title: A Tanács ajánlása (2018. július 13.) Ciprus 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Ciprus 2018. évi stabilitási programját

text:
               10.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 320/55

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2018. július 13.)
      Ciprus 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Ciprus 2018. évi stabilitási programját
      (2018/C 320/12)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
      tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
      tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
      tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Ciprust azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2018. március 22-én hagyott jóvá. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás).

                  (2)

                  Mivel Ciprus pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Ciprusnak gondoskodnia kell arról, hogy teljes körűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1., 3. és 5. ajánlás tükröz.

                  (3)

                  A Ciprusra vonatkozó 2018. évi országjelentést 2018. március 7-én tették közzé. A Bizottság az országjelentésben értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások (4) és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében Ciprus által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, amelynek eredményeit szintén 2018. március 7-én tették közzé. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Ciprus esetében túlzott mértékű makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Különösen az elengedhetetlen, hogy az ország kezelje a magán- és a közszektor nagy fokú eladósodottsága és a magas külső adósságállomány formájában jelentkező nagymértékű egyensúlyhiányt, valamint a nemteljesítő hitelek magas szintjét.

                  (4)

                  Ciprus 2018. április 19-én benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját, 2018. április 30-án pedig 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

                  (5)

                  A 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodásának és releváns programjainak felülvizsgálatát és az azok módosítására vonatkozó javaslattételt. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

                  (6)

                  Ciprus jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és az adósságszabály hatálya alatt van. A 2018. évi stabilitási programjában a kormány 2018-ra nominális értelemben 1,7 %-os, a programidőszak egészére pedig kevéssel 2,0 %-os GDP-arányos költségvetési többletet tervez. A középtávú költségvetési célt, azaz a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési pozíció a tervek szerint 2018–2021-re teljesül. A 2018. évi stabilitási program szerint miután a GDP-arányos államadósság a 2017-ben 97,5 %-ra csökkent, 2018-ban várhatóan 105,6 %-ra növekszik és ezután folyamatosan csökken, 2021-re elérve a 88 %-ot. Az ezeket a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A stabilitási programban bemutatott makrogazdasági feltételezésekkel összefüggő kockázatok lefelé mutatnak, elsősorban a pénzügyi szektorbeli nemteljesítő hitelek felhalmozott állományához kapcsolódóan.

                  (7)

                  2017. július 11-i tanácsi ajánlás szerint Ciprusnak 2018-ban tartania kell a középtávú költségvetési célt. Ez 2018-ban összhangban van a nettó elsődleges államháztartási kiadások (6) legfeljebb 1,9 %-os nominális növekedésével, ami a strukturális egyenleg 0,4 %-os GDP-arányos megengedett romlásának felel meg. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg várhatóan 2018-ban a GDP 0,8 %-ának, 2019-ben pedig a GDP 0,5 %-ának megfelelő többletet mutat majd, vagyis meghaladja a középtávú költségvetési célt. Ciprus az előrejelzés szerint 2018-ban megfelel az átmeneti adósságszabálynak, 2019-ben pedig az adósságszabálynak. Összességében a Tanács véleménye az, hogy Ciprus várhatóan 2018-ban és 2019-ben meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Ugyanakkor rövid és középtávon szorosan nyomon kell követni a kiadások alakulását, különösen a bevételek stabilitását veszélyeztető lehetséges jövőbeli kockázatok fényében.

                  (8)

                  Az e-kormányzati szolgáltatások, a szabályozás minősége és a személyzet mobilitása érdekében tett közelmúltbéli erőfeszítések ellenére továbbra is kihívást jelent a közigazgatás alacsony hatékonysága, ami kihat az üzleti környezetre. A kérdés kezelésére irányuló kulcsfontosságú jogalkotási javaslatok továbbra is függőben vannak. Ezek közé tartoznak többek között a kormány és a helyi közigazgatás reformjáról szóló törvénytervezetek. Az állami tulajdonban lévő vállalkozások irányítási keretének hiányosságai hozzájárulhatnak az állami függő kötelezettségek felhalmozódásához, és hátráltathatják a kulcsfontosságú közüzemi szolgáltatásokba – például a távközlésbe és az energiába – irányuló beruházási kapacitást. Ciprus költségvetési konszolidációjának jelentős tényezője volt a közszféra béreinek visszafogása. A közszféra béreinek növekedését korlátozó jelenlegi kollektív szerződés ugyanakkor 2018-ban lejár, ám továbbra sincsen tartósabb megoldás.

                  (9)

                  A nemzeti korrupcióellenes stratégia és cselekvési terv elfogadására 2017. decemberében került sor. A meglévő korrupcióellenes szerv továbbra sem rendelkezik megfelelő forrásokkal, de a kormány fontolóra vette egy új független ügynökség létrehozását. Különféle jogalkotási kezdeményezések, mint például a visszaélést bejelentő személyek védelmére, a lobbitevékenységre és a vagyonnyilatkozatokra vonatkozó törvénytervezetek jelenleg parlamenti ellenőrzés alatt állnak, és elfogadásuk esetén hozzájárulnak a nemzeti korrupcióellenes keret megerősítéséhez is.

                  (10)

                  Amint azt az euroövezetre vonatkozó 2018. évi ajánlás jelzi, az agresszív adótervezési stratégiák elleni küzdelem elengedhetetlen a vállalkozások közötti verseny torzulásának megakadályozásához, az adófizetők méltányos kezeléséhez és az államháztartás védelméhez. Az adófizetők agresszív adótervezési stratégiáinak a tagállamok között átgyűrűző hatásai az uniós jogszabályokat kiegészítő, koordinált fellépést kívánnak meg a nemzeti szakpolitikák szintjén. Az osztalék- és kamatkifizetések magas GDP-arányos szintje azt sugallja, hogy Ciprus adózási szabályait olyan vállalatok használják ki, amelyek agresszív adótervezést folytatnak. A Cipruson működő vállalkozások által külföldre (azaz az Unióban rezidens adóalanyok által harmadik országban rezidens adóalanyok számára) utalt osztalék-, kamat- és sok esetben jogdíjfizetésekre vonatkozó forrásadó hiánya, miatt e kifizetések teljes mértékben adózatlanok maradhatnak, amennyiben azok a kedvezményezett országában, illetve területén sem adókötelesek. Az ilyen adók hiánya, valamint a társasági adóügyi illetékesség szabályai megkönnyíthetik az agresszív adótervezést. Noha a fiktívkamat-levonási rendszer segít csökkenteni az idegen finanszírozás előnyben részesítését, a visszaélés elleni hatékony szabályok hiánya esetén az ilyen rendszer adóelkerülésre is használható. A Bizottság tudomásul veszi a közelmúltbeli bejelentett vagy elfogadott pozitív lépéseket (azaz a társasági adóügyi illetőség szabályainak bejelentett felülvizsgálatát, a transzferárazási rendelkezések tervezett módosításait). A közelmúltban folytatott eszmecsere alapján a Bizottság továbbra is konstruktív párbeszédet folytat majd az adófizetők agresszív adótervezési stratégiái elleni küzdelem érdekében.

                  (11)

                  Az igazságszolgáltatási rendszer hiányosságai továbbra is befolyásolják a szerződésérvényesítést és a polgári és kereskedelmi ügyek gyors megoldását. A nehézkes polgári eljárások és a bírósági határozatok gyenge végrehajtása miatt a bankok kevésbé ösztönzöttek arra, hogy a fizetésképtelenségi és kényszerértékesítési keretek alkalmazásával csökkentsék a nemteljesítő hitelállományt. Számos reform indult az igazságszolgáltatási rendszer legkritikusabb problémáinak, különösen a bíróságok alacsony digitalizáltságának és a bírák egész életen át tartó képzése hiányának kezelésére.

                  (12)

                  Az új fizetésképtelenségi és kényszerértékesítési keretek alkalmazása továbbra is korlátozott, aláásva a nemteljesítő hitelek csökkentésére irányuló erőfeszítéseket. Az érdekelt felekből álló munkacsoport jött létre a keretrendszerek végrehajtásának és teljesítményének felülvizsgálatára. Hoztak néhány közigazgatási intézkedést a tulajdoni lapok kibocsátása terén felhalmozódott ügyhátralék csökkentése érdekében. Az ügyhátralék azonban továbbra is magas, és az ingatlanügyletek rendszerének elégtelenségeire (azaz a tulajdoni lapok kibocsátására és átruházására) még mindig nincs strukturális megoldás.

                  (13)

                  A nemteljesítő hitelek magas aránya továbbra is a bankszektor fő sebezhetőségét jelenti és hatást gyakorol a hitelkínálatra. A bankok továbbra is akadályokba ütköznek a nemteljesítő hitelfelvevőkkel szembeni követeléseik érvényesítése terén, és az alacsony visszafizetési fegyelem továbbra is problémát jelent. 2017-ben csökkent a nemteljesítő hitelek mértéke a leírások és az adósság-eszköz csereügyletek révén végrehajtott adósságátalakításnak köszönhetően, bár ez a csökkenés nem egyenletesen oszlik meg az egyes bankok között. Továbbra is bizonytalanság övezi a bankok csökkentésre vonatkozó terveinek fenntarthatóságát, mivel továbbra is magas hitelek esetében az újbóli fizetésképtelenség és átstrukturálás, és növekszik a bankok ingatlanpiacnak való közvetlen kitettsége. Ezek a tényezők rámutatnak arra, hogy sürgősen végre kell hajtani egy átfogóbb stratégiát, amelynek célja a bankok mérlegének megtisztítása, figyelembe véve a kiszolgáltatott csoportokat érintő társadalmi következményeket, valamint a visszafizetési fegyelem megerősítésére irányuló körültekintően megtervezett ösztönzőket. E stratégia részeként jogalkotási módosítások szükségesek a követelések hatékony érvényesítése és a hitelek értékesítésének megkönnyítése érdekében, ideértve a hitelfelvevők védelmét és az elektronikus árverés bevezetését. Ezenfelül továbbra is gyenge a biztosítási- és nyugdíjalapok felügyeletének irányítása és igazgatási kapacitása. A kormány 2018 folyamán jogalkotási javaslatokat kíván előterjeszteni e probléma megoldása érdekében.

                  (14)

                  A gazdasági növekedésre irányuló cselekvési terv végrehajtása némi előrelépést eredményezett a stratégiai beruházások, a vállalkozói készség és a minőségi jogalkotás terén. Néhány fontos reform azonban megtorpant, különösen a beruházási projektekre irányuló engedélyek kiadása tekintetében. A biztosítékeszközökre vonatkozó követelmények bizonyos mértékű javulásának köszönhetően javult a forráshoz jutás, de ez továbbra is kulcsfontosságú kérdés, különösen a kis- és középvállalkozások esetében. A pénzügyi támogatási intézkedések alapját főként a vissza nem térítendő támogatások jelentik. A ciprusi vállalkozások szempontjából továbbra is marginálisnak tekinthetők az olyan alternatív finanszírozási források, mint például a kockázati tőke, a sajáttőke-bevonás és a közösségi finanszírozás. A termelékenységet fokozó külföldi befektetések vonzását célzó privatizációs erőfeszítések sok esetben szünetelnek, és csupán néhány privatizációs projekt (pl. a larnacai kikötő) esetében tapasztalható fokozatos haladás.

                  (15)

                  A foglalkoztatás és a munkanélküliség gyorsan csökken, bár továbbra is magas a fiatalok és a tartósan munkanélküli személyek körében. Folytatódnak az állami foglalkoztatási szolgálatok igazgatási kapacitásai javítására irányuló erőfeszítések. Ugyanakkor továbbra is kihívást jelent a munkáltatók számára történő szolgáltatásnyújtás, a fogyasztók kategorizálásának biztosítása, valamint – többek között a garantált minimumjövedelemben részesülők esetében – a személyre szabott útmutatás és az aktivizálás. A nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő (15 és 24 év közötti) fiatalok aránya még mindig az egyik legmagasabb az EU-ban. Kevés a fiatalokat célzó tájékoztatási intézkedés, valamint az időszerű és testre szabott segítségnyújtás, amit az is mutat, hogy az ilyen aktivizálási programokban kevés fiatal vesz részt.

                  (16)

                  Az oktatási ágazat korszerűsítése haladt, de továbbra is fontos kihívásokkal kell szembenézni. A közelmúltbeli pozitív fejlemények közé tartozik az iskolai tantervek alapos felülvizsgálata és a tanárok új kinevezési rendszerének megvalósítása. A ciprusi oktatási kiadások az uniós átlag felett vannak, ami komoly elkötelezettséget mutat az oktatás, a képzés és az egész életen át tartó tanulás iránt. Az oktatási eredmények azonban továbbra is gyengék és a korai iskolaelhagyás, noha jóval az uniós átlag alatt van, jelentősen növekedett. A szakoktatásban és -képzésben való részvétel alacsony, a tanárértékelési rendszer reformja még folyamatban van, és a felsőfokú végzettséggel rendelkezők jelentős része továbbra is olyan szakmákban dolgozik, amelyek nem feltétlenül igényelnek egyetemi végzettséget.

                  (17)

                  Ciprus komoly előrehaladást ért el az egészségügy terén a nemzeti egészségügyi rendszer létrehozását célzó jogszabályok elfogadása révén. Az új rendszer célja, hogy javítsa az egészségügyi ellátás igénybevételének lehetőségét, bevezesse az egyetemes egészségügyi ellátást, csökkentse a hálapénz előfordulását és növelje az ellátás hatékonyságát a közszférában. A rendszer 2020-as teljes körű működésbe lépése előtt jelentős végrehajtási kihívásokkal kell megküzdeni és komoly beruházási igényeket kell kielégíteni. Folytatni kell az erőfeszítéseket a lehetséges költségtúllépések elkerülése és az egészségügyi szolgáltatók – így az alapellátás – modernizálása és hatékonyságának javítása érdekében, bevezetve az e-egészségügyet és létrehozva a Nemzeti Gyógyszerszervezetet. A tartós ápolás-gondozás szintje alacsony, és továbbra is kihívást jelent a népesség elöregedése miatt.

                  (18)

                  A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a ciprusi gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot, a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Ciprusnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Ciprus fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy milyen mértékben felelnek meg az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

                  (19)

                  Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és azt a véleményt fogalmazta meg (7), hogy Ciprus várhatóan megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

                  (20)

                  A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi nemzeti reformprogramot és a 2018. évi konvergenciaprogramot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi,

            AJÁNLJA, hogy Ciprus 2018–2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

                  1.

                  A közszektor hatékonyságának javítása érdekében fogadja el a kulcsfontosságú jogszabályi reformokat, nevezetesen a közigazgatás működése, a közigazgatási intézmények irányítása és az önkormányzatok tekintetében.

                  2.

                  Fokozza az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának javítására irányuló erőfeszítéseket a polgári eljárások felülvizsgálata, a bíróságok szakosodása és egy teljesen működőképes e-igazságügyi rendszer létrehozása révén. Tegyen intézkedéseket a fizetésképtelenségre és a kényszerértékesítésre vonatkozó keretek teljes körű működőképessé tétele érdekében, továbbá alakítson ki a tulajdoni lapok kiadására és az ingatlanok tulajdonjogának átruházására szolgáló megbízható és gyors rendszereket.

                  3.

                  Gyorsítsa fel a nemteljesítő hitelek leépítését egy átfogó stratégia végrehajtása révén, beleértve a követelések hatékony érvényesítését lehetővé tevő jogszabályi módosításokat és a hitelek értékesítésének megkönnyítését. Integrálja és erősítse meg a biztosítótársaságok és nyugdíjalapok felügyeletét.

                  4.

                  Kezelje prioritásként a gazdasági növekedést célzó cselekvési terv kulcsfontosságú elemeinek végrehajtását, különösen a stratégiai beruházások felgyorsítását, és hozzon további intézkedéseket a kis- és középvállalkozások forráshoz jutásának javítása érdekében. Javítsa az állami tulajdonú vállalatok teljesítményét, többek között a privatizációs projektek végrehajtásának folytatásával.

                  5.

                  Fejezze be az állami foglalkoztatási szolgálatok kapacitásának és hatékonyságának növelését célzó reformokat, valamint erősítse meg a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalokat célzó tájékoztatási és aktivizálási támogatásokat. Fejezze be az oktatási és képzési rendszer reformját, beleértve a tanárok értékelését és a szakképzés kapacitásának növelését célzó intézkedéseket. Tegyen intézkedéseket annak biztosítására, hogy a nemzeti egészségügyi rendszer a terveknek megfelelően 2020-ra teljes mértékben működőképessé váljon.

         Kelt Brüsszelben, 2018. július 13-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            H. LÖGER

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

         (3)  HL C 179., 2018.5.25., 1. o.

         (4)  HL C 261., 2017.8.9., 1. o.

         (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

         (6)  A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás meghatározása négyéves időszakra való simítással történt. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

         (7)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2018. július 13.) Svédország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Svédország 2018. évi konvergenciaprogramját

text:
               10.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 320/116

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2018. július 13.)
      Svédország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Svédország 2018. évi konvergenciaprogramját
      (2018/C 320/26)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
      tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
      tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
      tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács a 2018. március 22-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Svédországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

                  (2)

                  A Svédországra vonatkozó 2018. évi országjelentést 2018. március 7-én tették közzé. A Bizottság az országjelentésben értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások (3) és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében Svédország által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, melynek eredményeit szintén 2018. március 7-én tették közzé. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Svédországban makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Mindenekelőtt a túlértékelt lakásárak és a háztartások adósságállományának folyamatos növekedése miatt fennáll a rendezetlen korrekció kockázata. Az egyébként is nagy háztartási adósságállomány növekvő pályán van. A lakásárak körülbelül 20 évre visszatekintve gyorsan és gyakorlatilag megszakítás nélkül emelkednek. 2017 utolsó negyedévében csökkenés következett be, ennek ellenére az értékelési mutatók azt jelzik, hogy a lakásárak a főbb makrogazdasági mutatókhoz viszonyítva továbbra is rendkívül magasak. Bár a bankok tőkehelyzete megfelelőnek tűnik, a rendezetlen korrekció hatással lehet a pénzügyi szektorra is, mivel a bankok lakossági jelzáloghitelekkel szembeni kitettsége egyre nagyobb. Ebben az esetben a rendszerszintű pénzügyi összekapcsolódások miatt átgyűrűző hatások jelentkezhetnek a szomszédos országokban. Az elmúlt években intézkedésekre került sor a jelzáloghitelek növekedésének visszafogása és a lakásépítés ösztönzése érdekében. Mindazonáltal az eddig végrehajtott szakpolitikai intézkedések nem bizonyultak elegendőnek a lakásszektorbeli túlértékeltség kezeléséhez, és alapvető szakpolitikai hiányosságok vannak, különösen a lakástulajdonra vonatkozó adókedvezmények, a lakáskínálat és a bérlakáspiac tekintetében.

                  (3)

                  Svédország 2018. április 27-én benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

                  (4)

                  Az európai strukturális és beruházási alapok 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

                  (5)

                  Svédország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2018. évi konvergenciaprogramja értelmében a kormány 2018-ban a GDP 1,0 %-ának megfelelő többlet elérésére, valamint arra törekszik, hogy a programidőszak egésze során továbbra is teljesítse a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiányként meghatározott középtávú költségvetési célt. A 2018. évi konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság-ráta 2018-ban várhatóan 37,3 %-ra esik vissza, majd tovább csökken, és 2021-re 29,0 % lesz. A tervek szerint a GDP-arányos államadósság csökkenésének fő hajtóereje a gazdasági növekedés és a rendezett államháztartás lesz. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2018-ban a GDP 0,7 %-ának, majd 2019-ben 1,0 %-ának megfelelő többletet mutat majd, vagyis meghaladja a középtávú költségvetési célt. A 2018. évi konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság 2018. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács úgy véli, hogy Svédország 2018-ban és 2019-ben várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

                  (6)

                  A háztartások eleve magas szintű eladósodottsága tovább nőtt. A háztartások adósságállománya 2017-ben 7,0 %-kal nőtt, és elérte a GDP mintegy 86 %-át, valamint a rendelkezésre álló jövedelem 184 %-át; ezek a mértékek az Unióban a legmagasabbak között vannak. A jövedelemarányos eladósodottság – miután 2016-ban némileg visszaesett – az új hitelfelvevők esetében újra emelkedni kezdett, és 2017-ben elérte a 411 %-ot, ami új csúcsértéket jelent. A háztartások adósságállományának növekedése elsősorban a lakásárak emelkedésével indokolható nagyobb mértékű jelzáloghitel-felvétel és a jelzáloghitelből finanszírozott lakásvásárlást ösztönző strukturális torzulások következménye. Az adósságszintek megoszlása egyenetlen, az alacsonyabb jövedelmű és a fiatalabb háztartások adósságterhe jövedelmükhöz képest különösen magas. Svédország az elmúlt években számos makroprudenciális intézkedést hajtott végre. Ezek közé tartozik a hitelfedezeti arányra vonatkozó korlátok meghatározása, a banki kockázati súlyok minimumának kiigazítása, valamint a jelzáloghitel-törlesztésre vonatkozó hivatalos szabályozás 2016. júniusi bevezetése. 2018 márciusában új, megerősített hiteltörlesztési előírások léptek hatályba az olyan jelzáloghitelek vonatkozásában, amelyek a rendelkezésre álló jövedelemhez képest magas eladósodottságot eredményeznek. Svédország a makroprudenciális hatóság (Finansinspektionen) jogi megbízatásának megerősítését célzó jogszabályt is elfogadta. Az új megbízatás 2018 februárjában lépett hatályba, és lehetővé teszi a hatóság számára, hogy megfelelő időben és a lehetséges intézkedések szélesebb körével tudjon reagálni a háztartások növekvő adósságállományának kockázataira. Úgy tűnik, hogy az eddig megtett makroprudenciális szakpolitikai intézkedések korlátozott hatást gyakoroltak a jelzáloghitel-felvétel bővülésére. A jelzáloghitel-kamatok adóból való levonhatóságának fokozatos mérséklésével vagy a rendszeres ingatlanadók növelésével elő lehetne segíteni a háztartások adósságállomány-növekedésének visszafogását, ám a kormány eddig nem tett előrelépést e téren.

                  (7)

                  2017-ben a svéd gazdaság erőteljesen, mintegy 2,4 %-kal növekedett, aminek hajtóereje a számottevő belső kereslet volt. A beruházások – leginkább a lakásszektorbeli beruházásoknak köszönhetően – éves összehasonlításban az első három negyedévben 6,0 %-kal nőttek, és nagymértékben hozzájárultak a növekedéshez. Bár a lakásépítés ugrásszerűen megnőtt az utóbbi években, a kínálat még mindig szűk, különösen ami a nagyvárosok környékén lévő megfizethető lakásokat illeti. A rendelkezésre álló és megfizethető lakások hiánya egyúttal a munkaerő mobilitását és a migránsok hatékony munkaerőpiaci integrációját is akadályozhatja, továbbá hozzájárul a generációk közötti egyenlőtlenségekhez.

                  (8)

                  Miután két évtizeden át gyorsan emelkedtek a lakásárak, 2017 őszén fokozatos árcsökkenés indult meg a lakáspiacon, de az árak továbbra is meghaladják a főbb makrogazdasági mutatók által indokolt szintet. Ennek fő kiváltó okai közé tartoznak a lakástulajdonnak kedvező és a hitelfelvételt előmozdító adóösztönzők, a továbbra is kedvező hitelfeltételek és a még mindig viszonylag alacsony jelzáloghitel-törlesztési ráták. Emellett a lakáshiány strukturális hatékonysági problémákhoz is kapcsolódik, ideértve az építőipari ágazatban tapasztalható korlátozott versenyt, ami a kisvállalkozások és a külföldi cégek piacralépési akadályainak, továbbá annak a következménye, hogy a nagy ingatlanfejlesztők irányítani tudják az építési telkek piacát. Emellett számos akadály nehezíti a meglévő lakásállomány hatékony hasznosítását. A lakásbérleti piacon a piaci ár alatti bérleti díjak maradásra sarkallják a bérlőket és bennfentes-kívülálló hatást eredményeznek. A saját használatú ingatlanok piacán a tőkenyereség-adók a lakástulajdonosok mobilitásának gátját jelentik. A svéd hatóságok folytatják a 22 pontból álló lakóingatlan-építési terv fokozatos végrehajtását az ingatlanpiac hatékonyságának javítása érdekében. Ugyanakkor nem került sor jelentős szakpolitikai intézkedésekre a bérleti díjak megállapításának rugalmasabbá tétele vagy a tőkenyereség-adó kialakításának felülvizsgálata terén.

                  (9)

                  A fejlett svéd gazdaságnak magasan képzett munkaerőre van szüksége, és az olyan ágazatokban, mint az építőipar, az oktatás, az egészségügy, a tudomány, a mérnöki tudományok, valamint az információs és kommunikációs technológiák, munkaerőhiány van kialakulóban. Ezzel összefüggésben továbbra is vannak kihívások, például a migráns hátterű személyek, különösen a nők munkaerőpiacra való integrálása kapcsán. Az Unión kívül született nők foglalkoztatási rátája lényegesen alatta marad a népesség általános foglalkoztatottságának. A különböző társadalmi-gazdasági hátterű tanulók közötti oktatási teljesítménykülönbség egyre nő. Az újonnan érkezett migráns tanulók iskolarendszerbe való integrálása szoros nyomon követést igényel, csakúgy, mint a növekvő tanárhiány.

                  (10)

                  A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a svéd gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi konvergenciaprogramot, a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Svédországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Svédország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy milyen mértékben felelnek meg az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

                  (11)

                  Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi konvergenciaprogramot, és azt a véleményt (5) fogalmazta meg, hogy Svédország várhatóan megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

                  (12)

                  A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi nemzeti reformprogramot és a 2018. évi konvergenciaprogramot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

            AJÁNLJA, hogy Svédország 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

                  1.

                  Kezelje a háztartások magas adósságállományához kapcsolódó kockázatokat a jelzáloghitel-kamatok adóból való levonhatóságának fokozatos mérséklésével vagy a rendszeres ingatlanadók növelésével. Ösztönözze a lakásépítést ott, ahol arra a legnagyobb szükség van, mindenekelőtt a lakásépítés strukturális akadályainak megszüntetésével, valamint a lakáspiac hatékonyságának javítása, többek között a lakásbérleti díjak rugalmasabb megállapításának bevezetése, valamint a tőkenyereség-adó kialakításának módosítása révén.

         Kelt Brüsszelben, 2018. július 13-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            H. LÖGER

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

         (3)  HL C 261., 2017.8.9., 1. o.

         (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

         (5)  Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2018. július 13.) Lettország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Lettország 2018. évi stabilitási programját

text:
               10.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 320/60

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2018. július 13.)
      Lettország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Lettország 2018. évi stabilitási programját
      (2018/C 320/13)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
      tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
      tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
      tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Lettországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerülne sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács a 2018. március 22-i ülésén jóváhagyott. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás).

                  (2)

                  Mivel Lettország pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Lettországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1. és 2. ajánlás tükröz.

                  (3)

                  A Lettországra vonatkozó 2018. évi országjelentést 2018. március 7-én tették közzé. A Bizottság az országjelentésben értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások (4) és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében Lettország által elért eredményeket.

                  (4)

                  Lettország 2018. április 11-én benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját, 2018. április 16-án pedig 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

                  (5)

                  Az európai strukturális és beruházási alapok 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

                  (6)

                  Lettország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A 2018. évi stabilitási program szerint az államháztartási egyenleg GDP-arányos hiánya a 2017-es 0,5 %-ról 2018-ra 0,9 %-ra romlik, 2019-ben ehhez képest változatlan marad, majd 2020-ban és 2021-ben 0,4 %-ra javul. Ez a pálya várhatóan összhangban van a strukturális értelemben a GDP 1 %-ának megfelelő hiányban meghatározott középtávú költségvetési céllal és a nyugdíjreform, valamint az egészségügyi ágazatra vonatkozóan a strukturális reformokról szóló rendelkezés alapján engedélyezett eltérésekkel. Az újraszámított (6) strukturális egyenlegnek a GDP arányában kifejezett hiánya a becslések szerint a 2017. évi – 1,2 %-ról 2018-ban – 1,7 %-ra nő, majd 2019-ben – 1,5 %-ra csökken. A 2018. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság-ráta a 2017-es 40,1 %-ról 2021-re 36 %-ra csökken. A 2018. évi stabilitási program GDP-növekedési előrejelzései a Bizottság előrejelzéséhez képest 2018 tekintetében kifejezetten optimistának, 2019 vonatkozásában pedig megalapozottnak tűnnek. A költségvetési pozíciót érintő kockázatok lefelé mutatnak, mivel az adózási fegyelem javítására irányuló intézkedések hozadéka tekintetében az előrejelzés optimista.

                  (7)

                  A 2017. július 11-i tanácsi ajánlás szerint Lettországnak 2018-ban teljesítenie kell középtávú költségvetési célját, figyelembe véve a rendszerszintű nyugdíjreform végrehajtásával és a strukturális reformok végrehajtásával összefüggésben engedélyezett átmeneti eltérést. Ez 2018-ban összhangban van a nettó elsődleges államháztartási kiadások (7) legfeljebb 6,0 %-os nominális növekedési rátájával, ami a strukturális egyenleg 0,3 %-os GDP-arányos megengedett romlásának felel meg. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2018-ban jelentős mértékű lesz az eltérés a középtávú költségvetési céltól. Mindamellett a vártnál kedvezőbb 2017-es eredmények miatt 2018-ban e kockázatok csökkenhetnek. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján ugyanakkor a megbízhatóságvizsgáló eszköz azt jelzi, hogy a kibocsátási rés közösen megállapított módszertan szerinti becslését jelentős bizonytalanság övezi. Amennyiben ez megerősítést nyer, e tényezőket a Bizottság figyelembe fogja venni a 2018-ra vonatkozó 2019. tavaszi utólagos értékelés során.

                  (8)

                  2019-ben Lettországnak el kell érnie középtávú költségvetési célkitűzését, figyelembe véve az egészségügyi ágazati strukturális reform végrehajtásához kapcsolódóan a 2017–2019-es időszakra nyújtott átmeneti engedményt. Ez alapján a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2019-ben legfeljebb 4,3 % lehet, ami azt jelenti, hogy a strukturális egyenlegnek a GDP 0,4 %-ával kell javulnia. A Bizottság 2018. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2019-ben és 2018–2019-ben együttesen is jelentős lesz az eltérés ettől a követelménytől. A Tanács összességében úgy véli, hogy 2018-tól meg kell tenni a szükséges intézkedéseket a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés biztosítása érdekében.

                  (9)

                  Lettországban magas a jövedelmi egyenlőtlenség mértéke. A háztartások leggazdagabb 20 %-a jövedelmének a legszegényebb 20 % jövedelméhez viszonyított aránya a 2017. évi 6,3-es értékkel a legnagyobbak között volt az Unióban, ami az adó- és támogatási rendszeren keresztül végrehajtott alacsony újraelosztásra mutat. Lettország adórendszerét átalakították, és a személyi jövedelemadó progresszivitása fokozódott; az alacsony keresetűek adóéke azonban továbbra is viszonylag magas, és visszafogja a formális foglalkoztatást. Az adóreform alig haladt valamelyest az adózásnak a növekedést kevésbé visszafogó forrásokra történő átcsoportosítása és az adóbevételek GDP-n belüli arányának növelésére irányuló szakpolitikai célkitűzés teljesítése tekintetében. Az adóbevételek GDP-n belüli alacsony aránya korlátozza a közszolgáltatások fenntartható megvalósításához és a társadalmi befogadáshoz szükséges forrásokat. Az ingatlantulajdon és a tőke megadóztatásában rejlő lehetőségeket más uniós országokhoz képest nem használják ki kellőképpen. Jóllehet van némi előrelépés az adókijátszás elleni küzdelem terén, az adójogszabályoknak való megfelelés továbbra is komoly kihívást jelent.

                  (10)

                  A szegénység vagy társadalmi kirekesztődés kockázatának kitettek magas aránya a szociális biztonsági háló gyengeségeit tükrözi, valamint a minimáljövedelem, a nyugdíjak és a fogyatékkal élők bevonása terén jelentkező kihívásokra utal. A fogyatékkal élők és az idősek szegénységi rátája az elmúlt években nőtt, és a legmagasabbak között van az Unióban. A 2014-ben bejelentett minimáljövedelem-reformot nem hajtották végre, ami negatívan érinti a legszegényebb háztartásokat. A szociális segélyek megfelelősége csak kis mértékben nőtt, és továbbra is alacsony. Az öregségi nyugdíjak minimális összege 2006 óta nem emelkedett. A súlyosan elégtelen lakáskörülmények között élő emberek aránya az Unióban a legmagasabbak között van, a szociális lakások kínálata pedig szűkös.

                  (11)

                  A munkaerőpiacon a kedvezőtlen demográfiai fejlemények és a kivándorlás okoznak szűk keresztmetszeteket. Miközben a foglalkoztatás növekedését gátolja a mind szűkösebb munkaerő-kínálat, a foglalkoztatási lehetőségek az egyes régiók és képzettségi szintek között eltérőek. Előrelépés történt a szakoktatás és a szakképzés tantervi reformja terén, amelynek célja az oktatás hozzáigazítása a korszerű készségekkel kapcsolatos követelményekhez. További erőfeszítésekre van azonban szükség a reform teljes körű végrehajtásához, valamint az alapszintű szakoktatásban és szakképzésben és továbbképzésben való részvétel növeléséhez. A szociális partnerek és a vállalatok bevonásával megkezdődött a munkaalapú tanulás új megközelítésének végrehajtása. A programba ugyanakkor kevés hallgató iratkozott be. A felnőttek tanulásban való részvétele csak kis mértékben nőtt, és a munkanélküliek aktív munkaerőpiaci intézkedésekben való részvétele alacsonyabb, mint a többi tagállamban. Ez az alacsonyan képzettek körében tapasztalható magas munkanélküliségi ráta összefüggésében aggodalomra ad okot. Tágabb összefüggésben a szociális partnerek kapacitásának erősítése fontos szerepet játszik szerepvállalásuk előmozdításában.

                  (12)

                  Az egészségügyi rendszerben reformokra került sor. Az egészségügyi ellátás forrásainak növelése az éves szolgáltatási határértékekhez és a hosszú várakozási időkhöz kapcsolódó hozzáférési korlátok kezelését célozza. Az egészségügyi ellátás állami finanszírozása azonban továbbra is jóval az uniós átlag alatt van, és a hatékonyságnövelő intézkedések végrehajtása – ideértve a hatékony megelőző intézkedéseket, a kórházi ágazat racionalizálását, az alapellátás megerősítését és a minőségirányítás javítását – még várat magára. Az egészségügy terén elért eredmények viszonylag gyengék, és a mindenki számára megfizethető egészségügyi ellátáshoz kellő időben történő hozzáférés gondot jelent. A betegek által fizetett közvetlen térítések magas aránya és az egészségügyi szolgáltatások két kosár („teljes” és „minimum”) közötti megosztása csökkenti egyes csoportok hozzáférését, és gyenge egészségügyi eredményekhez vezet.

                  (13)

                  A szabályozás minőségében tapasztalt hiányosságok és a közigazgatás alacsony fokú hatékonysága és eredményessége kedvezőtlenül befolyásolják az üzleti környezetet. 2017-ben a kormány az állami szektor karcsúsítására és professzionálisabbá tételére irányuló nagyívű reformtervet fogadott el, amelynek célja a hatékonyság javítása létszámleépítéssel és a támogatási funkciók központosításával, továbbá a teljesítmény szempontjának nagyobb érvényesítése a fizetések meghatározásánál és az átláthatóság fokozása. E terv azonban a központi igazgatásra korlátozódik, noha jelentős mértékben lehetne fokozni a hatékonyságot a helyi önkormányzatok szintjén is. Az állami tulajdonban lévő vállalatok, amelyek a gazdaság jelentős hányadát képviselik, kormányzati szinten koordináltak. Miközben a központi kormányzat tulajdonában levő vállalatok központosított vállalatirányítás alatt állnak, ez a mechanizmus nem vonatkozik a kikötőkre és az önkormányzati tulajdonú vállalkozásokra.

                  (14)

                  A korrupció továbbra is a lett üzleti környezet negatív eleme, az összeférhetetlenség megelőzését szolgáló rendszer pedig változatlanul merev és formális. A visszaélést bejelentő személyek védelméről szóló jogszabály elfogadásának csúszása károsan hat a közigazgatás elszámoltathatóságára és hatékonyságára. A fizetésképtelenségi folyamat szabályozása terén jelentős javulás történt az elmúlt években, ami korlátozza a visszaélések lehetőségét. Az Igazságügyi Tanács mindazonáltal egyes esetek felülvizsgálata által ösztönözte a korábban e téren elkövetett visszaélésekkel kapcsolatos vádak kivizsgálását. Javasolta a bírák kvalifikációs értékelésének javítását és a kiszabható szankciók felülvizsgálatát.

                  (15)

                  A nem lettországi illetőségű ügyfeleket kiszolgáló lett bankok jelentős mértékben ki vannak téve a pénzmosásban való részvétel kockázatának. Ez kihívást jelent a lett pénzügyi rendszer integritása szempontjából, ronthatja annak hírnevét, és kedvezőtlenül érintheti a beruházásokat és a gazdasági növekedést. A pénzmosás elleni keretrendszert nemrégiben megerősítették, de a tartós javuláshoz folyamatos erőfeszítéseket kell tenni. Lettország a közelmúltban törvényt fogadott el annak érdekében, hogy jelentősen korlátozza a lett pénzügyi szektor pénzmosásnak való kitettségét. A törvény megerősíti a pénzügyi intézmények és a bűnüldöző szervek közötti információcserét, és korlátozza a postafiókcégekkel való ügyletkötés lehetőségét. A törvény hatásait és hatékonyságát figyelemmel kell kísérni.

                  (16)

                  A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Lettország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot, a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Lettországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette ezeknek nemcsak Lettország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy milyen mértékben felelnek meg az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

                  (17)

                  Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és véleményét (8) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

            AJÁNLJA, hogy Lettország 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

                  1.

                  A szerkezeti reform végrehajtása miatt engedélyezett átmeneti eltérést figyelembe véve teljesítse a középtávú költségvetési célt 2019-ben. Csökkentse az alacsony keresetűek adóterheit azáltal, hogy az adóterhet más forrásokra – különösen a tőkére és az ingatlantulajdonra – csoportosítja át és javítja az adózási fegyelmet.

                  2.

                  Javítsa a foglalkoztatást helyettesítő támogatás, az öregségi alapnyugdíj és a fogyatékossággal élő személyek jövedelemtámogatásának megfelelőségét. Növelje a szakoktatás és szakképzés munkaerőpiaci relevanciáját, és mozdítsa elő az alacsony képzettségű munkavállalók és álláskeresők továbbképzését. Javítsa az egészségügyi rendszer elérhetőségét, minőségét és költséghatékonyságát.

                  3.

                  Javítsa az állami szektor hatékonyságát, különös tekintettel a helyi önkormányzatokra és az állami tulajdonban lévő vállalatokra. Erősítse meg a közigazgatás elszámoltathatóságát a visszaélést bejelentő személyek védelme, az összeférhetetlenség megelőzése és a korábbi fizetésképtelenségi eljárások folyamatban lévő értékelése során kapott eredményekkel kapcsolatos további lépések révén.

         Kelt Brüsszelben, 2018. július 13-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            H. LÖGER

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

         (3)  HL C 179., 2018.5.25., 1. o.

         (4)  HL C 261., 2017.8.9., 1. o.

         (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

         (6)  A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

         (7)  A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadásból áll, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás meghatározása négyéves időszakra való simítással történt. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

         (8)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2018. július 13.) a Cseh Köztársaság 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi a Cseh Köztársaság 2018. évi konvergenciaprogramját

text:
               10.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 320/12

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2018. július 13.)
      a Cseh Köztársaság 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi a Cseh Köztársaság 2018. évi konvergenciaprogramját
      (2018/C 320/03)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
      tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
      tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
      tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács a 2018. március 22-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben a Cseh Köztársaságot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerülne sor.

                  (2)

                  A Cseh Köztársaságra vonatkozó 2018. évi országjelentést 2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások (3) és az előző években elfogadott ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán a Cseh Köztársaság által elért eredményeket.

                  (3)

                  A Cseh Köztársaság 2018. április 30-án benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

                  (4)

                  Az európai strukturális és beruházási alapok 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

                  (5)

                  A Cseh Köztársaság jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2018. évi konvergenciaprogramjában a kormány költségvetési többletet tervez a 2018 és 2021 közötti időszakra. A középtávú költségvetési cél – a GDP 1,0 %-ának megfelelő strukturális hiány – a programidőszak egésze során biztonsággal teljesül. A 2018. évi konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság 2021-re várhatóan fokozatosan 29,9 %-ra mérséklődik. Az ezeket a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Az állami beruházások várható élénkülését és a közszférabeli bérek további növekedését figyelembe véve a költségvetési célok elérésének kockázatai nagyjából kiegyensúlyozottnak tűnnek. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2018-ban várhatóan a GDP 0,9 %-ára, 2019-ben pedig a GDP 0,2 %-ára csökken, és így továbbra is meghaladja a középtávú költségvetési célt. Összességében a Tanács véleménye szerint a Cseh Köztársaság 2018-ban és 2019-ben az előrejelzések szerint meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

                  (6)

                  Hosszú távon a költségvetési fenntarthatósággal kapcsolatban továbbra is fennállnak bizonyos közepes kockázatok a Cseh Köztársaság esetében. Miközben az elöregedés költségei kihívást jelentenek az egészségügyi ellátás és a tartós ápolás-gondozás rendszere számára is, különös figyelmet igényelnek a nyugdíjrendszer változásai. Az elöregedéssel kapcsolatos kiadások aktualizált előrejelzései az idősödésről szóló 2015. évi jelentésben jelzettnél nagyobb növekedést mutatnak. A nyugdíjkiadások a 2016. évi 8,2 %-ról 2070-re várhatóan a GDP 10,9 %-ára emelkednek. A nyugdíjkiadások várhatóan magasabb növekedése főként a törvényben előírt nyugdíjkorhatár felső határának 65 évre történő korlátozását tükrözi. A törvényes nyugdíjkorhatár várható élettartamnak megfelelő kiigazítása nem automatikus; ehelyett a felső határt 2019-től a kormány ötévente felülvizsgálja. Mivel a felső határ kiigazítása a kormány mérlegelési jogkörébe tartozik, a jelenlegi nyugdíjkiadási előrejelzések nem veszik figyelembe a nyugdíjkorhatárnak ezeket a módosításait. Nagyvonalúbb lett továbbá a nyugdíjindexálás: a reálbér-növekedés 50 %-át veszi alapul, a korábbi 33 %-hoz képest. E változások 2070-ig a GDP 2 százalékpontjával növelik a kiadásokat. A jelenleg tárgyalt további változások – például az alapnyugdíj összegének és az idősebb nyugdíjasok nyugdíjának emelése – szintén rontják a fenntarthatósági mutatókat. Az egészségügyi ellátásra fordított állami kiadások hosszú távon az előrejelzések szerint a GDP 1,1 százalékpontjával emelkednek, ami meghaladja az Unió becsült átlagos 0,9 százalékpontos növekedését. Ebben az összefüggésben vannak arra utaló jelek, hogy a járóbeteg-ellátás és a fekvőbeteg-ellátás terén nem hatékony az erőforrások felhasználása.

                  (7)

                  A felelősségteljes költségvetési gazdálkodásra vonatkozó, 2017 eleje óta hatályos új törvény jelentősen megerősítette a Cseh Köztársaság költségvetési keretrendszerét, és létrehozta a független költségvetési tanácsot. A független ellenőrzésekről szóló törvénytervezet esetében, amelynek elfogadásával a Cseh Köztársaság teljesítené a 2011/85/EU tanácsi irányelv (5) még hiányzó átültetését, jelenleg a szolgálatközi véleményezési eljárás zajlik.

                  (8)

                  A Cseh Nemzeti Bank ajánlást tehet a jelzálog-hitelezés makroprudenciális korlátozására, de szankcionálási jogköre korlátozott, mivel nem rendelkezik hivatalos felhatalmazással a korlátok betartatására. Míg a cseh bankok bizonyos aggregált szintek tekintetében megfelelnek a korlátoknak, nem tartották be teljes mértékben a Cseh Nemzeti Bank 2016. évi iránymutatásait. Kötelező erejű, jogszabályban rögzített korlátokkal valószínűleg növelni lehetne a megfelelés szintjét a cseh bankok körében, biztosítva ezáltal a pénzügyi stabilitást, és csökkentve a hitelfelvevők kockázatait. A Parlament 2018-ban várhatóan megvitatja a Cseh Nemzeti Bankról szóló törvényt módosító jogalkotási javaslatot.

                  (9)

                  A Cseh Köztársaság továbbra is kihívásokkal néz szembe a közbeszerzés átláthatóságának és hatékonyságának javítása, valamint a korrupció megelőzése terén. Bár történtek bizonyos lépések a közbeszerzési keret javítása érdekében, a verseny szintje továbbra is aggodalomra ad okot, mivel az összes közbeszerzési pályázat közel fele esetében egyetlen ajánlattevő részvételével folytatják le az eljárást. Ugyanakkor az elektronikus eljárások kötelező alkalmazásának törvénybe foglalása növelheti az átláthatóságot és a hatékonyságot. A cseh hatóságok továbbfejlesztették a cseh piacot a magánplatformok mellett kiszolgáló állami tulajdonú e-közbeszerzési platformot, az ún. „Nemzeti elektronikus eszköz”-t, amelynek működése ezáltal várhatóan felhasználóbarátabbá és megbízhatóbbá válik. A közpénzek jobb ár-érték-arányú felhasználása érdekében továbbra is sokat lehet még tenni az adminisztratív akadályok megszüntetése, valamint az összevont és stratégiai közbeszerzés lehetőségeinek kiaknázása terén. Mind a központi, mind a helyi hatóságok célzott kezdeményezéseket indítottak a közbeszerzési eljárásokban részt vevő személyzet képzése érdekében. Mindazonáltal a közös közbeszerzési intézkedések kialakítása és a kellő szakértelem biztosítása továbbra is komoly kihívást jelent bizonyos területeken. Emellett a korrupció és a vesztegetési ügyek mind a vállalkozások, mind a nyilvánosság körében aggodalomra adnak okot. Noha a korrupcióellenes stratégia számos jelentős reformját elfogadták, egyes területek továbbra is az intézkedések hatókörén kívül maradtak.

                  (10)

                  Míg az e-kormányzat teljesítménye továbbra is az uniós átlag alatt marad, a szóban forgó szolgáltatások hozzáférhetőségének és rendelkezésre állásának biztosítása érdekében sor került bizonyos ezekre vonatkozó jogalkotási intézkedések elfogadására. Egyes nagyszabású kezdeményezéseket várhatóan 2018-ban vezetnek be, de sikerük attól függ, hogy a hatóságok mennyire képesek ezeket ismertté tenni, és felhasználóbarát megoldásokat kínálni.

                  (11)

                  A beruházásokat egyes adminisztratív és szabályozási terhek hátráltatják. Ezek a terhek főként az építési engedélyekkel és az adózás bonyolultságával kapcsolatosak. Elismerést érdemel ugyanakkor, hogy a hatóságok elfogadták az építési törvény módosítását, amely egyszerűsíti az építési engedélyezési eljárást azáltal, hogy a környezeti hatásvizsgálatot immár tartalmazza az övezeti besorolásra vonatkozó határozat vagy a közös övezeti besorolási és építési engedély. Ugyanakkor továbbra sem egyértelmű, hogy ez a nagy infrastrukturális projektek esetében is egyszerűsítené-e az eljárásokat, mivel ebbe a közös engedélyezési rendszerbe számos egyéb engedélyt nem vontak be. A közlekedési infrastruktúra építését szabályozó törvény módosítását jelenleg tárgyalja a Parlament. Jóllehet az adóbehajtás javítása érdekében történek változások az adórendszerben, az adószabályozás és az adókulcsok kérdése kiemeltebb helyre került az üzleti tevékenység szempontjából problematikus területek listáján. Az új kormány jelezte, hogy az átláthatóság növelése és az adórendszer egyszerűsítése érdekében lehetséges, hogy változtatásokra kerül majd sor, utalva a jövedelemadó-jogszabályok korszerűsítésére irányuló, folyamatban lévő munkára is. A megfelelési költségek kismértékben emelkedtek, és továbbra is az uniós átlag felett vannak. Bár a héa-ellenőrzési nyilatkozat további adóbevételeket eredményez, növelte az adókövetelményeknek való megfelelés időigényét. Annak ellenére, hogy jelentősen csökkent az adójogszabályoknak való megfeleléshez szükséges idő, a Cseh Köztársaság ezen adata még mindig az egyik legmagasabb az Európai Unióban. Emellett az újonnan bevezetett kedvezményes hozzáadottértékadó-kulcsok növelhetik a héarendszer összetettségét, különösen a kis- és középvállalkozások tekintetében.

                  (12)

                  Míg a cseh gazdaság a tudásintenzív tevékenységek felé mozdul el, számos szűk keresztmetszet akadályozza egy jól teljesítő kutatási és innovációs rendszer kialakítását. A magánszféra K+F-beruházásainak növekedése elsősorban a közvetlen külföldi beruházásoknak köszönhető. A hazai vállalkozások K+F-kiadásai az elmúlt két évben csökkentek. A jelentős állami K+F-beruházások ellenére a Cseh Köztársaság az állami finanszírozású tudományos bázis minősége tekintetében alulteljesít. Szakpolitikai intézkedéseket fogadtak el az egyetemek és a vállalkozások közötti kapcsolatok kiépítése és az állami finanszírozású tudományos szféra teljesítményének javítása érdekében, de az eddigi eredmények korlátozott mértékűek, és a reformokat még nem hajtották végre teljes mértékben. Emellett a kutatási és innovációs rendszer irányítása továbbra is széttagolt.

                  (13)

                  Tekintettel a cseh munkaerőpiac egyre hangsúlyosabb szűk keresztmetszeteire, a minőségi inkluzív oktatás és képzés elsődleges fontosságú. Az oktatási teljesítményt továbbra is erősen befolyásolja a diákok társadalmi-gazdasági háttere. A inkluzív oktatást célzó intézkedések végrehajtása még nem történt meg teljes mértékben, különösen a roma gyermekek esetében nem. A képzett tanárok hiánya – a demográfiai előrejelzésekre is tekintettel – azt jelzi, hogy a jövőben nagyobb kihívást jelenthet a tanárok felvétele és megtartása. A Parlament nem fogadta el a tanárok számára tervezett új szakmai életpályamodellt, amely összekapcsolta volna a folyamatos szakmai továbbképzést, az előmenetelt és fizetéseket. A tanárok fizetése továbbra is alacsonyabb, mint a felsőfokú végzettséggel rendelkező más munkavállalóké, bár a következő években további pedagógusi béremelések várhatók. A tanári szakma ezért továbbra is viszonylag kevéssé vonzó a tehetséges fiatalok számára. Az oktatás inkluzívabbá tételére irányuló – 2016-ban az Európai Szociális Alap támogatásával bevezetett – reform sikere a megfelelő és fenntartható nemzeti finanszírozás rendelkezésre állásától, a tanárok és tanárasszisztensek képzésétől, valamint az inkluzív oktatás előnyeivel kapcsolatos tudatosság növelésétől függ majd.

                  (14)

                  A Cseh Köztársaságban a munkaerőpiac jó teljesítményt nyújt. A foglalkoztatás az elmúlt hat évben folyamatosan nőtt, a munkanélküliség pedig jelentősen csökkent. A nők, az alacsony képzettségűek és a fogyatékossággal élők foglalkoztatásában rejlő lehetőségek mindazonáltal továbbra is jelentős mértékben kihasználatlanok. A munkaerőhiány tükrében ezért egyértelműen szükség van a munkaerőpiaci részvételük növelésére. A szülői szabadságot rugalmasabbá tevő közelmúltbeli intézkedések és a gyermekgondozási létesítmények számának emelkedése ellenére a nemek közötti foglalkoztatási és bérszakadék továbbra is jelentős. A nők foglalkoztatási rátája jelentősen elmarad a férfiakétól. Az anyaság még mindig jelentős hatást gyakorol a munkaerőpiaci részvételre, ami a megfizethető gyermekgondozási szolgáltatások szűkösségével, a hosszú szülői szabadsággal, a rugalmas munkafeltételek szűk körű alkalmazásával és a hosszú távú ellátást biztosító létesítmények hiányával is összefügg. 2016-ban a háromévesnél fiatalabb gyermekek mindössze 4,7 %-a járt bölcsődébe. Bár a népesség kis hányadát teszik ki, az alacsony képzettségűek foglalkoztatási rátája jóval elmarad a közepesen és magasan képzettek foglalkoztatási rátájától. A fogyatékossággal élők foglalkoztatási rátája az uniós átlag alatt van, annak ellenére, hogy a munkanélküliség még soha nem volt ilyen alacsony, és hiányok mutatkoznak a munkaerőpiacon, ami pedig ösztönzést jelenthetne a fogyatékossággal élők jelentette potenciál kihasználására. A korlátozott kapacitások miatt az állami foglalkoztatási szolgálatok jelenleg nem tudnak személyre szabott, folyamatos támogatást nyújtani az álláskeresők számára. Az állami foglalkoztatási szolgálat bevonási és aktiválási kapacitásainak növelése hatékony és jól irányzott aktív munkaerőpiaci intézkedésekkel és személyre szabott szolgáltatásokkal kiegészülve hozzájárulna e csoportok részvételének növeléséhez. A munkaerőpiacra való bejutás javítható lenne a digitális készségekre is kiterjedő továbbképzési kezdeményezések révén.

                  (15)

                  A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte a Cseh Köztársaság gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi konvergenciaprogramot, a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években a Cseh Köztársaságnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak ezeknek a Cseh Köztársaság fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy milyen mértékben felelnek meg az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

                  (16)

                  Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi konvergenciaprogramot, és azt a véleményt (6) fogalmazta meg, hogy a Cseh Köztársaság várhatóan megfelel majd a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek,

            AJÁNLJA, hogy a Cseh Köztársaság 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

                  1.

                  Javítsa az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát, különösen a nyugdíjrendszer fenntarthatóságának javítása által. Orvosolja a közbeszerzési gyakorlatok hiányosságait, különösen a fokozottabban minőségalapú verseny lehetővé tételével és korrupcióellenes intézkedések végrehajtásával.

                  2.

                  Csökkentse a beruházásokkal kapcsolatos adminisztratív terheket, többek között az infrastrukturális beruházások engedélyezésének felgyorsítása révén. Szüntesse meg a kutatást, fejlesztést és innovációt akadályozó szűk keresztmetszeteket, különösen a hazai vállalkozások innovációs kapacitásának növelése révén. Erősítse meg az oktatási rendszer minőségi, inkluzív oktatás biztosítását lehetővé tevő kapacitásait, többek között a tanári szakma presztízsének növelése révén. Mozdítsa elő a nők, az alacsony képzettségűek és a fogyatékossággal élők foglalkoztatását, többek között az aktív munkaerőpiaci intézkedések hatékonyságának javításával.

         Kelt Brüsszelben, 2018. július 13-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            H. LÖGER

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

         (3)  HL C 261., 2017.8.9., 1. o.

         (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

         (5)  A Tanács 2011. november 8-i 2011/85/EU irányelve a tagállamok költségvetési keretrendszerére vonatkozó követelményekről (HL L 306., 2011.11.23., 41. o.).

         (6)  Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2018. július 13.) az Egyesült Királyság 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi az Egyesült Királyság 2018. évi konvergenciaprogramját

text:
               10.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 320/119

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2018. július 13.)
      az Egyesült Királyság 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi az Egyesült Királyság 2018. évi konvergenciaprogramját
      (2018/C 320/27)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
      tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
      tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
      tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács a 2018. március 22-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben az Egyesült Királyságot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerülne sor.

                  (2)

                  Az Egyesült Királyságra vonatkozó 2018. évi országjelentést 2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások (3) és az előző években az Egyesült Királyságnak címzett országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében az Egyesült Királyság által elért eredményeket.

                  (3)

                  2017. március 29-én az Egyesült Királyság bejelentette az Európai Tanácsnak az Európai Unióból való kilépési szándékát. 2019. március 30-án közép-európai idő szerint 00:00 órától kezdődően az elsődleges és másodlagos uniós jog nem alkalmazandó többé az Egyesült Királyságra, kivéve, ha a kilépésről rendelkező, megerősített megállapodás eltérő időpontot határoz meg, vagy ha az Európai Tanács az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikkének (3) bekezdésével összhangban és az Egyesült Királysággal egyetértésben egyhangúlag úgy határoz, hogy a Szerződések egy későbbi időponttól kezdve nem alkalmazandók. Az Egyesült Királyság ezt követően harmadik országgá válik. Jelenleg folynak a tárgyalások a rendezett kilépés biztosítása érdekében, és ennek keretében lehetőség van arra, hogy 2020 végéig tartó átmeneti időszakot állapítsanak meg, amely alatt az uniós jog továbbra is alkalmazandó lesz az Egyesült Királyságra és az Egyesült Királyságban.

                  (4)

                  Az Egyesült Királyság 2018. április 30-án benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

                  (5)

                  A 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

                  (6)

                  Az Egyesült Királyság jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az átmeneti adósságszabály hatálya alá tartozik. A kormánynak a 2017–2018. évi konvergenciaprogramban ismertetett várakozásai szerint a GDP-arányos államháztartási hiány a 2017–2018-as 2,2 %-ról 2018–2019-ben a GDP 1,8 %-ára, 2019–2020-ban pedig a GDP 1,7 %-ára csökken. A konvergenciaprogram nem határoz meg középtávú költségvetési célt. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság 2017–2018-ról 2019–2020-ra várhatóan nagyjából 85,5 % körül stabilizálódik, majd 2021–2022-ben 84,8 %-ra mérséklődik. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A tervezett hiánycélok eléréséhez szükséges intézkedések összességében jól meghatározottak, viszont a kormányzati kiadások növelésére irányuló, több területen érzékelhető nyomás veszélyezteti a tervezett hiánycsökkentés megvalósítását.

                  (7)

                  A Tanács 2017. július 11-én azt ajánlotta az Egyesült Királyságnak, hogy biztosítsa, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások (5) nominális növekedési rátája 2018–2019-ben ne haladja meg a 1,8 %-ot, ami a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Tanács ugyanakkor kijelentette, hogy figyelembe kell venni egy olyan költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozó célt, amely hozzájárul mind a folyamatban lévő gazdaságélénkülés megerősítéséhez, mind pedig az Egyesült Királyság államháztartása fenntarthatóságának biztosításához. A Bizottság 2018. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy az Egyesült Királyság 2018–2019-ben némileg eltér a prevenciós ág követelményeitől.

                  (8)

                  2019–2020-ban, tekintettel az Egyesült Királyság 60 % feletti GDP-arányos államadósság-rátájára és a 0,4 %-os előre vetített kibocsátási résre, a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája nem haladhatja meg az 1,6 %-ot, összhangban a Stabilitási és Növekedési Paktum keretében közösen elfogadott, a követelményekre vonatkozó kiigazítási mátrixból eredő, a GDP 0,6 %-ának megfelelő strukturális kiigazítással. Változatlan politikát feltételezve az Egyesült Királyság a 2019–2020 közötti időszakban teljesíti ezt a követelményt. Első megközelítésben úgy tűnik, hogy az Egyesült Királyság 2018–2019-ben és 2019–2020-ban az engedélyezett 0,25 %-os éves eltérés eredményeként várhatóan megfelel az átmeneti adósságszabálynak. A Tanács összességében úgy véli, hogy az Egyesült Királyságnak készen kell állnia arra, hogy 2018–2019-ben további intézkedéseket hajtson végre a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében.

                  (9)

                  A lakáspiac élénkítését ösztönző kormányzati kezdeményezéseknek és a ciklikus fellendülésnek köszönhetően az éves nettó lakáskínálat tovább növekszik. A kínálat növekedése ugyanakkor messze elmarad a becsült kereslettől, így az Egyesült Királyság továbbra is komoly kihívásokkal néz szembe a megfelelő lakhatás biztosítása terén. Ennek részben a telekpiac nagyon szigorú és összetett szabályozása az oka. A lakáshiány és a magas lakhatási költségek különösen égető problémát jelentenek a nagy és növekvő kereslettel jellemezhető területeken, például a nagyvárosokban és környékükön. A kormány felismerte a problémát, és ambiciózus célokat tűzött ki a kínálat elkövetkező években történő növelésére. Ugyanakkor a kormány megerősítette, hogy korlátozni kívánja a nagyvárosi agglomerációk további beépítését. Az ingatlantulajdonosok száma jelentősen csökkent a fiatalok körében, ami hozzájárult a nemzedékek közötti egyenlőtlenségekhez.

                  (10)

                  A munkatermelékenység alacsony és stagnál. A gazdaság jelentős része viszonylag rosszul teljesít a termelékenység fő mozgatórugói – a készségek, a beruházások és az üzleti folyamatok hatékonysága – terén. Az Egyesült Királyság közúti, vasúti és légiközlekedési hálózatai is jelentős és növekvő kapacitáshiánnyal küzdenek.

                  (11)

                  Bár a legtöbb munkaügyi mérőszám szerint továbbra is pozitívak a főbb munkaerőpiaci adatok, bizonyos munkaviszonyok minősége továbbra is aggályos. Ez mindenekelőtt a készségek fejlesztésére, az atipikus foglalkoztatási formák némelyikére, a bérekre, a termelékenységre, a munkaerőpiaci részvételre és a munkaképes korúakat sújtó szegénységre vonatkozik. E kérdések mindegyike vonatkozásában jelentős szakpolitikai bejelentések és fejlemények történtek. Elsődleges fontosságú, hogy ezek között az egymáshoz kapcsolódó politikák között koherencia legyen. A készségek terén a hangsúly mindeddig a tanulószerződéses gyakorlati képzésen és a műszaki oktatás reformján volt. A minőség középpontba állítása mindkét területen mind a társadalom, mind a gazdaság számára fenntartható multiplikátorhatást jelenthet. Az Egyesült Királyság azon tagállamok közé tartozik, amelyek már megfelelnek a színvonalas és eredményes tanulószerződéses gyakorlati képzés európai keretrendszere keretében tervezett kritériumok több mint kétharmadának, és ezért képesek megvalósítani a minőségi célkitűzések meghatározását és – például a hallgatói pályakövetés révén – nyomon követését. Az egész életen át tartó tanulás lehetőségeinek bővítéséhez a tanulószerződéses gyakorlati képzésre és az iskolaelhagyók számára kidolgozott új, ún. T-Level programokra elkülönített forrásokhoz hasonló mértékű támogatást kell biztosítani, különösen azok számára, akik a munkaerőpiac belépő szintjén ragadtak.

                  (12)

                  A szociális védelemmel és a társadalmi befogadással kapcsolatos kérdésekre is figyelmet kell fordítani a jövőben. A gyermekgondozási reformok bevezetése folyamatban van, de több rendelkezésre lehet szükség, különösen a három év alatti gyermekekre vonatkozóan. Egyes jóléti reformok és megszorítások hatása – különösen az aktív kereső családok esetében – még nem érezhető.

                  (13)

                  A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte az Egyesült Királyság gazdaságpolitikáját, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi konvergenciaprogramot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években az Egyesült Királyságnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak az Egyesült Királyság fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy milyen mértékben felelnek meg az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

                  (14)

                  Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi konvergenciaprogramot, és véleményét (6) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

            AJÁNLJA, hogy az Egyesült Királyság 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

                  1.

                  Biztosítsa, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2019–2020-ban ne haladja meg az 1,6 %-ot, ami a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg.

                  2.

                  Egyebek mellett a területfejlesztési rendszer további reformja révén növelje a lakáskínálatot, különösen azokon a területeken, ahol a legnagyobb a kereslet.

                  3.

                  A tanulószerződéses gyakorlati képzések minőségére és hatékonyságára vonatkozó célok meghatározásával és a már a munkaerőpiacon lévő munkavállalók továbbképzési lehetőségeit bővítő újabb beruházásokkal kezelje a készségek és a szakmai fejlődési igények terén mutatkozó problémákat.

         Kelt Brüsszelben, 2018. július 13-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            H. LÖGER

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

         (3)  HL C 261., 2017.8.9., 1. o.

         (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

         (5)  A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint munkanélküli ellátásra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás meghatározása négyéves időszakra való simítással történt. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

         (6)  Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.