title: Az Európai Parlament és a Tanács ajánlása ( 2009. június 18.) a szakoktatás és szakképzés európai minőségbiztosítási referenciakeretének létrehozásáról (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               8.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/1

      AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2009. június 18.)
   a szakoktatás és szakképzés európai minőségbiztosítási referenciakeretének létrehozásáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   2009/C 155/01
   AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen 149. cikke (4) bekezdésére és 150. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a Bizottság javaslatára,
   tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
   tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
   a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően (3),
   mivel:

               (1)

               A tudásalapú gazdaságba való átmenet (lisszaboni Európai Tanács, 2000.) a gyors gazdasági és társadalmi változásokra adott válaszként megkívánja a szakoktatási és szakképzési rendszerek modernizálását és folyamatos javítását, hogy képesek legyenek elősegíteni a foglalkoztathatóság és a társadalmi összetartozás növelését, illetve mindenki számára – így a hátrányos helyzetűek számára is – javítsák az egész életen át tartó tanuláshoz való hozzáférést.

               (2)

               Az Európai Tanács barcelonai ülése 2002-ben azt tűzte ki célul, hogy 2010-re Európa oktatási és képzési rendszerei világszerte minőségi referenciává váljanak.

               (3)

               A növekedésre és a foglalkoztatásra vonatkozó integrált lisszaboni iránymutatások (2005–2008) felhívják a tagállamokat, hogy a tudásalapú gazdaság és társadalom változó igényeire érzékeny, megfizethető és hozzáférhető egész életen át tartó tanulási rendszereket fejlesszenek ki. Munkaerő-piaci relevanciájuk javítása érdekében az oktatási és képzési rendszerek tekintetében adaptációra és kapacitásépítésre van szükség. Az oktatási és képzési politika keretében meghatározott céloknak ezért fokozottan ki kell egészíteniük a gazdasági és munkaerő-piaci politikát annak érdekében, hogy a társadalmi kohéziót össze lehessen kapcsolni a versenyképességgel.

               (4)

               A szakképzés terén folytatott megerősített európai együttműködés előmozdításáról szóló, 2002. december 19-i tanácsi állásfoglalást (4) („a koppenhágai folyamat”) követően, majd a Bizottság, a tagállamok, a szociális partnerek, az EGT-EFTA országok és a tagjelölt országok minőségbiztosítási prioritásra vonatkozó együttműködésének eredményeként kialakult a közös minőségbiztosítási keret („közös keret”), amely a különböző résztvevő országok addigi tapasztalatait és bevált gyakorlatait veszi figyelembe.

               (5)

               Az oktatás és képzés 2010 munkaprogramról szóló, az Európai Tanácshoz intézett 2004. évi közös tanácsi és bizottsági időközi jelentésnek (5) megfelelően a szakoktatás és szakképzés közös keretének (a koppenhágai nyilatkozat megvalósításának keretében) és a minőségbiztosítás közösen elfogadott normái, eljárásai és irányelvei kidolgozásának (6) (a bolognai folyamathoz kapcsolódva, és az oktatási és képzési rendszerekre vonatkozó célok munkaprogram részeként) Európa legkiemeltebb feladatai közé kell tartoznia.

               (6)

               Az Oktatási Tanács 2004 májusában (7) támogatásáról biztosította a közös kereten alapuló megközelítést, továbbá felkérte a tagállamokat és a Bizottságot, hogy saját hatáskörükben a többi érdekelt féllel együtt önkéntes alapon támogassák azt.

               (7)

               Az európai szakoktatási és szakképzési minőségbiztosítási hálózat (8) olyan európai platformot teremtett, amely lehetővé tette a 2004-es tanácsi következtetéseket és a helsinki közleményt követő megfelelő intézkedések meghozatalát, és megkönnyítette az országok közötti fenntartható együttműködést.

               (8)

               2006-ban a helsinki közlemény hangsúlyozta annak szükségességét, hogy a szakoktatás és a szakképzés minőségbiztosításáról szóló 2004. májusi tanácsi következtések értelmében, a közös keret alapelveire támaszkodva folytatni kell a kifejezetten a szakoktatásra és a szakképzésre irányuló közös európai eszközök kidolgozását és végrehajtását a minőségjavítás kultúrájának és az európai szakoktatási és szakképzési minőségbiztosítási hálózatban való szélesebb körű részvételnek az előmozdítása érdekében.

               (9)

               Ez az ajánlás létrehozza az európai minőségbiztosítási referenciakeretet („keret”), amely viszonyítási eszközként fogja segíteni a tagállamokat abban, hogy a közös keretre építő és azt továbbfejlesztő közös európai referenciák alapján szakoktatási és szakképzési rendszereik folyamatos javítását előmozdítsák és figyelemmel kísérjék. A keretnek hozzá kell járulnia a szakoktatás és szakképzés minőségének javulásához, valamint a szakoktatási és szakképzés-politikai fejlemények tagállamok közötti jobb átláthatóságához és összhangjához, ezáltal pedig elő kell segítenie a kölcsönös bizalmat, a munkavállalók és tanulók mobilitását és az egész életen át tartó tanulást.

               (10)

               A keretnek tartalmaznia kell egy minőségbiztosítási és javítási ciklust (tervezés, végrehajtás, értékelés és felülvizsgálat a szakoktatás és szakképzés terén), amelyet közös minőségi kritériumok, indikatív jellemzők és mutatók egészítenek ki. A belső és külső értékelési mechanizmusok kombinációját tartalmazó figyelemmel kísérési folyamatokat a tagállamoknak kell megfelelően meghatározniuk annak érdekében, hogy azonosítsák a rendszerek, folyamatok és eljárások erősségeit és a javítandó területeket. A hatékonyság bizonyításához a keretnek mérőeszközök használatát is tartalmaznia kell.

               (11)

               A keretet a szakoktatási és szakképzési rendszer szolgáltatói és képesítési szintjén egyaránt alkalmazni kell. A minőség rendszerszerű megközelítését tartalmazza, amely lefedi és kölcsönösen összekapcsolja a megfelelő szinteket és szereplőket. A keretnek a belső és külső értékelés, felülvizsgálat és javítási folyamatok – méréssel és minőségelemzéssel alátámasztott – kombinálása révén nagy hangsúlyt kell fektetnie a minőség figyelemmel kísérésére és javítására. A keretnek további fejlesztés alapjául kell szolgálnia, az európai, nemzeti, regionális és helyi szintek együttműködésével.

               (12)

               Mivel minden szinten konkrét eszközt jelent az értékelés és a minőségjavítás kultúrájának támogatásához, ez az ajánlás a hatékonyabb és igazságosabb politikák alapjaként hozzájárul a bizonyítékalapú szakpolitika és gyakorlat használatához, összhangban a Tanács és a tagállamok kormányai képviselőinek az oktatás és a képzés hatékonyságáról és méltányosságáról szóló 2006-os következtetéseivel (9).

               (13)

               Ez az ajánlás az összes érintett hálózatban – ideértve az európai minőségbiztosítási referenciakeret-hálózatot – keretet biztosít a legjobb gyakorlatok azonosítására, támogatására és megosztására úgy nemzeti, mint helyi és regionális szinten.

               (14)

               Ez az ajánlás figyelembe veszi az „oktatási és szakképzési minőségbiztosítás közös elveit”, amely az egész életen át tartó tanulás európai képesítési keretrendszerének („EKKR”) (10) létrehozásáról szóló 2008. április 23-i európai parlamenti és tanácsi ajánlás III. mellékletében található meg. A keretnek ezért támogatnia kell az EKKR végrehajtását, különös tekintettel a tanulási eredmények tanúsításának minőségére. Szintén támogatnia kell a többi európai eszköz végrehajtását is, mint például az európai szakoktatási és szakképzési kreditrendszerét, illetve a nem formális és informális tanulás azonosításának és hitelesítésének közös európai elveit.

               (15)

               Ez az ajánlás nem kötelező jellegéből következően megfelel a Szerződés 5. cikkében található szubszidiaritás elvének, mivel célja, hogy a mobilitást és az egész életen át tartó tanulást előmozdítsa, illetve a szakoktatás és szakképzés átláthatóságának növelése révén támogassa és kiegészítse a tagállamok intézkedéseit. Az ajánlást a nemzeti jogszabályokkal és gyakorlattal összhangban kell végrehajtani. Ez az ajánlás megfelel az említett cikkben említett arányosság elvének is, mivel nem váltja fel vagy határozza meg a nemzeti minőségbiztosítási rendszereket. A keret nem ír elő egy különös minőségbiztosítási rendszert vagy megközelítést, hanem olyan közös elveket, minőségi kritériumokat, indikatív jellemzőket és mutatókat állapít meg, amelyek a meglévő szakoktatási és szakképzési rendszerek és szolgáltatások értékelését és javítását segíthetik.

               (16)

               A II. mellékletben javasolt referenciamutatók célja, hogy a nemzeti jogszabályokkal és gyakorlattal összhangban támogassák a szakoktatási és szakképzési rendszerek és szolgáltatók értékelését és minőségjavítását, továbbá hogy olyan „eszköztárat” szolgáltassanak, amelyből az egyes felhasználók kiválaszthatják azokat a mutatókat, amelyek véleményük szerint leginkább megfelelnek konkrét minőségbiztosítási rendszerük előírásainak. A referenciamutatókat jellegük és céljuk tekintetében meg kell különböztetni az oktatásra és képzésre vonatkozó lisszaboni célok tekintetében elért haladás nyomon követésére szolgáló mutatók és referenciaértékek összefüggő keretrendszeréről szóló, 2007. május 25-i tanácsi következtetésekben említett mutatóktól és referenciaértékektől (11).

               (17)

               A keret – amennyiben használják és továbbfejlesztik – segíthet a tagállamoknak abban, hogy tovább javítsák és fejlesszék szakoktatási és szakképzési rendszereiket, támogassák az egész életen át tartó tanulási stratégiáikat, előmozdítsák az európai munkaerőpiac integrációját és az EKKR végrehajtását, valamint minden szinten előmozdítsák a minőségjavítás kultúráját, a nemzeti oktatási rendszerek sokféleségéből adódó gazdagság tiszteletben tartása mellett.

               (18)

               Ez az ajánlás elősegíti az oktatási és képzési rendszerek modernizációját, a képzés hatékonyságának növelését – lehetőség szerint megakadályozva, hogy az emberek képesítés nélkül hagyják el a rendszert – az oktatás, képzés és foglalkoztatás közötti kapcsolat erősítését, a formális, nem formális és informális tanulás közötti átjárhatóság növelését, és a szerzett tapasztalatok alapján történő képesítés lehetőségeinek kiszélesítését,

         AJÁNLJA A TAGÁLLAMOKNAK, HOGY

               1.

               használják és fejlesszék tovább az európai minőségbiztosítási referenciakeretet („a keret”), valamint az I. és II. mellékletben megállapított és részletezett minőségi kritériumokat, indikatív jellemzőket és referenciamutatókat, hogy tovább javítsák és fejlesszék szakoktatási és szakképzési rendszereiket, támogassák egész életen át tartó tanulási stratégiáikat és az EKKR, valamint az európai mobilitás-minőségi alapokmány végrehajtását, valamint minden szinten mozdítsák elő a minőségjavítás és az innováció kultúráját. Különös hangsúlyt kell fektetni a szakképzésből a felsőfokú oktatásba való átmenetre;

               2.

               legkésőbb 2011. június 18-ig valamennyien alakítsanak ki egy olyan megközelítést, amelynek célja adott esetben a nemzeti szintű minőségbiztosítási rendszerek javítása és a keret legjobb kihasználása, és a nemzeti jogszabályokkal és gyakorlattal összhangban ebbe vonják be a szociális partnereket, a regionális és helyi önkormányzatokat és az összes többi érdekelt felet;

               3.

               aktívan vegyenek részt az európai minőségbiztosítási referenciakeret hálózatában („a keret hálózata”), amely a szakképzés minőségbiztosításában nemzeti, regionális és helyi szinten a közös elvek, referenciakritériumok és mutatók, iránymutatások és eszközök továbbfejlesztésének alapja;

               4.

               hozzanak létre – amennyiben még nem létezik – nemzeti minőségbiztosítási referenciapontot a szakoktatás és a szakképzés területén, amely kapcsolódik valamennyi tagállam egyedi struktúráihoz és követelményeihez, és a nemzeti hagyományokat figyelembe véve összeköti a meglévő releváns szervezeteket, valamint bevonja a szociális partnereket és az összes, nemzeti és regionális szinten érdekelt felet a kezdeményezéseket követő intézkedések biztosítása érdekében. A referenciapont:

                           —

                           folyamatosan tájékoztatja az érdekelt felek széles körét a keret hálózatának tevékenységeiről;

                           —

                           aktív támogatást nyújt a keret hálózata munkaprogramjának végrehajtásához;

                           —

                           konkrét kezdeményezéseket tesz a keret nemzeti összefüggésben történő továbbfejlesztésének előmozdítására;

                           —

                           támogatja az önértékelést mint a minőségbiztosítás kiegészítő és hatékony eszközét, amely mérhetővé teszi a keret hálózata munkaprogramjának végrehajtása során elért eredményeket és rámutat hiányosságaira;

                           —

                           biztosítja az információ érdekelt felekhez való hatékony eljuttatását;

               5.

               négyévenként végezzék el a végrehajtási folyamat felülvizsgálatát – beépítve azt az oktatás és képzés területén folytatott európai együttműködés jövőbeli stratégiai keretén belül benyújtandó, az elért eredményekről szóló minden második nemzeti jelentésbe – a keret hálózata által a Bizottsággal és a tagállamokkal együttműködésben meghatározandó referenciakritériumok alapján.

         TÁMOGATJA A BIZOTTSÁG AZON SZÁNDÉKÁT, HOGY

               1.

               segítse a tagállamokat a fenti feladatok elvégzésében, elsősorban az együttműködés és a kölcsönös tanulás megkönynyítésével, útmutató anyagok tesztelésével és fejlesztésével, valamint a tagállamokban történő szakoktatási és szakképzési minőségfejlesztésről szóló információszolgáltatással;

               2.

               támogassa a keret hálózatát és abban a tagállamokkal együtt vegyen részt, szükség szerint konkrét javaslatokkal és kezdeményezésekkel járulva hozzá a szakpolitika fejlesztéséhez;

               3.

               biztosítsa ezen ajánlás megvalósításának nyomon követését azáltal, hogy az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak négyévente jelentést nyújt be a szerzett tapasztalatokról és a jövőben várható következményekről, ideértve szükség esetén ennek az ajánlásnak a tagállamokkal együttműködésben és a különböző érdekelt felek bevonásával történő felülvizsgálatát is;

               4.

               a jelentés alapján és a tagállamokkal együttműködésben elvégezze ezen ajánlás végrehajtásának értékelését és – amenynyiben szükséges – felülvizsgálatát.

      Kelt Brüsszelben, 2009. június 18-án.

            az Európai Parlament részéről

            az elnök

         H.-G. PÖTTERING

            a Tanács részéről

            az elnök

         Štefan FÜLE

      (1)  HL C 100., 2009.4.30., 136. o.

      (2)  HL C 325., 2008.12.19., 48. o.

      (3)  Az Európai Parlament 2008. december 18-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2009. május 11-i határozata.

      (4)  HL C 13., 2003.1.18., 2. o.

      (5)  HL C 104., 2004.4.30., 1. o.

      (6)  „Az európai felsőoktatási térség megvalósítása”: A felsőoktatásért felelős miniszterek 2003. szeptember 19-én, Berlinben tartott miniszteri konferenciáján született közlemény.

      (7)  A Tanács következtetései a minőségbiztosításról a szakoktatásban és szakképzésben, 2004. május 28.

      (8)  Az európai szakoktatási és szakképzési minőségbiztosítási hálózatot 2005. októberében hozta létre a Bizottság a szakképzési tanácsadó bizottság kedvező véleményét követően. Tagjait a tagállamok, a tagjelölt országok, az EFTA-EGT országai és az európai szociális partnerek szervezetei jelölték ki, meghatározott eljárás szerint.

      (9)  HL C 298., 2006.12.8., 3. o.

      (10)  HL C 111., 2008.5.6., 1. o.

      (11)  HL C 311., 2007.12.21., 13. o.

      BEVEZETŐ A MELLÉKLETEKHEZ
      Ezen ajánlás egy európai minőségbiztosítási referenciakeretet („keret”) hoz létre, amely magában foglal mind a rendszerek, mind a képzést szolgáltatók minőségirányítására alkalmazható, minőségi kritériumok, jellemzők és mutatók egy kiválasztott csoportján alapuló minőségbiztosítási és javítási ciklust (tervezés, végrehajtás, értékelés, felülvizsgálat vagy módosítás). A cél nem új normák bevezetése, hanem a tagállamok erőfeszítéseinek támogatása, megőrizve hozzáállásuk változatosságát.
      A keretet leginkább „eszköztárnak” kell tekinteni, amelyből az egyes felhasználók kiválaszthatják azon jellemzőket és mutatókat, amelyek véleményük szerint leginkább megfelelnek az ő konkrét minőségbiztosítási rendszerük előírásainak.
      A javasolt jellemzők (I. melléklet) és mutatók (II. melléklet) kizárólag útmutatásul szolgálnak, és a keret használói előírásaik egészének vagy egy részének és meglévő hátterüknek megfelelően választhatják ki és alkalmazhatják őket.
      A szakmai alapképzésre és/vagy továbbképzésre egyaránt alkalmazhatóak, a tagállamok szakoktatási és szakképzési rendszerének vonatkozó sajátosságaitól és a szakoktatási és szakképzési szolgáltatók típusától függően.
      Használatuk önkéntes alapon, a nemzeti jogszabályokkal és gyakorlattal összhangban történik, figyelembe véve lehetséges többletértéküket. Nem tekintendők sem viszonyítási pontoknak, sem olyan eszközöknek, melyek a különböző nemzeti rendszerek minőségének és hatékonyságának bemutatására vagy összehasonlítására szolgálnak. E rendszerek minőségének ellenőrzése teljes mértékben a tagállamokra tartozik.

         I. MELLÉKLET

            EURÓPAI MINŐSÉGBIZTOSÍTÁSI REFERENCIAKERET: MINŐSÉGI KRITÉRIUMOK ÉS INDIKATÍV JELLEMZŐK
             (1)

         Ez a melléklet közös minőségi kritériumokat és indikatív jellemzőket javasol, amelyek szükség szerint segítik a tagállamokat a keret végrehajtásában (2).

                     Minőségi kritérium

                     Indikatív jellemző a szakoktatási és szakképzési rendszer szintjén

                     Indikatív jellemző a szakoktatási és szakképzési szolgáltató szintjén

                     A tervezés tükrözi az érdekelt felek által osztott stratégiai jövőképet, továbbá egyértelműen meghatározott célokat, intézkedéseket és mutatókat tartalmaz.

                     A szakoktatás és szakképzés céljai meg vannak határozva közép és hosszú távra, és kapcsolódnak az európai célokhoz.
                     Az érdekelt felek a különböző szinteken részt vesznek a szakoktatás és szakképzés céljainak meghatározásában.
                     A célokat különös mutatók segítségével tűzik ki és kísérik figyelemmel (sikerkritériumok).
                     A szakképzési igények beazonosítására mechanizmusokat és eljárásokat hoztak létre.
                     Tájékoztatási politikát alakítottak ki a nemzeti vagy regionális adatvédelmi követelményeknek megfelelő minőségi eredmények optimális nyilvánosságra hozatalának biztosítására.
                     Az egyéni alkalmasságuk elismerésére, érvényesítésére és hitelesítésére normák és iránymutatások vannak megállapítva.

                     A szakoktatási és szakképzési szolgáltató által kitűzött helyi célokban tükröződnek az európai, országos és regionális szakoktatási és szakképzési politikai célok.
                     Egyértelműen meghatározták a célokat és figyelemmel kísérik őket.
                     Az egyes helyi vagy egyéni igények meghatározása érdekében folyamatos konzultáció folyik az érdekelt felekkel.
                     A minőségirányítási és minőségbiztosítási felelősségi körök kifejezett elosztása megtörtént.
                     A személyzetet már a korai szakasztól bevonják a tervezésbe, ideértve a minőségfejlesztést is.
                     A szolgáltató együttműködő kezdeményezéseket tervez más szakoktatási és szakképzési szolgáltatókkal.
                     Az érdekelt felek részt vesznek a helyi igények elemzésének folyamatában.
                     A szakoktatási és szakképzési szolgáltatók egyértelműen meghatározott és átlátható minőségbiztosítási rendszerrel rendelkeznek.

                     A végrehajtási terveket az érdekelt felekkel konzultálva állították össze, és egyértelműen meghatározott elveket tartalmaznak.

                     A végrehajtási terveket a különböző szinteken a szociális partnerekkel, a szakoktatási és szakképzési szolgáltatókkal és más érdekelt felekkel együttműködve állították össze.
                     A végrehajtási tervek figyelembe veszik a szükséges erőforrásokat, valamint tartalmazzák a felhasználók kapacitását és a támogatáshoz szükséges eszközöket és iránymutatásokat.
                     A különböző szinteken végrehajtási iránymutatásokat és normákat állítottak össze.
                     A végrehajtási tervek konkrét támogatást tartalmaznak a tanárok és szakoktatók képzéséhez.
                     Egyértelműen meghatározott és átlátható a szakoktatási és szakképzési szolgáltatók felelőssége a végrehajtási folyamatban.
                     Egy országos és/vagy regionális minőségbiztosítási keret állítottak össze, amely a folyamatos javulás és az önszabályozás elősegítésére szolgáltatói szinten iránymutatásokat és minőségi normákat tartalmaz.

                     A végrehajtási tervekben meghatározott célok elérése érdekében az erőforrások belső elosztása megfelelően megtörtént.
                     Az eltervezett intézkedések végrehajtása érdekében egyértelműen meghatározott módon támogatást élveznek a megfelelő és integratív partnerségek.
                     A személyzet alkalmasságának fejlesztésére irányuló terv megállapítja a tanárok és szakoktatók képzési szükségleteit.
                     A személyzet rendszeresen képzésen vesz részt, és együttműködést alakít ki a megfelelő külső érdekelt felekkel a kapacitásépítés és a minőségjavítás támogatása, valamint a teljesítmény fokozása érdekében.

                     Az eredményeket és a folyamatokat rendszeresen ellenőrzik, és ezt mérésekkel támasztják alá.

                     Egy értékelési módszertant állítottak össze, amely a belső és a külső értékelésre is kiterjed.
                     Elfogadott és egyértelműen le van írva az érdekelt felek részvétele a monitoring- és értékelési folyamatban.
                     Az országos vagy regionális minőségjavítási és minőségbiztosítási normák és folyamatok relevánsak és az ágazat igényeivel arányosak.
                     A rendszereket szükség szerint önértékelésnek, valamint belső és külső felülvizsgálatnak vetik alá.
                     Korai figyelmeztető rendszerek működnek.
                     Teljesítménymutatókat alkalmaznak.
                     A siker mérése és a javítandó területek meghatározása érdekében releváns, rendszeres és koherens adatgyűjtésekre kerül sor. Megfelelő adatgyűjtési módszertanok vannak összeállítva (pl. kérdőívek vagy mutatók/mértékek).

                     A nemzeti és regionális szabályozás vagy keret szerint, vagy a szakoktatási és szakképzési szolgáltató kezdeményezésére időszakonként önértékelésre kerül sor.
                     Az értékelés és a felülvizsgálat kiterjed az oktatási folyamatokra és eredményekre, köztük a tanulók elégedettségének, valamint a személyzet teljesítményének és elégedettségének az értékelésére is.
                     Az értékelés és a felülvizsgálat megfelelő és hatékony mechanizmusokat tartalmaz a belső és külső érdekelt felek bevonására.
                     Korai figyelmeztető rendszerek működnek.

                     Felülvizsgálat

                     Minden szinten meghatározásra kerülnek a felülvizsgálat elvégzésének eljárásai, mechanizmusai és eszközei.
                     A folyamatokat rendszeresen felülvizsgálják, a változtatásokhoz pedig cselekvési terveket állítanak össze. A rendszereket ennek megfelelően kiigazítják.
                     Nyilvánosan hozzáférhetők az értékelési eredményekről szóló információk.

                     A tanulási és tanítási környezetről és egyéni tanulási tapasztalatról szóló tanulói visszajelzéseket összegyűjtik. Ezeket a tanárok visszajelzéseivel együtt a további intézkedésekhez való tájékozódáshoz használják fel.
                     Széles körben és nyilvánosan hozzáférhetők a felülvizsgálat eredményeiről szóló információk.
                     A visszajelzési és felülvizsgálati eljárások a szervezet stratégiai tanulási folyamatának részei.
                     Az értékelési folyamat eredményeit megvitatják az érdekelt felekkel, és megfelelő cselekvési terveket állítanak össze.

            (1)  Ez az ajánlás alkalmazásában használt meghatározások a Cedefopnak a szakképzés minőségével kapcsolatos glosszáriumán alapulnak (munkadokumentum, 2003. november).

            (2)  A II. melléklet további kiválasztott minőségi mutatókat részletez.

         II. MELLÉKLET

            A SZAKOKTATÁS ÉS SZAKKÉPZÉS MINŐSÉGÉRTÉKELÉSÉRE SZOLGÁLÓ MUTATÓK KIVÁLASZTOTT REFERENCIACSOPORTJA

         Ez a melléklet átfogó válogatást javasol a szakoktatási és szakképzési rendszerek vagy szolgáltatók értékelésének és minőségjavításának támogatásához használható mutatókból. Európai adatok és nemzeti nyilvántartások alapján – két- vagy többoldalú európai együttműködéssel – tovább fogják fejleszteni a mutatókat.
         A referenciamutatókat jellegük és céljuk tekintetében meg kell különböztetni az oktatásra és képzésre vonatkozó liszszaboni célok tekintetében elért haladás nyomon követésére szolgáló mutatók és referenciaértékek összefüggő keretrendszeréről szóló 2007. május 25-i tanácsi következtetésekben említett mutatóktól és referenciaértékektől.
         A mutatók táblázata ezen túlmenően nem tartalmaz nemzeti szinten összesített mutatókat azon esetekben, amikor azok nem léteznek vagy nehezen beszerezhetők. E mutatók nemzeti szintű összesítése egy későbbi szakaszban végezhető el, a tagállamok, a Bizottság és az európai minőségbiztosítási referenciakeret hálózata közötti közös megállapodás alapján.

                     Mutató

                     Mutatótípus

                     A szakpolitika célja

                     Átfogó minőségbiztosítási mutatók

                     1 sz.
                     Minőségbiztosítási rendszerek relevanciája a szakoktatási és szakképzési szolgáltatók esetében:

                                 a)

                                 jogszabályban vagy saját kezdeményezésre meghatározott belső minőségbiztosítási rendszert használó szakoktatási és szakképzési szolgáltatók aránya

                                 b)

                                 akkreditált szakoktatási és szakképzési szolgáltatók aránya

                     Környezeti-/bemeneti mutató

                     A minőségjavítás kultúrájának előmozdítása a szakoktatási és szakképzési szolgáltatók szintjén
                     A képzésminőség átláthatóságának fokozása
                     A szakképzésbe vetett kölcsönös bizalom erősítése

                     2 sz.
                     A tanárok és szakoktatók képzésébe történő befektetés:

                                 a)

                                 továbbképzésen részt vevő tanárok és szakoktatók aránya

                                 b)

                                 befektetett összeg

                     Bemeneti-/folyamatmutató

                     Előmozdítani azt, hogy a tanárok és a szakoktatók a szakoktatási és szakképzési minőségbiztosítás gazdáinak tekintsék magukat
                     Annak javítása, hogy a szakoktatási és szakképzés érzékenyebben reagáljon a munkaerő-piaci igények alakulására
                     Az egyéni tanulási kapacitásépítés növelése
                     A tanulók eredményeinek javítása

                     A szakképzési politikák minőségi célkitűzéseit támogató mutatók

                     3 sz.
                     A szakoktatási és szakképzési programokban résztvevők aránya:
                     A szakoktatási és szakképzési programok résztvevőinek száma (1) a program típusa és az egyéni kritériumok szerint (2)

                     Bemeneti-/folyamat-/kimeneti mutató

                     Alapvető információszerzés a szakoktatás és szakképzés vonzerejéről rendszer- és szolgáltatói szinten
                     Célirányos támogatás a szakoktatáshoz és szakképzéshez való hozzáférés javítására, ideértve a hátrányos helyzetű csoportokat is.

                     4 sz.
                     A szakképzési programokat elvégzők aránya:
                     A szakképzési programokat sikeresen elvégző vagy elhagyó személyek száma a program típusa és az egyéni kritériumok szerint.

                     Eljárás-/kimeneti-/eredményességi mutató

                     Alapvető információszerzés az oktatási eredményekről és a szakképzési folyamatok minőségéről
                     A lemorzsolódók és a résztvevők egymáshoz viszonyított arányainak kiszámítása
                     A szakoktatási és szakképzési minőség egyik fő céljaként a képzés sikeres elvégzésének támogatása
                     A megfelelően adaptált, többek között hátrányos helyzetű csoportoknak szóló képzés szolgáltatásának támogatása.

                     5 sz.
                     A szakoktatási és szakképzési programok résztvevőinek elhelyezkedési aránya:

                                 a)

                                 a szakoktatásban vagy szakképzésben részt vett tanulók elhelyezkedése meghatározott időpontban a képzés elvégzése után, a program típusa és az egyéni kritériumok szerint (3);

                                 b)

                                 a szakképzésben részt vett tanulók közül a foglalkoztatottak aránya meghatározott időpontban a képzés elvégzése után, a program típusa és az egyéni kritériumok szerint.

                     Eredményességi mutató

                     A foglalkoztathatóság támogatása
                     Annak javítása, hogy a szakoktatás és szakképzés érzékenyebben reagáljon a változó munkaerő-piaci igényekre
                     A megfelelően adaptált, többek között hátrányos helyzetű csoportoknak szóló képzés szolgáltatásának támogatása

                     6 sz.
                     A megszerzett képességek hasznosítása a munkahelyen:

                                 a)

                                 az egyének által – a szakképzés befejezését követően – gyakorolt foglalkozás, a képzés típusa és az egyéni kritériumok szerint

                                 b)

                                 az egyének és a munkaadók elégedettségi aránya a megszerzett képességekkel/kompetenciákkal

                     Eredményességi mutató
                     (minőségi és mennyiségi adatok keveréke)

                     A foglalkoztathatóság növelése
                     Annak javítása, hogy a szakoktatás és szakképzés érzékenyebben reagáljon a változó munkaerő-piaci igényekre
                     A megfelelően adaptált, többek között hátrányos helyzetű csoportoknak szóló képzés szolgáltatásának támogatása

                     Környezeti információk

                     7 sz.
                     Munkanélküliségi ráta (4), egyéni kritériumok szerint

                     Környezeti mutató

                     Háttérinformáció a szakoktatásra és szakképzésre vonatkozó rendszerszintű politikai döntéshozatalhoz

                     8 sz.
                     A sérülékeny társadalmi csoportok túlsúlya:

                                 a)

                                 a szakoktatásban és szakképzésben részt vevő, hátrányos helyzetű csoportba sorolt résztvevők százalékos aránya (egy meghatározott régióban vagy gyűjtőterületen) kor és nem szerint

                                 b)

                                 a hátrányos helyzetű csoportok sikerességi aránya kor és nem szerint

                     Környezeti mutató

                     Háttérinformáció a szakoktatásra és szakképzésre vonatkozó rendszerszintű politikai döntéshozatalhoz
                     A szakoktatáshoz és szakképzéshez való hozzáférés támogatása a hátrányos helyzetű csoportok esetében.
                     A megfelelően adaptált, hátrányos helyzetű csoportoknak szóló szakképzés szolgáltatásának támogatása.

                     9 sz.
                     A munkaerő-piaci szakképzési igények azonosításának mechanizmusai:

                                 a)

                                 információk a különböző szinteken tapasztalható változó igények meghatározására szolgáló mechanizmusokról

                                 b)

                                 bizonyítékok ezek eredményességére.

                     Környezeti-/bemeneti mutató
                     (minőségi információ)

                     Annak javítása, hogy a szakoktatási és szakképzés érzékenyebben reagáljon a változó munkaerő-piaci igényekre
                     A foglalkoztathatóság támogatása

                     10 sz.
                     A szakoktatáshoz és szakképzéshez való jobb hozzáférés előmozdítására szolgáló programok:

                                 a)

                                 a különböző szinteken meglévő programokra vonatkozó információk

                                 b)

                                 bizonyítékok ezek eredményességére.

                     Folyamatmutató
                     (minőségi információ)

                     A szakoktatáshoz és szakképzéshez való hozzáférés előmozdítása, többek között a hátrányos helyzetű csoportok esetében.
                     Az adaptált szakképzés támogatása

            (1)  A szakmai alapképzés esetében: a tanuló résztvevőnek tekintéséhez hathetes képzési időszak szükséges.
         Az egész életen át tartó tanulás esetében: a népesség hány százaléka vesz részt formális szakoktatási és szakképzési programokban.

            (2)  A nemre és a korra vonatkozó alapinformációkon túl más társadalmi kritériumok is alkalmazhatók, pl. korai iskolaelhagyók, legmagasabb oktatási eredmények, migránsok, fogyatékkal élők, munkanélküliség hossza stb.

            (3)  A szakmai alapképzés esetében: többek között az iskolaelhagyó tanulók elhelyezkedésére vonatkozó információk.

            (4)  Az ILO és az OECD meghatározása: 15–74 év közötti aktív munkakereső, de munkával nem rendelkező egyének, akik készek munkába állni.


title: A Bizottság (EU) 2015/1381 ajánlása (2015. augusztus 10.) az élelmiszerben jelen lévő arzén nyomon követéséről

text:
               12.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 213/9

         A BIZOTTSÁG (EU) 2015/1381 AJÁNLÁSA
   (2015. augusztus 10.)
   az élelmiszerben jelen lévő arzén nyomon követéséről
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az arzén természetes módon előfordul a környezetben, továbbá jelen van a talajban, a felszín alatti vízben és a növényekben. Az arzén sokféle arzénvegyületben fordul elő. Az arzén jelen van a vízben, a talajban és a földben. Az arzén valamennyi növénybe és állatba bekerül.

               (2)

               A beszámolók szerint a következő fő kedvezőtlen hatásokkal járhat, ha hosszú időn keresztül szervetlen arzén kerül az emberi szervezetbe: bőrléziók, rák, fejlődési toxicitás, neurotoxicitás, szív- és érrendszeri betegségek, rendellenes glükózanyagcsere és cukorbetegség.

               (3)

               Az Európai Bizottság felkérte az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságot (a továbbiakban: EFSA), hogy készítsen tudományos szakvéleményt arról, milyen kockázatot jelent az emberi egészségre az élelmiszerekben jelen lévő arzén (beleértve az ivóvizet is).

               (4)

               Az EFSA tudományos véleményében (1) azt ajánlotta, hogy a szervetlen arzén kockázatértékelésének pontosításához különböző élelmiszercikkekre vonatkozó speciációs adatokat kell előállítani az étrendi expozíciós értékelés alátámasztására,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLJÁST:

               1.

               A tagállamok a 2016., 2017. és 2018. évben kövessék nyomon az élelmiszerekben jelen lévő arzént. Annak érdekében, hogy az expozíció mértékét minél pontosabban meg lehessen becsülni, a nyomon követésnek az élelmiszerek széles és a fogyasztói szokásokat jól tükröző körére ki kell terjednie, többek között olyan élelmiszerekre, mint a gabonafélék, a gabonaalapú termékek (beleértve a korpát és a csírát), a gyümölcs- és zöldséglevek, az ivóvíz (beleértve a palackozott vizet), a kávé, a száraz tealevelek, a sör, a halak és tengeri állatok, a zöldségek, az algatermékek (beleértve a hijiki tengeri algát), a tej, a tejtermékek, a csecsemők és kisgyermekek számára készült élelmiszerek, a speciális gyógyászati célokra szánt élelmiszerek, valamint az étrend-kiegészítők.

               2.

               A tagállamok a 333/2007/EK bizottsági rendeletben (2) meghatározott mintavételi eljárást kövessék annak biztosítása érdekében, hogy a minták reprezentatívak legyenek a mintavételezésre szánt tétel vonatkozásában.

               3.

               A tagállamok olyan elemzési módszert alkalmazva végezzék el az arzén elemzését, amely bizonyítottan megbízható eredményeket ad, lehetőség szerint meghatározva a szervetlen és a teljes arzéntartalmat és ha lehetséges az egyéb vonatkozó arzénfajtákat is a takarmány- és élelmiszerjog, valamint a 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) III. mellékletének megfelelően.

               4.

               Az adatok egyetlen adatbázisba rendezése érdekében a tagállamok az EFSA által meghatározott információk mellett a nyomon követés során nyert, teljes súly alapján kifejezett adatokat is rendszeresen juttassák el elektronikus jelentéstételi formában az EFSA-nak.

      Kelt Brüsszelben, 2015. augusztus 10-én.

            a Bizottság részéről

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            a Bizottság tagja

      (1)  Az EFSA-nak az élelmiszerláncba bekerülő szennyező anyagokkal foglalkozó tudományos testülete (CONTAM): Szakvélemény az élelmiszerekben lévő arzénról. EFSA Journal 2009; 7(10):1351.

      (2)  A Bizottság 2007. március 28-i 333/2007/EK rendelete az élelmiszerek ólom-, kadmium-, higany-, szervetlen vegyületben lévő ón-, 3-MCPD- és benzo(a)pirén-tartalmának hatósági ellenőrzése céljából végzett mintavétel és vizsgálat módszereinek megállapításáról (HL L 88., 2007.3.29., 29. o.).

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2004. április 29-i 882/2004/EK rendelete a takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről (HL L 165., 2004.4.30., 1. o.).


title: A Bizottság ajánlása (2005. március 11.) a Kutatók Európai Chartájáról és a kutatók felvételi eljárásának magatartási kódexéről (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               22.3.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 75/67

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2005. március 11.)
   a Kutatók Európai Chartájáról és a kutatók felvételi eljárásának magatartási kódexéről
   (EGT vonatkozású szöveg)
   (2005/251/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 165. cikkére
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2000 januárjában úgy ítélte meg (1), hogy szükség van az Európai Kutatási Térség létrehozására, amely ezen a területen a jövőbeni közösségi intézkedések mozgatója, és amelynek célja az európai kutatási politika megszilárdítása és szerkezetének kialakítása.

               (2)

               A lisszaboni Európai Tanács azt a célt tűzte a Közösség elé, hogy 2010-re a világ legversenyképesebb és legdinamikusabb tudással rendelkező gazdaságává váljon.

               (3)

               A Tanács 2003. november 10-i (2) az Európai Kutatási Térségen belül a kutatók foglalkozását és karrierjét érintő kérdéseket fogalmazott meg, és különösen üdvözölte a Bizottság azon törekvését, amely az Európai Kutatói Charta és a kutatók felvételi eljárásának magatartási kódexe kidolgozására irányult.

               (4)

               A megállapított, különösen egyes kulcsfontosságú tudományokban tapasztalható esetleges kutatóhiány (3) komoly kihívást jelent az EU innovációs erejére, tudáskapacitásra és a termelékenység növekedésére nézve, és akadályozhatja a lisszaboni és a barcelonai célkitűzések elérését. Következésképpen Európának sokkal vonzóbbá kell válnia a kutatók számára, és erősítenie kell a női kutatók részvételét azáltal, hogy segít megteremteni számukra a K+F-ben a fenntarthatóbb és vonzóbb karrierhez szükséges feltételeket (4).

               (5)

               A K+F-ben rendelkezésre álló elegendő és jól képzett humán erőforrás elengedhetetlen a tudományos ismeretek haladásához, a technológiai fejlődéshez, az életminőség javításához, az európai polgárok jólétének biztosításához és az európai versenyképességhez való hozzájáruláshoz.

               (6)

               A kutatók karrierjének fejlesztéséhez új eszközöket kell bevezetni és alkalmazni, hozzájárulva ezáltal a kutatók európai karrierkilátásainak javításához.

               (7)

               A kedvezőbb és látványosabb karrierkilátások hozzájárulnak a kutatói szakma irányában tanúsított pozitív közvélekedés kialakításához is, és így több fiatalt ösztönöznek arra, hogy a kutatás területén kezdjék el karrierjük építését.

               (8)

               Ezen ajánlás végső politikai célja az, hogy hozzájáruljon a kutatók számára vonzó, nyitott és fenntartható európai munkaerőpiac kialakításához, amelyben a keretfeltételek hatékony teljesítményt és termelékenységet elősegítő környezetben teszik lehetővé kiváló képességű kutatók felvételét és megtartását.

               (9)

               A tagállamoknak erőfeszítéseket kell tenniük arra vonatkozóan, hogy a kutatók számára minden karrierszinten fenntartható karrierfejlesztési rendszereket kínálhassanak, szerződéses helyzetüktől és a kiválasztott K+F karrierpályától függetlenül. Erőfeszítéseket kell tenniük továbbá annak biztosítása érdekében is, hogy a kutatókat szakemberként és azon intézmények szerves részeként kezelik, amelyekben tevékenykednek.

               (10)

               Bár a tagállamok jelentős erőfeszítéseket tettek a földrajzi és szakmaközi mobilitás előtt álló közigazgatási és jogi akadályok leküzdésére, ezek közül sok még mindig fennáll.

               (11)

               A K+F területén nemzeti, regionális és intézményi szinten a mobilitás minden formáját ösztönözni kell az átfogó humánerőforrás-politika részeként.

               (12)

               A mobilitás minden formájának értékét teljes egészében el kell ismerni a kutatók karrierértékelésében és karrier-előmeneteli rendszerében, biztosítva ezáltal, hogy az ilyen tapasztalat elősegíti szakmai fejlődésüket.

               (13)

               Figyelemmel az Európán belüli és azon kívüli fejlődő országok és régiók helyzetére, az Európai Unióba érkező kutatók (5) és az európai uniós kutatók számára úgy kell végrehajtani a következetes karrier- és mobilitáspolitika kifejlesztését, hogy az Európai Unión belüli kutatási kapacitások kiépítése ne a legkevésbé fejlett országok vagy régiók rovására történjen.

               (14)

               A kutatók finanszírozóinak vagy munkaadóinak álláskínálóként felelősnek kell lenniük azért, hogy a kutatók számára nyitott, átlátható és nemzetközileg összehasonlítható kiválasztási és felvételi eljárást biztosítsanak.

               (15)

               A társadalomnak még inkább méltányolnia kell azt a felelősséget és szakmai hozzáértést, amit a kutatók karrierjük különféle szintjein és sokoldalú szerepeikben, mint tapasztalt munkavállalók, vezetők, projektkoordinátorok, igazgatók, felügyelők, tanácsadók, karriertanácsadók vagy tudományos munkatársak munkájuk során nyújtanak.

               (16)

               Ezen ajánlás azt a feltevést tartalmazza, hogy a kutatók munkaadói és finanszírozói számára elsődleges fontosságú kötelezettség a vonatkozó nemzeti, regionális és ágazati jogszabályokban foglalt követelmények teljesítésének biztosítása.

               (17)

               Ez az ajánlás a tagállamok, munkaadók, finanszírozók és kutatók számára értékes eszközt biztosít ahhoz, hogy önkéntes alapon a kutatók európai uniós karrierkilátásainak javítására és megerősítésére, valamint a kutatók számára egy nyitott munkaerőpiac kialakítására további erőfeszítéseket tegyenek.

               (18)

               Az ebben az ajánlásban felvázolt általános elvek és követelmények egy közös konzultációs folyamat eredményeként jöttek létre, amelybe a humán erőforrással és mobilitással foglalkozó irányítócsoport teljes egészében bekapcsolódott,

         AJÁNLJA:

               1.

               A tagállamok tegyenek erőfeszítéseket azoknak a szükséges lépéseknek a megtételére, amelyek biztosítják, hogy a kutatók munkaadói és finanszírozói olyan finanszírozó kutatási környezeti és munkakörülményeket alakítsanak ki és tartsanak fenn, amelyben az egyéni kutatókat és a kutatócsoportokat megbecsülik, ösztönzik és támogatják, valamint amelyben megkapják a céljaik és feladataik eléréséhez szükséges anyagi és nem anyagi támogatást. Ebben az összefüggésben különös prioritást kell kapnia a kutatói karrier korai szakaszában a munka- és képzési feltételek kialakításának, hiszen ez hozzájárul a K+F-beli karrier jövőbeni kiválasztásához és vonzerejéhez.

               2.

               Adott esetben a tagállamok tegyenek erőfeszítéseket azoknak a döntő lépéseknek a megtételére, amelyek biztosítják, hogy a kutatók munkaadói és finanszírozói tökéletesítik a felvételi módszereket és a karrierértékelési rendszereket egy átláthatóbb, nyitottabb, egyenlőbb és nemzetközileg elfogadottabb felvételi és karrierfejlesztési rendszer kialakítása érdekében, amely a kutatók számára egy valódi európai munkaerőpiac elengedhetetlen feltétele.

               3.

               A tagállamok – a kutatók fenntartható karrierjének fejlesztési stratégiái és rendszerei kidolgozása és elfogadása során – vegyék figyelembe és alkalmazzák a mellékletben vázolt Kutatók Európai Chartája és a kutatók felvételi eljárása magatartási kódexének általános elveit és követelményeit.

               4.

               A tagállamok tegyenek erőfeszítéseket annak érdekében, hogy ezek a felelősségi körükbe tartozó általános elvek és követelmények kerüljenek át nemzeti szabályozási keretekbe vagy ágazati és/vagy intézményi előírásokba és iránymutatásokba (kutatókra vonatkozó chartákba és/vagy kódexekbe). Ennek során figyelembe kell venniük a törvények, rendelkezések és gyakorlatok sokféleségét, amelyek a különféle országokban és különféle ágazatokban meghatározzák a K+F karrierpályáját, szervezetét és munkafeltételeit.

               5.

               A tagállamok ezeket az elveket és követelményeket a bevezetett minőségbiztosítási rendszerek szerves részeként kezeljék azáltal, hogy úgy tekintik azokat, mint a nemzeti/regionális finanszírozási rendszerek finanszírozási kritériumainak meghatározására szolgáló eszközöket és az államháztartási szervek ellenőrző, monitoring- és értékelési folyamatai során elfogadják azokat.

               6.

               A tagállamok tegyenek továbbra is erőfeszítéseket annak érdekében, hogy a kibővített Európai Uniót figyelembe véve legyőzzék az ágazatközi mobilitást és a különféle beosztások közötti mobilitást is magában foglaló mobilitás előtt álló meglévő jogi és adminisztratív akadályokat.

               7.

               A tagállamok tegyenek erőfeszítéseket annak biztosítására, hogy a kutatók a jogi helyzetüknek megfelelő társadalombiztosítási ellátásban részesüljenek. Ebben az összefüggésben különös figyelmet kell szentelni a nyugdíjjogosultságnak, legyen az kötelező vagy kiegészítő, azoknak a kutatóknak az esetében, akik ugyanabban az országban az állami és a magánszektor között váltanak munkahelyet és azok esetében is, akik az Európai Unió határain belül teszik ugyanezt. Az ilyen rendszereknek biztosítaniuk kell, hogy azok a kutatók, akik életük során munkahelyet váltanak, vagy megszakítják karrierjüket, ne veszítsék el jogtalanul társadalombiztosítási jogosultságukat.

               8.

               A tagállamok hozzák létre azokat a szükséges monitoringrendszereket, amelyek ennek az ajánlásnak a rendszeres felülvizsgálatához és annak méréséhez szükségesek, hogy a munkaadók, finanszírozók és kutatók milyen mértékben alkalmazzák az Európai Kutatói Chartát és a kutatók felvételi eljárásának magatartási kódexét.

               9.

               Az ennek a mérésére szolgáló kritériumok a humán erőforrással és mobilitással foglalkozó irányítócsoport által végzett munka keretében a tagállamok által felállításra és elfogadásra kerüljenek.

               10.

               A tagállamok a kormányközi szinten létrehozott nemzetközi szervezetek képviselőiként az ezeknek a szervezeteknek a tevékenységét érintő stratégiai javaslatok és határozathozatalok során vegyék figyelembe ezt az ajánlást.

               11.

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei, de további célja, hogy olyan eszközül szolgáljon, amely elősegíti a szociális párbeszédet, valamint a kutatók között, illetve az érdekelt felek között folyó és a széles társadalmi párbeszédet is.

               12.

               A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy a lehető legrövidebb időn belül, de legkésőbb 2005. december 15-ig, ezt követően, pedig évente tájékoztassák a Bizottságot minden olyan intézkedésükről, amelyet ezen ajánlással kapcsolatban hoztak, és küldjenek tájékoztatást az ajánlás alkalmazásának első eredményeiről, valamint szolgáljanak példával a helyes gyakorlatra vonatkozóan.

               13.

               Ezt az ajánlást a Bizottság a nyílt koordinációs módszer keretén belül időszakosan felül fogja vizsgálni.

      Kelt Brüsszelben, 2005. március 11-én.

            a Bizottság részéről

         Janez POTOČNIK

            a Bizottság tagja

      (1)  2000.1.18-i COM(2000) 6 végleges.

      (2)  HL C 282., 2003.11.25., 1. o., az Európai Kutatási Térségben a kutatói szakmáról és karrierről szóló, 2003. november 10-i 2003/C 282/01 tanácsi állásfoglalás.

      (3)  2003.4.30. COM(2003) 226 végleges és SEC(2003) 489.

      (4)  SEC(2005) 260.

      (5)  2004.3.16. COM(2004) 178 végleges.

      MELLÉKLET
      1. SZAKASZ
      Az Európai Kutatói Charta
      Az Európai Kutatói Charta általános elvek és követelmények összefoglalása, amely meghatározza a kutatók, a kutatók munkaadóinak és/vagy finanszírozóinak szerepét, felelősségét és jogait (1). A charta célja annak biztosítása, hogy a kutatók és a munkaadók vagy finanszírozók közötti kapcsolat segítse elő a tudás és a technológiai fejlődés ösztönzésének, megosztásának és széles körben való elterjesztésének sikeres végrehajtását, valamint a kutatók karrierfejlesztését. A charta továbbá a mobilitás valamennyi formájának értékét a kutatók szakmai fejlődését elősegítő eszközként ismeri el.
      Ebben az értelemben a charta keretet biztosít a kutatók, a munkaadók és a finanszírozók részére, és arra szólítja fel őket, hogy munkahelyi környezetükben felelősen és szakértőként működjenek, valamint ilyenként ismerjék el egymást.
      A charta minden európai uniós kutatóhoz szól, legyen az illető bármilyen karrierszakaszban, és minden állami és magánszektorbeli kutatási területet érint, a kinevezés vagy a foglalkoztatás természetétől (2), a munkaadójuk jogi helyzetétől, illetve annak a szervezetnek vagy intézménynek a típusától függetlenül, amelyikben tevékenykednek. Figyelembe veszi azoknak a kutatóknak az összetett szerepét, akiket nemcsak a kutatás vezetésére és/vagy tevékenységek kifejlesztésére neveztek ki, hanem akiket bevontak a felügyeleti, tanácsadói, irányítási és igazgatási feladatokba is.
      Ez a charta azt a feltevést tartalmazza, hogy a kutatók munkaadói és finanszírozói számára elsődleges fontosságú kötelezettség a vonatkozó nemzeti, regionális és ágazati kötelezettségek teljesítésének biztosítása. Ahol a kutatók olyan helyzetet és olyan jogokat élveznek, amelyek bizonyos szempontból kedvezőbbek, mint amit ez a charta meghatároz, ott ennek a chartának a kikötései nem korlátozhatják a már megszerzett státuszt és jogokat.
      Azoknak a kutatóknak, munkaadóknak és finanszírozóknak, akik csatlakoznak ehhez a chartához, be kell tartaniuk az alapvető jogokat, és figyelembe kell venniük az Európai Unió alapjogi chartája által elismert elveket (3).
      A KUTATÓK ESETÉBEN ALKALMAZANDÓ ÁLTALÁNOS ELVEK ÉS KÖVETELMÉNYEK
      A kutatás szabadsága
      A kutatók kutatásaikat az emberiség javára és a tudományos ismeretek határainak kiterjesztésére összpontosítják, miközben az elismert etikai elveknek és gyakorlatnak megfelelően a gondolkodás szabadságát és a szólásszabadságot, valamint a problémák megoldásához használt módszer szabad meghatározását élvezik.
      A kutatók ugyanakkor felismerik ennek a szabadságnak a korlátait, amelyek a különleges kutatási körülményekből adódhatnak (beleértve a felügyeletet/vezetést/irányítást), vagy amelyek működési kényszer eredményei, pl. költségvetési vagy infrastrukturális okokból, vagy amelyek, különösen az ipari szektorban, a szellemi tulajdon védelme miatt állnak fenn. Az ilyen korlátozások ugyanakkor nem sérthetik azokat az elismert etikai elveket és gyakorlatot, amelyekhez a kutatóknak alkalmazkodniuk kell.
      Etikai elvek
      A kutatók csatlakoznak az elismert etikai gyakorlathoz és a tudományágukhoz (tudományágaikhoz) kapcsolódó alapvető etikai elvekhez, valamint a különböző nemzeti, ágazati és intézményi etikai kódexekben lefektetett etikai normákhoz.
      Szakmai felelősség
      A kutatók minden erőfeszítést megtesznek annak biztosítására, hogy kutatásaik a társadalom számára fontosak legyenek, és hogy ne ismételjenek meg olyan kutatást, amelyet máshol korábban már elvégeztek.
      A felügyelővel (felügyelőkkel) és/vagy más kutatókkal együttműködésben végrehajtott kísérletek esetében tartózkodnak bármilyen plagizálástól, és tartják magukat a szellemi tulajdon és az adatok közös tulajdonának elvéhez. Az az igény, miszerint az új megfigyelések igazolása úgy történik, hogy kimutatják a kísérletek megismételhetőségét, nem tekinthető plagizálásnak, feltéve ha a megerősítendő adatokat pontosan idézik.
      Amennyiben a kutatók munkájukat bármilyen szempontból is rábízzák valakire, biztosítják, hogy a megbízott személy alkalmas annak elvégzésére.
      Szakmai hozzáállás
      A kutatók tisztában vannak a kutatási környezetüket és a finanszírozási mechanizmust irányító stratégiai célokkal, valamint kutatásaik megkezdése vagy a meghatározott források elérése előtt megszereznek minden szükséges jóváhagyást.
      Ha a kutatási projektjüket későbbre halasztják, újradefiniálják vagy kiegészítik, tájékoztatják munkaadójukat, finanszírozóikat vagy felügyeletüket, vagy értesítik őket, ha kutatásaikat bármilyen okból korábban be kell fejezniük vagy fel kell függeszteniük.
      Szerződéses és jogszabályban foglalt kötelezettségek
      A kutatók, bármilyen szinten legyenek is, tisztában vannak a képzési és/vagy a munkakörülményeket szabályozó nemzeti, ágazati vagy intézményi szintű szabályozásokkal. Ebbe beleértendők a szellemi tulajdonjogokra vonatkozó rendelkezések és a minden egyes támogatóra vagy finanszírozóra vonatkozó követelmények és feltételek, függetlenül attól, hogy kapcsolatuk milyen természetű. A kutatók a szerződés vagy az azzal egyenértékű dokumentum feltételei szerint a kívánt eredmények szolgáltatásával (pl. disszertációk, publikációk, szabadalmak, jelentések, új termékfejlesztések) csatlakoznak ezekhez a rendelkezésekhez.
      Felelősség
      A kutatóknak tisztában kell lenniük azzal, hogy munkaadójuk, finanszírozóik vagy más kapcsolódó állami vagy magánszervezetek felé, valamint főként etikai alapon az egész társadalom felé felelősséggel tartoznak. Különösen az állami alapokból finanszírozott kutatók azok, akik az adófizetők pénzének hatékony felhasználása szempontjából felelősséggel tartoznak. Következésképpen csatlakoznak az eredményes, átlátható és hatékony pénzügyi gazdálkodás elvéhez, és kutatásaiknak munkaadóik/finanszírozóik vagy etikai bizottságok által történő bármilyen engedélyezett ellenőrzése során együttműködnek.
      A gyűjtési és vizsgálati módszereket, az eredményeket és adott esetben a részletes adatokat szükség esetén és amennyiben ezt a megfelelő hatóságok kérik, alapos belső és külső vizsgálatnak vetik alá.
      Helyes gyakorlat a kutatásban
      A kutatók munkavégzésük során mindig a nemzeti jogszabályokkal összhangban lévő, az egészségre és biztonságra, valamint az információtechnológiai katasztrófák helyreállítására vonatkozó, elővigyázatosságot is magába foglaló biztonságos gyakorlatot követnek, pl. megfelelő biztonsági stratégiák előkészítésével. Ismerik az érvényben lévő, az adatvédelemre és a bizalmas adatok védelmére vonatkozó nemzeti jogi előírásokat, és megteszik a szükséges lépéseket, hogy azoknak bármikor eleget tegyenek.
      Terjesztés, az eredmények felhasználása
      Szerződéses megállapodásaiknak megfelelően minden kutató biztosítja kutatási eredményeinek terjesztését és felhasználását, pl. közzététel, más kutatásokba történő átvitel, vagy adott esetben értékesítés útján. A rangidős kutatóktól különösen elvárt, hogy vezető szerepet töltsenek be annak biztosításában, hogy a kutatás gyümölcsöző legyen, és amennyiben erre lehetőség nyílik, az eredményeket vagy értékesítsék vagy tegyék a nagyközönség számára hozzáférhetővé (vagy tegyék mindkettőt).
      A köz iránti elkötelezettség
      A kutatók biztosítják, hogy kutatási tevékenységük a társadalom széles rétegei számára ismertté váljon a nem szakmabeliek számára is érthető módon, javítva ezáltal a tudománynak a nagyközönség által történő megértését. A köz iránti közvetlen elkötelezettség segíti a kutatókat abban, hogy jobban megértsék a közérdek tudományos és a technológiai prioritásait, valamint a közvéleményben felmerülő kérdéseket.
      Kapcsolat a kutatásvezetővel, a kutatást felügyelő kutatóval
      A képzési szakaszban lévő kutatók kutatásvezetőikkel, a kutatási tevékenységeket felügyelőkkel és a kari/tanszéki képviselővel (képviselőkkel) felépített és rendszeres kapcsolatot alakítanak ki, a velük fennálló kapcsolat maximális kihasználása érdekében.
      Ez magában foglalja a munkafolyamat és a kutatás során a felismerések rögzítését, jelentések és tanácskozások útján visszajelzésekhez való hozzájutást, ezeknek a visszajelzéseknek a felhasználását, valamint a megállapodás szerinti ütemezés, mérföldkövek, átadandó és/vagy kutatási eredmények szerinti munkavégzést.
      Felügyeleti és irányítási feladatok
      A rangidős kutatók felügyelőként, tanácsadóként, karriertanácsadóként, kutatásvezetőként, projektkoordinátorként, igazgatóként vagy tudományos munkatársként sokrétű szerepükre különös figyelmet fordítanak. Ezeket a feladatokat a legmagasabb szakmai előírásoknak megfelelően végzik. A kutatók felügyelőiként vagy tanácsadóiként a rangidős kutatók a hatékony tudásátadás feltételeinek kialakítása és a kutatók karrierjének jövőbeni sikeres fejlődése érdekében konstruktív és pozitív kapcsolatot építenek ki a kezdő kutatókkal.
      Folyamatos szakmai fejlődés
      A kutatók minden karrierszakaszban szakképzettségük és hozzáértésük rendszeres frissítésével és bővítésével törekszenek a folyamatos fejlődésre. Ezt sokféle úton lehet elérni, beleértve többek között a hivatalos képzést, szakszemináriumot, konferenciákat és az on-line tanulást.
      A MUNKAADÓKRA ÉS A FINANSZÍROZÓKRA ALKALMAZANDÓ ÁLTALÁNOS ELVEK ÉS KÖVETELMÉNYEK
      A szakma elismerése
      Minden kutatói karriert építő kutatót szakemberként kell elismerni, és ennek megfelelően kell kezelni őket. Ezt a karrierjük kezdetén kell elkezdeni, azaz posztgraduális szinten, és ebbe minden szint beletartozik, tekintet nélkül arra, hogy nemzeti szinten ezeket hogyan osztályozták (pl. munkavállaló, posztgraduális hallgató, doktorjelölt, posztdoktori ösztöndíjas, köztisztviselő).
      Megkülönböztetés tilalma
      A kutatók munkaadói és/vagy finanszírozói a kutatókkal szemben nemük, koruk, nemzetiségük, nemzeti vagy társadalmi származásuk, vallásuk vagy hitük, szexuális beállítottságuk, nyelvük, csökkent munkaképességük, politikai meggyőződésük, társadalmi vagy gazdasági helyzetük miatt nem alkalmaznak diszkriminációt.
      Kutatási környezet
      A kutatók munkaadói és/vagy finanszírozói biztosítják, hogy a legösztönzőbb kutatási vagy kutatási képzési környezetet teremtik meg, amely a kutatási hálózaton keresztül történő távolsági együttműködést is magába foglaló felszerelést, berendezéseket és lehetőségeket nyújt, valamint biztosítják, hogy a kutatás során szem előtt tartják az egészséget és biztonságot érintő nemzeti és ágazati szabályozást. A finanszírozók a jóváhagyott munkaprogram támogatásához biztosítják a megfelelő forrásokat.
      Munkafeltételek
      A munkaadók és/vagy finanszírozók biztosítják, hogy a kutatók munkafeltételei, a csökkent munkaképességű kutatókat is beleértve, adott esetben a létező nemzeti jogszabályokkal és a nemzeti vagy ágazati kollektív szerződésekkel összhangban megteremtik a sikeres kutatási folyamathoz elengedhetetlennek ítélt rugalmasságot. Arra törekszenek, hogy olyan munkafeltételeket biztosítsanak, amely lehetővé teszi a férfi és női kutatók számára, hogy a családi életet össze tudják egyeztetni a munkával, a gyermekeket a karrierrel (4). Különös figyelmet kell szentelni többek között a rugalmas munkaidőnek, a részmunkaidős munkának, a távmunkának és az alkotói szabadságnak, valamint az ezeket a megállapodásokat szabályozó szükséges finanszírozási és közigazgatási rendelkezéseknek.
      A foglalkoztatás állandósága és folyamatossága
      A munkaadók és/vagy a finanszírozók biztosítják, hogy a kutatók teljesítményét nem rontja munkaszerződésük bizonytalansága, és ezért a lehető legszélesebb körben próbálják javítani a kutatók foglalkoztatási feltételeinek állandóságát, ily módon bevezetik és tartják magukat az 1999/70/EK tanácsi irányelvben (5) meghatározott elvekhez és feltételekhez.
      Finanszírozás és bérek
      A kutatók munkaadói és/vagy finanszírozói biztosítják, hogy a kutatók a létező nemzeti jogszabályokkal és a nemzeti vagy ágazati kollektív szerződésekkel összhangban tisztességes és vonzó finanszírozási és/vagy bérezési feltételekben részesüljenek, megfelelő és jogos társadalombiztosítási ellátással együtt (beleértve a betegellátást és a szülői ellátásokat, a nyugdíjjogosultságot és a munkanélküli ellátást). Ez magába kell, hogy foglaljon minden kutatót, bármilyen karrierszinten is legyen, beleértve a kezdő kutatókat is, és ennek arányban kell lennie jogi helyzetükkel, teljesítményükkel és a képesítési és/vagy a felelősségi szintjükkel.
      A nemek közötti egyensúly (6)

      A munkaadók és/vagy a finanszírozók minden személyzeti szinten, beleértve a felügyeleti és az irányítási szintet is, törekszenek a nemek közötti egyensúly megtartására. Ezt a felvételkor az azt követő karrierszinteken az egyenlő esélyek politikája alapján kell elérni, előnyben részesítve ugyanakkor a minőségre és a szakképzettségre vonatkozó kritériumokat. Az egyenlő bánásmód biztosítása érdekében a kiválasztási és értékelő bizottságokban megfelelő nemek közötti egyensúlyt kell teremteni.
      Karrierfejlődés
      A munkaadók és/vagy a finanszírozók, elsősorban a humánerőforrás-menedzsment keretén belül egy különleges karrierfejlesztési stratégiát határoznak meg a különféle karrierszinteken álló kutatók számára, szerződéses helyzetüktől függetlenül, beleértve a határozott ideig tartó szerződéseket is. Ez tartalmazza a kutatók számára történő támogatásnyújtásba, valamint a személyi és szakmai fejlődés irányításába bekapcsolódó tanácsadók elérhetőségét, ily módon motiválva a kutatókat, és hozzájárulva ahhoz, hogy csökkentsék a szakmai jövőjükkel kapcsolatos bármely bizonytalanságot. Ezeket a rendelkezéseket és megállapodásokat minden kutatóval meg kell ismertetni.
      A mobilitás értéke
      A munkaadók és/vagy a finanszírozók elismerik a földrajzi, ágazatközi, tudományágakon belüli és azok közötti, valamint a virtuális (7) mobilitást éppúgy, mint az állami és a magánszektor közötti mobilitást, mint a kutatói karrier bármilyen szintjén történő tudományos ismeretek és a szakmai fejlődés erősítésének fontos eszközét. Következésképpen az ilyen lehetőségeket beépítik a különleges karrierfejlesztési stratégiákba, és karrierfejlődési/értékelési rendszerükben minden mobilitási tapasztalatot teljes mértékben értékelnek és elismernek.
      Ez azt is megköveteli, hogy a nemzeti jogszabályokkal összhangban be kell vezetni a támogatások és a társadalombiztosítási ellátások hordozhatóságát biztosító szükséges igazgatási eszközöket.
      A kutatói képzés és a folyamatos fejlődés elérhetősége
      A munkaadók és/vagy a finanszírozók biztosítják, hogy a kutatók, bármilyen karrierszinten legyenek is, szerződéses helyzetüktől függetlenül megkapják a lehetőséget, hogy a szakképzettségük és szakmai hozzáértésük folyamatos fejlesztéséhez szükséges intézkedésekhez való hozzáférés által szakmailag fejlődjenek és javítsák foglalkoztathatóságukat.
      Ezeknek az intézkedéseknek a hozzáférhetőségét, alkalmazását és a szakmai hozzáértés, a szakképzettség és a foglalkoztathatóság javítása tekintetében való hatékonyságát rendszeresen ellenőrizni kell.
      A karriertanácsadás elérhetősége
      A munkaadók és/vagy a finanszírozók biztosítják, hogy a karriertanácsadás és az elhelyezkedés során történő segítségnyújtás vagy az érintett intézményben, vagy más szervezetekkel való együttműködésen keresztül a kutatók rendelkezésére áll, bármilyen karrierszinten legyenek is, szerződéses helyzetüktől függetlenül.
      Szellemi tulajdonjogok
      A munkaadók és/vagy a finanszírozók biztosítják, hogy a kutatók, bármilyen karrierszinten legyenek is, a jogi védelmen, és különösen a szerzői jogot is magában foglaló szellemi tulajdonjog megfelelő védelmén keresztül élvezhessék a K+F eredményeik kihasználásából származó előnyöket (ha vannak ilyenek).
      Politikák és gyakorlatok határozzák meg, hogy milyen jogok illetik meg a kutatókat és/vagy adott esetben azok munkaadóit vagy más feleket, beleértve a külső kereskedelmi vagy ipari szervezeteket, amennyiben ezt különleges együttműködési megállapodások és más típusú megállapodások esetlegesen meghatározzák.
      Társszerzőség
      Az intézmények a személyzet értékelése során a társszerzőséget, mint a kutatás végzése konstruktív megközelítésének jelét, pozitívan ítélik meg. A munkaadók és/vagy a finanszírozók ezért olyan, a szükséges keretfeltételeket magukban foglaló stratégiákat, gyakorlatokat és folyamatokat dolgoznak ki a kutatók számára, a kutatási karrierjük kezdetén lévő kutatókat is beleértve, hogy azok a fennálló közreműködésük keretén belül élvezhessék a tanulmányok, szabadalmak stb. társszerzőként való elismeréséhez, valamint lajstromozásához, és/vagy jegyzéséhez való jogukat, vagy hogy saját kutatási eredményeiket felügyelőjüktől (felügyelőiktől) függetlenül közzétehessék.
      Felügyelet
      A munkaadók és/vagy a finanszírozók biztosítják, hogy pontosan azonosítani lehessen azt a személyt, akihez a kezdő kutatók szakmai kötelezettségeik teljesítésével kapcsolatban fordulhatnak, és erről a kutatókat megfelelően tájékoztatják.
      Az ilyen intézkedéseknek pontosan meg kell határozniuk, hogy az ajánlott felügyelők a kutatások felügyelete terén kellő tapasztalattal rendelkeznek, van idejük, tudásuk, tapasztalatuk, szakértelmük és elkötelezettségük ahhoz, hogy a kutatási gyakornok számára megfelelő támogatást nyújtsanak, és gondoskodjanak a szükséges fejlődésről és a folyamat felülvizsgálatáról éppúgy, mint a szükséges visszacsatolási mechanizmusról.
      Tanítás
      A tanítás alapvető eszköze a tudás rendszerezésének és terjesztésének, és ezért a kutatók karrierjében fontos lehetőségként kell értékelni. Ugyanakkor a tanítási kötelezettség nem lehet túlzott mértékű, és különösen karrierjük kezdetén nem gátolhatja a kutatókat kutatási tevékenységük gyakorlásában.
      A munkaadók és/vagy a finanszírozók biztosítják, hogy a tanítási feladatokat megfelelően díjazzák, és hogy vegyék számításba az értékelési rendszerekben, valamint hogy azt az időt, amelyet a személyzet rangidős tagjai a kezdő kutatók képzésével töltenek úgy tekintsék, mint a tanítási kötelezettségük részét. A kutatók szakmai fejlődése részeként a tanítási és oktatási tevékenységek vonatkozásában megfelelő képzést kell biztosítani.
      Értékelési rendszerek
      A munkaadók és/vagy a finanszírozók minden kutató számára, beleértve a rangidős kutatókat is, szakmai teljesítményük felmérésére független (és rangidős kutatók esetén lehetőleg nemzetközi) bizottság által végzett, rendszeres és átlátható módon folyó értékelési rendszereket vezetnek be.
      Az ilyen értékelési eljárások számításba veszik a kutatók teljes kutatási tevékenységét és kutatási eredményeit, pl. publikációikat, szabadalmaikat, kutatásirányításukat, tanításukat/előadásaikat, felügyeletüket, tanácsadásukat, nemzeti és nemzetközi együttműködésüket, igazgatási feladataikat, a közvélemény tájékoztatásával kapcsolatos tevékenységüket és mobilitásukat, és az értékelést a karrierfejlődéssel összefüggésben figyelembe veszik.
      Kifogások/panaszok
      A kutatók munkaadói és/vagy finanszírozói a nemzeti szabályokkal és rendelkezésekkel összhangban, lehetőleg egy pártatlan (ombudsman jellegű) személy formájában megfelelő eljárásokat határoznak meg a kutatók kifogásainak/panaszainak kivizsgálására, beleértve azokat a konfliktusokat is, amelyek a felügyelő(k) és a kezdő kutatók között támadnak. Ezek az eljárások a munkával kapcsolatos konfliktusok, viták és sérelmek megoldása tekintetében minden kutatási személyzet számára bizalmas és informális segítséget nyújtanak, azzal a céllal, hogy az intézményen belül a tisztességes és igazságos bánásmód kerüljön előtérbe, és hogy a munkahelyi környezet általános színvonala javuljon.
      Részvétel a döntéshozó testületekben
      A kutatók munkaadói és/vagy finanszírozói elismerik, hogy teljesen törvényes, sőt kívánatos, hogy a kutatók képviseltessék magukat azon intézmények vonatkozó információs, konzultációs és döntéshozó testületeiben, amelyekben tevékenykednek, valamint hogy védjék és támogassák egyéni és közös szakmai érdekeiket, és aktívan járuljanak hozzá az intézmény működéséhez (8).
      Felvétel
      A munkaadók és/vagy finanszírozók biztosítják, hogy a kutatók belépésére és felvételére vonatkozó előírások, különösen a kezdő kutatók esetében, világosan kerüljenek meghatározásra, és könnyítsék meg a hátrányos helyzetű csoportok, illetve azon kutatók számára a bejutást, akik visszatérnek a kutatói karrierhez, beleértve azokat az oktatókat is, akik visszatérnek a kutatói karrierhez (bármilyen szinten legyenek is).
      A kutatók munkaadói és/vagy finanszírozói a kutatók kinevezése vagy felvétele során csatlakoznak a kutatók felvételi eljárásának magatartási kódexében meghatározott elvekhez.
      2. SZAKASZ
      A kutatók felvételi eljárásának magatartási kódexe
      A kutatók felvételi eljárásának magatartási kódexe egy sor olyan általános elvből és követelményből áll, amelyet a kutatók kinevezése vagy felvétele során a munkaadóknak és/vagy a finanszírozóknak követniük kell. Ezek az elvek és követelmények különösen a vonzó, nyitott és fenntartható európai kutatói munkaerőpiac fejlődése tekintetében biztosítják az olyan értékeket, mint a felvételi folyamat átláthatósága és a pályázók egyenlő bánásmódja, valamint kiegészítik az Európai Kutatói Chartában leírt elveket és követelményeket. A magatartási kódexhez csatlakozó intézmények és munkaadók nyíltan vállalják azon elkötelezettségüket, hogy felelősségteljesen és tisztességes módon járnak el, valamint hogy korrekt keretfeltételeket biztosítsanak a kutatók számára, azzal a világos szándékkal, hogy hozzájáruljanak az Európai Kutatási Térség fejlődéséhez.
      A MAGATARTÁSI KÓDEX ÁLTALÁNOS ELVEI ÉS KÖVETELMÉNYEI
      Felvétel
      A munkaadók és/vagy a finanszírozók egy nyílt (9), hatékony, átlátható, támogató és nemzetközileg összehasonlítható, a meghirdetett állások típusára szabott felvételi eljárást hoznak létre.
      A hirdetések a kívánt tudás és hozzáértés átfogó leírását tartalmazzák, és nem szabad azokat oly mértékben leszűkíteni, hogy ezzel elbátortalanítsák a megfelelő pályázókat. A munkaadók megjelölik a munkafeltételek és a pozíciók leírását, beleértve a karrierlehetőségeket is. Ezenkívül a betöltendő állás meghirdetése vagy a jelentkezésre való felhívás és a jelentkezési határidő közötti időszaknak reálisnak kell lennie.
      Kiválasztás
      A kiválasztási bizottságokban különféle szaktudást és hozzáértést kell képviseltetni, valamint megfelelő nemek közötti egyensúlyt kell teremteni, és adott esetben és amennyiben ez megvalósítható, különféle ágazatokat (állami és magánszektort) és tudományágakat képviselő, más országokból származó, és a pályázó értékelése szempontjából megfelelő szakértelemmel bíró tagokat szerepeltetni. Amikor csak lehetséges, a kiválasztási gyakorlatok széles skáláját kell használni, úgymint a külső szakértői vizsgálatot és a személyes interjút. A kiválasztási bizottságok tagjainak megfelelően képzetteknek kell lenniük.
      Átláthatóság
      A pályázókat a kiválasztás előtt értesíteni kell a felvételi folyamatról és a kiválasztási kritériumokról, a rendelkezésre álló álláshelyekről és a karrierkilátásokról. A kiválasztási folyamat után tájékoztatni kell őket pályázatuk erős és gyenge pontjairól.
      Az érdemek elbírálása
      A kiválasztási folyamat során a pályázók tapasztalatait teljes egészében (10) figyelembe kell venni. Miközben kutatói potenciáljukra általánosságban összpontosítanak, kreativitásukat és önállósági szintjüket is figyelembe kell venni.
      Ez azt jelenti, hogy az érdemeket a változatos karrierpályán belüli kimagasló eredményekre összpontosítva, és nemcsak a publikációk számát tekintve mennyiségileg és minőségileg is el kell bírálni. Következésképpen a bibliometrikus jelzőszám jelentőségét az értékelési kritériumok szélesebb, a tanítást, a felügyeletet, a csapatmunkát, a tudástranszfert, a kutatásirányítást, valamint az újítási és a közvélemény tájékoztatásával kapcsolatos tevékenységet magába foglaló skálán belül megfelelően ki kell egyensúlyozni. Az ipari háttérrel rendelkező pályázók esetében minden szabadalomban, fejlesztésben és találmányban való közreműködésre különös figyelemmel kell lenni.
      Az önéletrajzok időrendbeli sorrendjében való változások
      A karrierben tapasztalt töréseket vagy az önéletrajzok időrendbeli sorrendjében való változásokat nem negatívan kell értékelni, hanem a karrier fejlődéseként, és következésképpen a kutatóknak egy többdimenziós karrierpálya felé történő szakmai fejlődéséhez való lehetséges hasznos hozzájárulásaként kell tekinteni. Ezért a pályázók számára lehetővé kell tenni, hogy olyan dokumentumokkal alátámasztott önéletrajzot nyújtsanak be, amely tükrözi a megpályázott állásnak megfelelő eredmények és képesítések jellemző bemutatását.
      A mobilitási tapasztalat elismerése
      Minden mobilitási tapasztalatot, pl. egy másik országban/régióban, vagy egy másik kutatási területen (az állami vagy magánszektorban) eltöltött időt, vagy az egyik tudományágból vagy ágazatból a másikba történő váltást, legyen az egy kezdeti kutatási képzés vagy a kutatási karrier egy későbbi szakaszának része, vagy a virtuális mobilitási tapasztalatot a kutató szakmai fejlődéséhez való értékes hozzájárulásként kell figyelembe venni.
      A képesítések elismerése
      A munkaadók és/vagy a finanszírozók minden kutató esetében meghatározzák a nem hivatalos képesítéseket is magába foglaló tudományos és szakmai képesítések megfelelő vizsgálatát és értékelését, különösen a nemzetközi és szakmai mobilitással összefüggésben. Kölcsönösen tájékoztatják egymást, és az ilyen képesítések elismerésére vonatkozó szabályok, eljárások és előírások teljes megértésére törekszenek, valamint következésképpen minden elérhető módon felkutatják az ezen képesítésekre vonatkozó létező nemzeti jogszabályokat, megállapodásokat és egyedi szabályokat (11).
      Rangidősség
      Az elvárt képesítési szinteknek meg kell felelniük a pozíció kívánalmainak, és azokat nem lehet a belépés akadályaként meghatározni. A képesítések elismerése és értékelése inkább a személy által elért eredmények megítélésére kell, hogy összpontosítson, mint körülményeire vagy annak az intézménynek a hírnevére, ahol a képesítéseket megszerezte. Mivel a szakmai képesítések egy hosszú karrier korai szakaszában megszerezhetők, az életen át tartó szakmai fejlődési modellt is el kell ismerni.
      Posztdoktori kinevezések
      A doktorátussal rendelkező kutatókat kinevező intézmények a posztdoktori kutatók felvételére és kinevezésére vonatkozóan világos szabályokat határoznak meg, beleértve az ilyen kinevezések maximális időtartamát és ezeknek a kinevezéseknek a célját is. Ezeknek az irányelveknek számításba kell venni a posztdoktori kinevezést megelőzően más intézményekben eltöltött időt, valamint figyelembe kell venni, hogy a posztdoktori státusz egy olyan átmeneti státusz, amelynek elsődleges célja, hogy a hosszú távú karrierkilátásokkal összefüggésben a kutatói karrier vonatkozásában a szakmai fejlődéshez kiegészítő lehetőséget nyújtson.
      3. SZAKASZ
      Fogalommeghatározások
      Kutatók
      Ezen ajánlás alkalmazásában a kutatás nemzetközileg elfogadott Frascati-féle fogalommeghatározását (12) használjuk. Következésképpen a kutatók meghatározása
      „Új tudás, termékek, folyamatok, módszerek és rendszerek kialakításában vagy megalkotásában és az adott projektek irányításában elkötelezett szakértők.”
      Részletesebben, ez az ajánlás minden, a K+F-ben szakmailag elkötelezett személyre vonatkozik, bármilyen karrierszakaszban is legyen (13), besorolásától függetlenül. Ez magába foglal valamennyi, az „alapkutatáshoz”, a „stratégiai kutatáshoz”, az „alkalmazott kutatáshoz”, a kísérleti fejlesztéshez és a „tudástranszferhez” kapcsolódó tevékenységet, beleértve az újítást és a tanácsadói, felügyeleti és tanítási képességeket, az ismeretek és a szellemi tulajdonjogok igazgatását, a tudományos eredmények kiaknázását vagy a tudományos újságírást.
      A kezdő kutató és a tapasztalt kutatók közötti különbségtétel:

                  —

                  A kezdő kutató kifejezés (14) a kutatási képzési időszakot is magában foglaló, a kutatási tevékenységük első négy évét (teljes munkaidőben) töltő kutatókra vonatkozik.

                  —

                  A tapasztalt kutatók (15) meghatározása szerint azok a kutatók, akik a doktori tanulmányok megkezdésére jogosító egyetemi oklevél megszerzése óta legalább négy év kutatási (teljes munkaidőben töltött) tapasztalattal rendelkeznek abban az országban, ahol a fokozatot/oklevelet megszerezték, vagy olyan kutatók, akik már doktori fokozattal rendelkeznek, függetlenül attól, hogy mennyi időbe telt annak megszerzése.

            Munkaadók
      Ezen ajánlással összefüggésben a „munkaadók” kifejezés minden olyan köz- vagy magánintézményre utal, akik kutatókat szerződéses alapon alkalmaznak, vagy más szerződéses vagy megállapodáson alapuló módon fogadnak be, beleértve a közvetlen pénzügyi kapcsolat nélküli kapcsolatot is. Ez utóbbi különösen érvényes az olyan felsőoktatási intézményekre, kari tanszékekre, laboratóriumokra, alapítványokra vagy magánintézményekre, amelyekben a kutatók kutatási gyakorlatukat végzik vagy kutatási tevékenységüket egy harmadik fél finanszírozása mellett folytatják.
      Finanszírozók
      A „finanszírozók” minden olyan szervre vonatkozik (16), amely finanszírozást (beleértve az illetményeket, díjakat, támogatásokat és ösztöndíjakat) nyújt a felsőoktatást is magába foglaló kutatási köz- és magánintézményeknek. Ebben a szerepében a finanszírozás nyújtásaként alapvető feltételként előírhatja, hogy a finanszírozott intézményeknek az ebben az ajánlásban bemutatott általános elveknek és követelményeknek megfelelő hatékony stratégiákat, gyakorlatot és mechanizmusokat kell elfogadni és alkalmazni.
      Kinevezés vagy alkalmazás
      Ez bármilyen típusú szerződésre vagy illetményre, vagy harmadik fél által finanszírozott ösztöndíjra, támogatásra vagy díjra vonatkozik, beleértve a keretprogrammal (keretprogramokkal) összefüggő finanszírozásokat is (17).

         (1)  Lásd a 3. szakasz fogalommeghatározását.

         (2)  Lásd a 3. szakasz fogalommeghatározását.

         (3)  HL C 364., 2000.12.18., 1. o.

         (4)  Lásd SEC (2005) 260, Women and Science: Excellence and Innovation – Gender Equality in Science (Nők és tudomány: Kiválóság és újítás – Nemek közötti egyenlőség a tudományban).

         (5)  Amelynek célja, hogy megelőzze, hogy a határozott időre alkalmazott munkavállalók előnytelenebb elbánásban részesüljenek, mint a hasonló, de határozatlan időre alkalmazott munkavállalók, hogy megelőzze az egymást követő határozatlan időre szóló szerződések használatával való visszaélést, hogy javítsa a határozott időre alkalmazott munkavállalók számára a képzéshez való hozzáférést, és hogy biztosítsa, hogy a határozott időre alkalmazott munkavállalók értesülnek az aktuális, határozatlan időre szóló munkalehetőségekről. Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv. (HL L 175., 1999.7.10., 43).

         (6)  Lásd SEC (2005) 260, Women and Science: Excellence and Innovation – Gender Equality in Science (Nők és tudomány: Kiválóság és újítás – Nemek közötti egyenlőség a tudományban).

         (7)  Elektronikus hálózaton keresztül történő távegyüttműködés.

         (8)  Ebben az összefüggésben lásd a 2002/14/EK EU-irányelvet is.

         (9)  Minden rendelkezésre álló eszközt használni kell, különösen a nemzetközi szinten vagy világméretekben elérhető webes forrásokat, mint például a páneurópai kutatói mobilitási portált: http://europa.eu.int/eracareers

         (10)  Lásd az Európai Kutatói Chartát is: az e dokumentum 1. szakaszában található értékelési rendszereket.

         (11)  Lásd a http://www.enic-naric.net/ honlapot a NARIC-hálózatra (NARIC: Felsőfokú Tanulmányok és Oklevelek Elismerésével Foglalkozó Nemzeti Információs Központ és az ENIC-hálózatra (ENIC: Információs Központok Európai Hálózata) vonatkozóan további részletes információk céljából.

         (12)  Proposed Standard Practice for Surveys on Research and Experimental Development, Frascati Manual OECD, 2002. (A kutatásra és a kísérleti fejlesztésre vonatkozó felmérések ajánlott standard gyakorlata, Frascati-kézikönyv).

         (13)  2003.7.18. COM(2003) 436: Kutatók az EKT-ban: egy szakma, több karrier.

         (14)  Lásd az Európai Kutatási Térség humánerőforrás- és Marie Curie mobilitási programokat rendszerező munkaprogramját, 2004. szeptemberi kiadás, 41. o.

         (15)  Idem, 42. o.

         (16)  A Közösség erőfeszítéseket tesz az ebben az ajánlásban meghatározott kötelezettségek alkalmazására a kutatási, technológiai fejlesztési és demonstrációs tevékenységek keretprogramjával (keretprogramjaival) összefüggésben finanszírozott kedvezményezettek vonatkozásában.

         (17)  A kutatási, technológiai fejlesztési és demonstrációs tevékenységek keretprogramja(i).