title: A Tanács ajánlása (2020. július 20.) Finnország 2020. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Finnország 2020. évi stabilitási programját 2020/C 282/26

text:
               26.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/171

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2020. július 20.)
      Finnország 2020. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Finnország 2020. évi stabilitási programját
      (2020/C 282/26)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
      tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
      tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
      tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2019. december 17-én elfogadta az éves fenntartható növekedési stratégiát, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2020. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellően figyelembe vette az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérét. A Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján 2019. december 17-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Finnországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadta.

                  (2)

                  A Finnországra vonatkozó 2020. évi országjelentést 2020. február 26-án tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2019. július 9-én elfogadott országspecifikus ajánlások (3) (a továbbiakban: a 2019. évi országspecifikus ajánlások) és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek megvalósítása terén Finnország által elért eredményeket.

                  (3)

                  Az Egészségügyi Világszervezet 2020. március 11-én hivatalosan világjárványnak nyilvánította a Covid19-járványt. A világjárvány súlyos népegészségügyi szükséghelyzetet jelent a polgárok, a társadalom és a gazdaságok számára. Rendkívüli nyomást gyakorol a nemzeti egészségügyi rendszerekre, zavarokat okoz a globális ellátási láncokban, volatilitáshoz vezet a pénzügyi piacokon, sokkokat idéz elő a fogyasztói keresletben, és számos ágazatra kedvezőtlenül hat. Veszélyezteti az emberek munkahelyét, jövedelmét és a vállalkozások tevékenységét. A világjárvány komoly gazdasági sokkot okozott, amelynek már most is súlyos hatása van az Unióban. A Bizottság 2020. március 13-án elfogadott közleményében a válság nyomán hozott koordinált gazdasági válaszintézkedéseket sürgetett, nemzeti és uniós szinten minden szereplő bevonásával.

                  (4)

                  Több tagállam szükséghelyzetet hirdetett ki, vagy szükséghelyzeti intézkedéseket vezetett be. Minden szükséghelyzeti intézkedésnek szigorúan arányosnak, szükségesnek és időben korlátozottnak kell lennie, valamint összhangban kell lennie az európai és nemzetközi normákkal. Ezeknek az intézkedéseknek demokratikus felügyelet és független bírósági felülvizsgálat alá kell tartozniuk.

                  (5)

                  A Bizottság 2020. március 20-án közleményt fogadott el a Stabilitási és Növekedési Paktum általános mentesítési rendelkezésének aktiválásáról. Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében, 6. cikkének (3) bekezdésében, 9. cikkének (1) bekezdésében és 10. cikkének (3) bekezdésében, valamint az 1467/97/EK tanácsi rendelet (4) 3. cikkének (5) bekezdésében és 5. cikkének (2) bekezdésében meghatározottak szerinti általános mentesítési rendelkezés elősegíti a költségvetési politikák összehangolását súlyos gazdasági visszaesés idején. A Bizottság a 2020. március 20-i közleményében úgy vélte, hogy a Covid19-világjárvány következtében várható súlyos gazdasági visszaesés miatt teljesültek az általános mentesítési rendelkezés aktiválásának feltételei és felkérte a Tanácsot, hogy hagyja jóvá ezt a következtetést. A tagállamok pénzügyminiszterei 2020. március 23-án egyetértettek a Bizottság értékelésével. A miniszterek egyetértettek abban, hogy a súlyos gazdasági visszaesés határozott, ambiciózus és koordinált választ követel meg. Az általános mentesítési rendelkezés aktiválása lehetővé teszi a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérést, ha ez középtávon nem veszélyezteti a költségvetés fenntarthatóságát. A korrekciós ág tekintetében a Tanács a Bizottság ajánlására úgy is határozhat, hogy módosított költségvetési pályát fogad el. Az általános mentesítési rendelkezés nem függeszti fel a Stabilitási és Növekedési Paktum eljárásait. Lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy eltérjenek az általában alkalmazandó költségvetési követelményektől, a Bizottság és a Tanács számára pedig biztosítja annak lehetőségét, hogy a Paktum keretében meghozzák a szükséges szakpolitikai koordinációs intézkedéseket.

                  (6)

                  Folyamatos intézkedésekre van szükség a Covid19-világjárvány terjedésének korlátozása és ellenőrzés alatt tartása, a nemzeti egészségügyi rendszerek rezilienciájának megerősítése, a világjárvány társadalmi-gazdasági következményeinek a vállalkozásokra és háztartásokra irányuló támogató intézkedések révén történő csökkentése, valamint a gazdasági tevékenység újraindulása fényében a munkahelyeken megfelelő egészségügyi és biztonsági feltételek biztosítása érdekében. Az Uniónak teljes mértékben ki kell használnia a rendelkezésére álló eszközöket, hogy támogassa a tagállamok e területeken tett erőfeszítéseit. Ezzel párhuzamosan a tagállamoknak és az Uniónak együtt kell működniük azon intézkedések kidolgozásában – többek között a zöld átállás és a digitális átalakulás integrálásával, valamint a válság tanulságainak levonásával –, amelyek társadalmunk és gazdaságaink rendes működéséhez és a fenntartható növekedéshez való visszatéréshez szükségesek.

                  (7)

                  A Covid19-válság rávilágított, hogy a belső piac lehetővé teszi a rendkívüli helyzetekhez való rugalmas alkalmazkodást. Mindazonáltal a helyreállítási szakaszba való gyors és zökkenőmentes átmenet, továbbá az áruk, szolgáltatások és a munkavállalók szabad mozgásának biztosítása érdekében a belső piac rendes működését akadályozó rendkívüli intézkedéseket azonnal meg kell szüntetni, amint azok már nem nélkülözhetetlenek. A jelenlegi válság rámutatott arra, hogy válsághelyzet-felkészültségi terveket kell kidolgozni az egészségügyi ágazatban. A beszerzési stratégiák javítása, az ellátási láncok diverzifikálása és az alapvető eszközök stratégiai tartalékainak kialakítása a kulcsfontosságú elemek között szerepelnek az átfogóbb válsághelyzet-felkészültségi tervek kidolgozása szempontjából.

                  (8)

                  Az uniós jogalkotó az (EU) 2020/460 (5) és az (EU) 2020/558 (6) európai parlamenti és tanácsi rendeletek révén már módosította a vonatkozó jogi kereteket, hogy lehetővé váljon a Covid19-világjárvány rendkívüli hatásainak kezelése érdekében az európai strukturális és beruházási alapokból származó fel nem használt források tagállamok általi mobilizálása. Ezek a módosítások további rugalmasságot, valamint egyszerűsített és észszerűsített eljárásokat biztosítanak. A cash flow-nyomás enyhítése érdekében a tagállamok a 2020–2021-es pénzügyi évben igénybe vehetik az uniós költségvetés 100 %-os társfinanszírozását is. Finnországot arra ösztönözzük, hogy teljes mértékben használja ki az említett lehetőségeket a leginkább érintett egyének és ágazatok támogatása érdekében.

                  (9)

                  A Covid19-világjárvány társadalmi-gazdasági következményei az eltérő szakosodási minták miatt valószínűleg egyenlőtlenül érintik az egyes ágazatokat és régiókat. Ez Finnországon belül az egyenlőtlenségek növekedésének kockázatával jár. A tagállamok közötti konvergenciafolyamat átmeneti felborulásának kockázatával együtt a jelenlegi helyzet célzott szakpolitikai válaszintézkedéseket tesz szükségessé.

                  (10)

                  Finnország 2020. április 30-án benyújtotta a 2020. évi nemzeti reformprogramját és a 2020. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

                  (11)

                  Finnország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik.

                  (12)

                  A 2020. évi stabilitási programja szerint a kormány azt tervezi, hogy az államháztartási egyenleg a bruttó hazai termék (GDP) 1,1 %-ának megfelelő 2019. évi hiányról 2020-ra a GDP 7,2 %-ának megfelelő hiányra romlik. A hiány az előrejelzések szerint 2021-ben a GDP 4,0 %-ára csökken. Miután 2019-ben a GDP 59,4 %-ára csökkent, a GDP-arányos államadósság a 2020. évi stabilitási program szerint 2020-ban várhatóan 69,1 %-ra növekszik. A makrogazdasági és költségvetési kilátásokat a Covid19-világjárvány miatt nagy bizonytalanság övezi.

                  (13)

                  A Covid19-világjárványra válaszul és az összehangolt uniós megközelítés részeként Finnország időszerű költségvetési intézkedéseket fogadott el az egészségügyi rendszere kapacitásának növelése, a világjárvány megfékezése és a különösen súlyosan érintett egyének és ágazatok megsegítése érdekében. A 2020. évi stabilitási program szerint a szóban forgó költségvetési intézkedések a GDP 1,7 %-át teszik ki. Az intézkedések magukban foglalják mind az egészségvédelemre és a közrendre fordított sürgősségi kiadásokat, mind pedig a vállalkozásokat és a munkavállalókat támogató intézkedéseket. Emellett Finnország olyan, a 2020. évi stabilitási programban a GDP 5 %-át kitevőre becsült intézkedéseket jelentett be, amelyeknek nincs közvetlen hatásuk a költségvetésre, viszont hozzájárulnak a vállalkozások likviditásának támogatásához. Ezen intézkedések közé tartoznak a vállalkozásoknak – elsősorban a kis- és középvállalkozásoknak (kkv-k) – nyújtott hitelgaranciák, valamint a Finnair és a hajózási társaságok számára biztosított, az ellátás biztonságát garantáló egyedi garanciarendszerek. Emellett Finnországban egyéb, a 2020. évi stabilitási programban nem szereplő likviditásnövelő intézkedéseket is elfogadtak, többek között a társasági adóra vonatkozó halasztásokat. Ezek a kiegészítő intézkedések a becslések szerint a GDP 15 %-át teszik ki. Összességében a Finnország által hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. március 13-i bizottsági közleményben foglalt iránymutatással. A szükséghelyzeti intézkedések és a támogató költségvetési intézkedések teljeskörű végrehajtása, majd ezt követően – amennyiben a gazdasági feltételek lehetővé teszik – olyan költségvetési politika követése, amelynek középpontjában a prudens középtávú költségvetési pozíció megvalósítása áll, hozzá fog járulni a költségvetés középtávú fenntarthatóságának megőrzéséhez.

                  (14)

                  A Bizottság változatlan szakpolitikát feltételező, 2020. tavaszi előrejelzése alapján Finnország államháztartási egyenlege 2020-ban a GDP –7,4 %-át, 2021-ben pedig a GDP –3,4 %-át teszi ki. Az államadósság-ráta az előrejelzés szerint 2020-ban eléri a GDP 69,4 %-át, 2021-ben pedig a GDP 69,6 %-át.

                  (15)

                  A Bizottság 2020. május 20-án a Szerződés 126. cikkének (3) bekezdésével összhangban jelentést adott ki, mivel Finnország a hiányra vonatkozóan a GDP 3 %-ában meghatározott küszöbérték túllépését tervezi 2020-ban. Összességében a Bizottság elemzése arra enged következtetni, hogy a Szerződésben és az 1467/97/EK rendeletben meghatározott hiánykritérium nem teljesült.

                  (16)

                  A Covid19-válságra reagálva Finnország átfogó intézkedéseket hozott egészségügyi rendszerének és gazdaságának támogatása érdekében. A finn kormány például több költségvetés-módosítást is elfogadott, és úgy döntött, hogy javítja a munkavállalók állásbiztonságát, ezzel párhuzamosan pedig enyhítette a munkanélküli ellátás igénybevételének feltételeit. A szabadúszók és a vállalkozók is könnyebben hozzáférhetnek a munkanélküli ellátáshoz. A szociális biztonsági intézkedések 1,6 milliárd EUR-t tesznek ki. Finnország az összesen 10 milliárd EUR-t kitevő államilag garantált hiteleken felül 1 milliárd EUR összegű közvetlen üzleti támogatást is rendelkezésre bocsátott. A kormány ideiglenesen 2,6 százalékponttal csökkentette a munkáltató által fizetett nyugdíjjárulékot, és legalább 1 milliárd EUR-t különített el egy önkormányzati támogatási csomagra. A finn pénzügyi felügyeleti hatóság a rendszerkockázati tőkepuffer megszüntetése és a hitelintézet-specifikus követelmények módosítása révén csökkentette a finn hitelintézetek tőkekövetelményeit. A kormány munkacsoportot jelölt ki a Pénzügyminisztérium és a Szociális és Egészségügyi Minisztérium vezetésével, hogy elkészítse Finnország Covid19-válságot követő exitstratégiáját. A kormány május elején a munkacsoport első jelentése alapján a fokozatos enyhítésre vonatkozó tervet fogadott el. A munkacsoport további megfelelő intézkedésekre tesz javaslatot a válság egészségügyi, társadalmi és gazdasági hatásainak kezelése céljából. A munkacsoport egyeztetett a szociális partnerekkel, az önkormányzatokkal, valamint a civil társadalmi és a környezetvédelmi szervezetekkel.

                  (17)

                  Bár általánosságban úgy tűnik, hogy Finnország képes megbirkózni a Covid19-válsággal, célszerű lenne fokozni az egészségügyi rendszer rezilienciáját. A kórházi körzeteknek egészségügyi személyzetet kellett átcsoportosítaniuk a Covid19-betegek kezelésére, és el kellett térniük a korábban megállapított, a nem sürgős egészségügyi ellátásra vonatkozó határidőktől. A különböző szolgáltatók által nyújtott egészségügyi szolgáltatások jelenlegi rendszere az egészségügyi dolgozók egyenlőtlen eloszlásához vezetett az országban. A szolgáltatásnyújtás széttöredezettsége, valamint a szociális szolgáltatásokhoz és az egészségügyi alapellátáshoz való egyenlőtlen hozzáférés várhatóan továbbra is problémát jelent majd a válság után, különösen a munkanélküliek, a nyugdíjasok és a fogyatékossággal élő személyek esetében. Mivel a Covid19-válság miatt nőtt a munkanélküliség, mind a rövid, mind a középtávú szakpolitikai intézkedéseknek az egészségügyi alapellátáshoz való egyenlő hozzáférés biztosítására kell összpontosítaniuk. Középtávon továbbra is fontos az egymást követő finn kormányok által fontolóra vett szociális és egészségügyi reformtervek megvalósítása, különösen mivel ez felkészítené Finnországot a nagy horderejű demográfiai változásokra, és segítené az országot az egészségügyi rendszer minőségének jövőbeli fenntartásában és hozzáférhetőségének javításában. Finnország államháztartásának hosszú távú fenntarthatósága továbbra is veszélyben van az elöregedéssel kapcsolatos – különösen a szociális és egészségügyi ellátással összefüggő – költségek előrejelzett növekedése miatt.

                  (18)

                  A Bizottság 2020. tavaszi előrejelzése szerint a munkanélküliség 2020-ban 8,3 %-ra emelkedik, majd 2021-ben 7,7 %-ra javul. A szociális partnerekkel szoros együttműködésben kialakított, hatékony rövid és középtávú szakpolitikai intézkedésekre van szükség a munkanélküliségi ráta növekedésének megfékezése és a Covid19-válság miatt munkahelyüket elvesztők munkaerőpiaci reintegrálása érdekében. Ezeknek az erőfeszítéseknek a szegénység és a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitett csoportokat is támogatniuk kell, például az alacsony képzettségű, a fogyatékossággal élő, a részleges munkaképességű és a migráns hátterű személyeket. Finnországban csökkentett munkaidős foglalkoztatás van érvényben, ami miatt sok munkavállalónak kényszerszabadságot kellett kivennie. Az aktív munkaerőpiaci szakpolitikák – többek között a továbbképzési és átképzési intézkedések – biztosíthatják a munkaerőpiacra való gyors és tartós visszatérést. A bértámogatásnál indokolt lehet célzottan eljárni, és azt érdemes összekapcsolni az állami foglalkoztatási szolgálatok által biztosított képzésekkel és nyomon követéssel. Az átképzés és a továbbképzés kulcsfontosságú a munkaerő foglalkoztathatóságának fenntartásához az egyre inkább digitális és zöld gazdaságban. A folyamatos tanulásra vonatkozó reform hozzájárulhat a felnőttek – köztük az alacsony képzettségűek – készségfejlesztése iránti igény kielégítéséhez a munkaerőpiac szempontjából releváns ágazatokban, például az információs és kommunikációs technológiák (IKT) ágazatában. Annak érdekében, hogy a piac számára biztosítva legyenek azok a készségek, amelyekre a demográfiai és technológiai változások közepette szükség van, fontos fenntartani az oktatás munkaerőpiaci relevanciáját, többek között elegendő egyetemi hely biztosításával, figyelembe véve az egyes ágazatokra és régiókra vonatkozó foglalkoztatási előrejelzéseket. Annak elkerülése érdekében, hogy a Covid19-válság nyomán súlyosbodjon a leginkább veszélyeztetett csoportok társadalmi-gazdasági helyzete, kulcsfontosságú lesz a digitális szakadék csökkentése, különösen a hátrányos helyzetű tanulók minőségi oktatáshoz való hozzáférésének biztosítása terén. Az ellátórendszer komplexitása akadályozza az emberek munkaerőpiaci integrációját. A rövid- és részmunkaidős foglalkoztatás ösztönzése érdekében hatékonyan kell alkalmazni a bérekre és juttatásokra vonatkozó valós idejű információkat tartalmazó jövedelem-nyilvántartást, ezenkívül fel kell gyorsítani a szociális ellátások kezelési idejét. Középtávon fontos, hogy Finnország megreformálja a szociális ellátórendszert a foglalkoztatás fellendítése és az ország jóléti rendszerének a jövőre való felkészítése érdekében.

                  (19)

                  A vállalkozásokat, különösen a kkv-kat mindenképpen segíteni kell abban, hogy túléljék a Covid19-válságot; ez a jelenleg érvényben lévő korlátozó intézkedések feloldását követően elengedhetetlen lesz a gazdaság fellendítéséhez. A hiteleken, vissza nem térítendő támogatásokon és garanciákon keresztül nyújtott ideiglenes likviditási támogatás segíthet a vállalkozások fennmaradásában e bizonytalan és jelentősen alacsonyabb bevételeket eredményező időszak során. Az említett intézkedések tervezése és végrehajtása során figyelembe kell venni a bankszektor rezilienciáját.

                  (20)

                  A gazdaság helyreállításának elősegítése szempontjából fontos lesz a kiforrott közberuházási projektek előreütemezése és a magánberuházások ösztönzése, többek között kapcsolódó reformok révén. A finnországi beruházások továbbra is az uniós átlag alatt maradnak azon kategóriák esetében, amelyek a leginkább elősegítik a termelékenység növekedését, különösen a tárgyi eszközökbe és a szellemi tulajdonba történő beruházások esetében. Ez korlátozhatja az ország hosszú távú növekedési potenciálját, és gátolhatja versenyképességét és a helyreállítást. A kutatás-fejlesztésbe irányuló beruházások növelése kulcsfontosságú tényező, amely lehetővé teszi a gazdaság tudásintenzív ágazatai számára kedvező strukturális váltást, és erősíti a hosszú távú növekedési potenciált. A klímasemlegesség 2035-re tervezett megvalósításához – amely Finnország nemzeti energia- és klímatervében is tükröződik – jelentős beruházásokra lesz szükség, különösen a villamosenergia-hálózatok és a fenntartható közlekedés terén. A 2021 és 2032 közötti időszakra egy parlamenti irányítócsoport vezetésével új nemzeti közlekedési tervet dolgoznak ki. Az egészségügyi, környezetvédelmi, regionális és termelékenységi kérdések mellett folyamatos erőfeszítésekre van szükség a nagy sebességű, széles sávú hálózatok kiépítése és az egyéb digitális infrastruktúrák fejlesztése terén, hogy a távoli területeken is észszerűsíteni lehessen a logisztikát és fenn lehessen tartani a gazdasági tevékenységet. A bizottsági javaslat tárgyát képező Méltányos Átállást Támogató Alap 2021–2027-es időszakra vonatkozó programozása elősegítheti Finnországban a klímasemleges gazdaságra való átállás által jelentett egyes kihívások kezelését, különösen a 2020. évi országjelentés D. mellékletében ismertetett területeken. Így Finnország a lehető legjobban kihasználhatná ezt az alapot.

                  (21)

                  Finnország pénzmosás elleni küzdelemmel kapcsolatos nemzeti kockázatértékelése jelenleg elavult, és 2020-ban frissítésre kerül. A finn pénzügyi felügyeleti hatóság a közelmúltban javított a felügyeleti kapacitásán. A személyzet létszáma azonban még mindig nem megfelelő, és a felügyelet „kockázatalapú” megközelítését még nem alkalmazzák megfelelően. Bár több feltételezett jogsértést is kivizsgáltak, a visszatartó erejű szankcionálási politika kialakítása továbbra is prioritásként kezelendő. Az elmúlt hónapokban jelentősen megnőtt a bejelentett gyanús ügyletek száma, és úgy tűnik, hogy a pénzügyi információs egységen belüli erőforrások nem elegendőek ezen információk elemzéséhez. A pénzügyi információs egység és a pénzügyi felügyeleti hatóság közötti információcsere továbbra sem kielégítő.

                  (22)

                  Miközben az ezen ajánlásban foglalt országspecifikus ajánlások (a továbbiakban: a 2020. évi országspecifikus ajánlások) a Covid19-világjárvány társadalmi-gazdasági hatásainak kezelésére és a gazdaság helyreállításának elősegítésére összpontosítanak, a 2019. évi országspecifikus ajánlások olyan reformokra is kitértek, amelyek elengedhetetlenek a közép- és hosszú távú strukturális kihívások kezeléséhez. A 2019. évi országspecifikus ajánlások továbbra is helytállóak, és a következő évi európai szemeszter során folytatódik nyomon követésük. Ez a beruházásokkal kapcsolatos gazdaságpolitikákkal összefüggő 2019. évi országspecifikus ajánlásokra is vonatkozik. Az összes 2019. évi országspecifikus ajánlást figyelembe kell venni a kohéziós politikai finanszírozás 2020 utáni stratégiai programozása során, beleértve a jelenlegi válsághoz kapcsolódó enyhítő intézkedéseket és exitstratégiákat is.

                  (23)

                  Az európai szemeszter szolgál keretként a folyamatos gazdaság- és foglalkoztatáspolitikai koordinációhoz az Unióban, amely hozzájárulhat a fenntartható gazdasághoz. A tagállamok 2020. évi nemzeti reformprogramjukban számba vették az ENSZ fenntartható fejlődési céljainak végrehajtása terén elért eredményeket. A 2020. évi országspecifikus ajánlások teljeskörű végrehajtásának biztosításával Finnország hozzá fog járulni a fenntartható fejlődési célok megvalósítása terén tett előrelépéshez, valamint az unióbeli versenyképes fenntarthatóságra irányuló közös erőfeszítésekhez.

                  (24)

                  A gazdasági és monetáris unió gazdaságai közötti szoros koordináció kulcsfontosságú a Covid19-világjárvány gazdasági következményeiből való gyors kilábaláshoz. Mivel Finnország pénzneme az euro, az eurocsoport politikai iránymutatását figyelembe véve biztosítania kell, hogy szakpolitikái továbbra is összhangban legyenek az euroövezetre vonatkozó 2020. évi ajánlásokkal, és összhangban álljanak azon többi tagállam szakpolitikáival, amelyeknek pénzneme az euro.

                  (25)

                  A 2020. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte Finnország gazdaságpolitikáját, és az elemzést közzétette a 2020. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2020. évi stabilitási programot, a 2020. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Finnországnak címzett országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak ezek Finnország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája vonatkozásában képviselt jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintettel arra az igényre, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szintű szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

                  (26)

                  Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2020. évi stabilitási programot, és véleményét (7) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

            AJÁNLJA, hogy Finnország 2020-ban és 2021-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

                  1.

                  A Stabilitási és Növekedési Paktum általános mentesítési rendelkezésével összhangban hozzon meg minden szükséges intézkedést a Covid19-világjárvány hatékony kezelése, a gazdaság működőképességének fenntartása és az elkövetkező helyreállítás támogatása érdekében. Amint a gazdasági feltételek lehetővé teszik, folytasson a prudens középtávú költségvetési pozíció megvalósítására és az adósság fenntarthatóságának biztosítására irányuló költségvetési politikát, a beruházások fokozása mellett. Az egészségügyi rendszer rezilienciájának megerősítése érdekében csökkentse az egészségügyi dolgozók hiányát, és javítsa a szociális és egészségügyi szolgáltatásokhoz való hozzáférést.

                  2.

                  Hozzon további intézkedéseket a foglalkoztatás támogatása érdekében, és erősítse meg az aktív munkaerőpiaci szakpolitikát.

                  3.

                  Tegyen intézkedéseket a reálgazdaság likviditásának biztosítására, különösen a kis- és középvállalkozások esetében. Ütemezze előre a kiforrott közberuházási projekteket, és mozdítsa elő a magánberuházásokat a gazdaság helyreállításának elősegítése érdekében. Helyezze a beruházások középpontjába a zöld és digitális átállást, mindenekelőtt a tiszta és hatékony energiatermelést és -felhasználást, a fenntartható és hatékony infrastruktúrát, továbbá a kutatást és az innovációt.

                  4.

                  Biztosítsa a pénzmosás elleni küzdelem keretrendszerének hatékony felügyeletét és érvényesítését.

         Kelt Brüsszelben, 2020. július 20-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            J. KLOECKNER

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 1176/2011/EU rendelete (2011. november 16.) a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

         (3)  HL C 301., 2019.9.5., 154. o.

         (4)  A Tanács 1467/97/EK rendelete (1997. július 7.) a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról (HL L 209., 1997.8.2., 6. o.).

         (5)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2020/460 rendelete (2020. március 30.) az 1301/2013/EU, az 1303/2013/EU és az 508/2014/EU rendeletnek a COVID-19 járványra adott válaszként a tagállamok egészségügyi rendszereibe és gazdaságuk más ágazataiba történő beruházások mozgósítását célzó különös intézkedések tekintetében történő módosításáról (A koronavírusra való reagálást célzó beruházási kezdeményezés) (HL L 99., 2020.3.31., 5. o.).

         (6)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2020/558 rendelete (2020. április 23.) az 1301/2013/EU és az 1303/2013/EU rendeletnek az európai strukturális és beruházási alapok COVID-19-járványra adott válaszlépésekre történő felhasználásához kivételes rugalmasságot biztosító egyedi intézkedések tekintetében történő módosításáról (HL L 130., 2020.4.24., 1. o.).

         (7)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.