title: A Tanács ajánlása (2018. július 13.) Írország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Írország 2018. évi stabilitási programját

text:
               10.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 320/27

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2018. július 13.)
      Írország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Írország 2018. évi stabilitási programját
      (2018/C 320/07)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
      tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
      tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
      tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Írországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2018. március 22-én hagyott jóvá. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás).

                  (2)

                  Mivel Írország pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Írországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1. és 2. ajánlás tükröz.

                  (3)

                  2018. március 7-én közzétették az Írországra vonatkozó 2018. évi országjelentést. A Bizottság az országjelentésben értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások (4) és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében Írország által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, melynek eredményeit szintén 2018. március 7-én tették közzé. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Írországban makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Különösen a magánszektor és az állami szektor nagy adósságállománya és a számottevő nettó külső kötelezettségállomány eredményez sérülékenységet. A javulás azonban jelentős. Az elmúlt években tapasztalható ütemes termelékenységnövekedés nyomán javult a versenyképesség és pozitívvá vált a folyó fizetési mérleg, ami a magas nettó külföldi kötelezettségállomány gyors csökkenését eredményezte. Az erős gazdasági növekedés továbbra is támogatólag hat a magánszektor hitelállomány-leépítésére. A magánszektor adósságállománya azonban továbbra is magas, bár a multinacionális vállalkozások tevékenységének jelentős hatását figyelembe kell venni a vállalati adósságállomány értékelésekor, míg a háztartások adósságállománya nagyjából összhangban van a gazdasági fundamentumokkal. Az államadósság várhatóan csökkenő pályán marad, és a költségvetési hiány mértéke egyre közelebb kerül az egyensúlyi helyzethez. Az ingatlanárak gyors ütemben nőnek (bár valószínűleg alulértékelt szintekről), ami ugyancsak erősíti a háztartások mérlegét. A bankokat megfelelően feltőkésítették, és nyereségességük fokozatosan javul. A nemteljesítő hitelek állománya csökken, bár továbbra is magas. E sérülékenységek kezelésére történtek szakpolitikai intézkedések, de néhányuk esetében időbe fog telni a várt hatások kialakulása.

                  (4)

                  Írország 2018. április 18-án benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját, 2018. április 30-án pedig 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

                  (5)

                  A 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

                  (6)

                  Írország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az átmeneti adósságszabály hatálya alá tartozik. A kormány a 2018. évi stabilitási programjában azt vetíti előre, hogy a GDP-arányos államháztartási hiány 2018-ban enyhe javulás következtében 0,2 %-ra csökken, majd ezt követően fokozatosan tovább csökkenve 2021-ben a GDP 0,4 %-ának megfelelő többletbe fordul át. A középtávú költségvetési célt – azaz a GDP 0,5 %-át kitevő strukturális hiányt – várhatóan 2019-től érik el. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság 2018-ban várhatóan 66 %-ra esik vissza, majd további csökkenést követően 2021-ben 58,7 %-ot ér el. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor 2019-től kezdődően a tervezett hiánycélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva.

                  (7)

                  A Tanács 2017. július 11-i ajánlásai szerint Írországnak biztosítania kell, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2018-ban ne haladja meg a 2,4 %-ot, ami a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Tanács ugyanakkor megállapította, hogy fontolóra kell venni egy olyan költségvetési irányvonal megvalósítását, amely hozzájárul mind a folyamatban lévő gazdaságélénkülés megerősítéséhez, mind pedig az ír államháztartás fenntarthatóságának biztosításához. A Bizottság 2018. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2018-ban, valamint 2017-ben és 2018-ban együttesen számítva Írország némileg eltér a javasolt költségvetési kiigazítástól.

                  (8)

                  2019-ben Írország várhatóan eléri középtávú költségvetési célját. Ezzel összhangban van a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája (6), amely nem haladja meg a 5,3 %-ot (7), és amely a GDP 0,1 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2019-ben várhatóan a GDP 0,4 %-ának megfelelő hiányt mutat majd, vagyis meghaladja a középtávú költségvetési célt. Az előrejelzés szerint Írország 2018-ban megfelel az átmeneti adósságszabálynak, 2019-ben pedig meg fog felelni az adósságszabálynak. Összességében a Tanács úgy véli, hogy Írországnak készen kell állnia arra, hogy további intézkedéseket tegyen 2018-ban a megfelelés érdekében, 2019-ben pedig megfelel majd a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Tekintettel a GDP és a belföldi kibocsátás írországi mérésének különbségére és a GDP-arányos államadósság-rátára ezzel összefüggésben gyakorolt hatásra, az ír gazdasági ciklus jelenlegi feltételeire és a megnövekedett külső kockázatokra, tanácsos lenne a többletbevételeket az államadósság arányának további csökkentésére használni.

                  (9)

                  A kibocsátás erőteljes növekedése nyomán tovább javult az államháztartás helyzete, bár továbbra is fennállnak a bevételek ingadozásával kapcsolatos kockázatok, és maradt még tennivaló annak érdekében, hogy a bevételek ellenállóbbak legyenek a gazdasági ingadozásokkal és sokkhatásokkal szemben. Az adókiadások körének és számának korlátozása, illetve az adóalap kiszélesítése javítaná a bevételek stabilitását a gazdaság ingadozásaival szemben. Egyes nemrégiben elfogadott adóügyi intézkedések azonban főként csökkentésekre és kedvezményekre irányultak, és feltehetően csak tovább fokozták az erősen prociklikus bevételi forrásokra való támaszkodást. Ezen túlmenően Írország további lépéseket tehet annak érdekében, hogy az adórendszert a környezetvédelmi célkitűzések támogatásának szolgálatába állítsa.

                  (10)

                  Amint azt az euroövezetre vonatkozó 2018. évi ajánlás jelzi, az agresszív adótervezési stratégiák elleni küzdelem elengedhetetlen a vállalkozások közötti verseny torzulásának megelőzéséhez, az adózók méltányos kezeléséhez és az államháztartás védelméhez. Az adózók agresszív adótervezési stratégiáinak a tagállamok között továbbgyűrűző hatásai az uniós jogszabályokat kiegészítő, koordinált fellépést kívánnak meg a nemzeti szakpolitikák szintjén. Az osztalék- és jogdíjfizetések magas GDP-arányos szintje azt sugallja, hogy az ország adózási szabályait kihasználják azok a vállalkozások, amelyek agresszív adótervezést folytatnak. Az Írországban működő vállalkozások által külföldre irányuló (azaz az uniós adóügyi illetőségű adóalanyok által harmadik országbeli adóügyi illetőségű adóalanyok számára teljesített) osztalék- és jogdíjfizetésekre vonatkozó forrásadó korlátozott alkalmazása miatt e kifizetések teljes mértékben adózatlanok maradhatnak, amennyiben azok a kedvezményezett országában, illetve területén sem adókötelesek. Az Írország és más országok közötti kétoldalú adóügyi egyezmények egyes rendelkezéseit továbbá felhasználhatják a vállalkozások arra, hogy kibújjanak az Írország által 2015-ben bevezetett új adóügyi illetőségi szabályok alól, ezért indokolt ezt a kérdést tovább vizsgálni. A bejelentett adóreformok kialakítása szempontjából fontos lesz az Írország által a társasági adótörvényről szóló független felülvizsgálatot követően folytatott konzultáció eredménye. A Bizottság nyugtázza a közelmúltban bejelentett vagy elfogadott pozitív lépéseket (azaz a belföldi agresszív adótervezés kezelésére tett lépéseket és a nem együttműködő országok, illetve területek jegyzékében szereplő országokkal, illetve területekkel szemben hozott védintézkedéseket). A közelmúltban folytatott eszmecsere alapján a Bizottság továbbra is konstruktív párbeszédet folytat majd az adózók agresszív adótervezési stratégiái elleni küzdelem érdekében.

                  (11)

                  Nem szűntek meg a költségvetés hosszú távú fenntarthatóságával kapcsolatos, az elöregedés költségeivel összefüggő kockázatok. Írország bevezetett néhány jelentős hatékonysági intézkedést, így például a gyógyszeriparral kötött költségmegtakarítási megállapodást, egy pénzügyi igazgatási rendszert és a tevékenységalapú finanszírozást. Intézkedéseket hoztak az egészségügyi alapellátás elérhetőségének javítására is. Az ír egészségügyi rendszer azonban költséges és számos kihívással néz szembe, amelyeket súlyosbít a népesség gyors elöregedése. Emellett az alapellátás és a kórházon kívüli ellátás még nem képes enyhíteni a kórházak kapacitására és költségeire nehezedő nyomást. Az egyetemes egészségügyi ellátásra való tervezett átálláshoz többéves költségvetés-tervezésre és a kiadások hatékonyabb ellenőrzésére van szükség. Az átalakításnak emellett figyelembe kell vennie az egészségügyi ágazat hatékonyságának és eredményességének átfogó kiadási felülvizsgálata során tett megállapításokat. Emellett meg kell fontolni az alapellátás kapuőri – a túlterhelt írországi kórházakat tehermentesítő – szerepének megerősítését. Az állami nyugdíjkiadások visszafogását célzó számos reform ellenére a nyugdíjrendszer összesített hiánya várhatóan jelentősen növekedni fog hosszú távon. A nyugdíjreformra vonatkozóan előterjesztett ütemterv kellő időben történő végrehajtása kulcsfontosságú az ír nyugdíjrendszer költségvetési fenntarthatóságának megerősítéséhez.

                  (12)

                  A gazdasági visszaesést követő években lecsökkent a beruházások szintje, ami máig érezteti hatását abban, hogy nem áll kellő mennyiségben rendelkezésre megfelelő infrastruktúra a közlekedés, a tiszta energia, a vízszolgáltatás, a lakhatás és a távközlési szolgáltatások területén. A növekvő kereslettel párosulva a tartósan szűkös kínálat továbbra is fűti az ingatlanárak növekedését. Bár az árak 2016-ban nem tűntek túlértékeltnek, az ingatlanok megfizethetősége aggodalomra ad okot. Ha kezeletlenek maradnak, a lakóingatlan-kínálatot korlátozó tényezők hozzájárulhatnak az egyensúlytalanságok kialakulásához. A területrendezéssel párosulva az infrastruktúra fejlesztése döntő fontosságú eleme a megfelelő lakáskínálat kialakításának, a magánberuházások ösztönzésének, a termelékenység növelésének és a kiegyensúlyozott regionális gazdasági fejlődésnek. Emellett a tiszta energiákat, a tiszta tömegközlekedést és a vízgazdálkodást támogató infrastrukturális beruházások, valamint a megújuló energiával és a körforgásos gazdasággal kapcsolatos fokozott erőfeszítések alapvető fontosságúak lesznek Írország számára az alacsony szén-dioxid-kibocsátású és környezeti hatásokkal szemben ellenálló gazdaság felé való átmenet sikeres végrehajtása szempontjából. A 2018–2027 közötti időszakra vonatkozó nemzeti fejlesztési terv és a nemzeti tervezési keret – melyek az „Írország 2040 stratégia” részét képezik – az érdekelt felekkel szoros együttműködésben történő végrehajtásukat követően a megfelelő irányba tett határozott lépések lesznek.

                  (13)

                  Az éghajlatváltozás mérséklésére irányuló jelenlegi erőfeszítések nem teszik lehetővé Írország számára, hogy az Európa 2020 stratégia keretében kitűzött éghajlatvédelmi célokat belföldön megvalósítsa. Csak korlátozott előrelépés történt a gazdaság kulcsfontosságú részei – a mezőgazdaság, a közúti közlekedés és a lakossági szektor – dekarbonizációjában. Ez szükségessé teszi, hogy az erőfeszítés-megosztási határozatnak való megfelelés érdekében Írország igénybe vegye a rendelkezésre álló rugalmassági lehetőségeket, így például kibocsátási egységeket vásároljon más tagállamoktól. A 2017-ben közzétett nemzeti előrejelzések kiemelik a szükséges további erőfeszítések mértékét: a jelenlegi szakpolitikák alapján a tagállamok számára a 2013–2020 közötti időszakra vonatkozó, kötelező éves üvegházhatásúgáz-kibocsátási célértékeket meghatározó erőfeszítés-megosztási határozat szerinti kibocsátások 2025-ig várhatóan növekednek, majd a 2005. évi kibocsátásnál valamivel alacsonyabb szinten stabilizálódnak. Írország nemrégiben nemzeti éghajlatváltozás-mérséklési tervet fogadott el, amely tartalmazza az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra való átállás ütemtervét és az energiaszektorban fennálló tartós kihívások kezelésére irányuló koherens keretrendszert. Jelen állapotában ugyanakkor a terv kevés konkrét új éghajlatváltozás-mérséklési intézkedést tartalmaz. A nemzeti tervezési keretnek ugyancsak van éghajlat-változási összetevője, arra a felismerésre alapozva, hogy a megfelelő területrendezés az éghajlatváltozás mérséklésének kritikus tényezője, tekintettel arra, hogy Írország nagy részén kicsi a népsűrűség, és a néhány kiterjedtebb városi terület mindegyike jelentős forgalmi és tömegközlekedési problémákkal küzd. Végül pedig: a 2018–2027 közötti időszakra vonatkozó nemzeti fejlesztési terv és annak hatékony végrehajtása döntő szerepet fog játszani a gazdaság dekarbonizációjában. A terv voltaképpen meghatározza majd, hogy milyen mértékben mobilizálandók további eszközök az energiaágazat dekarbonizációjához, a megújuló energiaforrások kiaknázásához, valamint a tömegközlekedés és az energiahatékonyság javításához.

                  (14)

                  Továbbra is kihívást jelent Írországban az inkluzív növekedés biztosítása. A munkanélküliségi ráta 2017-ben 6,7 %-ra csökkent, de egyes csoportok továbbra is elszigeteltek a munkaerőpiactól, és kirekesztettek a társadalomból. A szociális védőháló és az adórendszer rendkívül hatékonyan segíti elő a szegénység és az egyenlőtlenségek megfékezését, és Írország intézkedéseket tett a foglalkoztatás ösztönzése érdekében azáltal, hogy fokozatosan szünteti meg a juttatásokat és a kiegészítő kifizetéseket. A szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitettek tartósan magas aránya összefügg azzal, hogy magas az alacsony munkaintenzitású háztartásokban élők aránya (2016-ban ez az arány 18,2 % volt, ami a legmagasabb érték az Unióban, és csaknem kétszerese a 10,5 %-os uniós átlagnak). Ez különösen az egyszülős háztartások esetében gyakori probléma. A nem dolgozó lakosság közel háromnegyede inaktív. 2016-ban a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitettek aránya a teljes lakosság és a gyermekek körében egyaránt csökkent némileg, de még mindig meghaladja az uniós átlagot. Szükséges ezért, hogy Írország befejezze a munkanélküli háztartások helyzetének javítását célzó cselekvési terv végrehajtását, többek között a munkaerőpiacról leginkább kiszorultak részére nyújtott integrált támogatás fejlesztésével. A szociális lakások kínálatát az ambiciózus célok teljesítése és a jelentős kereslet kielégítése érdekében folyamatosan nyomon kell követni.

                  (15)

                  A megfizethető, egész napos, minőségi gyermekgondozás biztosítása továbbra is kihívást jelent. Az OECD szerint Írországban a gyermekgondozási költségek 2015-ben a bérekhez viszonyítva a legmagasabbak voltak az EU-ban a gyermeküket egyedül nevelő szülők esetében és a második legmagasabbak a párok esetében. A magas gyermekgondozási költségek akadályozzák a fizetett foglalkoztatáshoz való hozzáférést, különösen az alacsony jövedelmű háztartások, így többek között az egyedülálló szülők esetében. Ez kedvezőtlen hatással van a nők foglalkoztatási arányára, amely 2016-ban az uniós átlag közelében, 65,4 %-on állt. A Parlamentben hamarosan lezárul az egységes megfizethető gyermekgondozási rendszerről szóló törvényről folyó egyeztetés. Kezd azonban nyilvánvalóvá válni, hogy a végrehajtás késedelmes lesz. Intézkedések születtek a minőségi gyermekgondozás előmozdítása érdekében is, különösen olyan kezdeményezések révén, amelyek célja a személyzet szakképzettségének jelentős javítása volt.

                  (16)

                  2016-ban az alacsony, a közepes és a magas szintű képzettséggel rendelkező munkavállalók foglalkoztatási rátái közötti különbségek a legmagasabbak között voltak az Unióban, és az alacsony képzettségű munkaerő foglalkoztatási rátája 10 százalékponttal elmarad a gazdasági válság előtti szinttől. Ennek következményeként és a gazdasági tevékenységben bekövetkezett változással összefüggésben több területen is egyre nyilvánvalóbb a strukturális munkaerőhiány és a szakemberhiány. Nagyobb hangsúlyt kell helyezni következésképpen a továbbképzési és átképzési politikákra és intézkedésekre. Írországban különösen alacsony szintű a foglalkoztatott alacsony képzettségű munkaerő egész életen át tartó tanulásban való részvétele, ami kiszolgáltatottá teszi ezeket a munkavállalókat a munkaerőpiaci kereslet változásaival szemben. Írországban összességében az egyik legalacsonyabb az Unióban a digitális készségek szintje, ami éles ellentétben áll azzal, hogy milyen sokan szereznek diplomát a természettudományok, a technológia, a műszaki tudományok és a matematika területén. A fogyatékossággal élő személyek foglalkoztatási rátája is itt az egyik legalacsonyabb az Unióban.

                  (17)

                  Írországban a termelékenységnövekedés motorját elsősorban a multinacionális vállalatok jelentik. Ezek termelékenysége és a belföldi vállalkozások – elsősorban kkv-k – termelékenységi mutatói között egyre nagyobb a különbség. Egyes multinacionális cégek magas nemzetközi mobilitása és a jelenlegi bizonytalanságok hosszú távon kockázatot jelenthetnek az ír gazdaság fenntarthatósága és ellenálló képessége szempontjából. Közelmúltban végzett kutatások megállapították, hogy az ír tulajdonban lévő vállalkozások a termelékenység növekedése, az innováció és az exportteljesítmény tekintetében keveset profitálnak a multinacionális vállalatok jelenlétéből fakadó továbbgyűrűző hatásokból. A kutatási és fejlesztési tevékenységet végző ír cégekre azonban kedvező hatást gyakorolnak a multinacionális vállalatok tevékenységéből eredő továbbgyűrűző hatások. A K+F tevékenység ösztönzését célzó állami intézkedések és az ír kkv-k rendelkezésére álló szakképzett munkaerőbázis növelése elősegítenék az új technológiák elterjedését a hazai vállalkozások körében. Ezenkívül, amint azt már több alkalommal jelezte az ír Nemzeti Versenyképességi Tanács, az ír vállalkozások versenyképességének biztosításához korlátozni kellene egyes inputköltségek, különösen a jogi költségek növekedését. A jogi szolgáltatások piacának korlátozó jellegű szabályozása továbbra is kihívást jelent, akadályozza a versenyt, és növeli a jogi szolgáltatások igénybevételének költségeit. Ez a magasabb perköltségeken keresztül főként a kisvállalkozásokat érinti. A jogi szolgáltatások szabályozásáról szóló új törvény végrehajtási szabályait még nem alkották meg. A végrehajtási szabályok elfogadásának előfeltételét jelentő nyilvános konzultációk lefolytatása jelentős késésben van.

                  (18)

                  Jóllehet Írország pénzügyi ágazata a fenntartható fellendülés felé halad, a korábbi időszakból örökölt problémák továbbra is korlátokat képeznek. Bár Írország további haladást ért el a nemteljesítő hitelek csökkentése terén, ezek aránya a teljes bruttó hitelállományban (2017 szeptemberében 11,2 %) még mindig a legmagasabbak között van az Unióban. A túlzott eladósodottság, a piaci koncentráció és a megnövekedett bizonytalanság egyes exportágazatokban visszafogja a kkv-k hitelkeresletét, amely így továbbra is mérsékelt maradt. Alapvető fontosságú a hosszú ideje fennálló fizetési hátralékok csökkentése, amelyek közül a több mint két éve késedelmes hitelek aránya 2017-ben körülbelül 60 %-ot tett ki a késedelmes jelzáloghitelek teljes állományában. A hosszú ideje fennálló fizetési hátralékok csökkentése a túlzott eladósodottság kezeléséhez is hozzájárulhat; utóbbi csökkenti a vállalatok, különösen a kkv-k hajlandóságát arra, hogy produktívabb célokra használják fel a hiteleket. A lakóingatlanra bejegyzett jelzálog fizetési hátralékairól és a lefoglalásokról szóló, 2017 negyedik negyedévére vonatkozó jelentésében az Ír Központi Bank megjegyezte, hogy az átstrukturált jelzáloghitelek közel 87 %-a esetében teljesülnek a megállapodások feltételei, ugyanakkor azt is hozzátette, hogy az ideiglenes fizetéscsökkentéssel járó átstrukturálások esetében különösen gyakran fordul elő ismételt nemteljesítés. Az utolsó lehetőségként alkalmazott lefoglalások és leírások működőképességét javíthatná és kiegészíthetné egy olyan szigorú fogyasztóvédelmi keretrendszer, amely hozzájárulna ahhoz, hogy a másodpiaci hitelértékesítés terén tapasztalt kedvező fejlemények és a hitel átütemezésére kialakított megoldások tartósan megmaradjanak.

                  (19)

                  A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Írország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot, a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Írországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Írország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy milyen mértékben felelnek meg az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

                  (20)

                  Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és véleményét (8) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

                  (21)

                  A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi nemzeti reformprogramot és a 2018. évi stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi,

            AJÁNLJA, hogy Írország 2018-ban és 2019-ben hozzon intézkedéseket a következők érdekében:

                  1.

                  2019-ben teljesítse középtávú költségvetési célját. A többletbevételeket használja fel az adósságráta csökkentésének felgyorsítására. Korlátozza az adókiadások körét és számát, és szélesítse ki az adóalapot. Az egészségügyi rendszer költséghatékonyságának növelésével és a tervezett nyugdíjreform végrehajtásával kezelje az elöregedéssel kapcsolatos kiadások várható növekedését.

                  2.

                  Biztosítsa a nemzeti fejlesztési terv időben történő és hatékony végrehajtását, többek között a tiszta energia, a közlekedés, a lakhatás, a vízügyi szolgáltatások és a megfizethető, minőségi gyermekgondozás tekintetében. Kezelje prioritásként a felnőtt, munkaképes korú népesség továbbképzését, különös tekintettel a digitális készségekre.

                  3.

                  Segítse elő az ír vállalkozások, különösen a kis- és középvállalkozások termelékenységének növekedését a kutatás és az innováció célzott szakpolitikákon és közvetlenebb finanszírozáson keresztül történő ösztönzésével, valamint a külföldi multinacionális vállalatokkal, állami kutatóközpontokkal és egyetemekkel folytatott stratégiai együttműködésük fejlesztésével. A másodlagos piacok igénybevételével támogassa a hosszú ideje fennálló hátralékok gyorsabb és tartós csökkentését a kiszolgáltatott háztartások számára indított kezdeményezésekre építve és, amennyiben szükséges, a behajthatatlan kitettségek leírását alkalmazva.

         Kelt Brüsszelben, 2018. július 13-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            H. LÖGER

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

         (3)  HL C 179., 2018.5.25., 1. o.

         (4)  HL C 261., 2017.8.9., 1. o.

         (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

         (6)  A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadásból áll, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint a munkanélküli ellátásokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás meghatározása négyéves időszakra való simítással történt. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják. A kiadási referenciaérték Írország esetében egy, a potenciális növekedés 10 éves referenciarátájának torzulását kijavító kiigazítást tükröz, amely torzulás oka a reál-GDP kivételesen magas 2015. évi növekedése volt. Az ír hatóságok által a 2017. évi költségvetési számítások során alkalmazott módszert követve a Bizottság a 2014-es és 2016-os potenciális növekedési ráták átlagával számolt.

         (7)  2018-hoz hasonlóan a kiadási referenciaérték egy, a potenciális növekedés 10 éves referenciarátájának torzulását kijavító kiigazítást tükröz, amely torzulás oka a reál-GDP kivételesen magas 2015. évi növekedése volt.

         (8)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Bizottság ajánlása (2018. július 18.) az Európai Vasúti Forgalomirányítási Rendszer Unión belüli harmonizált végrehajtására vonatkozó iránymutatásokról (EGT-vonatkozású szöveg.)

text:
               19.7.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 253/1

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2018. július 18.)
   az Európai Vasúti Forgalomirányítási Rendszer Unión belüli harmonizált végrehajtására vonatkozó iránymutatásokról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2018/C 253/01)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az (EU) 2016/797 európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) értelmében az Európai Unió Vasúti Ügynöksége (a továbbiakban: ügynökség) biztosítja az Európai Vasúti Forgalomirányítási Rendszer (ERTMS) harmonizált végrehajtását és átjárhatóságát az Unióban. E célból az ügynökség ellenőrzi, hogy a tervezett műszaki megoldások megfelelnek-e a vonatkozó átjárhatósági műszaki előírásoknak (ÁME), és határozat útján jóváhagyja azokat.

               (2)

               Az ügynökség és a kérelmezők által követendő jóváhagyási eljárás azonban nincs teljeskörűen ismertetve.

               (3)

               Az (EU) 2016/797 irányelv 19. cikkében meghatározott jóváhagyási eljárással kapcsolatban a kérelmezők részéről felmerülő jogos elvárások megerősítése, valamint az ERTMS Unión belüli összehangolt végrehajtásának elősegítése érdekében a kérelmezőknek és az ügynökségnek az ezen ajánlásban meghatározott iránymutatásokat kell követniük.

               (4)

               A műszaki problémák előrejelzése és a helyhez kötött berendezések üzembe helyezésére vonatkozó, az (EU) 2016/797 irányelv 18. cikke szerinti engedélyezési folyamat megkönnyítése érdekében a nemzeti biztonsági hatóságoknak az eljárás kezdetétől részt kell venniük a jóváhagyási eljárásban, és hozzá kell férniük a kérelmező által benyújtott dokumentumokhoz.

               (5)

               Az ERTMS pálya menti alrendszeréhez kapcsolódó szerződések és pályázatok sokfélesége miatt az ügynökségnek és a kérelmezőknek olyan eljárást kell követniük, amely minden ilyen szerződéstípusra kiterjed, ugyanakkor biztosítja, hogy a tervezett műszaki megoldások teljes mértékben megfeleljenek a vonatkozó ÁME-knek, ennélfogva teljes mértékben átjárhatók legyenek.

               (6)

               Az ügynökségnek és a kérelmezőnek nyomonkövetési eszközként az ügynökség által létrehozott problémanaplót kell használnia az átjárhatóságot befolyásoló lehetséges problémáknak a lehető legkorábban való azonosítására és nyomon követésére. A kérelmezőnek bizonyítania kell az átjárhatóságot érintő problémák megoldását.

               (7)

               A tapasztalatok megosztása és az ERTMS területén a harmonizált végrehajtás megkönnyítése céljából az ügynökségnek egy anonimizált problémalistát is alkalmaznia kell.

               (8)

               Az ebben az ajánlásban rögzített, a jóváhagyási eljárásra vonatkozó iránymutatások nem lehetnek átfedésben az (EU) 2016/797 irányelvben és a vonatkozó ÁME-kben meghatározott értékelő szervek által végzett megfelelőségértékeléssel. Az ügynökségnek biztosítania kell, hogy az (EU) 2016/919 bizottsági rendelet (2) 5. cikkében és mellékletének 6.1.2.3. pontjában meghatározott pálya menti egységes európai vonatbefolyásoló rendszer (ETCS) és páneurópai vasúti digitális nyalábolt rendszer (GSM-R) berendezéseinek hitelesítésére vonatkozó információk az említett rendelkezésekkel összhangban rendelkezésre álljanak. Ezen információkat az ügynökségnek a lehető leghamarabb értékelnie kell a problémák előrejelzése, a költségek csökkentése, a jóváhagyási eljárás lerövidítése és a tervezett műszaki megoldás átjárhatóságának biztosítása érdekében.

               (9)

               A jóváhagyási eljárás megkönnyítése érdekében a kérelmezőnek a kérelem hivatalos benyújtása előtt párbeszédet kell kezdeményeznie az ügynökséggel. Ebben a „kezdeti egyeztetési szakaszban” a kérelmezőnek és az ügynökségnek megállapodást kell elérnie a jóváhagyási eljárás ütemtervéről, ideértve a vonatkozó határidőket is, figyelembe véve a közbeszerzés és az engedélyezési eljárás típusát. A nemzeti biztonsági hatóságok együttműködhetnek és véleményt nyilváníthatnak a kezdeti egyeztetés lehetséges eredményeiről.

               (10)

               Az eljárás kezdeti egyeztetési szakaszát követően az ügynökségnek fizetendő díjakat az (EU) 2018/764 bizottsági végrehajtási rendeletben (3) kell rögzíteni.

               (11)

               A fellebbezési tanács eljárási szabályzatát az (EU) 2018/867 bizottsági végrehajtási rendeletben (4) kell megállapítani.

               (12)

               Az ezen ajánlásban megfogalmazott iránymutatásokat véleménycserére benyújtották az (EU) 2016/797 irányelv 51. cikkében említett bizottságnak,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

      A. rész: Általános rendelkezések

               1.

               A kérelmezőnek kapcsolatba kell lépnie az ügynökséggel, amint az ERTMS-hez kapcsolódó pálya menti berendezésekre vonatkozó olyan pályázati felhívás kiírását tervezi, amelyhez ügynökségi jóváhagyásra van szükség.

               2.

               A kérelmezőnek megfelelően részletes műszaki dokumentációt kell benyújtania, amely lehetővé teszi az ügynökség számára annak ellenőrzését, hogy a megvalósítandó műszaki megoldások teljes mértékben átjárhatóak-e.

               3.

               Az ügynökségnek és az érintett nemzeti biztonsági hatóságnak együtt kell működnie és meg kell osztania egymással az információkat annak érdekében, hogy előre lehessen jelezni és kezelni lehessen a műszaki aggályokat, és ily módon meg lehessen könnyíteni a nemzeti biztonsági hatóság számára az alrendszer üzembe helyezésének engedélyezését. A nemzeti biztonsági hatóság az (EU) 2016/796 rendelet 12. cikkében említett egyablakos információs és kommunikációs rendszeren (a továbbiakban: egyablakos rendszer) keresztül az eljárás bármely pontján, többek között a kezdeti egyeztetési szakaszban is véleményezheti a műszaki kérdéseket és a tervezést.

               4.

               A jóváhagyási eljárás során szolgáltatott információkat a nemzeti biztonsági hatóság rendelkezésére kell bocsátani.

               5.

               A kérelmezőnek és az ügynökségnek az alábbi 3. szakaszból álló jóváhagyási eljárást kell követnie:

                           a)

                           kezdeti egyeztetés;

                           b)

                           a dokumentáció benyújtása és teljességének ellenőrzése;

                           c)

                           értékelés és határozathozatal.

               6.

               A kérelmezőnek a lehető legkorábbi szakaszban az egyablakos rendszeren keresztül be kell nyújtania a jóváhagyáshoz szükséges dokumentációt, amely az (EU) 2016/797 irányelv 19. cikkében felsoroltak szerint tartalmazza a tervezett műszaki megoldás leírását, valamint a tervezett műszaki megoldásnak az ellenőrző-irányító és jelző alrendszerre vonatkozó, releváns ÁME-nek való megfelelését igazoló dokumentumokat:

                           a)

                           az ajánlattételhez szükséges dokumentáció tervezete vagy a tervezett műszaki megoldás leírása.

                                       —

                                       A projekt leírása, beleértve a projekt vagy a több összefüggő projekt által lefedett vasútvonal, vasútvonalcsoport vagy hálózat részleteit: földrajzi elhelyezkedés, az egy- és kétvágányú pálya hossza kilométerben, ERTMS-szint, -alapkonfiguráció és -verzió, a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek és állomások.

                                       —

                                       Bizonyíték arra vonatkozóan, hogy a pályázat vagy a szerződés vagy mindkettő tartalmazza az ellenőrző-irányító és jelző alrendszerre vonatkozó releváns ÁME-t, alapkonfigurációt és verziót.

                                       —

                                       Projektterv, beleértve a megvalósítandó eredményeket, a részcélokat és a határidőket.

                                       —

                                       A megvalósítandó ERTMS-funkciók jegyzéke.

                                       —

                                       Az (EU) 2016/919 rendelet 5. cikkében és mellékletének 6.1.2.3. pontjában említett műszaki tervezési szabályok és üzemeltetési tesztforgatókönyvek.

                                       —

                                       Tesztstratégia és -tervek;

                           b)

                           az alrendszer és az adott hálózaton működtetendő járművek műszaki és működési kompatibilitásához szükséges feltételeket igazoló dokumentumok;

                           c)

                           a tervezett műszaki megoldásnak az ellenőrző-irányító és jelző alrendszerre vonatkozó ÁME-nek való megfelelését igazoló dokumentumok és más releváns dokumentumok, így például a nemzeti biztonsági hatóság véleményei, hitelesítési nyilatkozatok vagy megfelelőségi tanúsítványok.

                                       —

                                       Amennyiben rendelkezésre áll, a kérelmező által benyújtott tervezett műszaki megoldás tekintetében érintett nemzeti biztonsági hatóság által az ERTMS pálya menti alrendszerre vonatkozóan korábban kiadott engedély.

                                       —

                                       Amennyiben rendelkezésre áll, a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek EK-megfelelőségi tanúsítványai és EK-megfelelőségi nyilatkozatai, beleértve az ügynökség tanúsítási sablonját és az ügynökségi útmutatóban meghatározott eltéréseket.

                                       —

                                       Amennyiben rendelkezésre áll, az alrendszerre vonatkozó hitelesítési tanúsítvány, valamint adott esetben az alrendszerre vonatkozó tervezési ellenőrzés közbenső nyilatkozatai és az alrendszerre vonatkozó EK-hitelesítési nyilatkozat, beleértve a vonatkozó ügynökségi útmutatóban meghatározott tanúsítási sablont és eltéréseket.

                                       —

                                       Annak bemutatása, hogy a problémanaplóban szereplő valamennyi kérdés esetében hogyan kezelték az átjárhatóságot érintő kockázatokat.

                                       —

                                       Az ERTMS-hez kapcsolódó nemzeti szabályok, amelyek a projektre vonatkoznak.

                                       —

                                       Amennyiben a kérelmező mentességet élvez egy vagy több ÁME vagy ezek részeinek alkalmazása alól, a tagállam által kiállított, az (EU) 2016/797 irányelv 7. cikke alapján a mentességet engedélyező dokumentum.

               7.

               A problémanaplóban felsorolt valamennyi kérdést be kell sorolni az alábbi kategóriák valamelyikébe:

                           a)

                           nyitott kérdés;

                           b)

                           lezárt kérdés;

                           c)

                           feltételekkel lezárt kérdés;

                           d)

                           lezárt, de elfogadhatatlan kérdés.

               8.

               Az ügynökségnek az egyablakos rendszeren keresztül javaslatot kell tennie arra, hogy a problémanaplóban szereplő problémák közül melyek kapják a „nyitott kérdés” státuszt.

               9.

               A kérelmezőnek a 17. pont b) alpontjában említett ütemtervnek megfelelően és a határozathozatali szakaszt megelőzően bizonyítékot kell szolgáltatnia arról, hogy a problémanaplóban azonosított valamennyi kérdést kezelték.

               10.

               Az ügynökségnek a kérelmező által benyújtott bizonyítékok alapján frissítenie kell a problémanaplóban szereplő kérdések státuszát a következők valamelyikére: „lezárt kérdés”, „feltételekkel lezárt kérdés” vagy „lezárt, de elfogadhatatlan kérdés”.

               11.

               A kérelmező és a nemzeti biztonsági hatóság számára lehetővé kell tenni, hogy további kérdések felvételét javasolhassa a problémanaplóba.

               12.

               A folyamat felgyorsítása és a szükségtelen adminisztratív munka elkerülése érdekében az ügynökségnek útmutatást kell nyújtania a kérelmező számára arra vonatkozóan, hogy miként kell a kérdések kezeléséről bizonyítékot szolgáltatni.

               13.

               A tapasztalatok cseréjének elősegítése és a pálya menti ERTMS-projektek összehangolt végrehajtásának megkönnyítése érdekében az ügynökségnek közzé kell tennie egy anonimizált problémalistát.

      B. rész: 1. szakasz – kezdeti egyeztetés

               14.

               A kérelmezőnek a kérelem hivatalos benyújtását megelőzően párbeszédet kell kezdeményeznie az ügynökséggel a jóváhagyási eljárás megkönnyítése érdekében.

               15.

               A kezdeti egyeztetési szakasz az ERTMS-hez kapcsolódó pálya menti berendezésekre vonatkozó pályázati felhívások előtt, abban az időpontban veszi kezdetét, amikor a kérelmező tájékoztatja az ügynökséget, hogy szándékában áll a jóváhagyás iránti kérelem benyújtása.

               16.

               A kezdeti egyeztetés korlátozott számú megbeszélésből áll, melyek során a kérelmező bemutatja a tervezett projektet, valamint a tervezett műszaki megoldások részleteit, beleértve – amennyiben rendelkezésre állnak – a 6. pontban felsorolt dokumentumokat.

               17.

               A kezdeti egyeztetési szakaszt az ügynökség és a kérelmező közötti megállapodás aláírásával kell lezárni, amely a következőket foglalja magában:

                           a)

                           a kérelem tárgya;

                           b)

                           ütemterv, beleértve a következők időpontját:

                                       i.

                                       a 6. pontban felsorolt valamennyi dokumentum benyújtása;

                                       ii.

                                       a problémanapló frissítései;

                                       iii.

                                       a határozathozatal határideje;

                           c)

                           a problémanapló.

               18.

               A nemzeti biztonsági hatóságnak részt kell vennie a kezdeti egyeztetési szakaszban, és véleményt kell nyilvánítania a 17. pontban említett megállapodási javaslatról.

               19.

               A kérelmezőnek az egyablakos rendszerben kell rögzítenie a 6. pontban felsorolt dokumentumokat.

      C. rész: 2. szakasz – a dokumentáció benyújtása és teljességének ellenőrzése

               20.

               A kezdeti egyeztetési szakaszt követi a dokumentáció benyújtásának és teljességi ellenőrzésének szakasza, melynek során a kérelmező az egyablakos rendszeren keresztül benyújtja a jóváhagyó határozat meghozatala iránti kérelmét.

               21.

               A kérelmezőnek a 6. pontban felsorolt összes dokumentumot be kell nyújtania. Amennyiben e dokumentumok bármelyikét már benyújtották az egyablakos rendszeren keresztül, a kérelmezőnek lehetősége van azonosítani ezeket a dokumentumokat, és megerősíteni, hogy a dokumentumok módosítás vagy kiegészítés nélkül továbbra is alkalmazandók a projektre. A dokumentumok módosítása vagy kiegészítése esetén a kérelmezőnek be kell nyújtania a frissített dokumentumokat.

               22.

               Az ügynökségnek értékelnie kell a benyújtott dokumentáció teljességét és ellenőriznie kell a következőket: a benyújtott dokumentációt feltöltötték az egyablakos rendszerbe; a dokumentáció tartalmazza a 6. pontban felsorolt összes dokumentumot; és a problémanaplóban felsorolt kérdések egyikének sem „nyitott kérdés” a státusza.

               23.

               Az ügynökségnek értékelnie kell a benyújtott dokumentáció helytállóságát és következetességét a 6. pontban felsorolt dokumentumok és a 17. pontban említett, a kezdeti egyeztetés során kötött megállapodás szempontjából.

               24.

               A hivatalosan benyújtott dokumentáció kézhezvételétől számított egy hónapon belül az ügynökségnek az egyablakos rendszeren keresztül a vonatkozó bizonyítékokkal alátámasztva értesítenie kell a kérelmezőt, ha a megadott információk hiányosak, és meg kell adnia, hogy milyen további releváns dokumentumokat kell benyújtani a kezdeti egyeztetés során megállapított ütemterv szerinti határidőn belül.

               25.

               Amennyiben az ügynökség úgy ítéli meg, hogy a dokumentáció teljes, helytálló és következetes, erről az egyablakos rendszeren keresztül tájékoztatnia kell a kérelmezőt.

      D. rész: 3. szakasz – értékelés és határozathozatal

               26.

               Az értékelés és a határozathozatal szakasza a dokumentáció benyújtása és teljességi ellenőrzésének lezárása után következik.

               27.

               Az értékelés és a határozathozatal szakaszának kezdetétől számított két hónapon belül az ügynökségnek jóváhagyó vagy elutasító határozatot kell hoznia a műszaki megoldások azon részéről, amelyekre vonatkozóan korábban még nem hozott jóváhagyó határozatot.

               28.

               Az ügynökségnek mérlegelnie kell a nemzeti biztonsági hatóság által a jóváhagyási kérelemmel kapcsolatban megfogalmazott valamennyi véleményt.

               29.

               Amennyiben a 2. szakasz sikeresen lezárult és a problémanaplóban felsorolt valamennyi kérdés státusza „lezárt kérdés”, az ügynökségnek jóváhagyó határozatot kell hoznia.

               30.

               Az ügynökségnek elutasító határozatot kell hoznia, ha a problémanaplóban egy vagy több kérdés státusza „lezárt, de elfogadhatatlan kérdés”, vagy ha a 2. szakasz értékelése lezárult, de a dokumentáció nem teljes, nem helytálló és/vagy nem következetes.

               31.

               Az ügynökségnek feltételesen jóváhagyó határozatot kell hoznia a következő esetekben:

                           a)

                           a problémanaplóban szereplő kérdések közül egy vagy több „feltételekkel lezárt kérdés” státusszal rendelkezik; és

                           b)

                           egy kérdés státusza sem „lezárt, de elfogadhatatlan” kérdés.

               32.

               Az ügynökségnek magyarázatot kell adnia azokról a feltételekről, amelyeket a kérelmezőnek egy későbbi szakaszban kell teljesítenie, és amelyeket a nemzeti biztonsági hatóságnak mérlegelnie kell, továbbá összefoglalót kell készítenie a problémák között rögzített végső kérdésekről.

               33.

               Amennyiben a kérelmező nem tudja teljesíteni az ügynökség jóváhagyó határozatában foglalt valamely feltételt, a nemzeti biztonsági hatóságnak a következőket kell javasolnia a kérelmező számára:

                           a)

                           az ügynökségi jóváhagyás iránti kérelem újbóli benyújtása. Ebben az esetben a kérelmezőnek azonosítania kell, hogy mely dokumentumok érvényesek továbbra is az ügynökségi jóváhagyás iránti korábbi kérelemből, az ügynökségnek pedig nem kell megismételnie e dokumentumok értékelését;

                           b)

                           az (EU) 2016/796 rendelet 30. cikke (2) bekezdésének alkalmazása. Ebben az esetben az ügynökségnek fel kell ajánlania, hogy az egyablakos rendszerben frissíti a problémanaplót.

               34.

               Amennyiben az ügynökség elutasító határozatot hoz, a kérelmező jogosult a projekttervezet kijavítására, új kérelem benyújtására, valamint a változatlanul maradó projektrészek és a továbbra is érvényes dokumentumok, illetve bizonyítékok megjelölésére.

               35.

               Amennyiben a kérelmező az (EU) 2016/797 irányelv 19. cikkének (5) bekezdése alapján indokolt kérelmet nyújt be az ügynökséghez a határozat felülvizsgálata céljából, akkor ezt a kérelmet az egyablakos ügyintézési rendszeren keresztül kell benyújtania és csatolnia kell hozzá egy részletes indokolást arról, hogy megítélése szerint mely kérdések ügynökségi értékelése nem volt megfelelő. Az ügynökségnek az említett indokolásban kiemelt kérdésekre összpontosítva meg kell erősítenie vagy felül kell vizsgálnia határozatát. A felülvizsgálat megállapításait a kérelmező kérésének időpontjától számított két hónapon belül az egyablakos rendszeren keresztül kell közölni a kérelmezővel.

               36.

               Az ügynökségnek megfelelő indoklást kell nyújtania a kérelmező számára, amennyiben megerősíti az eredeti elutasító határozatát.

               37.

               Amennyiben az ügynökség megerősíti az eredeti elutasító határozatát, a kérelmező számára biztosítani kell annak lehetőségét, hogy fellebbezést nyújtson be az (EU) 2016/796 rendelet 55. cikke alapján létrehozott fellebbezési tanácshoz.

      Kelt Brüsszelben, 2018. július 18-án.

            a Bizottság részéről

         Violeta BULC

            a Bizottság tagja

      (1)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/797 irányelve (2016. május 11.) a vasúti rendszer Európai Unión belüli kölcsönös átjárhatóságáról (HL L 138., 2016.5.26., 44. o.).

      (2)  A Bizottság (EU) 2016/919 rendelete (2016. május 27.) az Európai Unió vasúti rendszerének „ellenőrző-irányító és jelző” alrendszerére vonatkozó kölcsönös átjárhatósági műszaki előírásról (HL L 158., 2016.6.15., 1. o.).

      (3)  A Bizottság (EU) 2018/764 végrehajtási rendelete (2018. május 2.) az Európai Unió Vasúti Ügynöksége részére fizetendő díjakról és a díjfizetésre vonatkozó feltételekről (HL L 129., 2018.5.25., 68. o.).

      (4)  A Bizottság (EU) 2018/867 végrehajtási rendelete (2018. június 13.) az Európai Unió Vasúti Ügynöksége által létrehozott fellebbezési tanács(ok) eljárási szabályzatának megállapításáról (HL L 149., 2018.6.14., 3. o.).


title: Az Európai Központi Bank ajánlása (2018. január 26.) az Európai Unió Tanácsa számára az Oesterreichische Nationalbank külső könyvvizsgálóiról (EKB/2018/1)

text:
               1.2.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2018. január 26.)
   az Európai Unió Tanácsa számára az Oesterreichische Nationalbank külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2018/1)
   (2018/C 37/01)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank (EKB) és azon tagállamok, amelyek pénzneme az euro, nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               Az Oesterreichische Nationalbankról szóló szövetségi törvény 37. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy az Oesterreichische Nationalbank közgyűlése egy külső könyvvizsgálót és egy helyettes külső könyvvizsgálót választ egy – legalább öt évet kitevő – többéves időszakra. A helyettes külső könyvvizsgálót kizárólag abban az esetben bízzák meg, ha a külső könyvvizsgáló nem képes elvégezni az ellenőrzést.

               (3)

               Az Oesterreichische Nationalbank jelenlegi külső könyvvizsgálóinak, valamint jelenlegi helyettes külső könyvvizsgálóinak megbízatása a 2017. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnt. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2018. pénzügyi évtől.

               (4)

               Az Oesterreichische Nationalbank az Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H.-t választotta külső könyvvizsgálójának és a Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH-t helyettes külső könyvvizsgálójának a 2018–2022. pénzügyi évekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               Ajánlott, hogy a 2018-2022. pénzügyi évekre az Oesterreichische Nationalbank külső könyvvizsgálójaként az Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H.-t jelöljék ki.

               2.

               Ajánlott, hogy a 2018-2022. pénzügyi évekre az Oesterreichische Nationalbank helyettes külső könyvvizsgálójaként a Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH.-t jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2018. január 26-án.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI


title: A Tanács ajánlása (2018. március 15.) a színvonalas és eredményes tanulószerződéses gyakorlati képzés európai keretrendszeréről

text:
               2.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 153/1

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2018. március 15.)
   a színvonalas és eredményes tanulószerződéses gyakorlati képzés európai keretrendszeréről
   (2018/C 153/01)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 153. cikke (2) bekezdésével és 153. cikke (1) bekezdésének b) pontjával együtt értelmezett 166. cikke (4) bekezdésére és 292. cikkére;
   tekintettel az Európai Bizottság javaslatára;
   mivel:

               (1)

               A szakmaspecifikus készségek, munkaalapú tapasztalat és tanulás, valamint kulcskompetenciák kombinációját eredményező, színvonalas és eredményes tanulószerződéses gyakorlati képzések megkönnyítik a fiatalok munkaerőpiacra való belépését, valamint a felnőttek szakmai előmenetelét és munkába állását. Ezek a képzések a formális szakképzési rendszerek részét képezik, és párhuzamosan léteznek a munkaalapú tanulás egyéb formáival, illetve az egyéb szakképzési utakkal.

               (2)

               A tanulószerződéses gyakorlati képzés megfelelően kialakított rendszerei a munkáltatók és a tanulók számára egyaránt előnyökkel járnak, valamint erősítik a kapcsolatot a munka világa és a szakképzés között. Magas színvonalú normákkal elkerülhető, hogy a tanulószerződéses gyakorlati képzések alacsony képzettséget igénylő munkakörökre és rossz minőségű képzésre irányuljanak, ami e képzések hírnevének csorbulását okozná. Amellett, hogy elősegítik a szakmai előmenetelt, a színvonalas tanulószerződéses gyakorlati képzések az aktív polgári szerepvállaláshoz és a társadalmi befogadáshoz is hozzájárulhatnak azáltal, hogy biztosítják különböző szociális és személyes hátterű személyek munkaerőpiaci integrációját.

               (3)

               A színvonalas és eredményes tanulószerződéses gyakorlati képzések kialakítása az összes érdekelt fél, különösen a szociális partnerek, a vállalkozások, a közvetítő szervek – például az ipar-, kereskedelmi és kézműves kamarák –, a szakmai és ágazati szervezetek, a szakképző intézmények, az ifjúsági és szülői szervezetek, valamint a helyi, regionális és nemzeti hatóságok bevonásával zajló strukturált partnerségeken keresztül történik. A Bizottság a tagállamokkal és az érdekelt felekkel együttműködésben 2013 óta a Tanulószerződéses Gyakorlati Képzés Európai Szövetsége révén ösztönzi a tanulószerződéses gyakorlati képzések kínálatának bővítését, illetve azok minőségének és megítélésének javítását, ami mostanáig több mint 700 000 tanulószerződéses gyakorlati képzésre, szakmai gyakorlatra és első munkahelyre vonatkozó ajánlatot eredményezett. Az Európai Ifjúsági Paktumhoz hasonló, vállalkozások által indított kezdeményezések még több ajánlatot eredményeztek, és Unió-szerte elősegítették az üzleti szféra és az oktatás közötti partnerkapcsolatokat.

               (4)

               Az európai ágazatközi szociális partnerek a tanulószerződéses gyakorlati képzés közös jövőképére vonatkozó, 2016. júniusi közös nyilatkozatukra építve, párhuzamos tevékenységük során adatokat gyűjtöttek a tanulószerződéses gyakorlati képzések színvonalára és költséghatékonyságára vonatkozóan, amely adatok alapul szolgáltak a Szakképzési Tanácsadó Bizottságnak a színvonalas és eredményes tanulószerződéses gyakorlati képzés és munkaalapú tanulás közös jövőképéről szóló, 2016. december 2-án elfogadott véleményéhez.

               (5)

               Az érdekelt felek még szélesebb körű és még nagyobb fokú bevonása érdekében a Bizottság két körben, 2017. március 30-án és június 7-én meghallgatást tartott az európai ágazatközi és ágazati szociális partnerek, valamint a kereskedelmi, ipar- és kézműves kamarák részvételével.

               (6)

               A 2008-ban megalkotott, majd 2017-ben átdolgozott Európai Képesítési Keretrendszer (1) javít a polgárok, így többek között a tanulószerződéses tanulók által megszerzett képesítések átláthatóságán, összehasonlíthatóságán és hordozhatóságán.

               (7)

               A szakoktatás és szakképzés európai minőségbiztosítási referenciakeretéről szóló, 2009. június 18-i tanácsi ajánlás (2) létrehozott egy viszonyítási eszközt, amely segíti a tagállamokat abban, hogy előmozdítsák és figyelemmel kísérjék a szakképzési rendszereik folyamatos javítását.

               (8)

               A színvonalas szakmai gyakorlat és tanulószerződéses gyakorlati képzés biztosításáról szóló 2012-es európai chartájában az Európai Ifjúsági Fórum szorgalmazta, hogy az európai országok, az európai intézmények és a szociális partnerek hozzák létre, illetve erősítsék meg a tanulószerződéses gyakorlati képzések jogi minőségi keretét.

               (9)

               Az ifjúsági garancia létrehozásáról szóló, 2013. április 22-i ajánlásában (3) a Tanács annak biztosítását javasolja a tagállamoknak, hogy minden 25 év alatti fiatal a munkanélkülivé válását vagy a formális tanulás befejezését követő négy hónapon belül színvonalas állásajánlatot kapjon, illetve további oktatásban, tanulószerződéses gyakorlati képzésben vagy szakmai gyakorlatban részesüljön.

               (10)

               Az európai szociális partnerek, az Európai Bizottság és az Európai Unió Tanácsának litván elnöksége a Tanulószerződéses Gyakorlati Képzés Európai Szövetségének létrehozásáról szóló, 2013. július 2-i közös nyilatkozatukban vállalták, hogy támogatást nyújtanak a tanulószerződéses gyakorlati képzések kínálatának bővítéséhez, illetve azok minőségének és vonzerejének fokozásához.

               (11)

               A Tanulószerződéses Gyakorlati Képzés Európai Szövetségéről szóló, 2013. október 15-i nyilatkozatában a Tanács kifejtette, hogy a tanulószerződéses gyakorlati képzések eredményességét és vonzerejét több közös vezérelv mentén kell fokozni.

               (12)

               A szakmai gyakorlatok minőségi keretrendszeréről szóló, 2014. március 10-i ajánlásában (4) a Tanács alapelveket fogalmazott meg a formális oktatáson és képzésen kívüli szakmai gyakorlatok minőségének javítására vonatkozóan.

               (13)

               A szakképzés területén történő európai együttműködést célzó koppenhágai folyamat keretében készült, a szakképzésért felelős miniszterek által jóváhagyott, 2015. június 22-i rigai következtetések a 2015 és 2020 közötti időszakra öt európai prioritást határoztak meg, amelyek közül az egyik a munkaalapú tanulás minden formája, különös tekintettel a tanulószerződéses gyakorlati képzésekre, egy másik pedig a minőségbiztosítási mechanizmusok létrehozása.

               (14)

               Az „Oktatás és képzés 2020” stratégiai keret szakképzéssel foglalkozó munkacsoportja 2014–2015-ös megbízatásának keretében 20 vezérelvet dolgozott ki a kiváló minőségű tanulószerződéses gyakorlati képzésekre és munkaalapú tanulásra vonatkozóan.

               (15)

               Az Európai Parlament 2016. március 4-i, „Az Erasmus+ programról és a szakképzési mobilitás támogatásának más eszközeiről – az egész életen át tartó tanulás perspektívájából” című jelentésében olyan intézkedések meghozatalát sürgette, amelyek biztosítják a tanulószerződéses gyakorlati képzésekre vonatkozó minőségi előírások meglétét.

               (16)

               Az Európai Parlament és Tanács 2016/589/EU rendelete (5) kimondja, hogy a munkaszerződésen alapuló tanulószerződéses gyakorlati képzéseket 2018 májusától közzé lehet tenni az EURES európai foglalkoztatási mobilitási portálon.

               (17)

               Az új európai készségfejlesztési programról szóló, 2016. június 10-i közleményében a Bizottság kifejezte, hogy támogatja a szociális partnereket a közös projektjeik eredményeinek továbbvitelében, például a tanulószerződéses gyakorlati képzések minőségi keretének létrehozásában.

               (18)

               Az európai ifjúságba való befektetésről szóló, 2016. december 7-i bizottsági közlemény (6) a fiatalok lehető legjobb pályakezdésének támogatására irányuló erőfeszítések megújítását szorgalmazta, hogy a fiatalok minél jobb életkezdése érdekében befektessünk a tudásukba, készségeikbe, tapasztalatszerzésükbe, segítséget nyújtsunk első munkahelyük megtalálásához, illetve az ehhez szükséges képzettség megszerzéséhez. A cél az volt, hogy többek között a tanulószerződéses gyakorlati képzés rendszereinek alapelveit meghatározó minőségi keretrendszeren keresztül segítséget nyújtsunk a fiataloknak abban, hogy megragadják a lehetőségeket, eredményesen beilleszkedjenek a társadalomba, aktív polgárokká váljanak, és sikeres szakmai pályát fussanak be.

               (19)

               A 2017. március 25-i Római Nyilatkozat értelmében egy olyan Unió kialakítására kell törekedni, amelyben a fiatalok a lehető legjobb oktatásban és képzésben részesülnek, és a kontinensen bárhol tanulhatnak és munkát vállalhatnak.

               (20)

               A szociális jogok európai pillére – melyet 2017. november 17-én hirdettek ki – több alapelvet is meghatároz a méltányos alapon és jól működő munkaerőpiacok és jóléti rendszerek támogatására – köztük a minőségi és befogadó oktatásban és képzésben való részvétel jogát –, a munkaerőpiac igényeinek megfelelő és a társadalmi szerepvállaláshoz szükséges készségek biztosítása érdekében.

               (21)

               A pályakövetésre vonatkozó tanácsi ajánlásra irányuló, 2017. május 30-i bizottsági javaslat célja, hogy javítsa azoknak a mennyiségi és minőségi adatoknak az elérhetőségét, amelyek képet adnak arról, hogy a tanulmányaikat sikeresen befejező tanulók – beleértve a tanulószerződéses tanulókat is – milyen tevékenységet folytatnak az oktatás és képzés befejezése után.

               (22)

               Az európai strukturális és beruházási alapok (2014–2020), nevezetesen az Európai Szociális Alap (ESZA) és az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA), valamint az Erasmus+ program, a vállalkozások versenyképességét és a kkv-kat segítő uniós program (COSME), a foglalkoztatás és a szociális innováció európai programja (EaSI) és az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés támogatást nyújtanak a tanulószerződéses gyakorlati képzésekhez.

               (23)

               Az Európai Parlament és az érdekelt felek a közelmúltban felhívást intéztek a Bizottsághoz, hogy segítse elő a tanulószerződéses tanulók Európai Unión belüli hosszú távú mobilitását, lehetőséget teremtve a fiatalok számára szakmaspecifikus készségeik és kulcskompetenciáik fejlesztésére. Válaszul a Bizottság az Erasmus+ programot kibővítette az Erasmus Pro elnevezésű új tevékenységgel, amely kifejezetten a hosszabb távú külföldi szakmai gyakorlatokhoz nyújt támogatást.

               (24)

               Az ifjúsági garanciaprogramról készített 2015-ös és 2017-es jelentéseiben az Európai Számvevőszék azt javasolta a Bizottságnak, hogy határozzon meg minőségi kritériumokat az e kezdeményezés keretében támogatott tanulószerződéses gyakorlati képzésekre és egyéb ajánlatokra vonatkozóan.

               (25)

               A színvonalas és eredményes tanulószerződéses gyakorlati képzés fogalmának tagállamok általi egységes értelmezése elősegíti a tanulószerződéses gyakorlati képzési rendszerek megreformálására és modernizálására tett erőfeszítéseiket, hogy e rendszerek kiváló tanulási és karrierutakat tudjanak biztosítani. Az egységes értelmezés hozzájárul a kölcsönös bizalom elmélyítéséhez, megkönnyítve ezzel a tanulószerződéses tanulók határokon átnyúló mobilitását.

               (26)

               Ezen ajánlás általános célkitűzése a tanulószerződéses tanulók foglalkoztathatóságának növelése és személyes fejlődésük elősegítése, valamint a kiváló készségekkel és szakképesítéssel rendelkező, a munkaerőpiaci igényeknek megfelelő munkaerő kialakítása.

               (27)

               A konkrét célkitűzés a tanulószerződéses gyakorlati képzés összefüggő keretrendszerének felállítása, a minőség és az eredményesség egységes értelmezése alapján, figyelembe véve a tagállamok szakképzési rendszereinek sokszínűségét és hagyományait, valamint az egyes tagállamok szakpolitikai prioritásait.

               (28)

               Ez az ajánlás nem akadályozza meg a tagállamokat abban, hogy a tanulószerződéses gyakorlati képzéseket illetően az itt javasoltaknál előremutatóbb előírásokat tartsanak fenn vagy határozzanak meg, sem pedig abban, hogy létrehozzák, illetve fenntartsák a munkaalapú tanulás, illetve szakképzés egyéb, ezen ajánlás hatályán kívül eső formáit, és azokra részben vagy egészben alkalmazzák az alábbiakban meghatározott kritériumokat,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST,
   A tanulószerződéses gyakorlati képzés színvonalára és eredményességére vonatkozó alább meghatározott kritériumokra támaszkodva a tagállamoknak a nemzeti jogszabályokkal összhangban és az érdekelt felekkel szoros együttműködésben biztosítaniuk kell, hogy a tanulószerződéses gyakorlati képzések megfeleljenek a munkaerőpiaci igényeknek, valamint a tanulók és a munkáltatók számára egyaránt előnyökkel járjanak.
   Ezen ajánlás alkalmazásában, a nemzeti fogalomhasználat sérelme nélkül, a tanulószerződéses gyakorlati képzések olyan formális szakképzési rendszerek, amelyek

               a)

               az oktatási vagy képzési intézményekben folytatott tanulást ötvözik a vállalatoknál és egyéb munkahelyeken folytatott érdemi munkaalapú tanulással,

               b)

               nemzeti szinten elismert szakképesítés megszerzéséhez vezetnek,

               c)

               a tanulószerződéses tanuló, a munkaadó, valamint adott esetben a szakképzést nyújtó intézmény jogait és kötelezettségeit lefektető megállapodáson alapulnak, valamint

               d)

               amely során a tanulószerződéses tanuló a munkahelyi jelenlét ellenében bérben vagy más juttatásban részesül.

      Tanulási és munkavégzési feltételekkel kapcsolatos kritériumok

      Írásbeli megállapodás

               1.

               A tanulószerződéses gyakorlati képzés megkezdése előtt a munkáltatónak, a tanulószerződéses tanulónak és adott esetben a szakképzést nyújtó intézménynek olyan írásbeli megállapodást kell kötnie, amely meghatározza a feleknek a képzéssel és a munkakörülményekkel kapcsolatos jogait és kötelezettségeit.

      Tanulási eredmények

               2.

               A munkáltatóknak, a szakképzést nyújtó intézményeknek és adott esetben a szakszervezeteknek a nemzeti jogszabályokkal összhangban meg kell határozniuk az elérendő tanulási eredmények átfogó körét. Ennek oly módon kell történnie, hogy biztosítható legyen az egyensúly a szakmaspecifikus készségek, a tudás, valamint az élethosszig tartó tanuláshoz szükséges kulcskompetenciák között, támogatva ezzel a tanulószerződéses tanulók személyes fejlődését és az egész életen át tartó karrierlehetőségeiket, hogy alkalmazkodni tudjanak a változó karriermintákhoz.

      Pedagógiai támogatás

               3.

               Vállalaton belüli oktatókat kell kijelölni, és azzal a feladattal kell felruházni őket, hogy szoros együttműködést folytassanak a szakképzést nyújtó intézményekkel és tanárokkal, hogy iránymutatást nyújtsanak a tanulószerződéses tanulóknak, és hogy biztosítsák a kölcsönös és rendszeres visszacsatolást. Támogatást kell nyújtani a – különösen a mikro-, kis- és középvállalkozásoknál tevékeny – tanárok, oktatók és mentorok számára készségeik, tudásuk és kompetenciáik naprakésszé tételében annak érdekében, hogy a tanulószerződéses tanulók képzésére a legújabb oktatási és képzési módszerek szerint és a munkaerőpiaci igényekkel összhangban kerüljön sor.

      Munkahelyi jelenlét

               4.

               A tanulószerződéses gyakorlati képzést jelentős részben, azaz a képzés időtartamának legalább felében munkahelyen kell elvégezni, és lehetőség szerint biztosítani kell, hogy a munkahelyi gyakorlat egy részére külföldön kerüljön sor. A cél annak fokozatos elérése, hogy a nemzeti rendszerek sokféleségének figyelembevétele mellett a tanulószerződéses gyakorlati képzések ekkora részét munkahelyi tanulás tegye ki.

      Bér és/vagy juttatás

               5.

               A tanulószerződéses tanulóknak bért vagy egyéb juttatást kell kapnia a nemzeti vagy ágazati követelményekkel vagy az esetleg érvényben lévő kollektív szerződésekkel összhangban, a munkáltatók és az állami hatóságok között fennálló költségmegosztási megállapodások figyelembevételével.

      Szociális védelem

               6.

               A tanulószerződéses tanulóknak szociális védelemben kell részesülniük, beleértve a nemzeti jogszabályok által előírt szükséges biztosításokat is.

      Munkavégzési, egészségügyi és biztonsági körülmények

               7.

               A fogadó munkahelynek eleget kell tennie a munkakörülményekre vonatkozó szabályoknak és szabályozásoknak, különös tekintettel az egészségvédelmi és biztonsági jogszabályokra.

      Keretfeltételekkel kapcsolatos kritériumok

      Szabályozási keretrendszer

               8.

               Gondoskodni kell az igazságos és méltányos partnerségi megközelítésen, többek között az érintett felek közötti strukturált és átlátható párbeszéden alapuló egyértelmű és következetes szabályozási keretrendszer meglétéről. Ez tartalmazhatja a tanulószerződéses gyakorlati képzéseket felkínáló vállalatokra és munkahelyekre vonatkozó akkreditációs eljárásokat és/vagy egyéb minőségbiztosítási intézkedéseket.

      A szociális partnerek bevonása

               9.

               A szociális partnereket – adott esetben ideértve az ágazati szinten működő és/vagy közvetítő szerveket is – be kell vonni a tanulószerződéses gyakorlati képzési rendszerek kialakításába, irányításába és működtetésébe, a nemzeti munkaügyi kapcsolatrendszerekkel, valamint az oktatási és képzési gyakorlatokkal összhangban.

      Vállalatoknak nyújtott támogatás

               10.

               A munkáltatók és az állami hatóságok között létrejött esetleges költségmegosztási megállapodásokkal összhangban olyan pénzügyi és/vagy nem pénzügyi támogatásról kell gondoskodni – különösen a mikro-, kis- és középvállalkozások számára – amely költséghatékony tanulószerződéses gyakorlati képzést tesz lehetővé a vállalatok számára.

      Rugalmas képzési utak és mobilitás

               11.

               A részvétel megkönnyítése érdekében a tanulószerződéses gyakorlati képzés felvételi követelményeinek megállapításakor figyelembe kell venniük a releváns informális és nem formális tanulást és/vagy adott esetben az előkészítő programok elvégzését. A tanulószerződéses gyakorlati képzések útján megszerzett képesítéseknek szerepelniük kell az Európai Képesítési Keretrendszerrel (7) összhangban meghatározott nemzeti képesítései rendszerekben. A tanulószerződéses gyakorlati képzéseknek lehetővé kell tenniük az egyéb tanulási lehetőségekhez való hozzáférést, beleértve a magasabb szintű oktatási és képzési szinteket, a karrierutakat, illetve adott esetben a tanulmányi eredményekért kapott kreditek gyűjtését is. Elő kell segíteni, hogy a tanulószerződéses tanulók – munkahelyen vagy az oktatási és képzési intézményekben megvalósuló – transznacionális mobilitása fokozatosan a tanulószerződéses gyakorlati képzés útján megszerzett képesítések részévé váljon.

      Karrier-tanácsadás és tájékoztatás

               12.

               Az eredményesség biztosítása és a lemorzsolódások csökkentése, valamint annak érdekében, hogy a lemorzsolódott tanulókat támogatni lehessen az adott oktatási és képzési pályára való visszatérésükben, a tanulószerződéses gyakorlati képzés előtt és a képzés ideje alatt karrier-tanácsadást és mentorálást kell nyújtani, valamint támogatni kell a tanulókat. A tanulószerződéses gyakorlati képzéseket széles rétegekre irányuló, célzott tájékoztatási tevékenységek segítségével kell vonzó tanulási pályaként népszerűsíteni.

      Átláthatóság

               13.

               Az EURES-rendelet értelmében biztosítani kell a tanulószerződéses gyakorlati képzések tagállamokon belüli és tagállamok közötti átláthatóságát, illetve az azokhoz való hozzáférést, egyebek mellett az állami és magántulajdonú foglalkoztatási szolgálatok és más illetékes szervek által nyújtott támogatás segítségével, és adott esetben az uniós eszközök – például az EURES portál – felhasználásával.

      Minőségbiztosítás és a tanulószerződéses tanulók pályakövetése

               14.

               A szakképzés európai minőségbiztosítási referenciakeretének (8) szem előtt tartása mellett gondoskodni kell egy olyan minőségbiztosítási megközelítés meglétéről, amely magában foglalja a tanulási eredmények érvényes és megbízható felmérését. A nemzeti és európai adatvédelmi jogszabályok tiszteletben tartása mellett biztosítani kell a tanulószerződéses tanulók foglalkoztatásának és szakmai előmenetelének nyomon követését.

      Nemzeti szintű végrehajtás

   Ezen ajánlás hatályán belül, az ajánlás végrehajtása érdekében a tagállamoknak:

               15.

               elő kell segíteniük a szociális partnereknek a tanulószerződéses gyakorlati képzés rendszereinek kialakításában, irányításában és működtetésében való aktív szerepvállalását, a munkaügyi kapcsolatok nemzeti rendszereivel, valamint az oktatási és képzési gyakorlatokkal összhangban;

               16.

               egyenlő részvételt kell biztosítaniuk a tanulószerződéses gyakorlati képzés rendszereiben, elő kell mozdítaniuk a nemek közötti egyensúlyt és meg kell szüntetniük a hátrányos megkülönböztetést az ilyen képzések során;

               17.

               bele kell foglalniuk a megfelelő végrehajtási intézkedéseket az európai szemeszter szerinti nemzeti reformprogramjukba;

               18.

               figyelembe kell venniük ezt a keretrendszert a tanulószerződéses gyakorlati képzéseket támogató uniós alapok és eszközök felhasználásakor.

         A Bizottságnak biztosítania kell a szükséges támogatást, többek között az alábbi tevékenységeken keresztül:

      Támogató szolgálatok

               19.

               A tudásmegosztást, a hálózatépítést és a kölcsönös tanulást elősegítő olyan támogató szolgálatok felállítása, amelyek segítséget nyújtanak a tagállamok és az érdekelt felek számára a tanulószerződéses gyakorlati képzés rendszereinek az e keretrendszerrel összhangban való megvalósításában. Ennek ki kell terjednie a szakképzésben dolgozó pedagógusok további, a digitális innovációnak a tanulószerződéses gyakorlati képzések során való alkalmazását illető képzési igényeire is.

      Tájékoztatás

               20.

               A tanulószerződéses gyakorlati képzések kiválóságának és vonzerejének növelése, valamit pozitív kép kialakítása az ilyen programokról a fiatalok, családjaik és munkaadóik körében olyan tájékoztató kampányokkal, mint például a szakmai készségek európai hete.

      Finanszírozás

               21.

               Az ajánlás végrehajtásának támogatása a megfelelő uniós finanszírozással, a vonatkozó jogi kerettel összhangban;

      Nyomon követés

               22.

               Az ajánlás végrehajtásának nyomon követése a háromoldalú Szakképzési Tanácsadó Bizottság támogatásával, az európai szemeszter keretében használt meglévő nyomonkövetési eszközök segítségével;

               23.

               Az elfogadástól számított három éven belül jelentés készítése a Tanács számára a keretrendszer gyakorlati alkalmazásáról.

      (1)  HL C 189., 2017.6.15., 15. o.

      (2)  HL C 155., 2009.7.8., 1. o.

      (3)  HL C 120., 2013.4.26., 1. o.

      (4)  HL C 88., 2014.3.27., 1. o.

      (5)  HL L 107., 2016.4.22., 1. o.

      (6)  COM(2016) 940 final.

      (7)  HL C 189., 2017.6.15., 15. o.

      (8)  HL C 155., 2009.7.8., 1. o.