Avis juridique important

|

52004SC0824

Ajánlás a tanács véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikke harmadik bekezdésének megfelelően Szlovénia konvergencia-programjáról (2004-2007)  /* SEC/2004/0824 végleges */

Ajánlás A TANÁCS VÉLEMÉNYE az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikke harmadik bekezdésének megfelelően Szlovénia konvergencia-programjáról (2004-2007)(a Bizottság előterjesztése)MAGYARÁZÓ FELJEGYZÉSA költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet [1] kimondja, hogy a kívülálló tagállamoknak, amelyek nem vezették be a közös valutát, a Szerződés 99. cikkének értelmében a többoldalú felügyelet céljából rendszeres időközönként konvergencia-programokat kell a Tanácshoz és a Bizottsághoz benyújtaniuk.[1]  HL L 209. szám, 1997.08.02., Valamennyi, a szövegben említett dokumentum a következő internetes címen érhető el: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.E rendelet 9. cikkének megfelelően a Tanácsnak a Bizottság és a Szerződés 114. cikkével létrehozott bizottság (a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság) értékelése alapján minden egyes konvergencia-programot meg kell vizsgálnia. A Tanácsnak, a programok megvizsgálása után, a Bizottságtól kapott ajánlás alapján és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően azokat véleményeznie kell. A rendelet értelmében a tagállamoknak évente be kell nyújtaniuk konvergencia-programjuk naprakésszé tett változatát, amelyet a Tanács ugyanezen eljárásoknak megfelelően szintén megvizsgálhat.Az Európai Unióhoz 2004. május 1-jén csatlakozott tíz ország eltéréssel rendelkezik, és így a közös valutát még nem vezette be. Az új tagállamok kötelezettséget vállaltak arra, hogy konvergencia-programjukat 2004. május 15-éig, annak első naprakésszé tett változatát pedig 2004 végéig benyújtják.Szlovénia a 2004-től 2007-ig terjedő időszakra szóló konvergencia-programját 2004. május 14-én nyújtotta be. A 2004-es tavaszi előrejelzés eredményeit figyelembe véve, és tekintettel a magatartási kódexre [2], valamint a költségvetési politikák szorosabb összehangolásáról szóló, 2002. november 27-i, a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez címzett bizottsági közleményben megállapított elvekre [3], a Bizottság szolgálatai elvégezték e program technikai értékelését. Az értékelés eredményei a következők:[2]  A Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak a stabilitási és konvergencia-programok tartalmáról és formájáról szóló felülvizsgált véleménye, az ECOFIN 2001. július 10-i megjegyzésével.[3]  COM(2002) 668 végleges, 2002.11.27.2004. május 14-én Szlovénia benyújtotta első, a 2004-től 2007-ig terjedő időszakra szóló konvergencia-programját. Szlovénia mielőbb, legkésőbb 2004 végén be kíván lépni az ERM II-be, hogy az eurót 2007 elején bevezethesse.A program nagymértékben eleget tesz a stabilitási és konvergencia-programok tartalmáról és formájáról szóló, felülvizsgált magatartási kódex adatszolgáltatási követelményeinek [4].[4]  Az államháztartás nem kellően körülhatárolva, az eredményelszámoláson pedig még javítani kell.A konvergencia-program alapját képező makrogazdasági forgatókönyvet a 2003-as előcsatlakozási gazdasági programhoz képest lefelé korrigálták, de a 2005-ig terjedő időszak vonatkozásában még így is optimistább, mint a Bizottság 2004-es tavaszi előrejelzése. Különösen a 2004-re tervezett növekedés üteme került a jelenlegi előrejelzési tartomány erősebbik felére. A prognosztizált időszak fennmaradó részében a növekedés lehetségesnek tűnik - megközelítve a nemzeti hatóságok által 3,7%-osra becsült potenciális növekedést, majd 2006-tól azt kismértékben meghaladva -, és alapvetően összhangban van a Bizottság által készített prognózisokkal. Az inflációra vonatkozó előrejelzés - amely 2004-ben elérné a 3,3%-ot, majd 2005 végére 3,0% alá mérséklődne - az árak jövőbeni alakulásával kapcsolatos inkább kedvező várakozásokat tükröz, míg a Bizottság szolgálatai a dezinflációs folyamatról óvatosabb becsléseket készítettek.Az infláció 2001-ben kezdődött fokozatos mérséklődése 2003 második felében felgyorsult. A fogyasztói árak éves növekedése az év végére elérte a 4,6%-ot, ezzel az éves rátát az előző évi 7,5%-ról 5,7%-ra csökkentette. A dezinfláció 2004-ben is folytatódott; májusban ugyanakkor a fogyasztói árindex éves növekedése elérte a 3,9%-ot, ami az előző hónaphoz képest 0,3 százalékpontos emelkedést jelentett. A még viszonylag magas, tizenkét havi mozgó átlagban 4,7%-os infláció fenntartható csökkentését a jövőben is biztosítani kell. A gazdaságpolitikák megfelelő összehangolása kulcsfontosságú ahhoz, hogy az inflációt tartósan alacsonyan tartsák. A dezinflációs folyamat támogatásában különösen a bérvisszafogást és a bérindexálási rendszer átalakítását tekintik meghatározó tényezőnek. A bérfelzárkóztatás 2004-2005-re alkalmazandó új módszerének, amely előre tekintő indexálási mechanizmusokat vezet be - az inkább tervezett, mint tényleges hazai infláció mellett és az uniós inflációval, illetve az euró/tolár árfolyammal kapcsolatos várakozásokat is figyelembe véve - vissza kellene fognia a bérnövekedést és annak enyhe inflációs nyomását. A szlovén jegybank legfontosabb célkitűzésének az árstabilitás biztosítását tekinti, és monetáris politikájában a kamatpolitikát és az árfolyamkezelést egyidejűleg alkalmazza. 2003 óta a kamatokat összesen 350 bázisponttal csökkentették - ami a jelenlegi 2%-os rövid távú reálkamatszinthez vezetett -, miközben az árfolyam euróval szembeni leértékelését havi mintegy 0,1%-kal lassították.A program, bár a Stabilitási és növekedési paktumra nem hivatkozik, a stabil, egyensúly közeli költségvetési helyzet elérésére törekszik. A GDP arányában 2007-re 0,9%-osra prognosztizált hiánnyal ugyanakkor az egyensúly közeli helyzet elérését csak a program időtartamának végére tervezi, az államháztartás hiányának fokozatos csökkentésével. A 2003-as előcsatlakozási gazdasági programhoz képest némileg lassabb pályát követve a konvergencia-program az utolsó évekre összpontosító költségvetési konszolidációt irányoz elő azzal, hogy a hiány csökkentését a program horizontjának túlsó végébe helyezi át, minélfogva a korrekció főként a kiadások arányának csökkentésével valósul meg.A konszolidációs pálya hitelesnek tűnik, a költségvetési célok meghatározásában azonban kevésbé ambiciózus. A konvergencia-program nem enged betekintést a részletekbe, és különösen a tervezett költségvetési intézkedések kvantitatív hatása hiányzik belőle. A konszolidációs stratégia ugyanakkor alapvetően változatlan maradt a 2003-as előcsatlakozási gazdasági programhoz képest. A költségvetés rugalmasságának növelése érdekében kilátásba helyezi a kiadási és bevételi oldal átrendezését. Különösen a kötelező költségvetési kiadások csökkentését tekinti szükségesnek ahhoz, hogy az ország eleget tegyen az EU- és NATO-tagsággal járó pénzügyi kötelezettségeinek; ezt a hatóságok, úgy tűnik, a költségvetésre nehezedő további teherként értékelik, amíg a kötelező kiadások a költségvetésnek több mint 80%-át teszik ki. A kormány kötelezettséget vállalt arra, hogy a célokat a ciklikusan igazított hiány fokozatos csökkentésével éri el, és kedvezőtlen körülmények között lehetővé teszi az automatikus stabilizátorok működését, igaz, csak korlátozott mértékben (a 2004-es költségvetés végrehajtásáról szóló törvényjavaslat szerint a GDP 0,2%-os arányában). Mivel 2004-ben és 2005-ben a költségvetés tervezett hiánya csak kevéssel marad el a GDP 2%-ától, lehet, hogy nem nyújt elégséges biztonsági tartalékot ahhoz, hogy a hiányt a GDP 3%-ában meghatározott küszöbérték alatt tartsa, amennyiben a hatóságoknak nem sikerül korlátozni a költségvetési stabilizátorok hatását. Mivel a kedvezőtlen gazdasági folyamatok hatására a potenciális visszaesések lehetőségét sem lehet kirázni - amelyhez hasonlóak a közelmúltban is bekövetkeztek -, a költségvetési folyamatok a vártnál rosszabbul is alakulhatnak.A bruttó államadósság viszonylag alacsony, és a program időtartama alatt végig az marad. 2003-ban az államadósság GDP-hez viszonyított aránya 28,6%-ra emelkedett. Az állandósult elődleges hiány miatt a kormány az első két évben az adósságráta további emelkedését prognosztizálja, amely így 2005-ben eléri a GDP 29,5%-át. 2007-re az előrejelzések szerint az államadósság ismét 28,4%-ra mérséklődik, mivel a GDP növekedésének tervezett üteme meghaladja annak kamatait, ezáltal megkönnyíti az adósság stabilizálását. A hatóságok továbbá megfelelőnek ítélik az adósságportfolió lejárati és árfolyamszerkezetét, mivel a hosszú távú visszafizetési profil időben egyenletesen oszlik meg, növekvő arányú toláradóssággal és túlnyomórészt euróban denominált külföldi adóssággal.A program röviden áttekinti a kormány strukturális reformjainak menetrendjét, amely a kutatás-fejlesztésre fordított kiadások költségvetési arányának növelésével a gazdaság versenyképességének fokozására összpontosít. A program további, a gazdasági növekedés fenntartását célzó intézkedésekről is számot ad, úgymint a munkahelyteremtő beruházások elősegítését és a munkaerőpiac strukturális merevségeinek felszámolását célzó intézkedésekről. A program az átszervezési folyamat részleteire azonban már nem tér ki; a politikai célok meglehetősen általánosnak tűnnek, és azokat csak kivételes esetben kísérik jól kidolgozott intézkedések. A reformok költségvetési hatását nem lehet egyértelműen megállapítani, mivel a főbb fiskális aggregátumokra vonatkozó előrejelzéseknél a program nem tesz kísérletet a tervezett strukturális reformok számszerűsítésére.A népesség elöregedésének költségei Szlovénia költségvetésének egyensúlyi problémáihoz vezethetnek. A nyugdíjreform maradéktalan végrehajtása, stabil egészségügyi ellátó rendszer kialakítása, valamint a megfelelő elsődleges többlet biztosítása alapvető fontosságú ahhoz, hogy az államháztartás fenntartható alapokra kerüljön.Táblázat: A legfontosabb makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása>TABELPOSITION>Ezen értékelés alapján a Bizottság elfogadta csatolt ajánlását a Szlovénia konvergencia-programjáról szóló tanácsi véleményre, és azt a Tanácsnak megküldte.Ajánlás A TANÁCS VÉLEMÉNYE az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikke harmadik bekezdésének megfelelően Szlovénia konvergencia-programjáról (2004-2007)AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre [5], és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,[5]  HL L 209. szám, 1997.08.02., 1. o. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,ELFOGADTA EZT A VÉLEMÉNYT:[2004. július 5-én] a Tanács megvizsgálta Szlovénia konvergencia-programját, amely a 2004-től 2007-ig terjedő időszakra szól. A program nagymértékben eleget tesz a stabilitási és konvergencia-programok tartalmára és formájára vonatkozó, felülvizsgált magatartási kódex adatszolgáltatási követelményeinek.A program alapját képező költségvetési stratégia célja a rendezett állami pénzügyek kialakítása és a költségvetés egyensúly közeli helyzetének elérése. Ennek érdekében a program az érintett időszakban az államháztartás hiányának fokozatos mérséklését irányozza elő összeegyeztetve a bevételek és az elsődleges kiadások GDP-hez viszonyított arányának csökkenésével, az utóbbit a kötelező kiadások csökkentésén keresztül valósítva meg. A korrekciós pálya szerint a hiány az elkövetkező négy évben a felére csökken, és 2007-re kevéssel 1% alá esik. Bár a hatóságok a strukturális hiány fokozatos csökkentésének politikája mellett döntöttek, kedvezőtlen gazdasági feltételek mellett nem zárják ki az automatikus stabilizátorok hatásának érvényesülését sem - igaz, csak korlátozott mértékben.A 2005 utáni években a program alapját képező makrogazdasági forgatókönyv valószínűsíthető növekedési feltételezéseket tükröz, a GDP reálnövekedését kismértékben a potenciális növekedési ütem fölé tervezve. A 2004-es növekedésre vonatkozó feltételezések azonban már inkább optimistának tűnnek. Az inflációra vonatkozó prognózis a 2004-es előrejelzések jelenlegi sávjának gyengébbik felén marad, az azt követő évek viszonylatában azonban már reálisabbnak tűnik, feltéve, hogy az infláció tartós visszafogása céljából a gazdaságpolitikák összehangolását a jövőben is folytatják.A 2004-ben kismértékben, a GDP 1,9%-ára emelkedő, majd 2007-re fokozatosan a GDP 0,9%-ára mérséklődő államháztartási hiány a várakozások szerint minden évben a GDP 3%-ában meghatározott referenciaértéken belül marad. A programban ismertetett költségvetési célok nem elégségesek ahhoz, hogy biztosítsák a Stabilitási és növekedési paktum egyensúly közeli költségvetési helyzetre vonatkozó középtávú célkitűzésének megvalósítását; a középtávú célkitűzést valószínűleg csak a program utolsó időszakában sikerül megközelíteni. Emellett a költségvetési eredmények a vártnál kedvezőtlenebbül alakulhatnak, különösen mivel a kedvezőtlen makrogazdasági folyamatok - a 2004-es növekedés már említett, optimista előrejelzésével összefüggésben - a múltban már tapasztalt túlköltekezéshez vezethetnek. A programban felvázolt költségvetési politika hatása így lehet, hogy nem nyújt elegendő biztonsági tartalékot ahhoz, hogy a rendes makrogazdasági fluktuációk mellett, különösen a program első éveiben, a hiány mértékét a GDP 3%-ában meghatározott küszöbértéken belül tartsa.A bruttó államadósság viszonylag alacsony, és a jövőben is az marad. Miután 2005-ben eléri a GDP 29,5%-át, az adósságráta 2007-re várhatóan a GDP 28,4%-ára esik vissza. A népesség elöregedésének költségei Szlovénia költségvetésének egyensúlyi problémáihoz vezethetnek. A nyugdíjreform maradéktalan végrehajtása, stabil egészségügyi rendszer kialakítása, valamint a megfelelő elsődleges többlet biztosítása alapvető fontosságú ahhoz, hogy az államháztartás fenntartható alapokra kerüljön.Szlovénia konvergencia-programjának legfontosabb előrejelzései>TABELPOSITION>


title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2011. december 9. ) az Európai Központi Bank külső statisztikák területén érvényesülő statisztikai adatszolgáltatási követelményeiről (EKB/2011/24)

text:
               3.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 64/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2011. december 9.)
   az Európai Központi Bank külső statisztikák területén érvényesülő statisztikai adatszolgáltatási követelményeiről
   (EKB/2011/24)
   2012/C 64/01
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára (a továbbiakban: a KBER Alapokmánya) és különösen annak 5.1. cikkére, illetve a 34.1. cikke harmadik francia bekezdésére,
   tekintettel az Európai Központi Bank által végzett statisztikai adatgyűjtésről szóló, 1998. november 23-i 2533/98/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 4. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Feladatai elvégzéséhez a Központi Bankok Európai Rendszerének („KBER”) átfogó és megbízható, fizetésimérleg-statisztikából és nemzetközi befektetési pozíció statisztikából álló külső statisztikákra, valamint a nemzetközi tartalékok olyan jelentésére van szüksége, amelyek megmutatják az euroövezet monetáris feltételeit és devizapiacait befolyásoló fő tényezőket, továbbá szüksége van az eurobankjegyek határokon átnyúló szállítására vonatkozó statisztikákra. Az Európai Központi Bank („EKB”) e területen fennálló statisztikai követelményeit az Európai Központi Bank külső statisztikák területén érvényesülő statisztikai adatszolgáltatási követelményeiről szóló, 2011. december 9-i EKB/2011/23 iránymutatás (átdolgozás) (2) tartalmazza.

               (2)

               Az Alapokmány 5.1. cikkének első mondata előírja a nemzeti központi bankok („NKB-k”) által támogatott EKB számára, hogy vagy az NKB-któl eltérő hatáskörrel rendelkező hatóságoktól vagy pedig közvetlenül a gazdasági szereplőktől gyűjtse be az ahhoz szükséges statisztikai adatokat, hogy elláthassa a KBER feladatait. Az 5.1. cikk második mondata rendelkezik arról, hogy az EKB e célból együtt fog működni az uniós intézményekkel vagy testületekkel és a tagállamok vagy harmadik országok illetékes hatóságaival, valamint nemzetközi szervezetekkel. Az 5.2. cikk arról rendelkezik, hogy az 5.1. cikkben meghatározott feladatokat – amennyire lehetséges – az NKB-k fogják ellátni.

               (3)

               Az EKB külső statisztikák terén támasztott igényeinek kielégítéséhez szükséges adatokat az NKB-któl eltérő illetékes hatóságok is összegyűjthetik és/vagy összeállíthatják. Ezért az e követelményeknek való megfelelés céljából elvégzendő feladatok némelyike megkívánja az EKB vagy az NKB-k és az ilyen hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti együttműködést a KBER Alapokmánya 5.1. cikkével összhangban. A 2533/98/EK rendelet 4. cikke előírja, hogy a tagállamok szervezzék meg saját statisztikai adatszolgáltató rendszerüket, és teljeskörűen működjenek együtt a KBER-rel a KBER Alapokmány 5. cikkéből eredő kötelezettségeik teljesítésének biztosítása érdekében.

               (4)

               Azokban az esetekben, amelyekben a nemzeti szabályokkal és bevett gyakorlatokkal összhangban az adatszolgáltatók az NKB-tól eltérő illetékes hatóságnak teljesítik az adatszolgáltatást, ezek a hatóságok és NKB-juk együttműködésre kötelesek annak biztosítása érdekében, hogy az EKB statisztikai követelményei teljesüljenek. Írországban a Central Statistics Office, és Máltán a National Statistics Office gyűjti és állítja össze a külső statisztikák terén szükséges adatokat. Az EKB statisztikai elvárásainak kielégítése érdekében a Central Bank of Ireland-nek és a Central Statistics Office-nak, valamint a Central Bank of Malta-nak és a National Statistics Office-nak együtt kell működniük. Az együttműködésnek ki kell terjednie az adatátvitel állandó struktúráinak létrehozására is, kivéve, ha az a nemzeti jogszabályok révén már létrejött.

               (5)

               Az EKB által kidolgozott „Adatminőség-értékelési kerettel” összhangban meg kell határozni az euroövezet fizetési mérlegére és a nemzetközi befektetési pozíció statisztikára, valamint a nemzetközi tartalékok jelentésére vonatkozó minőségértékelési keretet. Az NKB-knak, adott esetben más illetékes hatóságokkal együttműködve, értékelniük kell az illetékes hatóságok által szolgáltatott adatok minőségét.

               (6)

               A 2533/98/EK rendelet 3a. cikke és a KBER által összeállított európai statisztikákra vonatkozó nyilvános kötelezettségvállalás szerint a KBER statisztikák fejlesztésére, előállítására és terjesztésére irányuló tevékenységét a pártatlanság, a tárgyilagosság, a szakmai függetlenség, a költséghatékonyság, a statisztikai titoktartás elve, az adatszolgáltatási teher minimalizálása és a jó minőségű eredmény biztosítása vezérli.

               (7)

               Az EKB/2004/15 iránymutatás hatályon kívül helyezéséről szóló EKB/2011/23 iránymutatásra figyelemmel új jogszabályt kell a fizetési mérleg és a nemzetközi befektetési pozíciók statisztikái, valamint a nemzetközi tartalékok jelentése terén az Európai Központi Bank adatszolgáltatási követelményeiről szóló, 2004. július 16-i EKB/2004/16 ajánlás (3) helyébe léptetni,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   I.   SZAKASZ

      Fogalommeghatározások

   Ezen ajánlás alkalmazásában a „külső statisztikák”, „fizetési mérleg”, „nemzetközi befektetési pozíció” és a „nemzetközi tartalékok jelentése” fogalmak az EKB/2011/23 iránymutatás 1. cikkében meghatározott jelentéssel bírnak.
   II.   SZAKASZ

      A statisztikai adatok NKB-knek való szolgáltatása

               (1)

               Amennyiben a külső statisztikák gyűjtését ezen ajánlás címzettjeire bízzák, a címzetteknek biztosítaniuk kell, hogy a megfelelő külső statisztikákat időben bocsássák az érintett NKB rendelkezésére ahhoz, hogy az teljesíthesse az EKB/2011/23 iránymutatás 2., 3., 5. és 6. cikke szerinti adatszolgáltatási kötelezettségeket.

               (2)

               Az adatokat az EKB külső statisztikákra vonatkozó, az EKB/2011/23 iránymutatás I., II., III., IV. és VI. mellékletében megállapított statisztikai előírásaival és követelményeivel összhangban kell rendelkezésre bocsátani. Az EKB/2011/23 iránymutatás V. mellékletében megállapított figyelemmel kísérését feladatának sérelme nélkül ezen ajánlás címzettjeinek figyelemmel kell kísérniük az érintett NKB-k rendelkezésére bocsátott statisztikai adatok minőségét és megbízhatóságát.

         III.   SZAKASZ

      Az érintett NKB-kkal való állandó együttműködés

   Ezen ajánlás címzettjeinek írásban megfelelő együttműködési szabályokat kell megállapítaniuk az EKB statisztikai előírásainak és követelményeinek megfelelő állandó adattovábbítási struktúra létrehozásának biztosítására, kivéve, ha a nemzeti jogszabályok révén már létrejött.
   IV.   SZAKASZ

      Záró rendelkezések

               (1)

               Ez az ajánlás az EKB/2004/16 ajánlás helyébe lép.

               (2)

               Az EKB/2004/16 ajánlásra való hivatkozásokat az erre az ajánlásra való hivatkozásként kell értelmezni.

               (3)

               Ezen ajánlás címzettje Írországban a Central Statistics Office, valamint Máltán a National Statistic Office.

               (4)

               Ezt az ajánlást 2014. június 1-jétől kell alkalmazni.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2011. december 9-én.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI

      (1)  HL L 318., 1998.11.27., 8. o.

      (2)  HL L 65., 2012.3.3., 1. o.

      (3)  HL C 292., 2004.11.30., 21. o.


title: A Bizottság ajánlása ( 2011. november 23. ) a 691/2010/EU bizottsági rendelet szerinti teljesítménytervekben foglalt teljesítménycélok felülvizsgálatáról  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               29.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 348/1

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2011. november 23.)
   a 691/2010/EU bizottsági rendelet szerinti teljesítménytervekben foglalt teljesítménycélok felülvizsgálatáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   2011/C 348/01
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a léginavigációs szolgálatok és a hálózati funkciók teljesítményrendszerének megállapításáról, valamint a léginavigációs szolgálatok ellátására vonatkozó közös követelmények megállapításáról szóló 2096/2005/EK rendelet módosításáról szóló, 2010. július 29-i 691/2010/EU bizottsági rendeletre (1) és különösen annak 13. cikke (3) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A léginavigációs szolgálatok és a hálózati funkciók teljesítményrendszerének megállapításáról, valamint a léginavigációs szolgálatok ellátására vonatkozó közös követelmények megállapításáról szóló 2096/2005/EK rendelet módosításáról szóló 691/2010/EU bizottsági rendelet az európai uniós szintű teljesítménycélokkal való összhang biztosítása érdekében a tagállamok számára nemzeti vagy funkcionális légtérblokkok – kötelező nemzeti célokat és a funkcionális légtérblokk szintjén megállapított célokat is tartalmazó – teljesítményterveinek elfogadását írja elő. Előírja továbbá, hogy a Bizottságnak értékelnie kell a nemzeti vagy funkcionális légtérblokkokkal kapcsolatos céloknak az európai uniós szintű teljesítménycélokkal való összhangját.

               (2)

               A Bizottság a 691/2010/EU bizottsági rendelet 13. cikkének (3) bekezdése értelmében határozhat úgy, hogy a felülvizsgált teljesítménycélok elfogadására vonatkozó ajánlást küld az érintett tagállam(ok)nak.

               (3)

               A 691/2010/EU bizottsági rendelet 3. cikkének megfelelően a Bizottság 2010. július 29-én teljesítmény-felülvizsgálati szervet jelölt ki annak érdekében, hogy az segítse a teljesítményrendszer végrehajtásával kapcsolatos munkáját.

               (4)

               A nemzeti vagy funkcionális légtérblokkokkal kapcsolatos célok kitűzése érdekében a Bizottság 2011/121/EU határozatában (2) európai uniós szintű teljesítménycélokat fogadott el a 2012–2014. évekre. Ezek a célok három fő teljesítményterületre vonatkoznak: a környezetre, a kapacitásra és a költséghatékonyságra. Az első referencia-időszakban a biztonság és a környezet területét illetően a tagállamoknak nem kellett kötelező célokat kitűzniük.

               (5)

               A tagállamok 2011. július 5-ig tájékoztatták a Bizottságot nemzeti terveikről, köztük Belgium és Luxemburg közösen benyújtott tervéről. Dánia és Svédország funkcionális légtérblokkjuk, a dán–svéd funkcionális légtérblokk tekintetében nyújtottak be tervet a Bizottsághoz. Belgium, Franciaország, Németország, Luxemburg, Hollandia és Svájc funkcionális légtérblokkjuk, a FABEC tekintetében nyújtottak be tervet a Bizottsághoz.

               (6)

               A teljesítmény-felülvizsgálati szerv 2011 júliusában és augusztusában segített a Bizottságnak a nemzeti és funkcionális légtérblokkokra vonatkozó teljesítménytervek értékelésében, majd 2011. szeptember 20-án értékelő jelentést tett a Bizottságnak.

               (7)

               A teljesítmény-felülvizsgálati szerv értékelő jelentésében kitért a 2011/121/EU határozatának 3. cikkében megállapított előfeltevésekre, a nyilvánosan vagy a Eurocontrolnál elérhető információkra, valamint a tagállamok által a nemzeti és funkcionális légtérblokkok teljesítményterveiben elérhetővé tett információkra.

               (8)

               Tekintettel az elsődleges biztonsági célkitűzésekre, a nemzeti és funkcionális légtérblokkok teljesítményterveinek és azok céljainak Bizottság általi értékelése a bizottsági rendelet III. mellékletében meghatározott kritériumokon, mindenekelőtt a szóban forgó melléklet 1. pontja b) alpontjának megfelelően az egyes tagállamok általános helyzetének figyelembe vételén alapult. Az értékelés nem csupán a 691/2010/EU rendeletben megkövetelt teljesítménycélokat veszi figyelembe, de más teljesítménymutatókat vagy -célokat is, amelyek egy nemzeti vagy funkcionális légtérblokkal kapcsolatos kezdeményezés eredményeként kerülhettek bele a tervekbe.

               (9)

               A tagállamoknak a 691/2010/EU rendelet 13. cikkének (4) bekezdése szerinti eljárásnak megfelelően el kell fogadniuk a nemzeti vagy funkcionális légtérblokkok felülvizsgált teljesítménycéljait, valamint az azok elérését elősegítő megfelelő intézkedéseket.

               (10)

               A kapacitáscélok felülvizsgálata során figyelmet kell fordítani a hálózatkezelő kapcsolattartói és támogatói feladataira.

               (11)

               Az 1794/2006/EK bizottsági rendelet (3) 13. cikke (4) bekezdésének megfelelően a tagállamoknak a referencia-időszakra vonatkozó egységdíjakat 2011. november 1-jéig kell kiszámítaniuk a nemzeti vagy funkcionális légtérblokkok teljesítménytervei, és az azokban meghatározott költséghatékonysági célok alapján. Ha a felülvizsgált költséghatékonysági célok 2011. november 1-jét követően kerülnek elfogadásra, a referencia-időszakra vonatkozó egységdíjakat újra ki kell számítani a véglegesen elfogadott költséghatékonysági célok alapján.

               (12)

               A teljesítmény-felülvizsgálati szerv értékelő jelentésének közzétételét követően több tagállam is jelezte azon szándékát, hogy megteszi a szükséges intézkedéseket a felülvizsgált teljesítménycéloknak az ebben az ajánlásban megfogalmazott bizottsági álláspontnak megfelelő elfogadására.

               (13)

               Ezt az ajánlást megfelelőképpen figyelembe kell venni a felülvizsgált teljesítménycéloknak a 691/2010/EU rendelet 14. cikke szerinti eljárásnak megfelelő értékelésekor.

               (14)

               A Bizottság a 691/2010/EU rendelet 13. cikkének (3) bekezdésével összhangban konzultációt folytatott az ezen ajánlás által érintett tagállamokkal.

               (15)

               Az ezen ajánlásban előírt intézkedések összhangban vannak az egységes égbolttal foglalkozó bizottság véleményével,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               Ezzel az ajánlással a Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy – tekintettel a teljesítmény-felülvizsgálati szerv által végzett értékelésekre és az (5) bekezdésben említett kapcsolatok terén elért eredményekre – szükséges és/vagy megfelelő esetben fogadjanak el felülvizsgált teljesítménycélokat a nemzeti vagy funkcionális légtérblokkok teljesítményterveihez annak érdekében, hogy azok a 2011/121/EU határozattal a 2012–2014. évekre (a továbbiakban: referencia-időszak) elfogadott európai uniós szintű teljesítménycélokkal összhangban legyenek, és megfelelőképpen hozzájáruljanak e célok eléréséhez.

               2.

               A teljesítmény-felülvizsgálati szerv értékelési jelentésében foglalt ajánlások alapján a Bizottság úgy látja, hogy:

                           a)

                           a Görögország, Spanyolország, Ausztria, Lengyelország és az Egyesült Királyság által a nemzeti tervben kitűzött kapacitáscélok nincsenek összhangban az európai uniós szintű teljesítménycélokkal és nem járulnak hozzá megfelelőképpen azok eléréséhez;

                           b)

                           a Belgium, Németország, Franciaország, Luxemburg és Hollandia által a közép-európai funkcionális légtérblokkra (FABEC) vonatkozó tervben kitűzött kapacitáscélok nincsenek összhangban az európai uniós szintű teljesítménycélokkal és nem járulnak hozzá megfelelőképpen azok eléréséhez;

                           c)

                           a Bulgária, a Cseh Köztársaság, Németország, Észtország, Írország, Spanyolország (a kontinentális útvonaldíj-körzet esetében), Franciaország, Olaszország, Ciprus, Lettország, Magyarország, Málta, Ausztria, Portugália, Finnország, Románia, Szlovénia, Szlovákia, Svédország és az Egyesült Királyság által a nemzeti tervben kitűzött költséghatékonysági célok nincsenek összhangban az európai uniós szintű teljesítménycélokkal és nem járulnak hozzá megfelelőképpen azok eléréséhez;

               3.

               A Bizottság felszólítja az érintett tagállamokat, hogy gondoskodjanak a teljesítmény-felülvizsgálati szerv értékelési jelentésében foglalt ajánlások figyelembevételéről.
               Különösen, az egyes tagállamok körülményeit figyelembe véve:

                           a)

                           Görögország, Spanyolország, Lengyelország, Ausztria és az Egyesült Királyság esetében aképpen kell javítani a kapacitáscélokon, hogy ezek az országok 2014-re teljesítsék legalább a következő referenciaértékeket (a Eurocontrol által kiszámított értékek, melyek felhasználásra kerültek a teljesítmény-felülvizsgálatra vonatkozó értékelési jelentésben):

                                       —

                                       Görögország: átlagosan 0,26 percnyi késés járatonként

                                       —

                                       Spanyolország: átlagosan 0,31 percnyi késés járatonként

                                       —

                                       Lengyelország: átlagosan 0,26 percnyi késés járatonként

                                       —

                                       Ausztria: átlagosan 0,23 percnyi késés járatonként

                                       —

                                       Egyesült Királyság: átlagosan 0,27 percnyi késés járatonként

                           b)

                           Belgium, Németország, Franciaország, Luxemburg és Hollandia esetében aképpen kell javítani a FABEC-re vonatkozó kapacitáscélokon, hogy ezek az országok 2014-re teljesítsék legalább a következő referenciaértéket: átlagosan 0,4 percnyi késés járatonként.

                           c)

                           A (2) bekezdés c) pontjában említett tagállamok ragadjanak meg minden lehetőséget a nemzeti vagy funkcionális légtérblokkok teljesítményterveiben szereplő költséghatékonysági célok további javítására a referencia-időszakra vonatkozóan, különös tekintettel az általános változtatásokra, a tőkeköltségek és a támogatási költségek (a műveleteket végző légiforgalmi irányítókkal kapcsolatos költségektől eltérő költségek) csökkentésére, a termelékenység növelésére és a funkcionális légtérblokkok kialakításával kapcsolatos beruházások ésszerűsítésére.

                           d)

                           A Cseh Köztársaság, Németország, Észtország, Írország, Spanyolország, Franciaország, Málta, Ausztria, Szlovákia, Finnország és az Egyesült Királyság esetében felül kell vizsgálni a kockázati díj és ebből következően a sajáttőke-arányos nyereség alapját képező előfeltevéseket, és meg kell indokolni a tőkeköltségek jelentős növekedését.

                           e)

                           Bulgária, a Cseh Köztársaság, Észtország, Franciaország, Olaszország, Lettország, Magyarország, Málta, Portugália, Románia, Szlovénia, Szlovákia, Finnország és az Egyesült Királyság esetében újra kell értékelni a teljesítménycélok elérését célzó beruházások méretét és szükségességét a referencia-időszakra vonatkozóan, figyelembe véve e beruházások ésszerűsítésének lehetőségét a funkcionális légtérblokkok vagy a regionális projektek összefüggésében.

               4.

               A (3) bekezdésben megfogalmazott ajánlásokon túlmenően:

                           a)

                           A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy határozzák meg a nemzeti vagy funkcionális légtérblokkok teljesítményterveiben, hogy a beruházások a referencia-időszakban miként járulnak hozzá a teljesítménycélok eléréséhez, illetve milyen hatást gyakorolnak azokra, és ennek érdekében hivatkozzanak esettanulmányokra és/vagy költséghatékonysági elemzésekre, illetve ismertessék e beruházások jelentőségét az európai ATM-főterv, különösen az első végrehajtási csomag megvalósítása szempontjából. Ezeknek az információknak összhangban kell lenniük a léginavigációs szolgáltató által készített, a 2096/2005/EK bizottsági rendelet (4) I. mellékletének 2.2. pontja szerinti üzleti tervben foglalt információkkal.

                           b)

                           A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy a referencia-időszak végén szükséges kiigazítások elősegítése érdekében állapítsanak meg előfeltevéseket és logikai alapokat azon költségek meghatározásához, amelyeket az 1794/2006/EK rendelet 11a. cikkének (8) bekezdésével összhangban ellenőrzésen kívül esőnek lehet tekinteni.

                           c)

                           A Bizottság felkéri a funkcionális légtérblokkot létrehozó tagállamokat, hogy amennyiben – a teljesítmény-felülvizsgálati szervvel együtt – még nem fogadtak el a funkcionális légtérblokk szintjén megállapított célokat tartalmazó teljesítménytervet, közöljenek olyan összesített teljesítménycélokat a Bizottsággal, amelyek a 691/2010/EU rendelet 5. cikke (3) bekezdésének megfelelően tükrözik a funkcionális légtérblokk szintjén az európai uniós szintű teljesítménycélokkal való összhangot.

               5.

               A Bizottság a teljesítmény-felülvizsgálati szervvel együttműködve két- vagy többoldalú kapcsolatok révén nyomon kívánja követni ezen ajánlás végrehajtását.

               6.

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2011. november 23-án.

            a Bizottság részéről

         Siim KALLAS

            alelnök

      (1)  HL L 201., 2010.8.3., 1. o.

      (2)  HL L 48., 2011.2.23., 16. o.

      (3)  HL L 341., 2006.12.7., 3. o.

      (4)  HL L 335., 2005.12.21., 13. o.


title: A Tanács ajánlása (2017. július 11.) Írország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Írország 2017. évi stabilitási programját

text:
               9.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/26

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2017. július 11.)
   Írország 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Írország 2017. évi stabilitási programját
   (2017/C 261/07)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Írországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyott. A Tanács 2017. március 21-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)

               mivel Írország pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Írországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1–3. ajánlás tükröz.

               (3)

               2017. február 22-én közzétették az Írországra vonatkozó 2017. évi országjelentést. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Írországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Írország által elért eredményeket. Emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, amelynek eredményeit szintén 2017. február 22-én tették közzé.

               (4)

               Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Írországban makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Ezt az egyensúlyhiányt különösen a külső, az állami- és a magánadósság (háztartások és nem pénzügyi vállalatok) magas szintje jellemzi, amely kiszolgáltatottá teszi Írországot a sokkokkal szemben. A bankoknál továbbra is magas a nemteljesítő hitelek aránya, ám ezek a hitelek jól tőkésítettek, és noha nyereségességük továbbra is alacsony, de fokozatosan javul. A lakásárak továbbra is növekszenek, és a kínálati oldalon továbbra is korlátok vannak. A nem pénzügyi vállalatok adósságállománya 2015-ben csökkent, azonban még mindig magasabb volt, mint 2014 végén. 2015-ben csökkent a háztartások adósságállománya, és az államadósság is stabilan csökkenő tendenciát mutat. Írország negatív nettó nemzetközi befektetési pozíciója gyors ütemben romlott 2015 előtt, de ezt követően ez a trend megfordult, részben egy 2015-ös szintváltás miatt. Úgy tűnik azonban, hogy a belföldi szektor külső fenntarthatósága nem forog veszélyben. Az elmúlt év folyamán csökkent a nemteljesítő hitelállomány, de 2016 végére a csökkenés üteme némileg lassult. Az ingatlanárak tovább nőttek 2015-ben, de jelenleg semmilyen érdemleges jel nem utal túlértékelésre. Az elmúlt években szakpolitikai intézkedéseket hoztak a kiemelt egyensúlyhiányok kezelésére, ideértve a banki ágazatot is (a szabályozási keret javítására és a nemteljesítő hitelek nagy arányának kezelését célzó intézkedések). A kormány számos intézkedést hozott a lakáspiaci kínálati hiány kezelésére, de időbe fog telni, amíg ezek kifejtik hatásukat.

               (5)

               Írország 2017. április 13-án benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját, 2017. május 2-án pedig 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (6)

               A 2014–2020-as időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodásának és releváns programjainak felülvizsgálatát és az azok módosítására vonatkozó javaslattételt. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

               (7)

               Írország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az átmeneti adósságszabály hatálya alá tartozik. A kormány a 2017. évi stabilitási programjában azt vetíti előre, hogy a GDP-arányos államháztartási hiány 2017-ben enyhe javulás következtében 0,4 %-ra csökken, majd ezt követően fokozatosan tovább csökkenve 2021-ben a GDP 1 %-ának megfelelő többletbe fordul át. A középtávú költségvetési célt – azaz a GDP 0,5 %-át kitevő strukturális hiányt – várhatóan 2018-tól érik el. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság 2017-ben várhatóan 72,9 %-ra esik vissza, majd további csökkenést követően 2020-ban 65,2 %-ot ér el. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor 2018-tól tervezett hiánycélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva.

               (8)

               A Tanács 2016. július 12-i ajánlása szerint Írországnak 2017-ben a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves költségvetési kiigazítást kell végrehajtania a középtávú költségvetési cél elérése érdekében. A Bizottság 2017. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2016-ban és 2017-ben együttesen számítva jelentős lesz az eltérés a javasolt költségvetési kiigazítástól.

               (9)

               Költségvetési helyzetét és különösen adósságállományának szintjét figyelembe véve Írországnak 2018-ban várhatóan további kiigazítást kell végrehajtania középtávú költségvetési célja, a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány elérése érdekében. A Stabilitási és Növekedési Paktum keretében közösen elfogadott kiigazítási mátrix alapján ez a kiigazítás a nettó elsődleges államháztartási kiadások (5) legfeljebb 2,4 %-os nominális növekedését jelenti 2018-ban. Ez a GDP 0,6 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A kiadási referenciaérték egy, a potenciális növekedés 10 éves referenciarátájának torzulását kijavító kiigazítást tükröz, amely torzulást a 2015. évi kivételesen magas reál GDP növekedése okozott. Az ír hatóságok által a 2017. évi költségvetési számítások során alkalmazott módszert követve a Bizottság 2014-ben és 2016-ban a potenciális növekedési ráták átlagával számolt. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a veszélye, hogy az ország a 2017-es és a 2018-as időszakban együttvéve némileg el fog térni a követelménytől. Írország ugyanakkor az előrejelzések szerint 2017-ben és 2018-ban egyaránt megfelel majd az átmeneti adósságszabálynak. A Tanács összességében úgy véli, hogy különösen 2017-ben további intézkedésekre lesz szükség a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében. Tekintettel Írország jelenlegi konjunkturális körülményeire és a fokozott külső kockázatokra, elővigyázatos lenne az összes rendkívüli bevételt a bruttó államadósság csökkentésére használni. Mindazonáltal az 1466/97/EK rendeletben foglaltak szerint a költségvetési tervek és eredmények értékelése során a konjunkturális körülmények figyelembevételével kell megvizsgálni a tagállamok költségvetési egyenlegét. Mindazonáltal az 1466/97/EK rendeletben foglaltak szerint a költségvetési tervek és eredmények értékelése során a konjunkturális körülmények figyelembevételével kell megvizsgálni a tagállamok költségvetési egyenlegét. Amint azt az országspecifikus ajánlásokat kísérő bizottsági közlemény is nyomatékosítja, a 2018-as költségvetésiterv-javaslat, majd azt követően a 2018-as költségvetési eredmények értékelése során megfelelően figyelembe kell venni egy olyan költségvetési irányvonal megvalósítására irányuló célt, amely hozzájárul mind a folyamatban lévő gazdaságélénkülés megerősítéséhez, mind pedig az ír államháztartás fenntarthatóságának biztosításához. Ebben az összefüggésben a Tanács nyugtázza, hogy a Bizottság az 1466/97/EK rendeletben foglaltaknak megfelelő átfogó értékelést kíván végezni, különös tekintettel Írország konjunkturális helyzetére.

               (10)

               Bár a gazdasági fellendülés erőteljes és a kibocsátás várhatóan egyenletes ütemben fog növekedni az elkövetkező években, a kilátások bizonytalanabbá váltak, ami kockázatot jelent a még mindig törékeny államháztartásra. Ezért további erőfeszítésekre van szükség annak érdekében, hogy a bevételek ellenállóbbakká váljanak a gazdasági ingadozásokkal és a sokkhatásokkal szemben. E célból előrelépést kell elérni az esőnapi alap létrehozására vonatkozó javaslat benyújtása terén, és csökkenteni kellene az erősen koncentrált és volatilis bevételi forrásoktól való függést. A különböző adóforrások kiegyensúlyozott összetétele és a szélesebb adóalapok javítják a bevételek stabilitását gazdasági ingadozások esetén. Azonban az utóbbi években az adóalap szélesítésére irányuló erőfeszítések korlátozott mértékűek voltak, és a nemrégiben hozott adóügyi intézkedések főként a csökkentésekre és a kedvezményekre irányultak. Függőben van az értékesítések kiterjedt körére vonatkozó kedvezményes héamértékek bejelentett szisztematikus költség-haszon elemzése. A rendszeres ingatlanadózást az egyik leginkább növekedésbarát bevételi forrásnak tartják. Az ingatlanokból származó ír bevételek azonban 2014-ben csak a GDP 1 %-át érték el, miközben az uniós átlag a GDP 1,6 %-a volt. Az ingatlanok értékének fokozatos indexálása elősegítené a helyi ingatlanadó profiljának egyenletesebbé tételét azáltal, hogy megelőzné az adófizetési kötelezettségek hirtelen növekedését az ingatlanok 2019-es újraértékelésekor. Az úthasználókat érintő, a dízel és a benzin adóztatása közötti különbségek környezetvédelmi szempontból nem indokoltak.

               (11)

               A múltban a kiadások átfogó felülvizsgálatai elsősorban a kormányzati kiadások csökkentésére koncentráltak az átfogó költségvetési célok teljesítése érdekében. Kevéssé értékelték a kiadási programok hatásosságát és hatékonyságát, ami végső soron csökkentette a többéves kiadási tervek megbízhatóságát. Egy megfelelően megtervezett, az eurocsoport közös elveivel összhangban álló kiadás-felülvizsgálat javítaná a kiadások ellenőrzését és forrásokat szabadíthatna fel állami beruházásokhoz, amelyekre nagy szükség lenne a növekedés ösztönzéséhez. A kiadások felülvizsgálata keretében különösen az egészségügyi ágazat költséghatékonyságát kell megvizsgálni. Írország bevezetett néhány fontos hatékonysági intézkedést, így például a gyógyszeriparral kötött költségmegtakarítási megállapodást, pénzügyi igazgatási rendszert, az e-egészségügyet és a tevékenységalapú finanszírozást. Mindazonáltal még többet lehetne tenni, például a túlterhelt ír kórházak érdekében az alapellátás kapuőri szerepének erősítésével. Az egyetemes egypilléres egészségügyi ellátás irányába tett lépések fragmentáltak, és hiányzik az átfogó elképzelés.

               (12)

               A társadalom minden rétegének kedvező, fenntartható és inkluzív növekedés előmozdítása továbbra is kihívást jelent. 2017 áprilisában 6,4 %-os munkanélküliség az uniós átlag alatt volt. Mindazonáltal a számos háztartásra jellemző alacsony munkaintenzitás miatt fennáll annak a veszélye, hogy egyesek majd lemaradnak, ahogy folytatódik a gazdasági fellendülés. 2013 és 2015 között az alacsony vagy nagyon alacsony munkaintenzitású háztartásokban élők aránya 15 %-kal csökkent, miközben a teljes munkanélküliségi ráta ugyanebben az időszakban 28 %-ot esett. A szociális védőháló összességében megfelelő teljesítményt nyújtott a szegénység és az egyenlőtlenségek megfékezése terén, és Írország intézkedéseket tett a foglalkoztatás ösztönzése érdekében azáltal, hogy fokozatosan szüntette meg a juttatásokat és a kiegészítő kifizetéseket. Az inkluzív növekedés azonban továbbra is akadályokba ütközik. Az alacsony, a közepes és a magas képzettségű munkavállalók foglalkoztatási rátái közötti eltérések a legmagasabbak között vannak az EU-ban. Egyes területeken strukturális munkaerő- és szakemberhiány alakult ki, a továbbképzési és az átképzési lehetőségek pedig elégtelenek. A munkaerőpiaci és társadalmi kihívások rámutatnak a képzés és munkaerőpiaci aktivizálás integrált megközelítésének fontosságára a munkaerőpiactól legtávolabb került személyek esetében. Ezen túlmenően a gyermekgondozási szolgáltatások színvonala továbbra is aggodalomra ad okot, beleértve az egész napos szolgáltatások elérhetőségét. A bérek százalékos arányában kifejezve az írországi nettó gyermekgondozási költségek az Unión belül a legmagasabbak között vannak. A színvonalas egész napos gyermekgondozás elérhetősége és költsége gátolja a nők munkaerőpiaci részvételét és a gyermekszegénység csökkentésére irányuló erőfeszítéseket, mely utóbbi némileg csökkent, de még mindig magasabb az uniós átlagnál.

               (13)

               Az infrastrukturális szükségletekre a tartós és kiegyensúlyozott növekedés ösztönzése érdekében megoldást kell találni. A gazdasági válság az államháztartási kiadások összetételének megváltozásához vezetett: a hangsúly a beruházásokról a folyó kiadásokra helyeződött át. A kormányzati beruházásokat évekig jelentősen visszafogták, ami kedvezőtlenül hatott az infrastruktúra színvonalára és megfelelőségére. Az államháztartási kiadások eltolódása a kutatás és fejlesztés közszektorbeli támogatását is befolyásolta, ami kihathatott a kkv-k versenyképességére. A GDP százalékában kifejezett kutatási-fejlesztési beruházások tekintetében Írország az Unióban a 25. helyen áll. A legsúlyosabb infrastrukturális hiányosságok a közlekedés, a vízszolgáltatások és a lakhatás területén tapasztalhatók. Az ország főbb városi övezeteiben az új lakások iránti kereslet jelenleg számottevően meghaladja a kínálatot. Ennek következtében a lakóingatlanok ára és a lakbérek továbbra is gyorsan nőnek, és emiatt a közelmúltban jelentősen nőtt a lakhatásból való kirekesztettek és a hajléktalanok száma. Jelenleg semmilyen jel nem utal túlértékelésre, ugyanakkor a lakáskínálatot korlátozó akadályok makropénzügyi kockázatokhoz vezethetnek, amennyiben továbbra is fennmaradnak. Egy koherens és időben érkező területfejlesztési terv segítene abban, hogy a megfelelő területeken új otthonok épüljenek.

               (14)

               Az ír gazdaság megosztottságot mutat a főleg kis- és középméretű, ír tulajdonban álló vállalkozások és az Írországban működő, nagy multinacionális vállalatok között. Továbbra is korlátozottak a multinacionális vállalatok és az ír tulajdonban álló vállalkozások közötti kapcsolatok. Exportteljesítményük és profiljuk jelentősen eltér, miközben a köztük levő termelékenységi szakadék egyre szélesebbé válik. Az ír tulajdonú vállalkozások exportáló profilja gyengébb, mint az Írországban letelepedett multinacionális vállalatoké. Az exportjuk erősen koncentrált ágazatonként és rendeltetési helyenként, ami kiszolgáltatottabbá teszi őket a sokkokkal szemben. Az innovációba való befektetés elősegítené az ír vállalkozások termelékenységét és exportáló képességét egy olyan időszakban, amikor az export és az exportpiacok diverzifikálása elősegíthetné az ír vállalkozások teljesítményének stabilizálását. A kutatásra és fejlesztésre fordított állami kiadások továbbra is alacsonyak. Az állami kutatás és fejlesztés növelésére irányuló intézkedések teljes körű végrehajtása, különösen a kkv-k innovációs kapacitásának elősegítését célzó intézkedések a folyamatos beruházások tendenciájához való visszatéréstől függ. A kkv-k általi innováció ösztönzésére az innovációs politikák egyensúlyát a közvetlenebb finanszírozási formák irányába lehetne áthelyezni. Az üzleti célú kutatás és fejlesztés kormányzati támogatása egyre nagyobb mértékben támaszkodott a kutatásra és fejlesztésre vonatkozó adókedvezményekre. A szakpolitikák célzottabb kombinációja és a közvetlen finanszírozás fokozása jobban megfelelne a fiatal ír innovatív vállalkozások igényeinek, és jobban kiaknázhatná a multinacionális vállalatok jelentős beruházási képességéből adódó lehetőségeket. Ez megkönnyítené a globális értékláncokhoz való hozzáférést és felgyorsítaná az ismeretek átszivárgását.

               (15)

               Egy fokozott külső bizonytalansággal jellemzett környezetben a pénzügyi ágazat stabilitásának biztosításához fontos a nemteljesítő hitelek további csökkentése. Bár történtek előrelépések, de a nemteljesítő hitelek magas aránya továbbra is csökkenti a bankok nyereségességét, és akadályozza a háztartások és a vállalkozások teljes körű gazdasági talpra állását. Folytatódik a háztartások és a hazai vállalatok hitelállományának leépítése, ugyanakkor eladósodottságuk továbbra is az egyik legmagasabb az EU-ban: a GDP 276,8 %-a (2016. szeptember). A vállalati adósság magas szintje akadályozhatja a vállalkozások beruházási célú hitelfelvételét, ami korlátozza a bankok saját jövedelmezőségük javítására való képességét is.

               (16)

               Az Ír Nemzeti Bank adatai szerint a belföldi ír bankokban a nemteljesítő hitelek átlagos aránya 2016 szeptemberében 14,2 % volt. Ez lényegesen meghaladja az 5,3 %-os uniós átlagot. A belföldi ír bankokban a nemteljesítő hitelek összege 2016 szeptemberében az előző év azonos időszakához képest 12,7 milliárd euróval vagy 32,7 %-kal csökkent. Némileg lelassult a hátralékok felszámolásának üteme, mivel a fennmaradó hosszú ideje fennálló hátralékokat egyben a legnehezebb átstrukturálni. Nem szabad elveszíteni a lendületet: a hátralékok átstrukturálásának hosszú távon fenntarthatónak kell lennie, és mérlegelni kell az adósságcsökkentés különböző formáit. 2016 szeptemberében a jelzáloghitel-állomány 14 %-a hátralékos volt, és a 90 napot meghaladó hátralékok esetében a több mint két éves hátralékkal rendelkező számlák mintegy 70 %-ot képviseltek a jelzáloghitelek összesített egyenlegében. A belföldi bankok kereskedelmi ingatlanhitelei és a vállalati hitelek szintén aggodalomra adnak okot: ezek esetében a nemteljesítő hitelek aránya 32,6 %, illetve 11,8 % volt 2016 szeptemberében. Magánszemélyek esetében a fizetésképtelenségi eljárás, továbbá a csődeljárás, az „examinership” (nehézségekkel küzdő vállalkozások számára biztosított bírósági védelem), valamint a háztartások és a vállalkozások életképességének helyreállítását célzó, peren kívüli megállapodások igénybevétele továbbra is alacsony szintű, és nagyobb ösztönzésre szorulna. Többszöri halasztást követően a központi hitelnyilvántartás létrehozása várhatóan a végső szakaszába lép. Véglegesítését prioritásként kell kezelni, mivel ez szolgál majd a hitelfelvevők megfelelő hitelkockázati értékelésének alapjául, és biztosítani fogja a jövőbeli prudens kölcsönzést.

               (17)

               A jogi szolgáltatások szabályozásáról szóló 2015. évi törvény (a továbbiakban: a 2015. évi törvény) végrehajtása 2016 végén kezdődött meg. A 2015. évi törvény teljes körű végrehajtása kulcsfontosságú lesz az Írország által az ezen ágazatbeli verseny fokozását célzó erőfeszítésekhez, mert lehetővé fogja tenni a következőket: az ügyvédi hivatás közvetlen gyakorlása, multidiszciplináris gyakorlatok révén vállalatcsoportok létrehozása és más tagállamokban használt alternatív üzleti modellek alkalmazása Írországban. A független jogi szolgáltatások a gazdaság valamennyi ágazata szempontjából hasznosak, és költségeik hatással vannak Írország versenyképességére. Ezért rendkívül fontos, hogy a nyilvános konzultációs eljárást követően a 2015. évi törvény a versenyt fokozó és a költségeket csökkentő rendelkezéseket vezessen be, vagy építse be ezeket a rendelkezéseket a jogi szolgáltatásokkal foglalkozó szabályozó hatóság által kibocsátott rendeletekbe a verseny fellendítése és a költségek csökkentése érdekében.

               (18)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte az ír gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2017. évi stabilitási programot és a 2017. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Írországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Írország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (19)

               Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi stabilitási programot, és arról alkotott véleményét (6) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (20)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi nemzeti reformprogramot és a 2017. évi stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Írország 2017-ben és 2018-ban hozzon intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel összhangban 2018-ban hajtson végre jelentős költségvetési kiigazítást. Az államadósság-ráta csökkentésének felgyorsítása érdekében használjon fel az erős gazdasági és pénzügyi helyzetből fakadó minden rendkívüli bevételt, így például az eszközértékesítésekből származó bevételeket. Korlátozza az adókiadások körét és számát, és szélesítse ki az adóalapot.

               2.

               A közlekedés, a vízszolgáltatások és a különösen a kkv-ket támogató innováció terén megvalósuló állami beruházások előresorolása révén tegye célirányosabbá a kormányzati kiadásokat. Erősítse a szociális infrastruktúrát, ideértve a szociális lakáshoz jutást és a színvonalas gyermekgondozást; az alacsony képzettségű személyek foglalkoztatási kilátásainak javítása és a háztartások alacsony munkaintenzitásának kezelése érdekében készítse el az aktiválási politikák integrált csomagját.

               3.

               Ösztönözze a nemteljesítő hitelek folyamatos és tartósabb csökkentését olyan szanálási stratégiák révén, amelyeknek részét képezik az életképes vállalkozások és háztartások esetében alkalmazott leírások, különös hangsúlyt helyezve a hosszú ideje fennálló hátralékok rendezésére.

      Kelt Brüsszelben, 2017. július 11-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         T. TÖNISTE

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  HL C 92., 2017.3.24., 1. o.

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (5)  A nettó államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A törvényben előírt diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve bevételnövelést figyelembe veszik. A bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket nettósítják.

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2015. július 14.) Lettország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Lettország 2015. évi stabilitási programját

text:
               18.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 272/66

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2015. július 14.)
   Lettország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Lettország 2015. évi stabilitási programját
   (2015/C 272/17)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2015. július 14-én elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást, 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2). Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)

               A Tanács 2014. július 8-án ajánlást (3) fogadott el Lettország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Lettország 2014. évi aktualizált stabilitási programját.

               (4)

               A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Lettországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)

               Az Európai Tanács 2014. december 18-án jóváhagyta a beruházások ösztönzéséhez, a strukturális reformok intenzívebb folytatásához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)

               A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Lettországra vonatkozó 2015. évi országjelentését. Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások tekintetében Lettország által elért eredményeket.

               (7)

               Lettország 2015. április 15-én benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és 2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)

               Lettország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik és az Eurostat megerősítésének megfelelően részesül a rendszerszintű nyugdíjreformra vonatkozó rendelkezések végrehajtásának előnyeiből. 2015. évi stabilitási programjában Lettország – az egészségügyi ágazat jelentős strukturális reformjának folytatása miatt – átmeneti eltérést kért a középtávú költségvetési célhoz vezető, előírt kiigazítási pályától. Az egészségügyi ágazat reformjának költségvetési kiadásai 2016-ban a GDP 0,2 %-át fogják kitenni. A becslések szerint a reform 2023-ig 0,6 %-kal növeli a foglalkoztatást és 2,2 %-kal a GDP szintjét. Az értékelés megalapozottnak tartja a növekedésre és az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára gyakorolt pozitív hatást. Mindazonáltal a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján a 2016-ra előre jelzett, a GDP 2,2 %-ának megfelelő strukturális hiány meghaladja a Szerződés által a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték tekintetében előírt, megfelelő biztonsági tartalékot, amelynek betartása előfeltétele a strukturális reformokra vonatkozó rendelkezések alkalmazásának. Ezért – elismerve a folyamatban levő egészségügyi reform indokoltságát – a Tanács véleménye szerint Lettország 2016-ban nem fog eleget tenni a kérelmezett átmeneti eltérés engedélyezéséhez szükséges feltételeknek.

               (9)

               2015. évi stabilitási programja alapján a kormány nagyjából stabil, 2016-ban a GDP 1,4 %-ának, 2017-ben 1,3 %-ának megfelelő mértékű, 2018-ban pedig 1,7 %-ra emelkedő államháztartási hiány elérését tervezi. E célok eléréséhez a kormány 2016-ban a GDP 1,8 %-ának, majd 2017-től 1,4 %-ának megfelelő strukturális hiányt szándékozik megvalósítani. A stabilitási programban vázolt kiigazítási pálya a strukturális reformra vonatkozó rendelkezéseken alapuló eltérést foglal magában, úgy tűnik azonban, hogy erre Lettország nem jogosult, továbbá a 2016–2019-es időszakra tervezett kiegészítő védelmi kiadásokat egyszeri műveletként sorolja be. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság a 2015. évi 37 %-ról 2018-ra 34 %-ra csökken, az időszak alatt némi évenkénti ingadozással, ami a likvid eszközök adósságkezelési célból történő felhalmozásából ered majd. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. 2015-ben az intézkedéseket nagyrészt a költségvetésben előirányzottaknak megfelelően valósították meg. Ugyanakkor 2016-tól kezdődően a kitűzött hiánycélok elérését támogató intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján Lettország – a rendszerszintű nyugdíjreformra vonatkozó rendelkezések alkalmazását figyelembe véve – 2015-ben teljesíti a követelményeket. 2016 vonatkozásában fennáll a jelentős eltérés kockázata. A strukturális egyenlegnek – a rendszerszintű nyugdíjreform miatti engedmény beszámításával – a GDP 0,3 %-ának megfelelő mértékben kell javulnia. A bizottsági előrejelzés szerint az egyenleg a GDP 0,3 %-ával romlik, ami ahhoz is kapcsolódik, hogy a védelmi kiadásokat nem lehet egyszeri műveletként besorolni. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Lettország nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (10)

               Folyamatban van egy független nemzeti akkreditációs ügynökség felállítása és a lett felsőoktatási rendszer új, minőségorientált finanszírozási modelljének kidolgozása. Annak ellenére, hogy az intelligens szakosodási kerettel összhangban vannak eredmények a kutatási és innovációs rendszer reformja terén, a nem megfelelő szintű állami finanszírozás és a rendszer széttagoltsága miatt az elért tudományos eredmények gyengék. Lettország 2013-ban csak körülbelül a GDP 0,6 %-ának megfelelő mértékben eszközölt beruházásokat a kutatás-fejlesztésbe, ami a harmadik legalacsonyabb arány az Unióban. Az állami kutatás-fejlesztés intenzitása 2013-ban csupán a GDP 0,43 %-a volt. Az innováció, valamint a magasabb hozzáadott értéket képviselő és tudásintenzív ágazatokba irányuló magánberuházások hiánya gátolja a versenyképességet.

               (11)

               A munkanélküliség kezelése terén elért eredményektől függetlenül – a munkaképes korú lakosság csökkenésére tekintettel – további intézkedésekre van szükség az ifjúsági munkanélküliség és annak negatív hosszú távú következményei megelőzéséhez. Lettország tett előrelépést a szakoktatás és -képzés, valamint a tanulószerződéses gyakorlati képzés reformja terén; azonban a rendszer a kkv-k csekély szerepvállalása miatt még nem rendelkezik kellő vonzerővel.

               (12)

               Bár jelentős elemző és tervező munkára került sor, a szociális támogatás reformja nem haladt előre, és azt nem támasztja alá megfelelő költségvetési terv. Az álláskeresési járadék és a szociális ellátások alacsony mértéke, valamint az, hogy csak a népesség kis része részesül ezekből, akadályozza a szegénység csökkentésére, valamint a társadalmi kirekesztettség és a nagyfokú egyenlőtlenség megszüntetésére irányuló intézkedések hatékonyságát. E körülmények között a szociális kiadások csekély hatást gyakorolnak a szegénység visszaszorítására. 2014-ben a lett lakosságnak körülbelül 32,7 %-a volt kitéve a szegénység vagy társadalmi kirekesztettség kockázatának, és a jövedelmi egyenlőtlenség változatlanul a legmagasabbak között van az Unióban. Más tagállamokkal összehasonlítva az aktív munkaerő-piaci intézkedések finanszírozása és alkalmazási köre továbbra is csekély. Az alacsony keresetűek magas adóéke még mindig hátráltatja a hivatalos foglalkoztatást és csökkenti az alacsony képzettségű munkavállalók iránti keresletet; eközben pedig kiaknázatlan a környezetvédelmi adózásban és a hatékony ingatlanadókban rejlő tetemes potenciál. Az egészségügyre fordított csekély állami finanszírozás és a betegek által fizetett közvetlen térítések elterjedtsége, a teljesítményösztönzőkre és a hatékonyságra való összpontosítás nem megfelelő mértéke, továbbá az egészségügyi ellátás koordinációjának hiánya azt eredményezi, hogy a lakosság jelentős része csak korlátozott mértékben fér hozzá az egészségügyi ellátáshoz. Folytatni kell az egészségügyi rendszer hozzáférhetőségének, költséghatékonyságának és minőségének javítását célzó intézkedéseket, és a kórház-finanszírozást teljesítményalapú mechanizmusokhoz kell kötni.

               (13)

               Lettország jelentős eredményeket ért el az igazságszolgáltatási rendszer reformja terén. Változatlanul alacsony azonban a lezárt polgári és kereskedelmi ügyek aránya, ami további terhet jelent a vállalkozások számára. Meg kell erősíteni a bírói tanács és a bírósági elnökök szerepét az igazságszolgáltatás reformjának végrehajtásában. Hiányosságok vannak az adókijátszás elleni küzdelem és a megfelelő adóbeszedés terén, és még mindig magas az adókikerülés aránya. Bár elfogadták a fizetésképtelenségre vonatkozó törvényt, még vannak kihívások a megfelelő fizetésképtelenségi eljárások és a felszámolók hatékony felügyeleti rendszerének kialakítása tekintetében. Az üzleti környezet és a közszolgáltatások minősége szempontjából fontos lenne szigorúbb intézkedéseket hozni az összeférhetetlenség és a korrupció megakadályozása érdekében, különösen az érzékeny területeken, mint a közbeszerzés, az építőipar és az egészségügy. Nem történt előrelépés a versenyjogi tanács által a versenyjogi törvény módosítására tett javaslatok kapcsán, melyek révén a tanács nagyobb intézményi és pénzügyi függetlenséget kapott volna, hogy eredményesebben tudjon fellépni az állami szervekkel szemben. A közszolgáltatásokra vonatkozó törvényt nem fogadta el a parlament. A törvénybe bele kell majd foglalni a helyi önkormányzatokat is.

               (14)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Lettország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Lettországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Lettország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi.

               (15)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét (5) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (16)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euro (6). Lettországnak, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Lettország 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Biztosítsa, hogy 2015–2016-ban a középtávú költségvetési céltól való eltérés a rendszerszintű nyugdíjreformhoz kapcsolódó engedményre korlátozódjon.

               2.

               Javítsa a szakoktatást és -képzést, gyorsítsa fel a tantervek reformját és szélesítse a munkaalapú tanulási lehetőségek kínálatát. Biztosítsa, hogy a felsőoktatás új finanszírozási modellje jutalmazza a minőséget. Az intelligens szakosodási keret alapján tegye célzottabbá a kutatásfinanszírozást és ösztönözze az innovációra irányuló magánberuházásokat.

               3.

               Tegyen konkrét lépéseket a szociális támogatás reformja céljából, biztosítva az ellátások megfelelőségét, és tegyen intézkedéseket a foglalkoztathatóság növelése érdekében. Az adótehernek a növekedést kevésbé visszafogó egyéb forrásokra való áthelyezésével csökkentse az alacsony keresetűek magas adóékét. Tegyen intézkedéseket az egészségügyi rendszer hozzáférhetőségének, költséghatékonyságának és minőségének javítására és a kórház-finanszírozást kösse teljesítményalapú mechanizmusokhoz.

               4.

               Javítsa az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságát valamennyi fél (köztük a felszámolók) elszámoltathatóságának fokozásával, az adókijátszás elleni küzdelemhez szükséges megfelelő eszközök biztosításával és a bírói tanács szerepének erősítésével. Módosítsa a közszolgáltatásokra vonatkozó jogszabályokat az összeférhetetlenségi szabályok megerősítése érdekében, és a javadalmazást igazítsa az egyes feladatkörökhöz.

      Kelt Brüsszelben, 2015. július 14-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. GRAMEGNA

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  Ezeket a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2014-es iránymutatásokról szóló, 2014. május 6-i 2014/322/EU tanácsi határozat (HL L 165., 2014.6.4., 49. o.) érvényben hagyta.

      (3)  A Tanács 2014. július 8-i ajánlása Lettország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Lettország 2014. évi stabilitási programját (HL C 247., 2014.7.29., 63. o.).

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

      (5)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.

      (6)  HL C 272., 2015.8.18., 98. o.


title: A Tanács ajánlása (2015. július 14.) Írország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Írország 2015. évi stabilitási programját

text:
               18.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 272/42

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2015. július 14.)
   Írország 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Írország 2015. évi stabilitási programját
   (2015/C 272/12)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2015. július 14-én elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást, 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3). Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)

               A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el (4) Írország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Írország 2014. évi aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2014. november 28-án a 473/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (5) megfelelően kiadta Írország 2015-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét.

               (4)

               A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Írországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)

               Az Európai Tanács 2014. december 18-án jóváhagyta a beruházások ösztönzéséhez, a strukturális reformok intenzívebb folytatásához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)

               A Bizottság 2015. február 26-án közzétette az Írországra vonatkozó 2015. évi országjelentését. Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások tekintetében Írország által elért eredményeket. Az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Írországban makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek határozott szakpolitikai intézkedéseket és egyedi nyomon követést tesznek szükségessé. Írországban 2013-ban lezárult az EU–IMF pénzügyi segítségnyújtási program, és az ország jelenleg a programot követő utólagos felügyelet, valamint az európai szemeszter keretében történő felügyelet alatt áll. A gazdasági kilátások jelentős javulása ellenére bizonyos kockázatok továbbra is különös figyelmet igényelnek: a magán- és az állami szektor nagyfokú eladósodottsága; a pénzügyi szektort érintő, továbbra is fennálló kihívások, különös tekintettel a bankok nyereségességére; valamint a strukturális munkanélküliség magas szintje által jellemzett munkaerőpiacot érintő kiigazítások.

               (7)

               Írország 2015. április 29-én benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját, 2015. április 30-án pedig 2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)

               Írország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ágához tartozik. A 2015. évi stabilitási programja alapján a kormány a Tanács által meghatározott határidővel összhangban a túlzott hiány kiigazítását 2015-re tervezi. Ezt követően a terv szerint 2019-re érik el a középtávú költségvetési célt, azaz a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetést. A kormány tervei szerint az államháztartási hiány 2015-ben a GDP 2,3 %-ára csökken, majd 2019-re a GDP 0,7 %-át kitevő többletbe fordul. A stabilitási program szerint az államadósság-ráta a 2014. évi 109,7 %-ról várhatóan a GDP 105,0 %-ára csökken 2015-ben, majd fokozatosan a GDP 89,4 %-ára 2019-ben. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2015-re vonatkozóan optimista, 2016-ra pedig megalapozott. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján a túlzott hiány időben történő és tartós kiigazítása 2015-ben várható. A 2011–2015 közötti költségvetési erőfeszítés a becslések szerint elmarad az ajánlottól, de a program során és azt követően hozott diszkrecionális intézkedések összege összhangban van az előírttal. Feltételezve a túlzott hiány tervek szerinti, időben történő és tartós kiigazítását, Írország 2016-tól a Paktum prevenciós ága alá tartozik majd. A tervezett hiánycélok elérését és a középtávú költségvetési cél felé való haladást 2016-tól alátámasztó intézkedéseket nem részletezték kellően. Ezért a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése fényében úgy tűnik, hogy 2016-ban fennáll a középtávú költségvetési cél eléréséhez vezető kiigazítástól való jelentős eltérés kockázata, és abban az évben további strukturális intézkedésekre lesz szükség. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Írország nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (9)

               Az adóreformok hozzájárultak a költségvetési kiigazításhoz, de tovább kell csökkenteni a torzulásokat, javítani kell az adórendszer hatékonyságát, és erősíteni kell növekedés- és környezetbarát jellegét. Az ingatlanadó rendszeresített adóvá alakult, de az adóalap továbbra is viszonylag szűk, mivel bizonyos nem lakáscélú ingatlanok nem tartoznak az adófizetési kötelezettség alá. A társadalombiztosítási járulékok összetett rendszere miatt bonyolultak a munkát terhelő adók. A csökkentett adókulcsok és a mentességek miatt korlátozott a fogyasztási és környezetvédelmi adók alapja. A hozzáadottérték-adó nulla és csökkentett kulcsa az uniós átlagnál kevésbé hatékonnyá teszi ezt az adót, és úgy tűnik, nem értékelik módszeresen az ilyen adókiadásokat. Szükség lenne a környezetvédelmi adók hatékonyságának javítására és a környezetvédelmi szempontból káros támogatások megszüntetésére is. Az adóügyi illetőség szabályainak közelmúltbeli módosítása örvendetes, noha hatását csak idővel lehet értékelni. Az elmúlt években megtörtént a költségvetési keret jelentős reformja. Az új szabályok és eljárások, különösen a középtávú kiadási keret várhatóan védelmet nyújtanak a prociklikus költségvetési politikával szemben, és a költségvetési stabilitáshoz elengedhetetlenek. Mindazonáltal a jelenlegi szabályok szerint a kormánynak jelentős diszkrecionális jogköre van a kiadások felső határának előre meghatározott kereteken felüli módosítására, ami gyengíti a középtávú költségvetési terveket.

               (10)

               Az egészségügyi közkiadások viszonylag magasak, jóllehet a népesség egészségi állapotára vonatkozó mutatók általánosságban nem jobbak, mint az EU többi részében. Az elmúlt években hatékonyságnövelést sikerült elérni. Az egészségügyi rendszer ettől függetlenül mélyebb strukturális reformokra szorul a népesség elöregedésére tekintettel a várt költségnövekedés megfékezése, és a kedvező egészségügyi eredmények fenntartása érdekében. Írország egypilléres univerzális egészségbiztosítási rendszert kíván bevezetni középtávon, és a jövőbeli egészségügyre vonatkozó stratégia keretében reformokat hajt végre. Egyes sürgető kihívások kezelése és a költséghatékonyság javítása érdekében köztes lépésekkel hajtják végre az általános egészségbiztosítás bevezetését. Az e-egészségügyi eszközök, a tevékenységalapú finanszírozás és az orvosi rendelvényeket érintő jobb gyakorlatok tényleges bevezetése jelentős mértékben növelheti a költséghatékonyságot. Ugyanakkor továbbra is fennáll a gyógyszerekre fordított állami kiadások csökkentésének lehetősége, különös tekintettel a szabadalmaztatott gyógyszerekre, amely kiadás jóval meghaladja az uniós átlagot.

               (11)

               Írországban az alacsony munkaintenzitású háztartásokban élők aránya a legmagasabbak közé tartozik az Unióban. Ez súlyos szociális problémákat teremt és növeli a gyermekszegénység kockázatát. Mivel az alacsony munkaintenzitás különösen nagy probléma az egyszülős háztartások körében, az alacsony munkaintenzitású háztartásokban élő gyermekek aránya közel háromszorosa az uniós átlagnak. Az inaktivitási csapdák kezelésében történt némi előrelépés bizonyos szociális juttatások működésének megváltoztatása révén. Ennek ellenére az egész napos gyermekgondozáshoz való hozzáférés továbbra is korlátozott és drága, ami akadályozza a nők és az egyedülálló szülők munkaerő-piaci részvételét.

               (12)

               Az erősebb makrogazdasági környezetben a kkv-k helyzete általánosságban javult, de pénzügyi helyzetük igen különböző; viszonylag kis részük még mindig korábbról fennmaradt problémákkal küzd, és az ágazaton belül itt van a legnagyobb szükség a hitelállomány további leépítésére. A hitelek iránti kereslet szintén az élénkülés jeleit mutatja. A kkv-k a beruházásokhoz továbbra is nagymértékben banki finanszírozásra támaszkodnak; nem banki finanszírozási források viszonylag szűk körben állnak rendelkezésre. A gazdasági fellendülés és a belföldi kereslet erősödésével a kínálati oldali korlátok vélhetően egyre meghatározóbbá válnak, ha nem sikerül a hitelezés csatornáit megfelelően helyreállítani és a finanszírozási forrásokat diverzifikálni; ez pedig elengedhetetlen lenne a beruházások és a növekedési kilátások szempontjából. Jelentős szakpolitikai kezdeményezések történtek a kkv-k finanszírozáshoz jutásának támogatása és hosszabb lejáratú új termékek bevezetése érdekében. Ezek közé tartozik az ír stratégiai bankszövetség (Strategic Banking Corporation of Ireland (SBCI)), az ír stratégiai beruházási alap (Ireland Strategic Investment Fund (ISIF)) és más programok létrehozása. Mindazonáltal – bár még csak nemrég kezdték meg működésüket – néhány ilyen program kihasználtsága eddig alacsony volt, és az SBCI és az ISIF eredményességét és hatását csak a tapasztalatok fényében lehet majd megítélni.

               (13)

               Írország jól haladt előre belföldi bankjainak szerkezetátalakítása, méretcsökkentése és feltőkésítése terén. A bankok finanszírozási profilja helyreállt, és a nyereségesség tovább javul. A visszamaradt kihívások azonban kritikusak. A nemteljesítő hitelek magas állománya csak lassan csökken, és továbbra is visszafogja a bankok gazdaságélénkítő kapacitását. Az ilyen hitelek 2014 negyedik negyedévében a három legnagyobb belföldi bank összes hitelének 23,2 %-át tették ki, ami az egyik legmagasabb arány az Unióban. Noha a bankok a jelzáloghitel-hátralékok rendezésére vonatkozó céljaikat folyamatosan teljesítik, a legrégebben (720 napot meghaladóan) fennálló hátralékok továbbra is halmozódnak, és 2014 negyedik negyedévében elérték a teljes hitelállomány 9,8 %-át. Előrelépés történik a fenntartható átstrukturálási megoldások végrehajtása terén; áprilisban az ír központi bank felszólította a bankokat, hogy 2015 végére a hitelfelvevők nagy többségére vonatkozóan dolgozzák ki a megoldásokat. Mindazonáltal a bankok nagymértékben támaszkodtak a tőke- vagy a kamatfizetés átütemezését jelentő, a fizetési haladék biztosításának szokásos technikáira, ahelyett, hogy csökkentették volna ezek összegét. A bankok emellett leginkább jogi úton próbálják rábírni hátralékkal rendelkező ügyfeleiket az együttműködésre. A központi hitelnyilvántartás tervezett bevezetése lassan haladt annak ellenére, hogy a felügyelet, a hitelbírálat és a kockázatkezelés javítása szempontjából kulcsfontosságú.

               (14)

               A munkaerő-piaci helyzet 2013 óta javult, újjáéledt a magánszektorban a munkahelyteremtés, és stabilan csökkent a munkanélküliség. Ennek ellenére még mindig magas a munkanélküliségi ráta, és a tartós munkanélküliség továbbra is súlyos probléma. Fennáll annak a kockázata, hogy a ciklikus munkanélküliség részben strukturálissá válhat, mivel a gazdaság egyensúlyának helyreállítása során strukturális munkaerőhiány lépett fel. Az ifjúsági munkanélküliség még mindig jóval magasabb, mint a válság előtti időszakban. Az aktivizálási reformok jelentős eredményeket értek el az elmúlt években, de továbbra is kérdések merülnek fel a meglévő aktivizálási politikák és képzési programok hatékonyságával, valamint a foglalkoztatási szolgálatok arra vonatkozó képességével kapcsolatban, hogy a szükséges mértékben tudjanak eredményeket felmutatni. A nemrég elindított Job Path kezdeményezés pozitív fejlemény; hatékonyságát még vizsgálni kell. A továbbképzési rendszer a múltban nem tudta biztosítani azokat a készségeket, amelyekre az egyensúlyba hozott gazdaságnak szüksége van, és a reformok csak nemrég kezdődtek.

               (15)

               A jogi szolgáltatások költsége továbbra is magas, és még igazodnia kell a többi szakmai szolgáltatás költségéhez. A kiigazítás ezen a téren fontos, mivel a jogi szolgáltatások a gazdaság minden ágazatában inputot jelentenek, és költségük kihat Írország versenyképességére. A jogi szolgáltatások szabályozási keretének a verseny növelését és a költségek csökkentését célzó reformja már régóta fennálló projekt, amely iránt a hatóságok elkötelezettek. Mindazonáltal nem fogadták el a 2011-ben előterjesztett, a jogi szolgáltatások szabályozásáról szóló törvényt. Emellett a költségek tényleges csökkentését csak akkor lehet elérni, ha a tervezett szabályozási keret versenyt növelő és a költségeket csökkentő rendelkezéseit megtartják és beépítik abba a szabályzatba, amelyet a felállítandó, jogi szolgáltatásokkal foglalkozó szabályozó hatóság fog kibocsátani. A Bizottság ezért az európai szemeszter keretében továbbra is nyomon követi az e területen elért haladást.

               (16)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Írország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Írországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Írország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi.

               (17)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét (6) különösen az alábbi 1. és 2. ajánlás tükrözi.

               (18)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1. és 4. ajánlás tükrözi.

               (19)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat adott ki azon tagállamok számára, amelyek pénzneme az euro (7). Írországnak, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Írország 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Biztosítsa a túlzott hiány tartós korrekcióját 2015-ben. A középtávú költségvetési cél elérése érdekében 2016-ban hajtson végre a GDP 0,6 %-ának megfelelő mértékű költségvetési kiigazítást. A vártnál jobb gazdasági és pénzügyi helyzetből eredő többletbevételeket használja fel a hiány- és adósságcsökkentés felgyorsítására. Korlátozza a kiadások felső határának a konkrét és előre meghatározott kereteket meghaladó módosításához rendelkezésre álló diszkrecionális jogkört. Szélesítse az adóalapot és vizsgálja felül az adókiadásokat, többek között a hozzáadottérték-adó esetében.

               2.

               Hozzon intézkedéseket az egészségügyi rendszer költséghatékonyságának növelésére, többek között a szabadalmaztatott gyógyszerekre fordított kiadások csökkentésével és az orvosi rendelvényeket érintő megfelelő gyakorlatok fokozatos átültetésével. Vezesse be a tevékenységalapú finanszírozást a közkórházak rendszerében.

               3.

               Tegyen lépéseket a háztartások munkaintenzitásának növelésére és a gyermekszegénység kockázatának kezelésére, ennek érdekében tegye fokozatossá a munkanélküliségi ellátásoknak és a kiegészítő támogatásoknak a foglalkoztatásba való visszatérést követő elvonását, és könnyítse meg a megfizethető egész napos gyermekgondozáshoz való hozzáférést.

               4.

               Véglegesítse 2015 végére a késedelmes jelzáloghitelek döntő többségére alkalmazandó tartós átstrukturálási megoldásokat, és erősítse meg az ír központi bank által gyakorolt ellenőrzést. Biztosítsa a bajban lévő kkv-knak nyújtott hitelek és a még meglévő kereskedelmiingatlan-hitelek átstrukturálására kialakított megoldások fenntarthatóságát, amihez az szükséges, hogy a bankok továbbra is értékeljék a kitűzött céljaikhoz viszonyított teljesítményüket. Tegye meg a szükséges lépéseket annak biztosítására, hogy a központi hitelnyilvántartás 2016-ra működőképes legyen.

      Kelt Brüsszelben, 2015. július 14-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. GRAMEGNA

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  Ezeket a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2014-es iránymutatásokról szóló, 2014. május 6-i 2014/322/EU tanácsi határozat (HL L 165., 2014.6.4., 49. o.) érvényben hagyta.

      (4)  A Tanács 2014. július 8-i ajánlása Írország 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Írország 2014. évi stabilitási programját (HL C 247., 2014.7.29., 29. o.)

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. május 21-i 473/2013/EU rendelete a költségvetésiterv-javaslatok monitoringjára és értékelésére, valamint az euroövezeti tagállamok túlzott hiánya kiigazításának biztosítására vonatkozó közös rendelkezésekről (HL L 140., 2013.5.27., 11. o.).

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.

      (7)  HL C 272., 2015.8.18., 98. o.