               A minőség és a mennyiség szempontjából is elégtelen közlekedési infrastruktúra a romániai gazdasági fejlődés egyik legsúlyosabb szűk keresztmetszete. A kapcsolódó hiányosságok kiküszöbölése érdekében – a vonatkozó országspecifikus ajánlást követve – Románia 2016 őszén elfogadta a közlekedési főtervet. A közúti infrastruktúrára irányuló beruházások felgyorsítása céljából az infrastrukturális beruházások kezelését kivonták az infrastruktúra adminisztrációjáért felelős hatóság hatásköréből. 2016-ban létrehozták a vasútrendszer reformjáért felelős testületet, amely 2017 közepén kezdi meg tevékenységét.

               (22)

               Az uniós tagállamok közül az utóbbi időben Romániában volt az egyik legmagasabb a beruházási arány. 2016-ban azonban az állami beruházás szintje visszaesett, ami egyebek mellett az uniós források alacsony mértékű felhasználására vezethető vissza. Az uniós finanszírozás nagymértékű igénybevétele és hatékony felhasználása elengedhetetlen ahhoz, hogy Románia képes legyen kiaknázni fejlődési potenciálját, különös tekintettel az olyan kulcságazatokra, mint például a közlekedés vagy a hulladékgazdálkodás. A közberuházások minőségére károsan hatnak többek között az irányítási problémák és a változó prioritások. Egy országspecifikus ajánlás nyomán szerény előrelépés történt a közberuházási projektek rangsorolásának és előkészítésének javítása terén. 2016 augusztusa óta a minisztériumok kiadási terveikben kötelesek figyelembe venni a beruházási prioritásokat, ezen túlmenően azonban nem tettek lépéseket a pénzügyminisztérium beruházási prioritások kialakításában játszott szerepének megerősítéséért, sem a közberuházási projektek minisztériumközi koordinációjának szorosabbra fűzéséért. A nemzeti hulladékgazdálkodási terv és hulladékmegelőzési program elfogadása legkésőbb 2016 végén lett volna esedékes, ennek ellenére mindmáig nem került rá sor. Ezekre a tervekre az irányítás javítása és a szabályozás végrehajtásának megerősítése szempontjából is szükség van, hogy a nemzeti és uniós források megfelelő becsatornázása révén az ország elérje az uniós szintű környezeti normákat.

               (23)

               A hatékony közbeszerzés meghatározó szereppel bír a stratégiai célok teljesítése és a Románia előtt álló fő szakpolitikai kihívások kezelése szempontjából, amelyek közé tartozik az állami kiadások hatékonysága, a közigazgatás korszerűsítése, a korrupció elleni küzdelem, valamint az innováció és a fenntartható és inkluzív növekedés előmozdítása. A hatékony közbeszerzés emellett a polgárok közigazgatási szervekbe és demokráciába vetett bizalmát is alapvetően befolyásolja. Románia a közelmúltban lépéseket tett a közbeszerzési stratégia és cselekvési terv végrehajtása érdekében. A 2016 májusa óta hatályos közbeszerzési törvényhez kapcsolódóan 2016 júniusában végrehajtási jogi aktusokat fogadtak el a közbeszerzésre és a közüzemi szektorban végzett beszerzésre vonatkozóan, 2016 végére elfogadásra került a koncessziós szerződésekre vonatkozó másodlagos jog, a nemzeti közbeszerzési program pedig rendelkezéseket tartalmaz a korrupció megelőzésére és megfékezésére vonatkozóan. Mindazonáltal a stratégia több kulcsintézkedése továbbra is függőben van – ezek közé tartoznak a megerősített ellenőrzések és egyéb korrupcióellenes intézkedések, az elektronikus közbeszerzés mindenre kiterjedő végrehajtása, valamint a közbeszerzési tisztviselők képzése.

               (24)

               Románia lakosságának több mint 45 %-a vidéki térségekben él, amelyek messze elmaradnak a városi területektől a foglalkoztatás és az oktatás, a szolgáltatásokhoz és az infrastruktúrákhoz való hozzáférés, valamint az anyagi jólét tekintetében. Főként a vidéki térségekben az integrált közszolgáltatásokhoz való hozzáférés javítására, az alapvető infrastruktúra kiterjesztésére és a gazdasági diverzifikáció ösztönzésére vonatkozó országspecifikus ajánlásra reagálva Románia 2016-ban átfogó intézkedéscsomagot fogadott el a vidékfejlesztésről, amelyek között szerepelt a kisméretű gazdaságok korszerűsítése, a nem mezőgazdasági kkv-k támogatása, az infrastrukturális beruházások – a szociális szolgáltatásokat és az oktatást is beleértve –, valamint a munkaviszonyok legalizálása. Ezek sikere hosszabb távon azon múlik, hogy az ország képes lesz-e a kísérleti intézkedések nagyobb léptékű kiterjesztésére, valamint az elérhető uniós források hatékony becsatornázására és felhasználására.

               (25)

               Az állami tulajdonban lévő vállalatok meghatározó szerepet játszanak a gazdaságban, különös tekintettel a fő infrastrukturális ágazatokra. Az állami tulajdonban lévő vállalatok irányításának hiányosságai a magáncégekhez viszonyított alacsonyabb nyereségességben érhetők tetten, és káros hatást gyakorolnak az államháztartásra. A vonatkozó országspecifikus ajánlás tekintetében Románia számottevő eredményeket ért el az állami tulajdonban lévő vállalatok irányításának javítása terén. Az ilyen vállalatok irányítására vonatkozó elsődleges jogszabályokat kiegészítő rendelkezéseket 2016 őszén gyorsan elfogadták. A jogi keret illeszkedik a nemzetközi bevált gyakorlathoz az állami tulajdonban lévő vállalatok igazgatótanácsi tagjainak kinevezésére és a vállalatirányításra vonatkozó átláthatósági követelmények tekintetében, és különleges ellenőrzési és végrehajtási hatásköröket biztosít a pénzügyminisztérium számára. Ugyancsak lépéseket tettek annak érdekében, hogy a helyi önkormányzatok figyelmét is felhívják az új szabályokra, emellett nyilvánosságra hozták az állami tulajdonban lévő vállalatok költségvetési adatait. Mindazonáltal a szakképzett vezetők késedelmes kinevezése kérdéseket vet fel a további végrehajtást illetően.

               (26)

               Románia versenyképességét hátrányosan érintették a nem költségalapú versenyképesség terén felmerülő problémák és a magasabb hozzáadott értéket képviselő gazdaságra való átállás strukturális akadályai, mint például az összetett adminisztratív eljárások. Egy országspecifikus ajánlást teljesítve Románia 2016-ban több jogalkotási aktust fogadott el az adminisztratív eljárások egyszerűsítése, valamint a polgárok és a közigazgatás közötti kapcsolat javítása érdekében, ám ezek a rendelkezések csupán az eljárások egy töredékét érintették.

               (27)

               A korrupció változatlanul minden szinten jelen van, és továbbra is akadályozza az üzleti tevékenységet. Románia jelentős előrelépést tett az igazságszolgáltatási rendszer reformjának nagy része és a magas szinten elkövetett korrupció kezelése terén. Ennek ellenére az e területeken fennálló problémák megoldása érdekében további kulcsfontosságú intézkedéseket kell végrehajtani, hogy a reformok fenntarthatóvá váljanak és végleg megszilárduljanak. A korrupció megelőzését és leküzdését célzó további intézkedések kidolgozása terén történt némi előrelépés – különösen a helyi önkormányzati szinten –, ám a 2016-ban elfogadott nemzeti korrupcióellenes stratégia gyakorlati végrehajtása tekintetében továbbra is jelentős az elmaradás. További erőfeszítésekre van szükség annak érdekében, hogy a romániai közéletben tiszteletben tartsák az igazságszolgáltatás függetlenségét, teljes körűen végrehajtsák a büntető és a polgári törvénykönyv reformját, valamint biztosítsák a bírósági határozatok hatékony végrehajtását. Az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus keretében Románia számára ajánlásokat dolgoznak ki az igazságügyi reformra és a korrupció elleni küzdelemre vonatkozóan. A Romániának szóló országspecifikus ajánlások ezért nem foglalkoznak e területekkel.

               (28)

               A 2017. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte Románia gazdaságpolitikáját, és az elemzést közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2017. évi konvergenciaprogramot és a 2017. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Romániának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Románia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (29)

               Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi konvergenciaprogramot, és véleményét (7) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Románia 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               2017-ben biztosítsa a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, megfigyelhető eltérésének korrekciójáról szóló, 2017. június 16-i tanácsi ajánlásnak való megfelelést. A Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel összhangban 2018-ban hajtson végre jelentős költségvetési kiigazítást. Biztosítsa a költségvetési keretrendszer teljes körű alkalmazását. Erősítse meg az adózási fegyelmet és az adóbehajtást. Lépjen fel a be nem jelentett munkavégzéssel szemben, többek között az integrált ellenőrzések szisztematikus alkalmazásának biztosítása révén.

               2.

               Erősítse meg a célzott aktivizálási politikákat és az integrált közszolgáltatásokat, a munkaerőpiactól legtávolabb rekedt csoportokra összpontosítva. Jogszabály elfogadásával biztosítsa a férfiak és nők nyugdíjkorhatárának kiegyenlítését. A szociális partnerekkel konzultálva alakítson ki átlátható minimálbér-megállapítási mechanizmust. Javítsa a színvonalas többségi oktatáshoz való hozzáférést, különösen a roma gyermekek számára és a vidéki térségekben. Az egészségügyet illetően tegyen elmozdulást a járóbeteg-ellátás felé, és szorítsa vissza a hálapénzfizetés gyakorlatát.

               3.

               Jogszabály elfogadásával, objektív kritériumokat alkalmazva biztosítsa a közszolgálat megfelelő szakmai színvonalát és függetlenségét. Javítsa a közberuházási projektek rangsorolását és előkészítését. Gondoskodjon a nemzeti közbeszerzési stratégia időben történő, teljes körű és fenntartható végrehajtásáról.

      Kelt Brüsszelben, 2017. július 11-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         T. TÕNISTE

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (4)  A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően, egyszeri és átmeneti intézkedések nélkül újraszámított, ciklikusan kiigazított egyenleg.

      (5)  A Tanács 2017. június 16-i ajánlása Románia középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, megfigyelhető eltérésének korrekciójáról (HL 2016., 2017.7.6., 1. o.).

      (6)  A nettó államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési ellátásokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás meghatározása négyéves időszakra való simítással történt. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe vették. A bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket nettósításra kerültek.

      (7)  Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2016. július 12.) Dánia 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Dánia 2016. évi konvergenciaprogramját

text:
               18.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 299/87

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2016. július 12.)
   Dánia 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Dánia 2016. évi konvergenciaprogramját
   (2016/C 299/21)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést, és ezzel elindult a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemesztere. Az Európai Tanács a 2016. március 17–18-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. 2015. november 26-án a Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Dániát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)

               A Dániára vonatkozó 2016. évi országjelentést 2016. február 26-án tették közzé. Az országjelentésben értékelték a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Dánia által elért eredményeket.

               (3)

               Dánia 2016. április 26-án benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi konvergenciaprogramját. A kettő közötti szoros összefonódás figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)

               A 2014–2020-as időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná ezt a rendelkezést.

               (5)

               Dánia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A 2016. évi konvergenciaprogram szerint a kormány az államháztartási egyenleg javulását, majd 2020-ban kiegyensúlyozott költségvetés elérését tervezi. A középtávú költségvetési cél – a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékű strukturális hiány – elérését a kormány 2016-ra tervezi. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság 2020-ra várhatóan eléri a 35,1 %-ot. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése alapján Dánia 2016-ban és 2017-ben teljesíti az ajánlott költségvetési kiigazítást. A konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint Dánia konvergenciaprogramja várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (6)

               A népesség elöregedésére tekintettel Dánia fenntartható növekedésének előfeltétele a megfelelő munkaerő-kínálat biztosítása. A közelmúltban végrehajtott számos jelentős munkaerő-piaci reform célja különösen a munkát vonzóvá tévő ösztönzők növelése és az aktív munkaerő-piaci intézkedések hatékonyságának javítása. E reformok hozzájárulhatnának ahhoz, hogy Dánia elérje az Európa 2020 stratégia foglalkoztatási célkitűzését, valamint elősegíthetnék a dán jóléti modell fenntarthatóságát. Ugyanakkor az Európa 2020 stratégia társadalmi befogadásra irányuló nemzeti célkitűzése, amelynek célja a nagyon alacsony munkaintenzitású háztartásokban élő emberek számának csökkentése, még messze nem valósult meg. A hátrányos helyzetű csoportok munkaerő-piaci integrációja és foglalkoztathatóságának javítása továbbra is kihívást jelent. Ez különösen vonatkozik a nem EU-s migráns háttérrel rendelkező személyekre, beleértve azokat is, akik hosszabb ideje tartózkodnak Dániában, valamint az alacsony iskolai végzettségű fiatalokra. A 2016-os háromoldalú tárgyalások során elfogadott, munkaerő-piaci integrációt célzó intézkedések javíthatnának az újonnan érkezett menekültek és migránsok helyzetén. Ugyanakkor további intézkedéseket kell hozni más marginalizálódott csoportok hatékonyabb munkaerő-piaci integrációja érdekében.

               (7)

               A Dániát jellemző viszonylag magas szintű szociális háló fenntartásához alapvető fontosságú, hogy tovább növekedjen a termelékenység. A termelékenység növekedése azonban az elmúlt két évtizedben lassú volt. Az azonosított kiváltó tényezők egyike az, hogy továbbra sem érvényesül a verseny a hazai szolgáltatási ágazatban, különös tekintettel a kiskereskedelemre és az építőiparra. Dániának ezért fokoznia kell az építőipar termelékenységének javítására irányuló erőfeszítéseit azáltal, hogy elhárítja az akadályokat és arányos engedélyezési rendszereket biztosít ott, ahol ezek szükségesnek mutatkoznak. Szükséges továbbá, hogy – különösen a kormány által felvázolt reformok végrehajtásával – enyhítsék a kiskereskedelmi létesítményekre vonatkozó korlátozásokat.

               (8)

               Dániában a beruházások általános szintje a magánberuházásoknak a gazdasági válság idején történt hirtelen visszaesése óta alacsony. Ez részben tükrözi a lakáscélú építési beruházások alacsony szintjét az ingatlanbuborék kipukkadását követően, valamint a vállalati szektor kihasználatlan kapacitását. A beruházások ösztönzése hozzájárulna Dánia gazdasági növekedésének megerősítéséhez és a termelékenység fokozásához. A beruházások előtt a szolgáltatási ágazatban és a kutatás területén is akadályok állnak. A kiskereskedelmi és építőipari ágazat piacra lépési korlátokkal szembesül, amelyek befolyásolják a versenyt és a termelékenység növekedését. Fokozni lehetne az arra irányuló erőfeszítéseket, hogy az egyetemi kutatási eredmények üzleti innovációkban öltsenek formát.

               (9)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság átfogó elemzést készített Dánia gazdaságpolitikájáról, és azt a 2016. évi országjelentésben közzétette. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Dániának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Mivel az Unió átfogó gazdasági kormányzásának erősítése érdekében a jövőbeli nemzeti döntések során az uniós szempontokra is tekintettel kell lenni, a Bizottság nemcsak azt vette figyelembe, hogy az intézkedések milyen jelentőséggel bírnak Dánia fenntartható nemzeti költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1. és 2. ajánlás tükrözi.

               (10)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a konvergenciaprogramot, és arról alkotott véleményét (4) mindenekelőtt az 1. ajánlásban foglaltak tükrözik,

         AJÁNLJA, hogy Dánia 2016–2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Tartsa tiszteletben a középtávú költségvetési célt 2016-ban, és 2017-ben érjen el a GDP 0,25 %-ának megfelelő mértékű éves költségvetési kiigazítást a középtávú költségvetési cél elérése érdekében.

               2.

               Fokozza a termelékenységet és a magánszektorbeli beruházásokat a hazai szolgáltatási szektorban zajló verseny növelése és különösen a piacra lépés megkönnyítése révén a kiskereskedelemben és az építőiparban. Ösztönözze a vállalkozások és az egyetemek közötti együttműködést.

      Kelt Brüsszelben, 2016. július 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. KAŽIMÍR

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (4)  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása ( 2011. október 4. ) az Európai Központi Bank Igazgatósága egy tagjának kinevezéséről

text:
               11.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 265/29

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2011. október 4.)
   az Európai Központi Bank Igazgatósága egy tagjának kinevezéséről
   (2011/669/EU)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 283. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányáról szóló jegyzőkönyvre és különösen annak 11.2. cikkére,
   AJÁNLJA AZ EURÓPAI TANÁCSNAK:
   hogy nyolcéves hivatali időre nevezze ki Jörg ASMUSSEN-t az Európai Központi Bank Igazgatóságának tagjává.

      Kelt Luxembourgban, 2011. október 4-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         J. VINCENT-ROSTOWSKI


				|

		52013DC0394

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA a Portugáliában fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről /* COM/2013/0394 final - 2013/ () */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
a Portugáliában fennálló túlzott
költségvetési hiány megszüntetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (7)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       Az Európai Unió
működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 126. cikke szerint a
tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt.
(2)       A Stabilitási és Növekedési
Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez
vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén
alapul.
(3)       A Tanács
2009. december 2-án az EUMSZ 126. cikkének (6) bekezdése
szerinti határozatában megállapította, hogy Portugáliában túlzott hiány áll
fenn, és az EUMSZ 126. cikkének (7) bekezdésével és a túlzott hiány
esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és
pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet[1] 3. cikkével összhangban
ajánlást hozott a túlzott hiány legkésőbb 2013-ig történő
megszüntetéséről[2].

(4)       2010. június 15-én a
Bizottság megállapította, hogy a Tanács 2009. december 2-i
ajánlásával összhangban Portugália eredményes intézkedéseket tett annak
érdekében, hogy a költségvetési hiányt a GDP 3 %-ában meghatározott
referenciaérték alá szorítsa, így akkor a túlzotthiány-eljárás keretében nem
volt szükség kiegészítő intézkedésekre.
(5)       2012. október 9-én a Tanács –
az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (5) bekezdésével
összhangban – megállapította, hogy sor került eredményes intézkedések
meghozatalára, ugyanakkor a költségvetésre jelentős negatív hatást
gyakorló, előre nem látható gazdasági események következtek be. A Tanács
ezért az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdésének megfelelő felülvizsgált
ajánlást (a továbbiakban: a túlzotthiány-eljárás keretében tett felülvizsgált
ajánlás) fogadott el, és az ajánlásban felkérte Portugáliát, hogy
legkésőbb 2014-re szüntesse meg a túlzott hiányt. Annak érdekében, hogy az
államháztartás hiánya 2014-re a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték
alá kerüljön, Portugáliának azt ajánlották, hogy a strukturális egyenleg
tekintetében 2012-ben a GDP 2,3 %-ának, 2013-ban a GDP 1,6 %-ának, 2014-ben
pedig a GDP 1,3 %-ának megfelelő javulást érjen el. Az államháztartási
hiány célszámait a strukturális egyenleg tekintetében előírt javulással
összhangban állapították meg, ez 2012-ben a GDP 5 %-ának, 2013-ban a GDP 4,5
%-ának, 2014-ben pedig a GDP 2,5 %-ának felel meg.
(6)       A portugál hatóságoknak azt
ajánlották továbbá, hogy hajtsák végre a 2012. évi költségvetésben és
annak márciusi kiegészítésében elfogadott intézkedéseket, valamint tegyenek
további, a GDP 0,3 %-ának megfelelő összegű intézkedéseket. Az
ajánlásban szerepelt, hogy Portugália a 2013. évi költségvetésben legalább a
GDP 3,0 %-ának megfelelő értékben fogadjon el tartós konszolidációs
intézkedéseket, illetve a tervektől való eltérés esetén további
intézkedéseket fogadjon el, valamint 2014-ben a GDP 1¾ %-ának megfelelő
összegű intézkedéseket állapítson meg a közkiadások átfogó felülvizsgálatát
követően. Emellett Portugáliának teljesítenie kell a Portugáliának
nyújtandó uniós pénzügyi támogatásról szóló, 2011. május 17-i
2011/344/EU tanácsi végrehajtási határozatban és annak módosításaiban rögzített
követelményeket. A költségvetési kerettörvényt oly módon kell módosítani, hogy
magában foglalja az európai uniós költségvetési irányítási szabályokat, és
Portugáliának a középtávú költségvetési kerethez igazodva folytatnia kell az
átláthatóság és az ellenőrzés javítását a költségvetés minden szakaszában.

(7)       Az 1467/97/EK rendelet
3. cikkének (5) bekezdése értelmében a Tanács a Bizottság ajánlása
alapján az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdésének megfelelő
felülvizsgált ajánlás elfogadásáról határozhat, amennyiben sor került
eredményes intézkedések meghozatalára, továbbá, ha az említett ajánlás
elfogadását követően a költségvetésre jelentős negatív hatást
gyakorló, előre nem látható kedvezőtlen gazdasági események
következtek be. A költségvetésre jelentős negatív hatást gyakorló, előre
nem látható kedvezőtlen gazdasági eseményeket a tanácsi ajánlás alapjául
szolgáló gazdasági előrejelzéssel összevetve kell megvizsgálni.
(8)       Az EUMSZ 126. cikke
(7) bekezdésének és az 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének
megfelelően a Tanácsnak a túlzott hiány meghatározott időszakon belül
történő megszüntetésére irányuló ajánlásokat kell tennie az érintett
tagállam részére. Az ajánlás az érintett tagállam számára legfeljebb hathónapos
határidőt állapíthat meg a túlzott hiány megszüntetésére irányuló
eredményes intézkedések meghozatalára. Továbbá a túlzott hiány
megszüntetéséről szóló ajánlásban a Tanácsnak olyan éves költségvetési
célok elérését kell előírnia, amelyek az ajánlást alátámasztó
előrejelzések alapján összhangban vannak a strukturális egyenlegben, azaz
az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélküli, ciklikusan kiigazított
egyenlegben elért, viszonyítási alapként a GDP legalább 0,5 %-ának
megfelelő egyenlegjavulással.
(9)       A 2012. októberi
felülvizsgált ajánlás alapjául szolgáló előrejelzés szerint a reál-GDP
várható csökkenése 2012-ben 3 %, 2013-ban pedig 1 %. Azóta a növekedési
kilátások jóval kedvezőtlenebbek, 2012 utolsó negyedéve mind a gazdasági
tevékenységek, mind a munkaerő-piaci fejlemények tekintetében
jelentősen elmaradt a várakozásoktól, ami 2012-ben a reál-GDP 3,2 %-os
csökkenését eredményezte. Tekintettel a 2012. évi eredményeknek betudható
kedvezőtlen kiindulási alapra és Portugália exportpiacainak gyengülő
növekedési kilátásaira, a Bizottság szolgálatainak Portugália gazdasági
kilátásaira vonatkozóan készített legfrissebb elemzése 2013-ra vonatkozóan
lefelé, -2.3 %-ra módosította a reál-GDP növekedését.
(10)     Az államháztartás hiánya
2012-ben a GDP 6,4 %-ára rúgott, ami meghaladja a túlzotthiány-eljárásban
meghatározott 5 %-os célt. Az államháztartási hiányt számos egyszeri intézkedés
befolyásolta, amelyek a túlzotthiány-eljárás keretében tett ajánlás
időpontjában nem voltak ismeretesek. Az említett intézkedések közé
tartoznak az alábbiak: a CDG állami tulajdonú banknak juttatott tőkeinjekció
(a GDP 0,5 %-a); a Parpública és a SAGESTAMO – két nem állami vállalat –
közötti tulajdonosi hitel-tőke konverzió kormányzaton keresztül zajló
tranzakciója (a GDP 0,5 %-a); és a BPN-től származó eszközátadásokhoz
kapcsolódó értékcsökkenés (a GDP 0,1 %-a). Ezen túlmenően, a főbb
portugáliai repülőterek működtetési koncessziójának értékesítése az
Eurostat útmutatásának megfelelően tőkekivonásnak minősült, ami
így – ellentétben a kormány költségvetési várakozásaival – nem volt hatással az
államháztartás egyenlegre. Az említett egyszeri tényezők hatását kizárva
az államháztartási egyenlegből, az államháztartás hiánya a GDP 4,7 %-ának
felelt volna meg, vagyis a célérték alatt maradt volna.
(11)     Az év utolsó negyedévében a
kiadások szigorú ellenőrzése ellensúlyozta a bevételek makrogazdasági
szintű elmaradását. A költségvetési megtakarítások elsősorban az
állami szektor bérköltségei tekintetében jelentkeznek, mivel az állami
foglalkoztatottak számának csökkentése a tervezettnél gyorsabb ütemben halad;
emellett a folyó termelőfelhasználás csökkentése és az új beruházási
projektek költségvetési előirányzatainak befagyasztása révén is értek el
megtakarításokat. A költségvetés regionális és helyi szintű végrehajtása
is a vártnál kedvezőbben alakult. Portugália 2012-ben összességében a GDP
közel 6 %-ának megfelelő értékben hozott tartós konszolidációs
intézkedéseket, ami meghaladja a túlzotthiány-eljárás keretében tett
felülvizsgált ajánlásban előírtakat. A Bizottság szolgálatainak 2013.
májusi előrejelzése alapján 2012 tekintetében a strukturális egyenleg a
GDP 2,4 %-ának megfelelő javulást mutatott a túlzotthiány-eljárás
keretében tett felülvizsgált ajánlásban előírt, a GDP 2,3 %-ának
megfelelő javulással szemben. Figyelembe véve a túlzotthiány-eljárás
keretében tett felülvizsgált ajánlás időpontja óta módosult potenciális
kibocsátás-növekedést, a becsült költségvetési erőfeszítés legalább 0,2
százalékponttal magasabb lett volna. Emellett a strukturális egyenleg becsült
változását a bevétel visszaesése is befolyásolta a túlzotthiány-eljárás
keretében tett ajánlás alapjául szolgáló, standard bevételi rugalmasság
alkalmazásával alakuló forgatókönyvhöz viszonyítva. Az említett visszaesés 0,4
százalékpont körül alakult. A strukturális egyenleg kiigazított változása a
fenti tényezők figyelembevételével a GDP 3 %-ának megfelelő javulást
mutatott, ami jóval meghaladja a túlzotthiány-eljárás keretében tett
felülvizsgált ajánlásban előírt erőfeszítést.
(12)     A Portugália gazdasági
kilátásaira vonatkozóan a Bizottság szolgálatai által 2013 májusában készített
legfrissebb elemzés szerint 2013-ban az államháztartási hiány várhatóan eléri a
GDP 5,5 %-át, szemben a túlzotthiány-eljárás keretében tett felülvizsgált
ajánlásban rögzített 4,5 %-os célkitűzéssel. A költségvetési konszolidációnak
2013-ban kompenzálnia kell a jelentős negatív elmozdulást mutató
elsődleges egyenleget, amely a túlzotthiány-eljárás keretében tett
felülvizsgált ajánlás alapjául szolgáló előrejelzésekhez viszonyítva
egyaránt tükrözi a visszafogottabb munkaerő-piaci és növekedési
környezetet, és az exportorientáltabb, ugyanakkor kevésbé adóintenzív gazdaság
jellemezte növekedési pálya irányába való folyamatos elmozdulást. Ezen felül
április 5-én az alkotmánybíróság a 2013. évi költségvetésben szereplő, a
GDP 0,8 %-ára rúgó több intézkedést illetően elmarasztaló ítéletet hozott,
így ezeket is kompenzálni kellett. Az ítélet a közalkalmazottak két prémiuma
egyikének csökkentését, a nyugdíjjogosultak két prémiuma közül az egyik 90 %-os
csökkentését, valamint az álláskeresési járadékra, illetve a táppénzre terhelt
társadalombiztosítási járulék bevezetését érintette.
(13)     A Portugália gazdasági
kilátásaira vonatkozóan a Bizottság szolgálatai által 2013 májusában készített
legfrissebb elemzés szerint 2013-ban a strukturális erőfeszítés várhatóan
a GDP 0,6 %-ának felel meg. Ez elmarad a Tanács ajánlásában rögzített, a
GDP 1,6 %-ának megfelelő erőfeszítéstől. Ugyanakkor a
túlzotthiány-eljárás keretében tett felülvizsgált ajánlás időpontja óta
lefelé módosított potenciális kibocsátás-növekedésnek megfelelően
korrigálva, a becsült strukturális erőfeszítés 2013 során mintegy 0,2
százalékponttal magasabb lenne. Emellett a strukturális egyenleg változását
jelentősen befolyásolja a bevétel visszaesése is (a GDP standard bevételi
rugalmasság alkalmazásával számított alakulásához viszonyítva), ami körülbelül
0,5 százalékpontot tesz ki. Az összes tényező figyelembevételével a
becsült strukturális erőfeszítés a GDP 1,3 %-ának felelne meg. A
kiigazított költségvetési erőfeszítés így némileg elmarad a túlzotthiány-eljárás
keretében tett felülvizsgált ajánlásban előírt erőfeszítéstől.
(14)     A költségvetési kiigazítás
alapjául 2013-ban a GDP 3,5 %-ának megfelelő nettó értékben hozott
tartós konszolidációs intézkedések szolgálnak, melyek magukban foglalják a
május végéig pótköltségvetéssel módosítandó 2013. évi költségvetési törvényben
foglalt intézkedéseket, a közkiadások felülvizsgálata összefüggésében
megállapított kiadáscsökkentő intézkedések előrehozatalát, csakúgy,
mint az alkotmányellenesnek minősített költségvetési intézkedések helyébe
lépő egyéb intézkedéseket. A konszolidációs intézkedések összege
meghaladja a túlzotthiány-eljárás keretében 2012 októberében tett felülvizsgált
ajánlásban rögzített összeget. Az intézkedések többek között a személyi jövedelemadó
átalakítását, valamint a jövedéki adók és az ingatlanadó emelését foglalják
magukban. A kiadási oldalon az intézkedések a foglalkoztatottak alacsonyabb
száma, valamint a túlórafizetések és egyéb kompenzációk csökkentése révén a
közszféra béreinek jelentős visszafogását; a közigazgatás hatékonyabb
működését; mérsékeltebb állami folyó termelőfogyasztást (a köz- és
magánszféra partnerségei terén eszközölt megtakarításokat is ideértve); további
ésszerűsítéseket az egészségügyi ágazat és az állami tulajdonú vállalatok
tekintetében; valamint az uniós forrásból származó bevételek
előreütemezését irányozzák elő.
(15)     A Portugália gazdasági
kilátásaira vonatkozóan a Bizottság szolgálatai által 2013 májusában készített
legfrissebb elemzés szerint 2014-ben az államháztartási hiány várhatóan a GDP 4
%-ára mérséklődik, szemben a túlzotthiány-eljárás keretében 2012
októberében tett felülvizsgált ajánlásban rögzített 2,5 %-os
célkitűzéssel. Az eltérés az előző évek magasabb államháztartási
hiányát és a visszafogottabb gazdasági fellendülést tükrözi. Az
előrejelzések értelmében 2014-ben a GDP 1,4 %-ának megfelelő
strukturális erőfeszítés várható, ami 0,1 százalékponttal meghaladja a
túlzotthiány-eljárás keretében tett felülvizsgált ajánlásban előírt
erőfeszítést. A potenciális kibocsátás a túlzotthiány-eljárás keretében
tett felülvizsgált ajánlások alapjául szolgáló előrejelzések és a
legfrissebb elemzés közötti alakulása 0,1 százalékponttal emelné a becsült
költségvetési erőfeszítést. Ezen felül a nem várt bevételkiesésekkel
kiigazítva az erőfeszítés a GDP 1,8 %-ának megfelelő összegre
emelkedne. A kiigazított strukturális erőfeszítés 2014-ben ily módon jóval
meghaladná a túlzotthiány-eljárás keretében tett felülvizsgált ajánlásban
előírt erőfeszítést.
(16)     Ezen előrejelzések
alapjául a GDP legalább 2 %-ának megfelelő összegű diszkrecionális
intézkedések szolgálnak. A kiadási oldalon az említett intézkedések a
közkiadások felülvizsgálatának eredményeire támaszkodnak, és céljuk a
közigazgatás ésszerűsítése és korszerűsítése, a közszféra átfedést
mutató feladatainak és egységeinek racionalizálása, a nyugdíjrendszer
fenntarthatóságának javítása, valamint az egyes felelős minisztériumok
célzott költségmegtakarításának megvalósítása. A kormány április és kora május során
fogadta el a tartós kiadáscsökkentő intézkedések csomagját, amely
2013–2014 során összesen 4,7 milliárd EUR (a GDP 2,8 %-a) bevételt eredményez.
A kormány emellett széles alapokon nyugvó konzultációt kezdeményezett a
szociális és politikai partnerekkel, melynek célja az említett reformok teljes
körű maghatározása és végrehajtása. A bevételi oldalon a hatóságok a
társasági adó 2014-ben esedékes átfogó reformját tervezik. Céljuk a beruházások
és a növekedés ösztönzése a társasági adó rendszerének egyszerűsítése
révén. A korlátozott költségvetési mozgástérből adódóan a reformnak
jövedelemsemlegesnek kell lennie.
(17)     A bruttó államadósság a
2011-es 108,3 %-ról a GDP 123,6 %-ára nőtt 2012-re, és a Bizottság
szolgálatainak Portugália gazdasági kilátásaira vonatkozóan készített
legfrissebb elemzése szerint 2014-ben várhatóan eléri az eddigi legmagasabb
értéket, azaz a GDP 124,2 %-át, ily módon minden évben meghaladva a
Szerződésben rögzített referenciaértéket. A 2012-re vonatkozó
előrejelzésekben jelentkező felfelé történő elmozdulást
elsősorban a Parpública privatizációs bevételeinek az államhoz
történő átruházásának statisztikai feldolgozása, valamint az alacsonyabb
GDP-pálya hatása és a hiányra vonatkozó felülvizsgált előrejelzések
támasztják alá. A kormány több olyan intézkedésre tesz javaslatot, amelyek
visszafogják az adósságráta emelkedését, ezek közé tartozik az egyik
társadalombiztosítási alap külföldi vagyonának értékesítése és a privatizációs
erőfeszítések megvalósítása. 2014-ben már várható mérsékelt összegű
elsődleges többlet, mely ugyanakkor tükrözi a költségvetési konszolidáció
erejét és a kedvezőbb makrogazdasági fejleményeket.
(18)     Az államháztartás
igazgatásának javítása terén Portugália fontos lépéseket tett. Portugália
felkérést kapott, hogy a kormányzat minden szintjén folytassa az átláthatóság
és az ellenőrzés javítását a költségvetési eljárás minden szakaszában. A
költségvetési kerettörvényt 2012 decemberében módosították annak érdekében,
hogy magában foglalja a gazdasági és monetáris unióbeli stabilitásról,
koordinációról és kormányzásról szóló szerződés (költségvetési paktum),
valamint a hatos csomag alapelveit. A költségvetési gazdálkodás eljárásai és
alapelvei, valamint az elszámoltathatóság, az átláthatóság és az
egyszerűsítés további könnyítése érdekében 2013 végéig további
felülvizsgálat várható. Ezen felül 2012 decemberében regionális és helyi
szintű pénzügyi rendelkezés-tervezeteket nyújtottak be a parlamentnek. A
törvénycsomag javított a központi, helyi és regionális közigazgatási szervek,
valamint a többéves költségvetési keret és a szigorúbb költségvetési szabályok
közötti koordinációs mechanizmusokon, továbbá a módosított költségvetési
kerettörvény alapelveinek alkalmazásán. Portugália a köz- és magánszféra
közötti partnerségek (a továbbiakban: PPP) széles körű újratárgyalási
folyamata révén fokozott erőfeszítéseket tett a függő kötelezettségek
korlátozására, melynek következtében 2013-ban már jelentős
megtakarításokra számítanak, és az állami tulajdonban lévő vállalatok
átalakítása is jó ütemben halad. Ágazati szinten az állami vállalatok 2012
végére működési egyensúlyt értek el, és a jövőben további,
hatékonyságból eredő megtakarítások várhatók. A hatóságok vizsgálják az
állami vállalatok komoly eladósodottságának csökkentésére irányuló
lehetőségeket. Ezek a reformok komoly elkötelezettségről tanúskodnak
a költségvetés középtávú fenntarthatósága tekintetében.
(19)     A Bizottság szolgálatainak
Portugália gazdasági kilátásaira vonatkozóan készített legfrissebb elemzése
szerint Portugália nem fogja megvalósítani a 2012. októberi tanácsi ajánlásban
kitűzött nominális költségvetési célokat. Figyelembe véve ugyanakkor a
Tanács felülvizsgált ajánlása alapjául szolgáló makrogazdasági környezethez
viszonyított gazdasági fejleményeket, Portugália láthatóan eredményes
intézkedéseket tett, melyek a Tanács által 2012. október 9-én meghatározott
kereteken belül megfelelő előrelépésnek minősülnek a túlzott
hiány 2012. és 2013. évi kiigazítása irányában. Portugália jelentős
konszolidációs intézkedéseket fogadott el, amelyek 2012-ben a GDP közel
6 %-át, 2013-ban pedig 3,5 %-át teszik ki. A potenciális
kibocsátás-növekedésnek és bevételkieséseknek megfelelően kiigazított
2012-es strukturális erőfeszítés ugyanakkor jóval meghaladta a túlzotthiány-eljárás
keretében tett felülvizsgált ajánlásban rögzített erőfeszítést. A
strukturális erőfeszítés 2013-ban várhatóan elmarad az előírt
erőfeszítéstől, amit elsősorban a kedvezőtlen gazdasági
fejlemények és az indokol, hogy az alkotmánybíróság ítéletét a költségvetési évnek
abban a szakaszában hozta, amikor nehézségekbe ütközött hasonló strukturális
minőségű helyettesítő intézkedéseket hozni. A strukturális
erőfeszítés 2014-ben várhatóan ismét meghaladja az előírt mértéket.
Tekintettel a fent említett tényezőkre – a Stabilitási és Növekedési
Paktum biztosította rugalmassággal összhangban – indokoltnak tűnik egy
további évet biztosítani a túlzott hiány megszüntetésére.
(20)     A túlzott hiány
megszüntetésére szolgáló további egy év biztosítása az államháztartási hiány
tekintetében közbenső célok meghatározását teszi szükségessé, 2013-ban a
GDP 5,5 %-ának, 2014-ben a GDP 4 %-ának, 2015-ben pedig a GDP 2,5 %-ának
megfelelő szinten, ami a Bizottság szolgálatainak Portugália gazdasági
kilátásaira vonatkozóan készített legfrissebb elemzése alapján összhangban áll
a strukturális költségvetési egyenleg 2013-ban a GDP 0,6 %-át, 2014-ben a
GDP 1,4 %-át, 2015-ben pedig a GDP 0,5 %-át kitevő javulásával,
amely egyúttal megfelel az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet[3] 5. cikkének (1) bekezdésében
meghatározott minimális javulásnak. A Portugália számára kidolgozott gazdasági
kiigazítási programnak a 2011/344/EU tanácsi végrehajtási határozatban
meghatározottak szerinti rendszeres felülvizsgálatával párhuzamosan,
háromhavonta sor kerül majd a túlzotthiány-eljárás keretében vállalt
kötelezettségek teljesítésének ellenőrzésére is.
(21)     Portugália teljesíti annak
feltételeit, hogy a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának
felgyorsításáról és pontosításáról szóló 1467/97/EK rendelet 3. cikkének
(5) bekezdésében meghatározott, a túlzott államháztartási hiány
megszüntetésére kitűzött határidő meghosszabbítható legyen,
AJÁNLJA,
HOGY:
(1)
A portugál hatóságok 2015-ig szüntessék meg a
jelenleg fennálló túlzott hiányt.
(2)
A portugál hatóságok az államháztartási hiányra
vonatkozó célokat 2013-ban a GDP 5,5 %-ának, 2014-ben a GDP 4 %-ának, 2015-ben
pedig a GDP 2,5 %-ának megfelelő szintre csökkentsék, ami a Portugália
gazdasági kilátásaira vonatkozóan a Bizottság szolgálatai által 2013 májusában
készített legfrissebb elemzés alapján összhangban áll a strukturális egyenleg
2013-ban a GDP 0,6 %-át, 2014-ben a GDP 1,4 %-át, 2015-ben pedig a
GDP 0,5 %-át kitevő javulásával.
(3)
A portugál hatóságok hajtsák végre a GDP
3,5 %-ának megfelelő összegű intézkedéseket annak érdekében,
hogy a 2013. évi hiányt a GDP 5,5 %-ára korlátozzák. Ezek közé tartoznak a
2013. évi költségvetési törvényben meghatározott intézkedések, a bérköltségek
további csökkentése, a közigazgatás hatékonyabb működése, a mérsékeltebb
állami termelőfelhasználás, valamint az uniós források hatékonyabb
felhasználása.
(4)
A portugál hatóságok a közkiadások felülvizsgálata
alapján legalább a GDP 2 %-ának megfelelő értékben fogadjanak el
tartós konszolidációs intézkedéseket annak érdekében, hogy az államháztartási
hiány 2014-ben a GDP 4 %-ára csökkenjen. Portugália törekedjen a közigazgatás
ésszerűsítésére és korszerűsítésére, a közszféra átfedést mutató
feladatainak és egységeinek racionalizálására, a nyugdíjrendszer fenntarthatóságának
javítására, valamint az egyes felelős minisztériumok célzott
költségmegtakarításának megvalósítására.
(5)
A portugál hatóságok hozzák meg a szükséges tartós
konszolidációs intézkedéseket a GDP 2,5 %-ának megfelelő 2015-ös
hiánycél elérése érdekében.
(6)
Az ezen ajánlásban foglaltak végrehajtása érdekében
a portugál kormánynak 2013. október 1-jéig eredményes intézkedéseket kell
tennie, továbbá az Európai Parlament és a Tanács …/2013/EU rendelete
10. cikke (2a) bekezdésének értelmében részletes jelentést kell benyújtania
a célok elérését szolgáló konszolidációs stratégiáról.
A költségvetési
gazdálkodás eljárásai és alapelvei, valamint az elszámoltathatóság, az
átláthatóság és az egyszerűsítés további könnyítése érdekében, továbbá az
állami vállalatokból és a PPP-kből adódó függő kötelezettségei
korlátozása terén tett további erőfeszítések érdekében Portugália a
költségvetési kerettörvény 2013 végéig lezajló felülvizsgálata révén tegyen
további lépéseket az államháztartás irányításának megújítása terén.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
[2]               Portugália vonatkozásában
valamennyi a túlzotthiány-eljárással kapcsolatos dokumentum hozzáférhető
az alábbi linken:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/portugal_en.htm
[3]               HL L 209., 1997.8.2., 5. o.