title: A Tanács ajánlása (2018. július 13.) Ausztria 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Ausztria 2018. évi stabilitási programját

text:
               10.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 320/84

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2018. július 13.)
      Ausztria 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Ausztria 2018. évi stabilitási programját
      (2018/C 320/19)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
      tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
      tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
      tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács a 2018. március 22-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Ausztriát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács a 2018. március 22-i ülésén jóváhagyott. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (2) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás).

                  (2)

                  Mivel Ausztria pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Ausztriának gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1–2. ajánlás tükröz.

                  (3)

                  Az Ausztriára vonatkozó 2018. évi országjelentést 2018. március 7-én tették közzé. A Bizottság az országjelentésben értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások (3) és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében Ausztria által elért eredményeket.

                  (4)

                  Ausztria 2018. április 25-én benyújtotta a 2018. évi nemzeti reformprogramját, 2018. március 21-én pedig a 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

                  (5)

                  A 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodásának és releváns programjainak felülvizsgálatát és az azok módosítására vonatkozó javaslattételt. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

                  (6)

                  Ausztria jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik. A 2018. évi stabilitási program szerint a kormány arra számít, hogy az államháztartási egyenleg a GDP 0,7 %-ának megfelelő 2017. évi hiányról 2022-re a GDP 0,4 %-ának megfelelő többletre fog változni. A program előrejelzése szerint a 2017-től kezdődően a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiányként meghatározott középtávú költségvetési cél 2019-ben teljesülni fog. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság a 2017-es 78,1 %-os értékről 2022-re várhatóan fokozatosan 62,2 %-ra csökken. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2018 tekintetében optimista, az azt követő időszak tekintetében megalapozott. A középtávú költségvetési tervezésnél figyelembe vett fő kockázatok a 2020-tól tervezett diszkrecionális szakpolitikai intézkedések, mint például a személyi jövedelemadó bejelentett reformja, amelynek nettó költségvetési hatásait még nem ismertették teljeskörűen.

                  (7)

                  A stabilitási program szerint a rendkívüli menekültbeáramlás és a biztonsággal kapcsolatos intézkedések jelentős költségvetési hatást gyakorolnak, és a program megfelelően bemutatja ezen költségvetési többletkiadások mértékét és jellegét. A Bizottság szerint a rendkívüli menekültbeáramlással összefüggésben a figyelembe vehető többletkiadások mértéke 2017-ben a GDP 0,03 %-ának felelt meg, míg a biztonsággal kapcsolatos intézkedésekkel összefüggésben többletkiadás nem merült fel. Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében és 6. cikkének (3) bekezdésében foglalt rendelkezések lehetőséget adnak e többletkiadások figyelembevételére, mivel a menekültek beáramlása és a terrorfenyegetettség olyan rendkívüli eseménynek számít, amely jelentős hatást gyakorol az osztrák államháztartásra, és a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérés engedélyezése nem veszélyeztetné a fenntarthatóságot. Ennek megfelelően, a menekültekkel kapcsolatos többletkiadásokat figyelembe véve csökkentették a középtávú költségvetési célhoz előírt 2017. évi kiigazítás mértékét.

                  (8)

                  A 2017. július 11-i tanácsi ajánlás szerint Ausztriának biztosítania kell, hogy a középtávú költségvetési céltól való eltérés 2018-ban a rendkívüli menekültbeáramlás és a biztonsági vonatkozású intézkedések költségvetési hatásához kapcsolódó engedményre korlátozódjon. Ennek alapján a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2018-ban legfeljebb 3,3 % lehet, ami azt jelenti, hogy a strukturális egyenlegnek a GDP 0,2 %-ának megfelelő mértékű romlása megengedett. A jóváhagyott engedményeket figyelembe véve a Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése az előírt mértéktől való valamelyes eltérés kockázatát mutatja 2018 tekintetében, illetve a 2017. és a 2018. évet együtt vizsgálva.

                  (9)

                  A rendkívüli eseményekhez kapcsolódó, átmeneti eltérést megalapozó engedményt is figyelembe véve 2019-ben Ausztriának teljesítenie kell a középtávú költségvetési célját. Ennek megfelelően a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája legfeljebb 2,9 % lehet, ami azt jelenti, hogy a strukturális egyenleg a GDP 0,3 %-ának megfelelő mértékben javul. Változatlan szakpolitikát feltételezve a Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése szerint a 2018-as és a 2019-es összesített eltérés miatt fennáll a kockázata annak, hogy Ausztria 2019-ben jelentősen eltér az előírt követelménytől. Ugyanakkor az előrejelzés szerint 2019-ben Ausztria a GDP 0,1 %-ának megfelelő mértékű távolságra lesz a középtávú költségvetési céljától. Emellett Ausztria várhatóan 2018-ban és 2019-ben is meg fog felelni az adósságszabálynak. Összességében a Tanács úgy véli, hogy Ausztriának készen kell állnia arra, hogy 2018-ban további intézkedéseket hozzon a megfelelés érdekében, valamint, hogy 2019-ben meghozza a szükséges intézkedéseket a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés biztosítása érdekében.

                  (10)

                  Az idősödésről szóló 2018. évi jelentés szerint a nyugdíjak, az egészségügyi ellátás és a tartós ápolás-gondozás kiadásainak előre jelzett növekedése közép- és hosszú távon közepes kockázatot jelent a költségvetési fenntarthatóságára nézve. Ausztriában a nyugdíjakra fordított közkiadások mértéke meghaladja az uniós átlagot (2016-ban a GDP 13,8 %-a szemben a 11,2 %-os átlaggal) és ez a mérték 2070-re várhatóan tovább (a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben) növekszik (szemben a GDP -0,2 %-ának megfelelő átlaggal). A közelmúltban végrehajtott reformok sikeresen ösztönözték a későbbi nyugdíjba vonulást. Mindazonáltal, ha nem kerül sor a törvényes nyugdíjkorhatár emelésére, akkor a nyugdíjjogosultságoknak a munkával töltött hosszabb életszakasz alatti további felhalmozódása nem javítja a hosszú távú fenntarthatóságot. A nőkre vonatkozó 60 éves törvényes nyugdíjkorhatár a legalacsonyabbak között van az Unióban. A nők törvényes nyugdíjkorhatára csak fokozatosan, 2024-től kezdődően változik, és csak 2033-tól lesz összehangolva a férfiakra vonatkozó törvényes nyugdíjkorhatárral. Összességében elmondható, hogy a törvényes nyugdíjkorhatár emelése és a korai nyugdíjba vonulás korlátozása előmozdítaná a nyugdíjak fenntarthatóságát a népességelöregedés által jellemezhető demográfiai környezetben.

                  (11)

                  Az egészségügyi közkiadások mértéke meghaladja az uniós átlagot (2016-ban a GDP 7 %-a szemben az átlag 6,8 %-kal) és várhatóan az uniós átlagot meghaladó (a GDP 1,3 %-ának megfelelő) mértékben fog nőni (szemben a GDP 0,9 %-ának megfelelő átlaggal), ami 2070-re az egészségügyi közkiadások mértékét a GDP 8,3 %-ára növelné. A tartós ápolás-gondozásra fordított kiadások az előrejelzések szerint 2070-re a GDP 1,9 %-áról 3,8 %-ára emelkednek. A kiadási plafon bevezetésével és a területi pénzügyi kiegyenlítésről szóló 2017. évi törvénnyel, továbbá az alapellátás megerősítésére, valamint a kórházi ágazatra való támaszkodás csökkentésére irányuló reformmal megkezdődött a fenntarthatósági kérdés kezelése. Az egészségbiztosító kirendeltségeinek tartósan magas száma azt jelzi, hogy további megtakarításokat lehetne elérni az irányítás és az adminisztratív költségek terén. Emellett a közbeszerzések hatékonyságának növelése (pl. az uniós szintű pályáztatás, az ártól eltérő más odaítélési szempontok alkalmazása vagy a régiók tendereinek összevonása) révén javulna a minőség és a költséghatékonyság. A tartós ápolás-gondozás területén az olyan közelmúltbeli szakpolitikai intézkedések, mint például a tartós fekvőbeteg-ellátás finanszírozása céljából az érintett személyek magánvagyona igénybevételének megszüntetéséről hozott döntés, várhatóan növelni, és nem korlátozni fogja a kiadásokat.

                  (12)

                  A feladatorientált finanszírozás bevezetése, a kormányzati szintek közötti transzferek elosztásának egyszerűsítése és a szövetségi tartományokhoz rendelt saját bevételi forrás révén a területi pénzügyi kiegyenlítésről szóló 2017. évi törvény hozzájárult a különböző kormányzati szintek közötti költségvetési kapcsolatok észszerűsítéséhez. A reformtörekvések ellenére azonban a költségvetési keret továbbra is átláthatatlan, és változatlanul jelentős egyensúlytalanságok vannak a kiadási és a bevételteremtési feladatkörök között, ami nem igazán ösztönzi a hatékonyság növelését a szubnacionális szinteken.

                  (13)

                  A 2016. évi adóreform ellenére a munka adóterhe továbbra is magas és idővel fokozatosan emelkedni fog, ha az adósávokat nem indexálják az inflációhoz. A magasabb keresetűek relatíve jobban jártak a reformmal, mint az alacsonyabb keresetűek, és az alacsony keresetűek adóterhe továbbra is magas. Az adóreform másrészt kedvezőbb volt a férfiak, mint a nők számára. A növekedés szempontjából kevésbé káros bevételi forrásokat – például a rendszeres ingatlanadókat – nem használják ki kellő mértékben, főként a nagyrészt elavult adóbázis miatt. Ausztriában alacsonyak a rendszeres ingatlanadókból származó bevételek, összegük a GDP 0,2 %-ának megfelelő mértékű, míg az uniós átlag a GDP 1,6 %-a. Az adótehernek a munkáról a növekedés szempontjából kevésbé káros bevételi források felé történő átterelése segíthet e probléma megoldásában.

                  (14)

                  A munkaerőpiac jól teljesít, ugyanakkor egyes csoportok (például a nők és a migráns háttérrel rendelkezők) számára továbbra is kihívásokat tartogat. Bár a nők foglalkoztatottsági rátája összességében magas, a teljes munkaidős foglalkoztatás tekintetében a munkaerőpiaci eredmények változatlanul meglehetősen gyengék. A nők (20–64 éves korcsoport) részmunkaidős foglalkoztatásának aránya – 2017-ben 47,9 % – továbbra is az egyik legmagasabb az Unióban (az uniós átlag 31,1 %). A formális gyermekgondozási struktúrákhoz való hozzáférést érintő problémák – melyek különösen a városi területeken kívül eső térségeket érintik – hozzájárulnak ehhez a jelenséghez. A részmunkaidős foglalkoztatásban részt vevő nők magas aránya – amely nagyrészt abból fakad, hogy a nők látnak el olyan fontos, fizetéssel nem járó feladatokat, mint a gyermekgondozás vagy a rokonok ellátása – és az alacsonyabb órabérek miatt a nemek közötti bérkülönbség tartósan magas. Ez utóbbi közvetlen hatást gyakorol a nők által szerezhető nyugdíjjogosultságokra, ami pedig jelentős egyenlőtlenségeket eredményez a nemek között a nyugdíjak terén.

                  (15)

                  A hátrányos helyzetű diákok tanulási eredményei nem javultak. Továbbra is jelentős eltérés van a migráns hátterű és a nem migráns hátterű diákok teljesítménye között. Egy 2016-ban elvégzett országos felmérés megerősítette, hogy német nyelvből a 8. osztályos tanulók körülbelül egynegyede nem vagy csak részben teljesíti az oktatási normákat. Egy közelmúltbeli nemzetközi felmérés szintén megerősítette, hogy az alacsonyabb társadalmi-gazdasági vagy migráns háttérrel rendelkezők esetében egyre nagyobb a lemaradás az olvasási készség terén. A Nemzetközi tanulói teljesítménymérés (PISA) 2012-es és 2015-ös eredményeit összevetve megállapítható, hogy a gyengén teljesítők aránya mindhárom vizsgált területen, azaz a matematika, az olvasás és a természettudományok terén is nőtt. Az osztrák születésű tanulók teljesítménye majdnem három évnyi iskolai oktatásnak megfelelő mértékben felülmúlja az első generációs migránsokét.

                  (16)

                  Jóllehet Ausztriában magas a termelékenység, a termelékenység növekedése az Ausztria által az elmúlt években tett jelentős erőfeszítések, például a kutatásba és fejlesztésbe való beruházás és a start-up vállalkozások működési környezetének javítása ellenére is csak visszafogott volt. A termelékenységnövekedést támogató többi mozgatórugó a vállalkozások digitális átalakulásához, a vállalatok növekedéséhez és a szolgáltatási szektorban zajló versenyhez kapcsolódik. Ausztriában jelentős hozzáférési korlátok és korlátozó szabályok érvényesülnek az üzleti szolgáltatások és a szabályozott szakmák gyakorlása tekintetében. Ide tartoznak a részesedésekre vonatkozó egyes előírások, a fenntartott tevékenységek kiterjedt köre és az interdiszciplináris korlátozások. A terhek csökkentésére irányuló további erőfeszítések és a kereskedelmi engedélyekről szóló osztrák szabályozás (Gewerbeordnung) tervezett értékelése fontos eszközök e kérdés kezelésében.

                  (17)

                  A szolgáltatási szektorban a verseny fokozása előmozdítaná a digitális technológiák és üzleti modellek terjesztése tekintetében – különösen a mikro-, kis- és középvállalkozások körében – Ausztriában jelentkező kihívások kezelését. E vállalkozások digitalizálása különösen fontos Ausztriában, mivel ezek alkotják az osztrák gazdaság gerincét. Kulcsfontosságúak az olyan kezdeményezések, mint a „KMU Digital” és az „AT:net”, csakúgy, mint a digitális ütemterv (Digital Roadmap Austria) végrehajtása. Kihívást jelent továbbá a vállalkozások, és különösen a rendkívül innovatív vállalkozások bővítése. A vállalkozások későbbi szakaszbeli – például kockázati tőke formájában történő – finanszírozása és a nyilvános tőkepiacokhoz való hozzáférés szűk keresztmetszetet jelentenek. A gyorsan növekvő vállalkozások alapvető fontosságúak az új technológiák és üzleti modellek – ideértve a digitális technológiákat is – terjesztésében, és így a termelékenység növelésében.

                  (18)

                  A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte az osztrák gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot, a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Ausztriának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Ausztria fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy milyen mértékben felelnek meg az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

                  (19)

                  Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és véleményét (5) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

            AJÁNLJA, hogy Ausztria 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

                  1.

                  A rendkívüli események miatt engedélyezett átmeneti eltérés engedményét is figyelembe véve teljesítse a középtávú költségvetési célt 2019-ben. Biztosítsa az egészségügy, a tartós ápolás-gondozás és a nyugdíjrendszerek fenntarthatóságát, többek között a törvényes nyugdíjkorhatár emelése és a korai nyugdíjba vonulás korlátozása útján. Tegye hatékonyabbá a közszolgáltatásokat, többek között a finanszírozási és kiadási feladatkörök összehangolása révén.

                  2.

                  Az adótehernek a növekedés szempontjából kevésbé káros bevételi forrásokra való áthelyezésével csökkentse az adóéket, különösen az alacsony keresetűek tekintetében. Javítsa a nők munkaerőpiaci eredményeit. Javítsa a hátrányos helyzetű fiatalok és a migráns háttérrel rendelkezők alapkészségeit. A vállalkozások digitalizálásának és a vállalatok növekedésének ösztönzése, valamint a szolgáltatási szektor szabályozási akadályainak csökkentése révén támogassa a termelékenység növelését.

         Kelt Brüsszelben, 2018. július 13-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            H. LÖGER

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  HL C 179., 2018.5.25., 1. o.

         (3)  HL C 261., 2017.8.9., 1. o.

         (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

         (5)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2018. július 13.) Szlovénia 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Szlovénia 2018. évi stabilitási programját

text:
               10.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 320/103

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2018. július 13.)
      Szlovénia 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Szlovénia 2018. évi stabilitási programját
      (2018/C 320/23)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
      tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
      tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
      tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács a 2018. március 22-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Szlovéniát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács a 2018. március 22-i ülésén jóváhagyott. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás).

                  (2)

                  Mivel Szlovénia pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Szlovéniának gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet különösen az alábbi 1. ajánlás tükröz.

                  (3)

                  A Szlovéniára vonatkozó 2018. évi országjelentést 2018. március 7-én tették közzé. A Bizottság az országjelentésben értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások (4) és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében Szlovénia által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, melynek eredményeit szintén 2018. március 7-én tették közzé. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Szlovéniában nem áll fenn makrogazdasági egyensúlyhiány.

                  (4)

                  Szlovénia 2018. április 13-án benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját, 2018. április 26-án pedig 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

                  (5)

                  Az európai strukturális és beruházási alapok 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

                  (6)

                  Szlovénia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az átmeneti adósságszabály hatálya alá tartozik. A 2018. évi stabilitási programot ügyvivő kormány nyújtotta be, és a program a változatlan politika feltételezésén alapul. Ennek megfelelően a kormány azzal számol, hogy a GDP-arányos államháztartási többlet 2018-ban 0,4 %-ra nő, majd 2021-re a GDP 0,9 %-ának megfelelő szintet fog elérni. Változatlan politikát feltételezve a középtávú költségvetési cél – a GDP 0,25 %-ának megfelelő többlet – várhatóan nem valósul meg 2021-re. A 2018. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság-ráta 2018-ban várhatóan 69,3 %-ra esik vissza, majd tovább csökken, és 2021-ben 58,3 %-os értéket fog mutatni. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott.

                  (7)

                  A Tanács 2017. július 11-i ajánlásai szerint Szlovéniának biztosítania kell, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások (6) nominális növekedési rátája 2018-ban ne haladja meg a 0,6 %-ot, ami a GDP 1,0 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Tanács ugyanakkor megállapította, hogy a 2018. évi költségvetésiterv-javaslat értékelése és ezt követően a 2018. évi költségvetési eredmények értékelése során megfelelően figyelembe kell venni egy olyan költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozó célt, amely hozzájárul mind a folyamatban lévő gazdaságélénkülés megerősítéséhez, mind pedig az államháztartás fenntarthatóságának biztosításához. A Bizottság – miután a Szlovénia 2018. évi költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményének keretében az ország fenntarthatósággal kapcsolatos kihívásainak megfelelő figyelembevétele mellett értékelte a szlovén gazdasági fellendülés erejét – arra a következtetésre jutott, hogy 2018-ra a GDP legalább 0,6 %-ának megfelelő strukturális kiigazítást kell elérni, egy éven belül minden további eltérés nélkül. Ennek megfelelően a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája nem haladhatja meg az 1,5 %-ot. Ezt az átfogó értékelésben figyelembe véve, a Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján 2018-ban fennáll a középtávú költségvetési célhoz vezető ajánlott kiigazítási pályától való jelentős eltérés kockázata.

                  (8)

                  2019-ben, tekintettel Szlovénia 60 % feletti GDP-arányos államadósság-rátájára és a GDP 4,1 %-át kitevő előre vetített pozitív kibocsátási résre, a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája nem haladhatja meg a 2,2 %-ot, összhangban a Stabilitási és Növekedési Paktum keretében közösen elfogadott, a követelményekre vonatkozó kiigazítási mátrixból eredő, a GDP 1,0 %-ának megfelelő strukturális kiigazítással. Ugyanakkor azzal, hogy 2019-ben 2 %-os infláció várható, az alulfoglalkoztatottság magasabb a válság előtti szintnél, illetve hogy a válság éveiben tapasztalt markáns visszaesést követően megkezdődött a beruházások élénkülése, határozott jelek utalnak arra, hogy alábecsülik a gazdaság kihasználatlan kapacitásait. Emellett a megbízhatóságvizsgáló eszköz is azt jelzi, hogy a kibocsátási rés közösen megállapított módszertan szerinti becslését jelentős bizonytalanság övezi. Mindezek alapján a nettó elsődleges államháztartási kiadások legfeljebb 3,1 %-os emelkedésének megfelelő, a GDP 0,65 %-át kitevő éves strukturális kiigazítás tűnik megfelelőnek. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a veszélye, hogy az ország 2019-ben, valamint a 2018-as és a 2019-es évet együtt nézve jelentősen el fog térni ettől a követelménytől. Az előrejelzés szerint Szlovénia 2018-ban megfelel az átmeneti adósságszabálynak, 2019-ben pedig meg fog felelni az adósságszabálynak. A Tanács összességében úgy véli, hogy 2018-tól kezdődően meg kell hozni a szükséges intézkedéseket a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés biztosítása érdekében.

                  (9)

                  A kormány ismertette az egészségügyi rendszer átalakítására irányuló javaslatait. A reform központi elemének, valamint az egészségügyi rendszer hosszú távú finanszírozása biztosítékának számító, egészségügyi ellátásról és egészségbiztosításról szóló törvénytervezetet egyeztetés céljából 2017 decemberében a gazdasági és szociális tanács elé terjesztették, de a törvénytervezetet a választások előtt már nem fogadták el, aminek következtében a jövőbeli elfogadását bizonytalanság övezi. Folyamatban van a tartós ápolásról-gondozásról szóló törvénytervezet kidolgozása, amelynek jóvoltából a tartós ápolás-gondozás a társadalombiztosítás intézményének többi rendszerét (egészségügyi ellátás, szociális ellátás és nyugdíjbiztosítás) kiegészítve a szociális biztonság új pillérévé válhat. Továbbra is bizonytalanság övezi, hogy Szlovénia a jövőben milyen módon fogja javítani az ellátás költséghatékonyságát, minőségét, illetve az ellátáshoz való hozzáférést. 2017-ben elfogadásra kerültek a gyakorló orvosokról szóló törvényt, az egészségügyi szolgáltatásokról szóló törvényt, a betegek jogairól szóló törvényt, valamint a közegészségügyi intézmények pénzügyi stabilitását biztosító intervenciós intézkedések megállapításáról szóló törvényt módosító javaslatok, amelyeket a hozzáférés és a minőségi ellátás biztosítása érdekében immár végre kell hajtani. Szlovénia megtette az első lépéseket a nemzeti egészségügyi ellátásra vonatkozó, a 2016 és 2025 közötti időszakra szóló terv végrehajtása terén. Fokozatosan bevezetésre kerül a családorvosi járóbeteg-ellátást nyújtó klinikák intézménye, a tervek szerint 2020-ra létrejön az egészségügyi technológiaértékelés rendszere, a nyomon követést pedig országszerte e-egészségügyi megoldások fogják segíteni. Ezenkívül az egészségügy terén lebonyolított közbeszerzések megfelelőbb koordinációjával járó előnyök jóvoltából a közbeszerzések várhatóan költséghatékonyabbá válnak.

                  (10)

                  2017 júliusában a gazdasági és szociális tanács egyhangúlag elfogadta a „Kiindulási pontok a Szlovén Köztársaság nyugdíj- és rokkantbiztosítási rendszerének korszerűsítéséhez” című dokumentumot. A dokumentum több intézkedést is felvázol arra vonatkozóan, hogy miként érhetők el megfelelő nyugdíjak, illetve alakítható ki egy fenntartható és átlátható nyugdíjrendszer. Továbbra sincs azonban konkrét cselekvési terv a szóban forgó intézkedések elfogadásához, és bár a szociális partnerek és a kormány között megegyezés született a reform 2020-ig történő elfogadásáról, a reform bevezetési időszakának meghatározása még várat magára. A következő kihívások várnak még megoldásra: a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságának és megfelelőségének biztosítása a törvényben előírt nyugdíjkorhatár kiigazítása, valamint a későbbi nyugdíjba vonulás előmozdítása révén; a kiegészítő nyugdíjkonstrukciók körének kiterjesztése; a szakmai életpálya irányváltásainak megfelelő kezelése, valamint az időskori szegénység kockázatának csökkentése.

                  (11)

                  A gazdasági növekedés folytatódott, a munkaerőpiaci és a szociális tendenciák pedig tovább javultak. A szegénység vagy társadalmi kirekesztődés kockázatának kitett személyek aránya csökkent, de a mutató az idősek és mindenekelőtt a nők esetében változatlanul meghaladja az uniós átlagot. Folytatódott a foglalkoztatás bővülése, a munkanélküliség pedig tovább csökkent. Ugyanakkor a szakképzést igénylő foglalkozások közül több esetében is a munkaerőhiány jelei mutatkoznak. A tartós munkanélküliség változatlanul meghaladja a válság előtti szintet, és a munkanélküliségen belüli részaránya még mindig megközelíti az 50 %-ot. Különösen az idősebb munkavállalók helyzete problémás továbbra is, hiszen aktivitási és foglalkoztatási rátáik uniós összehasonlításban változatlanul a legalacsonyabbak közé tartoznak. Szlovéniában gyors ütemű a társadalom elöregedése, ami egyúttal azt is jelenti, hogy egyre csökken a munkaképes korú népesség és a munkaerő-kínálat. E tendenciára reagálva a kormány kidolgozta a „Tevékeny időskor stratégiáját”, de konkrét cselekvési tervek továbbra sincsenek.

                  (12)

                  A népesség elöregedése rávilágít arra, hogy növelni kell a felnőttképzésben való részvételt, amely egyébiránt 2010 óta csökken; az alacsony iskolai végzettségű, illetve az idősebb munkavállalók különösen alacsony arányban vesznek részt a felnőttképzésben. Az egész életen át tartó tanulással együtt járó készségfejlesztés javítaná az elhelyezkedési esélyeket, különösképpen az alacsony iskolai végzettségű, illetve az idősebb munkavállalók számára. Az alacsony iskolai végzettségű munkavállalók foglalkoztatási rátája javult, de továbbra is elmarad a válság előtti szintektől és az uniós átlagtól. Az aktív munkaerőpiaci szakpolitikák értékelése arról tanúskodik, hogy a legtöbb program eredményes, de az e területre fordított kiadások mértéke, csakúgy mint a munkanélküliek programrészvételi aránya továbbra is alacsony. Jóllehet a 2013. évi munkaerőpiaci reform egyértelműen hozzájárult egyes kiszolgáltatott csoportok foglalkoztatásba való belépéséhez, az ideiglenes foglalkoztatás változatlanul problematikus.

                  (13)

                  Szlovénia intézkedéseket hozott az országban működő cégek finanszírozási lehetőségeinek javítására, valamint a banki hitelek alternatívájaként szolgáló eszközök biztosítására. A banki hitelektől való függőség ezzel együtt továbbra is nehézséget jelent a finanszírozás szempontjából, különösen a kis- és középvállalkozások esetében, amelyek növekedésének változatlanul gátat szab a forráshoz jutás problémája. A jelenlegi intézkedések egyelőre – különösen ami az innovatív cégeket illeti – nem járultak hozzá a finanszírozás javulásához. Szlovéniában alacsony a nagy növekedési potenciállal rendelkező vállalkozások száma, és e cégek növekedését nem támogatják kellő mértékben. A kockázati tőke – a sajáttőke-bevonás egyik formájaként – növekszik, de igen alacsony szintről. Az innovatív vállalkozások számára segítséget jelentene továbbá a hatékonyabb közszférabeli kutatás is, amely jelenleg akadályokba ütközik egyfelől a teljesítményalapú finanszírozás hiánya, másfelől pedig amiatt, hogy kihívást jelent a hazai és külföldi tehetségek ágazatba vonzása. A magánberuházások szintje Szlovéniában még mindig viszonylag alacsony a hasonló országokéhoz képest, ami a beruházások keretfeltételeinek további javítása érdekében célirányos intézkedéseket tesz szükségessé, különösképpen a komoly termelékenységnövelési potenciállal rendelkező területeken.

                  (14)

                  A még mindig jelentős mértékű szabályozási és adminisztratív terhek visszatartó erővel hatnak az üzleti tevékenységekre. Szlovéniában a bürokrácia számít az üzleti tevékenységet hátráltató egyik legsúlyosabb problémának. Jóllehet ennek hátterében elsősorban a zavaros és bonyolult adóügyi eljárások állnak, a probléma nem csak e területre korlátozódik, hiszen a kereskedelmi ügyek esetében közel egy évet kell várni a bírósági meghallgatásra. Szlovénia kialakította az adminisztratív terhek csökkentését elősegítő eszközt, amelynek immár végrehajtását is megkezdte. A végrehajtás egy tekintélyes része még nem került megvalósításra.

                  (15)

                  Hasonló a helyzet a szolgáltatási ágazatok adott körét érintő korlátozó jellegű szabályozással is, amelynek kezelésével Szlovénia csak a közelmúltban kezdett el foglalkozni. Szlovénia reformok útján liberalizálta az építészekkel és az építőmérnökökkel szemben támasztott szakmai követelményeket, a Bizottság szolgálatai által feltárt többi probléma tekintetében azonban az ország nem tett előrelépést. A reformok a versenyképes szolgáltatási inputoktól függő szlovéniai feldolgozóipari vállalkozások számára is hozadékkal járnának.

                  (16)

                  A hatékony közbeszerzés alapvető fontosságú a szlovéniai egészségügyi szektoron belüli költségellenőrzés és minőség javításához. A központosított beszerzéseknek, illetve az összevont beszerzések egyéb formáinak – például a kórházak közös beszerzéseinek – a kiterjesztése elengedhetetlen ahhoz, hogy versenyképes árakon jó minőségű és innovatív termékek kerüljenek megrendelésre.

                  (17)

                  Szlovéniában problémát jelent, hogy a közbeszerzések nem hatékonyak. Az ajánlattevők közötti verseny aránylag gyenge, ahogy azt az egyes pályázati felhívásokra benyújtott ajánlatok alacsony száma és a hirdetmény közzététele nélküli tárgyalásos eljárások magas aránya is jelzi. Ez utóbbi az átláthatóságot is csökkenti. A közbeszerzésekben közreműködő szereplők professzionalizálódása szerény mértékű, és kevés biztosíték áll rendelkezésre a korrupciónak és az ajánlattevők összejátszásának a kiszűrésére. Kiemelendő, hogy a Nemzeti Felülvizsgálati Bizottság függetlensége korlátozott, ami a testülettagok kinevezési eljárására vezethető vissza. Miközben a hatóságok becslése szerint a gazdasági bűnözés és a korrupció az elmúlt években komoly károkat okozott, a korrupcióellenes reformok némelyike még mindig függőben van.

                  (18)

                  Szlovéniában az állam gazdasági szerepvállalása – különösképpen a pénzügyi szektorban – továbbra is jelentős. A korábban közzétett privatizációs tervek végrehajtása lassú ütemben valósult meg. A privatizáció folytatása hosszú távon megerősítené a vállalkozások életképességét és csökkentené az államháztartást fenyegető kockázatokat.

                  (19)

                  A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a szlovén gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot, a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Szlovéniának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Szlovénia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy milyen mértékben felelnek meg az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

                  (20)

                  A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és véleményét (7) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

            AJÁNLJA, hogy Szlovénia 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

                  1.

                  Biztosítsa, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2019-ben ne haladja meg a 3,1 %-ot, ami a GDP 0,65 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Fogadja el és hajtsa végre az egészségügyi ellátásról és egészségbiztosításról szóló törvényt, valamint a tartós ápolás-gondozás tervezett reformját. Biztosítsa a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságát és megfelelőségét, többek között a törvényben előírt nyugdíjkorhatár megemelésével és a korai nyugdíjba vonulás korlátozásával. Az egész életen át tartó tanulásra és az aktivizálásra irányuló intézkedések révén növelje az alacsony szakképzettségű és idősebb munkavállalók foglalkoztathatóságát.

                  2.

                  Alakítson ki alternatív forrásokat a gyorsan növekvő vállalkozások finanszírozásához. A termékpiaci szabályozás felülvizsgálatával és az adminisztratív terhek könnyítésével mérsékelje a piacra lépést gátló akadályokat. A közbeszerzések terén fokozza a versenyt, valamint növelje a professzionalizációt és a független felügyelet szerepét. A meglévő tervekkel összhangban hajtsa végre a privatizációt.

         Kelt Brüsszelben, 2018. július 13-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            H. LÖGER

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

         (3)  HL C 179., 2018.5.25., 1. o.

         (4)  HL C 261., 2017.8.9., 1. o.

         (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

         (6)  A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint a munkanélküli ellátásra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás meghatározása négyéves időszakra való simítással történt. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

         (7)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2018. július 13.) Spanyolország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Spanyolország 2018. évi stabilitási programját

text:
               10.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 320/33

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2018. július 13.)
      Spanyolország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Spanyolország 2018. évi stabilitási programját
      (2018/C 320/08)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
      tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
      tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
      tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács a 2018. március 22-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Spanyolországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács a 2018. március 22-i ülésén jóváhagyott. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás).

                  (2)

                  Mivel Spanyolország pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Spanyolországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1–3. ajánlás tükröz.

                  (3)

                  A Spanyolországra vonatkozó 2018. évi országjelentést 2018. március 7-én tették közzé. A Bizottság az országjelentésben értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások (4) és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében Spanyolország által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, amelynek eredményeit szintén 2018. március 7-én tették közzé. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Spanyolországban makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Változatlanul sebezhetőséget okoz és határokon átnyúló jelentőséggel bír az állami és a magánszektor nagymértékű külső és belső adósságállománya a magas munkanélküliség összefüggésében. A 2013 óta többletet mutató folyó fizetési mérlegnek köszönhetően a külső egyensúly helyreállítása jól halad, amelyet alátámasztanak a kereskedelmi teljesítmény javítását szolgáló strukturális intézkedések. A nettó külső kötelezettségállomány azonban így is számottevő. A magánszektor adósságállománya is csökken a kedvező növekedési feltételek mellett, de a hitelállomány-leépítéssel tovább kell haladni. A jól működő pénzügyi szektor elősegíti a gazdasági tevékenységet. A nominális GDP erőteljes növekedése ellenére az államadósság GDP-hez viszonyított aránya csupán lassú ütemben csökken. A munkanélküliségi ráta továbbra is jelentős mértékben esett vissza, de még mindig nagyon magas, és a nagy fokú munkaerőpiaci szegmentáció gátolja a munkatermelékenység gyorsabb növekedését. A 2012 és 2015 közötti erőteljes reformlendületet követően az ajánlások végrehajtása terén korlátozottabb előrelépés történt. A jelenlegi gazdasági helyzet lehetőséget biztosít arra, hogy a spanyol gazdaság ellenállóképességének növelése és a termelékenység növekedésének fokozása céljából az ország kezelje a függőben lévő reformszükségleteket.

                  (4)

                  Spanyolország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ágához tartozik. Spanyolország a 2018. évi stabilitási programja alapján – a Spanyolországnak a túlzott hiány helyzetének orvoslásához szükségesnek ítélt mértékű hiánycsökkentésre irányuló intézkedések meghozatalára való felszólításáról szóló, (EU) 2017/984 tanácsi határozatnak megfelelően – 2018-ra tervezi kiigazítani a túlzott hiányt (5). Az államháztartási egyenleg a tervek szerint tovább javul, és 2021-re a GDP 0,1 %-át kitevő többletet fog elérni. A 2018. évi stabilitási program tartalmazza a parlamentnek 2018. április 3-án benyújtott költségvetési tervezetben foglalt valamennyi intézkedést, valamint a 2018. április végén bejelentett kiegészítő intézkedéseket. A strukturális költségvetési egyensúlyként meghatározott középtávú költségvetési célt a 2018. évi stabilitási program időhorizontján belül nem tervezik elérni. A 2018. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság 2018-ban várhatóan 97,0 %-ra, 2019-ben 95,2 %-ra, majd 2021-ben 89,1 %-ra csökken. A 2018. évi stabilitási program makrogazdasági feltételezései megalapozottak. Összességében az államháztartási hiányra vonatkozó célok tervezett elérése továbbra is az erős gazdasági kilátásokra és a nominális GDP-nél kisebb mértékben növekvő kormányzati kiadásokra támaszkodik. A költségvetési célok elérését fenyegető kockázatok a bevételeknek a Bizottság 2018. tavaszi előrejelzéséhez képest erőteljesebb növekedéséhez és a kiadások nagyobb mértékű visszafogásához, valamint további függő kötelezettségek lehetséges megjelenéséhez kapcsolódnak.

                  (5)

                  A Tanács az (EU) 2017/984 határozatában felszólította Spanyolországot, hogy 2018-ra szüntesse meg a túlzott hiányt, és mindenekelőtt biztosítsa, hogy a költségvetési hiány 2016-ban a GDP 4,6 %-ára, 2017-ben a GDP 3,1 %-ára, 2018-ban pedig a GDP 2,2 %-ára csökkenjen. A Tanács megítélése szerint az államháztartási egyenleg említett javulása összhangban állt a Bizottság 2016. tavaszi aktualizált előrejelzésével, amely szerint a strukturális egyenleg 2016-ban GDP-arányosan 0,4 %-kal romlik, 2017-ben és 2018-ban pedig egyaránt 0,5 %-kal javul. Spanyolország az (EU) 2017/984 tanácsi határozatban foglalt előírásoknak megfelelően 2017-ben a GDP 3,1 %-ának megfelelő államháztartási hiányt ért el. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése szerint az államháztartási hiány 2018-ban a GDP 2,6 %-ára csökken, ami a GDP 0,4 %-ával meghaladja a 2018. évi stabilitási programban szereplő és a Tanács által meghatározott államháztartási hiánycélt. A 2018. évi stabilitási programhoz képest a Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése szerint a kormányzati bevételek kisebb mértékben emelkednek, és némileg magasabb kiadások keletkeznek. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése szerint a strukturális egyenleg a parlamentnek 2018. április 3-án benyújtott, 2018. évi költségvetési törvénytervezetben foglalt hiánynövelő intézkedések fényében 2018-ban várhatóan a GDP 0,3 %-ával romlik és 2019-ben csak kis mértékben fog javulni. Ezért a költségvetési kiigazítás 2018-ban, csakúgy mint a 2016 és 2018 közötti időszakra összesítve várhatóan nem lesz elégséges. Jóllehet a gazdasági expanzió támogatja a hiány csökkentését, ezt az előnyt nem használják fel az államháztartás strukturális megerősítésére. Ennek megfelelően Spanyolország 2018. évi aktualizált költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményében a Bizottság megállapítja, hogy a terv nagy vonalakban megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek, mivel a Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése szerint a túlzott hiány kiigazítása időben megtörténik, de expanzív.

                  (6)

                  2019 vonatkozásában, amennyiben megvalósul a túlzott hiány időben történő és tartós korrekciója, úgy Spanyolország a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az átmeneti adósságszabály hatálya alá tartozik majd. Tekintettel Spanyolország 60 % feletti GDP-arányos államadósság-rátájára és a GDP-arányosan 2,3 %-os előre vetített pozitív kibocsátási résre, a nettó elsődleges államháztartási kiadások (6) nominális növekedési rátájának legalább 0,3 %-kal kell csökkennie, összhangban a Stabilitási és Növekedési Paktum keretében közösen elfogadott kiigazítási követelménymátrix által előírt, a GDP 1,0 %-ának megfelelő strukturális kiigazítással. Ugyanakkor vannak arra utaló jelek, hogy a gazdaság kihasználatlan kapacitását alábecsülik. 2019-ben továbbra is Spanyolországban várható az egyik legmagasabb munkanélküliségi ráta az Unióban, amely – különösen a magánszektorban – visszafogja a bérnyomást, az infláció pedig várhatóan jóval 2 % alatt marad. Ez azt jelenti, hogy továbbra is megmarad a munkaerőpiaci pangás. Ezen túlmenően, még ha a kibocsátási rés valószerűségére vonatkozó bizottsági értékelés nem is tartja a közösen megállapított módszertanon alapuló, kibocsátási résre vonatkozó becsléseket valószínűtlennek, Spanyolország tekintetében a reális kibocsátási rés meglehetősen széles tartományát jelzi. Ennek alapján helyénvalónak tűnik a GDP 0,65 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazítás, amely a nettó elsődleges államháztartási kiadások 0,6 %-os maximális növekedési rátájának felel meg. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján változatlan szakpolitikai irányvonal esetén fennáll a kockázata annak, hogy 2019-ben jelentős lesz az eltérés az előírt költségvetési kiigazítási követelménytől. Ezenkívül Spanyolország 2019-ben várhatóan nem tesz eleget az átmeneti adósságszabály követelményeinek. Összességében a Tanács úgy véli, hogy Spanyolországnak készen kell állnia arra, hogy további intézkedéseket tegyen 2018-ban a megfelelés érdekében, valamint, hogy 2019-ben meg kell tennie a szükséges intézkedéseket a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés biztosítása érdekében. Az esetleges többletbevételeknek az adósságráta további csökkentése érdekében történő felhasználása prudens megközelítést tükrözne.

                  (7)

                  Emellett az (EU) 2017/984 határozatban a Tanács arra is felszólította Spanyolországot, hogy hozzon intézkedéseket költségvetési keretrendszerének javítására annak érdekében, hogy növelje a költségvetési céloktól való eltérések megelőzésére és korrekciójára szolgáló mechanizmusok automatizmusát, valamint erősítse meg a stabilitási törvény kiadási szabályának a költségvetési konszolidációhoz való hozzájárulását. A 2018. évi stabilitási program azonban nem számol be a hazai kiadási szabály megerősítésére irányuló tervekről. Olyan intézkedésekről sem tesz említést, amelyek törvényi úton fokoznák a korrekciós és prevenciós mechanizmusok automatizmusát. A Tanács arra is felszólította Spanyolországot, hogy tegyen intézkedéseket a közbeszerzési szakpolitikai keret javítása érdekében. Spanyolország 2017 novemberében haladást ért el a közbeszerzési szerződésekre vonatkozó új törvény elfogadása terén. Az új jogszabályok azonban csak akkor javíthatják a közbeszerzés hatékonyságát és átláthatóságát, ha azokat az új irányítási struktúra létrehozásával és a közbeszerzési eljárások ellenőrzési mechanizmusainak megerősítésével gyorsan és ambiciózusan hajtják végre valamennyi kormányzati szinten. Mindenekelőtt a közeljövőben elfogadásra kerülő nemzeti közbeszerzési stratégiának meg kell határoznia az új struktúrák keretében elvégzendő előzetes és utólagos ellenőrzéseket. 2017 júniusában a kormány megbízta a független költségvetési hatóságot, hogy egyes közszektorbeli támogatásokra vonatkozóan hajtsa végre a közkiadások felülvizsgálatát. A Bizottság nyomon követi a felülvizsgálat végrehajtását, amely várhatóan 2019 elejére készül el.

                  (8)

                  Spanyolország 2018. április 27-én benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

                  (9)

                  A 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

                  (10)

                  Spanyolországban továbbra is erőteljes ütemben nőtt a foglalkoztatás, amit a korábbi munkaerőpiaci reformok hatása és a bércsökkentés is alátámaszt. A munkanélküliségi ráta továbbra is csökken, azonban még mindig jelentős mértékben meghaladja az országban a válság előtt uralkodó szintet, és a legmagasabbak között van az Unióban. Ily módon számottevő a kiaknázatlan készségek mértéke, különösen a fiatal munkanélküliek körében. A több mint egy éve munkaviszonyban nem lévő munkanélküliek aránya csökken, de továbbra is ők teszik ki az összes munkanélküli 44,5 %-át. Spanyolország számos szakpolitikai kezdeményezést elfogadott, amelyek célja a tartósan munkanélküli személyek egyéni támogatásának kiterjesztése, valamint a fiatalok munkaerőpiacra való belépésének és foglalkoztathatóságának javítása, elsősorban az ifjúsági garancia kedvezményezettjei számának növelése révén. Ezen intézkedések hatékonysága a regionális állami foglalkoztatási és szociális szolgálatok azon, csak lassú ütemben javuló képességétől függ, hogy tudnak-e személyre szabott támogatást nyújtani az álláskeresőknek. Lehetőség van a munkáltatókkal való szorosabb együttműködésre is, mégpedig a foglalkoztatási szolgálatok által kezelt betöltendő álláshelyek arányának növelése, az álláskeresők eredményesebb profilalkotása, valamint a munkáltatók készségeinek és a munkaadók igényeinek jobb megfeleltetése révén. Mindemellett fenn kell tartani a foglalkoztatási és szociális szolgálatok közötti koordináció javítására irányuló erőfeszítéseket, amelyeknek köszönhetően 2017-ben sikerült némi haladást elérni.

                  (11)

                  A határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalók aránya a legmagasabbak között van az Unióban, és e munkavállalók többnyire a fiatalok és az alacsony képzettségűek köréből kerülnek ki. A határozott idejű szerződések gyakran rövid távra szólnak, és ritkán szolgálnak ugródeszkaként az állandó foglalkoztatás irányába. Széles körben – többek között a szezonális vagy ciklikus tevékenységeket kevésbé igénylő ágazatokban is – elterjedt használatuk hátráltathatja a termelékenység gyorsabb növekedését, és gyakran a szociális ellátásokra való alacsonyabb jogosultságokkal és a szegénység magasabb kockázatával párosul. Míg a határozatlan idejű munkaszerződések az elmúlt két évben a foglalkoztatás nettó növekedésének százalékos arányában növekedtek, további intézkedésekre van szükség a határozott idejű munkaszerződések határozatlan időre történő alakításának ösztönzéséhez. A munkaerő-felvétel ösztönzését szolgáló rendszer továbbra is töredezett, és nem célozza hatékonyan a határozatlan idejű munkaviszony népszerűsítését. Spanyolország tervet fogadott el annak érdekében, hogy csökkentse a közszférában a határozott idejű munkaszerződések alkalmazásának mértékét. E terv végrehajtása csak most kezdődik, és a 2019-re kitűzött 8 %-os cél eléréséhez fel kell gyorsulnia. A munkaügyi felügyelőségek nagyobb kapacitással és hatékonysággal küzdenek a határozott idejű munkaszerződésekkel való visszaélés ellen, aminek következtében egyre több határozott idejű munkaszerződést határozatlan idejűvé alakítottak át. Úgy tűnik azonban, hogy ez nem tántorítja el a munkáltatókat attól, hogy továbbra is széles körben használják a határozott idejű szerződéseket. A foglalkoztatás minőségének megvitatása céljából 2017 elején létrehozott háromoldalú kerekasztal még nem tett konkrét javaslatokat. A szociális partnereket az elmúlt időszakban jobban bevonták a szakpolitika kialakításába, de ez még tovább javítható.

                  (12)

                  A gazdasági növekedés és a munkahelyteremtés hozzájárul egyfelől ahhoz, hogy egyre kevesebben legyenek kitéve a szegénység és a társadalmi kirekesztődés kockázatának, de arányuk még így is az uniós átlag felett marad, másfelől pedig hozzájárul a jövedelmi egyenlőtlenségek csökkentéséhez. Az aktív keresők körében tapasztalt szegénység különösen az ideiglenes vagy részmunkaidős szerződéssel rendelkező tagokból álló háztartásokban jellemző. A gyermekek szegénységi rátája – bár csökkenő tendenciát mutat – továbbra is nagyon magas. A nyugdíjon kívüli szociális transzfereknek a szegénység csökkentésére gyakorolt hatása az uniós átlag alatt van és csökkenő tendenciát mutat. A garantált jövedelmi rendszereket az egyes régiók között a hozzáférés terén fennálló nagy különbségek jellemzik, valamint az, hogy a nemzeti rendszer több alrendszerre oszlik, amelyek az álláskeresők eltérő kategóriáit célozzák, és különböző közigazgatási szervek irányítása alatt állnak. Ennek következtében számos rászoruló nem részesül támogatásban. A nemzeti és regionális garantált jövedelmi rendszerek hatékonyságát értékelő közelmúltbeli tanulmányt követően még mindig nem került sor cselekvési terv elfogadására. Az egyetemes társadalombiztosítási kártya rendszerének elindítása átláthatóbbá teszi a szociális ellátásokat, és megkönnyíti a részvételt a kapcsolódó aktivizálási intézkedésekben, bár nem foglalkozik közvetlenül a meglévő rendszerek gyengeségeivel. A családi ellátások hatékonysága is alacsony, a lefedettség pedig egyenetlen. A spanyol nyugdíjrendszer fontos szerepet játszik az idős emberek életminőségének fenntartásában, és ily módon a fiatalabb generációkhoz viszonyítva esetükben jóval kisebb a szegénység kockázata. A jelenlegi nyugdíjak a bérekhez viszonyítva a legmagasabbak között vannak az Unióban. Az idősödésről szóló, a közeljövőben megjelenő 2018. évi jelentés és a nyugdíjak megfelelőségéről szóló jelentés (8) előrejelzései szerint a 2011. és 2013. évi reformok hosszú távon hozzájárultak a nyugdíjak fenntarthatóságának és viszonylagos megfelelőségének biztosításához. A nyugdíjak növekedése azonban, csakúgy, mint a 2018. évi költségvetési tervezet elfogadási folyamata során javasolt fenntarthatósági tényező elhalasztása, megkérdőjelezi az említett reformok iránti elkötelezettséget. Ugyanakkor nem kezelik a jövőbeli nyugdíjasok jövedelmének megfelelőségével kapcsolatos fő kihívást, ami elsősorban a magas munkanélküliségi rátához és a munkaerőpiac szegmentációjához kapcsolódik.

                  (13)

                  A spanyol cégek innovációs kapacitását jellemző gyengeségek kezelése javíthatná termelékenységüket. Az innovációs teljesítményt és a termelékenység növekedését gátolja a kutatásba és fejlesztésbe történő beruházások tartósan visszafogott szintje, ami miatt nem valószínű, hogy teljesíthető az Európa 2020 stratégia 2 %-os nemzeti kutatási és fejlesztési intenzitási célértéke. Ezt a tendenciát erősíti a kutatásra és fejlesztésre szánt állami költségvetés alacsony és csökkenő végrehajtási aránya. Bár a nemzeti kutatási és innovációs politika irányítását részben az új állami kutatási ügynökség racionalizálta, a szakpolitikák kialakítása, végrehajtása és értékelése terén zajló nemzeti-regionális koordináció továbbra is gyenge. A támogatási programok és szakpolitikák hatékonyságának szisztematikus értékelésére szolgáló értékelési kultúra kialakítása lehetővé tenné a szakpolitikák megismertetését és szinergiákat teremtene a kormányzati szintek között.

                  (14)

                  A spanyol vállalkozások korlátozott innovációs kapacitása a készségkereslet és -kínálat közötti összhang hiányával is magyarázható, amely negatívan befolyásolja a termelékenységnövekedés hosszú távú potenciálját. Spanyolországban a munka világában széles körben elterjedt az alul- és a túlképzettség problémája. Annak ellenére, hogy az elmúlt évtizedben jelentősen javult a helyzet, a korai iskolaelhagyók aránya jóval meghaladja az uniós átlagot. Az oktatási eredményekhez hasonlóan e téren is jelentős különbségek mutatkoznak a régiók között, ami befolyásolhatja az esélyegyenlőséget. Az ezen egyenlőtlenségek kezelésére irányuló célzott programok eddig csak korlátozott hatást értek el. Az oktatási rendszer mélyreható reformjára irányuló nemzeti szociális és politikai paktum még tárgyalási szakaszban van. Támogatni kell a tanárok szakmai fejlődését a határozott idejű munkaszerződések számának csökkentése és a képzésükhöz szükséges erőforrások növelése révén. Mindezzel párhuzamosan a felsőfokú végzettséggel rendelkezők különösen nehezen találnak megfelelő, stabil munkahelyeket a munkaerőpiacon. Az oktatás és az üzleti élet közötti szorosabb együttműködés elősegítheti a fiatal diplomások munkaerőpiacra való bejutását, miközben biztosítja a vállalkozások számára az innovációs kapacitásuk növeléséhez szükséges készségeket is. Ebben az összefüggésben az új nemzeti digitális stratégiára irányuló javaslat elismeri a digitális készségek javításának szükségességét. A kihívások az információs és kommunikációs technológiák terén jártas szakemberek alacsony számához, valamint az oktatási rendszer digitális készségek fejlesztésében játszott szerepének előmozdításához kapcsolódnak. A munkavállalók digitális készségek terén történő átképzése azt is lehetővé tenné, hogy a spanyol vállalkozások versenyképesek maradjanak az egyre inkább digitalizált gazdaságban.

                  (15)

                  Az üzleti környezetben tapasztalt szabályozási különbségek szintén szerepet játszanak a termelékenység korlátozott mértékű növekedésében. A jelenlegi körülmények között az üzleti környezetben tapasztalt szabályozási különbségek és korlátozások hozzájárulnak a magas árrések fenntartásához, a vállalatok és a munkavállalók földrajzi mobilitásának csökkentéséhez és a termelékenység növekedésének fékezéséhez. Az e kihívás megoldását célzó, a piac egységességéről szóló törvényt csak részben hajtották végre. Javítani kell a törvény regionális és helyi szintű végrehajtásának nyomon követését, és meg kell erősíteni az ágazati konferenciák szerepét. Az említett törvény bevezette azt az elvet, hogy bizonyos követelményeknek a terület egy részén való megfelelés lehetővé tenné a vállalkozások számára, hogy az egész területen működjenek. Az Alkotmánybíróság számos 2017-ben kihirdetett ítéletben kimondta, hogy ez az elv semmis abban az esetben, ha a gazdasági tevékenységhez való hozzáférésre vagy annak gyakorlására vonatkozó közös vagy egyenértékű minimumszabályok hiányoznak. Ezen ítéletek fényében a következetes közös vagy egyenértékű szabványok létrehozása a teljes területen hozzájárulhat a szóban forgó törvény célkitűzéseinek megvalósításához. Emellett a végrehajtás minden szakaszában javítani kell a kormányzat különböző szintjei közötti együttműködést, hogy hatékonyabban lehessen kezelni a széttagoltság vállalkozásokra gyakorolt káros hatásait. Fel kell gyorsítani a minőségi jogalkotással foglalkozó bizottság munkáját, amelyet azért hoztak létre, hogy a jogszabályokat összhangba hozzák a szolgáltatásokra vonatkozó uniós vívmányokkal. Az egyes szabályozott szakmákat, például az építőmérnököket és építészeket érintő korlátozásokra a 2017 januárjában elfogadott szolgáltatási csomag is rámutatott, és ezek kezelésére eddig nem hoztak konkrét intézkedéseket.

                  (16)

                  Általánosságban elmondható, hogy az intézmények minőségének javítása fokozhatja a spanyol gazdaság iránti bizalmat, és felerősítheti a termelékenység növekedésének fokozására elfogadott intézkedésekből származó előnyöket. Előrelépés történt a politikai pártok finanszírozásának átláthatósága, valamint a vagyonnyilatkozatok és az összeférhetetlenség közzététele terén. Az üzleti környezet hasznára váltak a korrupció elleni küzdelem terén elért eredmények is, bár ezen a területen továbbra is maradtak fenn aggályok. Az igazságszolgáltatási rendszer függetlenségének megítélése a polgárok és a vállalkozások körében is javult. Folyamatban vannak az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának további javítására irányuló erőfeszítések, és tovább kell vinni kell azokat. Bár e tág területen történt némi előrelépés, a kormányzat valamennyi szintjén továbbra is kihívást jelent az intézményekbe vetett bizalom erősítése.

                  (17)

                  A közlekedési, energia- és vízgazdálkodási infrastruktúra további fejlesztése előmozdítaná a területi kohéziót, a közös piacba való eredményesebb integrációt és a termelékenység növelését. A határokon átnyúló közlekedési és energiahálózatok, valamint a vízgazdálkodási infrastruktúra terén még nem valósult meg elegendő beruházás. Eredményesebben ki lehetne használni a személy- és teherszállítási vasúti infrastruktúrákat. A Spanyolországban, Portugáliában és Franciaországban meglévő különböző nyomtávok kritikus akadályt jelentenek a vasúti összeköttetés javítása szempontjából, bár a közelmúltban elkészültek a nemzetközileg elterjedt szabványos nyomtávot használó új szakaszok. Hiányosságok tapasztalhatók az Atlanti-óceán és a Földközi-tenger partvidékén található fő kikötők és a szárazföldi ipari területek közötti tehervasúti összeköttetések terén is. Az elégtelen összeköttetés akadályozza továbbá a szorosabb integrációt az Unió villamosenergia- és gázpiacain. További infrastrukturális beruházásokra van szükség a vízgazdálkodás javítása érdekében, például a szennyvízkezelés, a hálózatokban való szivárgás csökkentése és a vízellátás javítása érdekében. Ez környezeti, gazdasági és társadalmi előnyökkel járna Spanyolország számára.

                  (18)

                  A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a spanyol gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot, a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Spanyolországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Spanyolország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy milyen mértékben felelnek meg az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

                  (19)

                  Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és véleményét (9) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

                  (20)

                  A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi nemzeti reformprogramot és a 2018. évi stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi,

            AJÁNLJA, hogy Spanyolország 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

                  1.

                  Biztosítsa – többek között a költségvetési és közbeszerzési keretek valamennyi kormányzati szinten történő érvényesítését célzó intézkedések révén – a túlzotthiány-eljárás keretében az (EU) 2017/984 tanácsi határozattal kiadott felszólításnak való megfelelést. Ezt követően biztosítsa, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2019-ben ne haladja meg a 0,6 %-ot, ami a GDP 0,65 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A többletbevételeket használja fel az államháztartás adósságának csökkentésére.

                  2.

                  Biztosítsa, hogy a foglalkoztatási és szociális szolgálatok többek között a munkáltatókkal való jobb együttműködés révén képesek legyenek hatékony támogatást nyújtani az álláskeresők számára. Segítse elő a határozatlan idejű munkaszerződések irányába történő átmenetet. Javítsa a családtámogatást és növelje a garantált jövedelmi rendszerek hatékonyságát, mégpedig a lefedettségben mutatkozó különbségek problémájának kezelése, a nemzeti programok rendszerének egyszerűsítése és a regionális rendszerekhez való hozzáférés feltételei tekintetében fennálló eltérések csökkentése révén. Szorítsa vissza a korai iskolaelhagyást és az oktatási eredmények regionális eltéréseit, különösen a diákok és a tanárok célzottabb támogatása révén.

                  3.

                  Növelje a kutatásra és innovációra irányuló közberuházásokat, és rendszeresen végezze el az e területre vonatkozó támogatási politikák értékelését annak érdekében, hogy azok hatékonyan működjenek. Fokozza az oktatás és a vállalkozások közötti együttműködést a készségkereslet és -kínálat között fennálló összhanghiány csökkentése érdekében. Folytassa a piac egységességéről szóló törvény végrehajtását, mégpedig a közigazgatási szervek közötti együttműködés javítása, valamint annak biztosítása révén, hogy a gazdasági tevékenységekhez – különösen a szolgáltatások esetében – való hozzáférést és azok gyakorlását szabályozó előírások a kormányzás minden szintjén összhangban legyenek az említett törvény elveivel.

         Kelt Brüsszelben, 2018. július 13-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            H. LÖGER

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

         (3)  HL C 179., 2018.5.25., 1. o.

         (4)  HL C 261., 2017.8.9., 1. o.

         (5)  HL L 148., 2017.6.10., 38. o.

         (6)  A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint a munkanélküli ellátásokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás meghatározása négyéves időszakra való simítással történt. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

         (7)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

         (8)  Európai Bizottság (2018), A nyugdíjak megfelelőségéről szóló 2018. évi jelentés: az időskori jövedelmek jelenlegi és jövőbeli megfelelősége az EU-ban, I. kötet és II. kötet, a szociális védelemmel foglalkozó bizottság (SPC) és az Európai Bizottság (DG EMPL) által készített közös jelentés, az Európai Unió Kiadóhivatala, Luxembourg, 2018.

         (9)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács ajánlása (2018. július 13.) Szlovákia 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Szlovákia 2018. évi stabilitási programját

text:
               10.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 320/107

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2018. július 13.)
      Szlovákia 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Szlovákia 2018. évi stabilitási programját
      (2018/C 320/24)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
      tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
      tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
      tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács a 2018. március 22-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Szlovákiát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács a 2018. március 22-i ülésén jóváhagyott. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás).

                  (2)

                  Mivel Szlovákia pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Szlovákiának gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet különösen az alábbi 1. ajánlás tükröz.

                  (3)

                  A Szlovákiára vonatkozó 2018. évi országjelentést 2018. március 7-én tették közzé. A Bizottság az országjelentésben értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások (4) és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében Szlovákia által elért eredményeket.

                  (4)

                  Szlovákia 2018. április 25-én benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

                  (5)

                  Az európai strukturális és beruházási alapok 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

                  (6)

                  Szlovákia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2018. évi stabilitási programja értelmében a kormány arra törekszik, hogy 2018-ban 0,8 %-ra javítsa a GDP-arányos államháztartási hiányt, 2021-re pedig fokozatosan 0,0 %-os szintet érjen el. A középtávú költségvetési cél – a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány – várhatóan 2020-ra teljesül. A 2018. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság-ráta a 2018-as 49,3 %-os értékről 2021-re várhatóan 43,3 %-ra csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor a 2019-től kezdődő időszakra kitűzött hiánycélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek teljesen kidolgozva. A költségvetés magában foglal egy költségvetési tartalékoknak nevezett, nem meghatározott kiadási kategóriát, amely nem elhanyagolható hányadot képvisel (a GDP 0,7 %-a), és ad hoc műveletekhez használható fel, csökkentve ezáltal a költségvetés végrehajtásának kiszámíthatóságát.

                  (7)

                  A Tanács 2017. július 11-i ajánlásai szerint Szlovákiának biztosítania kell, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások (6) nominális növekedési rátája 2018-ban ne haladja meg a 2,9 %-ot, ami a GDP 0,5 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Tanács ugyanakkor megállapította, hogy a 2018. évi költségvetésiterv-javaslat értékelése és ezt követően a 2018. évi költségvetési eredmények értékelése során megfelelően figyelembe kell venni egy olyan költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozó célt, amely hozzájárul mind a folyamatban lévő gazdaságélénkülés megerősítéséhez, mind pedig az államháztartás fenntarthatóságának biztosításához. Miután a Bizottság értékelte a szlovákiai fellendülés erősségét, kellő figyelmet fordítva Szlovákia fenntarthatósági kihívásaira, e tekintetben további elemeket nem kell figyelembe venni. A Bizottság 2018. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2018-ban jelentős lesz az eltérés ettől az ajánlástól.

                  (8)

                  2019-ben, tekintettel a GDP 1,2 %-át kitevő, előre vetített szlovákiai kibocsátási résre, a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája nem haladhatja meg a 4,1 %-ot, összhangban a Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott követelménymátrix által előírt, a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális kiigazítással. Változatlan szakpolitikai irányvonalat feltételezve a 2018-as és a 2019-es összesített eltérés miatt fennáll a kockázata annak, hogy Szlovákia 2019-ben jelentősen eltér az előírt követelménytől. A Tanács összességében úgy véli, hogy 2018-tól meg kell tenni a szükséges intézkedéseket a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés biztosítása érdekében.

                  (9)

                  Szlovákia államháztartása hosszú távon továbbra is kockázatokkal szembesül. Az egészségügyi kiadások továbbra is kockázatot jelentenek az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága szempontjából, mivel a szlovákiai egészségügyi ellátás költséghatékonyságának növelése továbbra is kihívást jelent. Hosszú távon az egészségügyi közkiadások az előrejelzések szerint a GDP 1,2 százalékával nőnek, ami meghaladja a becsült uniós 0,9 százalékos átlagot. A nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatósága fokozatosan javult, főként a nyugdíjkorhatár automatikus növekedése miatt, ami hosszú távon csökkentette az elöregedéssel kapcsolatos kiadások előre jelzett növekedését.

                  (10)

                  Bár történtek lépések az egészségügyi rendszer költséghatékonyságának javítása érdekében, különösen a „pénzért értéket” kiadási felülvizsgálat révén, az erőforrások felhasználásának racionalizálásában továbbra is jelentős potenciál rejlik. A szolgáltatások racionalizálását, a jobb kórházi erőforrás-gazdálkodást és a hatékonyabb ellátási rendszert lehetővé tevő, széles körű egészségügyi reformterv tekintetében nem történt előrelépés. A kórházi szolgáltatások igénybevétele továbbra is magas, a krónikus betegségek esetében magas a kórházi ápolás aránya, a kórházakban uniós átlag feletti az elbocsátási arány, a kórházi ágyak kihasználtsági aránya pedig viszonylag alacsony. Miközben az alapellátási ágazat megerősítése enyhítheti a kórházakra nehezedő nagy terhet, a rendszer a háziorvosok hiánya miatt is szenved, amit tovább súlyosbít egyenlőtlen földrajzi eloszlásuk. A háziorvosi állomány korösszetétele szintén aggodalomra ad okot a jövőbeli ellátás tekintetében. Végül az egészségügyi rendszer költséghatékonyságának fokozására irányuló számos rendelkezés, mint például a diagnózishoz kapcsolódó csoportos fizetési rendszer teljes körű bevezetése, valamint az e-egészségügyi rendszer hatékony működőképessé tétele még mindig a fejlesztési szakaszban van. E rendelkezések tekintetében valószínűleg további késedelmek és végrehajtási kihívások fognak jelentkezni a jövőben.

                  (11)

                  A gyors gazdasági növekedés következtében a költségvetési bevételek növekednek, valamint folyamatban vannak az adózási fegyelem javítására és Szlovákia magas héabevétel-kiesésének csökkentésére irányuló erőfeszítések. Míg a kutatást és fejlesztést elősegítő fiskális ösztönzők növekedtek, az ingatlanadó továbbra is gyenge bevételi forrást jelent. A kiadások felülvizsgálatára irányuló gördülő program az állami kiadások valamennyi kulcsfontosságú területe tekintetében hatékony és szigorú eszköznek bizonyul az államháztartási kiadások költséghatékonyságának javítására.

                  (12)

                  A munkaerőpiac pozitív fejlődése folytatódik, amit a növekvő foglalkoztatás és a munkanélküliség minden eddiginél alacsonyabb szintje jellemez. Mindazonáltal a tartós munkanélküliség szintje továbbra is az egyik legmagasabb az Unióban, ami különösen a hátrányos helyzetű csoportokat, mint például az alacsony képzettségűeket, a fiatalokat és a marginalizált romákat érinti. A munkaerőpiaci feltételek javulása következtében a gazdaság egyes ágazataiban már megmutatkozott a szakképzett munkaerő hiánya. A munkaerőpiacon markáns regionális különbségek mutatkoznak, a magasabb munkanélküliség Kelet-Szlovákiában összpontosul, míg a munkaerőhiány az ország nyugati részére koncentrálódik. Szlovákia megkezdte a tartósan munkanélküli személyek integrációjára vonatkozó cselekvési tervének végrehajtását, amelyet az Európai Szociális Alap támogat. A terv mindenekelőtt személyre szabott szolgáltatásokat, szociális tanácsadást és új alapvető profilalkotási rendszert vezet be. A végrehajtás azonban még nem eredményezett jelentős strukturális javulást. Az állami foglalkoztatási szolgálatok ügyforgalma enyhítése tekintetében továbbra is hiányosságok mutatkoznak a magánpartnerekkel és a nem kormányzati szervezetekkel kialakított együttműködés terén, míg a személyre szabott tanácsadás korai szakaszban van. Emellett a tartósan munkanélküli személyek hozzávetőleges szegmentálása nem segíti elő az aktivizálási intézkedések érvényesítését. A képzési és átképzési programokat megerősítették, de azok még mindig elégtelenek, és továbbra is korlátozott a tartósan munkanélküliek és a hátrányos helyzetű csoportok megszólítása. Emellett a felnőttek tanulásban való részvétele még mindig nagyon alacsony és a hátrányos helyzetű csoportok számára a második esélyt nyújtó oktatás is kevéssé fejlett. A munkanélküli ellátásra való jogosultság feltételei szigorúak, a munkanélküli ellátás pedig rövid időtartamra szól. Ez alacsony lefedettséget eredményez a munkanélküli ellátásban részesülő, rövid távon munkanélküliek körében.

                  (13)

                  A nemek közötti foglalkoztatottsági különbség és a nemek közötti bérszakadék jóval meghaladja az uniós átlagot. A szülőképes korú nők alacsony foglalkoztatási rátája azt tükrözi, hogy a férfiak ritkán veszik igénybe a hosszú szülői szabadságot, a rugalmas munkaidő-beosztás kevéssé alkalmazott, és hogy a gyermekgondozási létesítmények kevésbé megfizethetők és hozzáférhetők. Különösen alacsony a gyermekgondozásban részt vevő, háromévesnél fiatalabb gyermekek száma.

                  (14)

                  Az oktatási rendszer nem járul hozzá kellőképpen Szlovákia társadalmi-gazdasági fejlődéséhez, és minden szinten alulfinanszírozott. Sürgető kihívást jelent az oktatási eredmények minősége, a romák inkluzív többségi oktatásban való részvétele, valamint a társadalmilag és gazdaságilag hátrányos helyzetű tanulók oktatásba és képzésbe történő hatékony integrációja. Az oktatási eredmények és az alapvető készségek szintje a nemzetközi szabványok szerint továbbra is gyenge, és nagyban függ a diákok társadalmi-gazdasági hátterétől. A korai iskolaelhagyók aránya alacsony, azonban növekszik, és a lemorzsolódás mértéke tekintetében jelentősek a regionális különbségek. Annak ellenére, hogy a tervek szerint a tanári fizetések 2020-ig évente 6 %-kal emelkednek, a tanári szakma még mindig nem vonzó, részben a korlátozott alapképzés és szakmai fejlődési lehetőségek miatt. A roma tanulók inkluzív többségi oktatásban való részvételének növelését célzó intézkedések végrehajtása rendkívül gyenge a nem megfelelő pénzügyi támogatás és felügyelet, valamint a tanárok interkulturális kérdésekkel kapcsolatos képzésének elégtelensége miatt.

                  (15)

                  A közigazgatásra továbbra is teherként nehezednek a gyenge minisztériumközi együttműködésből és a közszolgálat nem megfelelő politikai semlegességéből eredő hatékonysági problémák és szűk keresztmetszetek. A közszolgálati törvény végrehajtása, ha lassan is, de megkezdődött, mindazonáltal a humánerőforrás-gazdálkodás javítására gyakorolt hatása még nem látható. Az uniós források kezelése tekintetében az igazgatási kapacitás és hatékonyság továbbra is korlátozott, és továbbra is magas a – részben a politikai ciklushoz kapcsolódó – személyzeti fluktuáció. Erre azonban megoldást nyújt a miniszterelnök-helyettesi hivatal koordináló szerepének megerősítése, amely stabilizáló tényezőként hat a folytonosságra és az intézményi szakértelemre a végrehajtó szervezeteken belül.

                  (16)

                  Az európai strukturális és beruházási alapok kulcsszerepet játszanak Szlovákiában a versenyképesség, a növekedés és a foglalkoztatás javításával kapcsolatos fontos kihívások kezelésében. Szlovákia 2017-ben 26 millió EUR összegű kutatási és innovációs finanszírozást veszített el, főként a kiválasztási kritériumok alkalmazásának és az értékelők kiválasztásának problémái miatt, amit az elvégzett ellenőrzések is megerősítettek. Ha nem hoznak intézkedéseket a végrehajtás felgyorsítása érdekében, magas annak a kockázata, hogy a forrásallokáció egy másik része elvész. Míg a projektkiválasztási arány mára meghaladta a jelenlegi programozási időszakra előirányzott teljes összeg felét, a helyszíni végrehajtás eredményeként csak az allokáció 11 %-át fizették ki a kedvezményezetteknek.

                  (17)

                  A közigazgatás alacsony hatékonysága más ágazatokra is kiterjed, ideértve az energiaágazatot és a környezetvédelmet is. Az újrafeldolgozási arány nagyon alacsony és a levegő minősége továbbra is viszonylag gyenge. A fenntartható erdőgazdálkodás egyre nagyobb kihívást jelent. Az energiaágazatot a túlszabályozás sújtja, az energiapolitika pedig nem áll teljes mértékben összhangban az Unió éghajlat- és energiapolitikai célkitűzéseivel.

                  (18)

                  Szlovákia fontos lépéseket tett a jól működő közbeszerzési rendszer megvalósítása felé. Erőfeszítések történtek a minőségre vonatkozó odaítélési kritériumok bevezetésére. A közbeszerzési eljárások lefolytatásához szükséges kötelező elektronikus eszközöket 2018 októberétől kell alkalmazni. Az ország átfogó, bár nem optimális hatékonyságú előzetes ellenőrzéseket végzett az európai strukturális és beruházási alapokból finanszírozott valamennyi projekt tekintetében. Mindazonáltal a belső ellenőrzések, az átláthatóság, a digitalizálás, a professzionalizálás, valamint a stratégiai és környezeti szempontból fenntartható közbeszerzés területén még nem sikerült kielégítő teljesítményt elérni. Ez tükröződik Szlovákia versenyellenes gyakorlatokkal kapcsolatos pontszámaiban, amelyek némi javulás ellenére bizonyos mértékig az uniós átlag felett maradnak. Ráadásul még mindig csak korlátozott jelei vannak a korrupció elleni küzdelem iránti elkötelezettségnek. A vállalkozások több mint fele úgy érzékeli, hogy a nemzeti hatóságok által irányított közbeszerzések terén széles körű a korrupció.

                  (19)

                  A korrupció, az összetett adminisztratív eljárások, a túlzott és gyorsan változó üzleti szabályozás, valamint a számos szabályozó szerv irányításával kapcsolatos aggályok súlyosan befolyásolják Szlovákia üzleti környezetének minőségét. Míg Szlovákia néhány területen a nemzetközi összehasonlításban kissé háttérbe szorult, számos intézkedést azonosított az üzleti környezet minőségének javítására és a beruházások fellendítésére. Szlovákia megerősítette a szabályozás hatásvizsgálatára vonatkozó keretét is, amelynek használatát az elmúlt években kiterjesztette. Végezetül nemrégiben elfogadták a minőségi jogalkotásra vonatkozó, RIA 2020 (Regulatory Impact Assessment; szabályozási hatásvizsgálat) elnevezésű új stratégiát. Az üzleti szolgáltatások ágazatában továbbra is az uniós átlagnál szigorúbb korlátozások vannak érvényben az építészek, mérnökök, adótanácsadók, ügyvédek, szabadalmi ügynökök, ingatlanügynökök és idegenvezetők esetében. A Bizottság a 2017. január 10-i, a szakmai szolgáltatások szabályozására vonatkozó reformajánlásokra vonatkozó közleményében ajánlásokat fogalmazott meg a szabályozási akadályok megszüntetésével kapcsolatban. Szlovákia azonban nem számolt be előrelépésről a szóban forgó korlátozások megszüntetését illetően.

                  (20)

                  Összességében nem történt előrelépés a korrupció elleni küzdelem fokozása terén. A korrupcióérzékelés továbbra is magas, és az ilyen bűncselekményekre vonatkozó büntetőeljárások száma tovább csökkent. A korrupció megítélése tovább romlott egy oknyomozó újságíró meggyilkolása, valamint az általa feltárt magas szintű korrupciós ügyek széles köre miatt. A magas szintű büntetőügyek aránya rendkívül alacsony. A rendőrség és az ügyészi kar elszámoltathatóságának hiánya nem megoldott, és akadályozza a korrupció elleni küzdelmet és a kényes korrupciós ügyek kivizsgálását.

                  (21)

                  A hatékonyság bizonyos javulása ellenére továbbra is kihívást jelent Szlovákia számára az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának javítása, beleértve a függetlenséget is. Továbbra is aggályok merülnek fel a bírói kar függetlenségével kapcsolatban, beleértve a bírák kinevezési eljárásait a bírói kar valamennyi szintjén.

                  (22)

                  Bár az innováció fellendítése ösztönözheti a versenyképességet és elősegítheti a tudásalapú gazdaságra való átállást, Szlovákia innovációs kapacitása továbbra is mérsékelt, az üzleti kutatás és fejlesztés intenzitása pedig igen alacsony (2016-ban a GDP 0,40 %-a). Jóllehet Szlovákia csúcstechnológiát és közepesen fejlett technológiát előállító gyártási ágazata nagy méretű, az erőfölényben lévő multinacionális vállalatok eddig csak korlátozott érdeklődést mutattak a kutatási és fejlesztési tevékenységek végrehajtása terén, a házon belüli innovációs tevékenységet folytató kis- és középvállalkozások aránya pedig Szlovákiában 2016-ban (13,9 %) jóval alacsonyabb volt, mint az Unió egészében (28,8 %).

                  (23)

                  Az európai strukturális és beruházási alapok felhasználásának köszönhetően 2009 és 2015 között jelentősen nőttek a kutatási és innovációs célú állami beruházások. E beruházások teljes potenciálját a szlovák kutatási környezet hiányosságai miatt nem sikerült kiaknázni. Annak ellenére, hogy a miniszterelnök-helyettesi hivatal szerepe a kutatás, fejlesztés és innováció koordinációja vonatkozásában megerősödött, az e területen folytatott szakpolitika átfogó irányítása gyenge. A reformok rendszeres elhalasztását eredményezi a rendszer széttagoltsága és a gyenge irányítási keret, amely – a gyakran rosszul koordinált – számos minisztérium és végrehajtó ügynökség között oszlik meg. Csak lassan haladnak a tudástranszfer ösztönzésére, az ipari kutatási kapacitások megerősítésére, valamint a vállalkozások és a tudományos körök közötti együttműködés javítására irányuló intézkedések.

                  (24)

                  A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a szlovák gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot, a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Szlovákiának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Szlovákia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy milyen mértékben felelnek meg az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

                  (25)

                  Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és véleményét (7) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

            AJÁNLJA, hogy Szlovákia 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

                  1.

                  Biztosítsa, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2019-ben ne haladja meg a 4,1 %-ot, ami a GDP 0,5 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Hajtsa végre az egészségügyi rendszer költséghatékonyságának növelését célzó intézkedéseket és dolgozzon ki hatékonyabb egészségügyi munkaerő-stratégiát.

                  2.

                  Erősítse meg az aktivizálási és továbbképzési intézkedéseket, beleértve a minőségi képzést és a hátrányos helyzetű csoportoknak nyújtott személyre szabott szolgáltatásokat, különösen a tartósan munkanélküli személyekre vonatkozó cselekvési terv végrehajtása révén. Ösztönözze a nők foglalkoztatását, különösen a megfizethető, minőségi gyermekgondozás kiterjesztése révén. Javítsa az oktatás minőségét és inkluzív jellegét, többek között azáltal, hogy a gyermekkortól kezdve növeli a roma gyermekek részvételét a többségi oktatásban.

                  3.

                  Növelje a minőségre és az életciklus-költségre vonatkozó kritériumok alkalmazását a közbeszerzési műveletek során. Kezelje a korrupciót, többek között a meglévő jogszabályok végrehajtásának biztosítása, valamint a rendőrségi és ügyészi szintű elszámoltathatóság növelése révén. Javítsa az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságát, különösen a bírói kinevezési eljárások függetlenségének megőrzése révén. Csökkentse az állami kutatási rendszer széttagoltságát és ösztönözze az üzleti innovációt, többek között a kis- és középvállalkozások tekintetében.

         Kelt Brüsszelben, 2018. július 13-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            H. LÖGER

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

         (3)  HL C 179., 2018.5.25., 1. o.

         (4)  HL C 261., 2017.8.9., 1. o.

         (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

         (6)  A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint a munkanélküli ellátásra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás meghatározása négyéves időszakra való simítással történt. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

         (7)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.