title: A Bizottság ajánlása (2019. június 18.) Lengyelország 2021 és 2030 közötti időszakra vonatkozó integrált nemzeti energia- és klímatervének tervezetéről

text:
               3.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/80

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
      (2019. június 18.)
      Lengyelország 2021 és 2030 közötti időszakra vonatkozó integrált nemzeti energia- és klímatervének tervezetéről
      (2019/C 297/21)
      AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
      tekintettel az energiaunió és az éghajlat-politika irányításáról, valamint a 663/2009/EK és a 715/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, a 94/22/EK, a 98/70/EK, a 2009/31/EK, a 2009/73/EK, a 2010/31/EU, a 2012/27/EU és a 2013/30/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 2009/119/EK és az (EU) 2015/652 tanácsi irányelv módosításáról, továbbá az 525/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. december 11-i (EU) 2018/1999 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
      mivel:

                  (1)

                  Az (EU) 2018/1999 rendelet értelmében minden tagállamnak be kell nyújtania a Bizottsághoz a 2021 és 2030 közötti időszakra vonatkozó integrált nemzeti energia- és klímatervének tervezetét az említett rendelet 3. cikke (1) bekezdésének és I. mellékletének megfelelően. Az integrált nemzeti energia- és klímatervek első tervezeteit 2018. december 31-ig kellett benyújtani.

                  (2)

                  Lengyelország 2019. január 9-én nyújtotta be integrált nemzeti energia- és klímatervének tervezetét. E terv tervezetének benyújtása képezi az alapját és első lépését a Bizottság és a tagállamok közötti ún. iteratív folyamatnak, amely az integrált nemzeti energia- és klímatervek véglegesítésének és későbbi végrehajtásának előkészítését szolgálja.

                  (3)

                  Az (EU) 2018/1999 rendelet értelmében a Bizottságnak értékelnie kell az integrált nemzeti energia- és klímatervek tervezetét. A Bizottság az (EU) 2018/1999 rendelet vonatkozó elemeinek figyelembevételével átfogó értékelést készített a lengyel integrált nemzeti energia- és klímaterv tervezetéről. A Bizottság az értékelést (2) ezen ajánlással egy időben közzéteszi. Az alábbi ajánlások az értékelés eredményein alapulnak.

                  (4)

                  A Bizottság ajánlásai különösen a következőkre irányulhatnak: i. a célkitűzések, célok és hozzájárulások által megcélzott szint az energiaunió célkitűzéseinek és különösen a megújuló energia és az energiahatékonyság tekintetében 2030-ra meghatározott uniós célok együttes elérésének szempontjából, valamint a tagállam által a villamosenergia-rendszerösszeköttetés 2030-ra megcélzott szintje; ii. a tagállami és uniós szintű célkitűzésekkel kapcsolatos szakpolitikák és intézkedések, valamint olyan egyéb szakpolitikák és intézkedések, amelyeknek határokon átnyúló jelentősége lehet; iii. bármely további olyan szakpolitikák és intézkedések, amelyeket az integrált nemzeti energia- és klímatervek esetleg előírnak; iv. az integrált nemzeti energia- és klímatervben foglalt meglévő és tervezett szakpolitikáknak és intézkedéseknek az energiaunió egy dimenzióján belüli, valamint a különböző dimenziói közötti kölcsönhatása és ezek összeegyeztethetősége.

                  (5)

                  Ajánlásai kidolgozása során a Bizottság két szempontot vett figyelembe: egyfelől azt, hogy az összes tagállam számszerűsített tervezett hozzájárulásait összesítve kell látnia ahhoz, hogy értékelni tudja az uniós szintű ambíciókat; másfelől pedig azt, hogy az érintett tagállamoknak megfelelő idő álljon a rendelkezésére ahhoz, hogy kellően figyelembe tudják venni a Bizottság ajánlásait saját nemzeti tervük véglegesítése előtt.

                  (6)

                  A tagállamok megújuló energiával kapcsolatos céljaira vonatkozó bizottsági ajánlások az (EU) 2018/1999 rendelet II. mellékletében meghatározott, objektív kritériumokon alapuló képletre támaszkodnak.

                  (7)

                  Az energiahatékonyság tekintetében a Bizottság ajánlásai az integrált nemzeti energia- és klímaterv tervezetében feltüntetett nemzeti szintű célok értékelésén alapulnak, összehasonlítva azokat az uniós célkitűzések eléréséhez szükséges közös erőfeszítések szintjével, adott esetben figyelembe véve egyes egyedi nemzeti körülményekre vonatkozó információkat. Az energiahatékonyság területén kitűzött végleges nemzeti hozzájárulásoknak tükrözniük kell az energiamegtakarítások költséghatékony lehetőségeit, és e hozzájárulásokat szilárd, hosszú távú épületfelújítási stratégiának, valamint a 2012/27/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) 7. cikkéből eredő energiamegtakarítási kötelezettség végrehajtását célzó intézkedéseknek kell alátámasztaniuk. A tagállamoknak emellett igazolniuk kell, hogy kellő mértékben figyelembe vették az „első az energiahatékonyság” elvet, ismertetve, hogy az energiahatékonyság miként járul hozzá a versenyképes karbonszegény gazdaság nemzeti céljainak költséghatékony megvalósításához, az energiaellátás biztonságához és az energiaszegénység kezeléséhez.

                  (8)

                  Az energiaunió irányításáról szóló rendelet előírja a tagállamok számára, hogy adjanak általános áttekintést az integrált nemzeti energia- és klímatervben meghatározott célkitűzések, célok és hozzájárulások eléréséhez szükséges beruházásokról, valamint e beruházások forrásainak általános értékeléséről. A nemzeti energia- és klímaterveknek a befektetői biztonság garantálása érdekében biztosítaniuk kell a nemzeti szakpolitikák és intézkedések átláthatóságát és kiszámíthatóságát.

                  (9)

                  Ezzel párhuzamosan a 2018–2019-as európai szemeszter ciklusának keretében a Bizottság nagy hangsúlyt fektetett a tagállamok energiához és éghajlat-politikához kapcsolódó beruházási szükségleteire. Ez tükröződik a Lengyelországra vonatkozó 2019. évi országjelentésben (4), valamint a Lengyelországnak szóló tanácsi ajánlásról szóló bizottsági ajánlásban (5) is, amelyek az európai szemeszter folyamatának részét képezik. A Bizottság az integrált nemzeti energia- és klímatervek tervezetének értékelése során figyelembe vette az európai szemeszter legfrissebb megállapításait és ajánlásait. A Bizottság ajánlásai kiegészítik az európai szemeszter keretében kiadott legutóbbi országspecifikus ajánlásokat. A tagállamok is kötelesek biztosítani azt, hogy az integrált nemzeti energia- és klímaterveik figyelembe vegyék az európai szemeszter keretében kiadott legutóbbi országspecifikus ajánlásokat.

                  (10)

                  Az energiaunió irányításáról szóló rendelet előírja továbbá azt is, hogy minden tagállamnak kellően figyelembe kell vennie a 2019. december 31-ig benyújtandó integrált nemzeti energia- és klímaterv tervezetéhez fűzött bizottsági ajánlásokat, és amennyiben az érintett tagállam nem fogad meg egy ajánlást vagy nem fogadja meg annak jelentős részét, döntését meg kell indokolnia és az indokolást közzé kell tennie.

                  (11)

                  A tagállamok értelemszerűen ugyanazokat az adatokat, illetve a későbbi években ugyanazokat az aktualizált adatokat szerepeltetik integrált nemzeti energia- és klímaterveikben, mint az Eurostathoz vagy az Európai Környezetvédelmi Ügynökséghez benyújtott jelentéseikben. Az azonos forrás és – adott esetben – az európai statisztikák felhasználása szintén elengedhetetlen a modellezéshez és az előrejelzésekhez szükséges alapforgatókönyv számításaihoz. Az európai statisztikák felhasználása lehetővé teszi az integrált nemzeti energia- és klímatervekben alkalmazott adatok és előrejelzések jobb összehasonlíthatóságát.

                  (12)

                  A végleges integrált nemzeti energia- és klímatervnek tartalmaznia kell az (EU) 2018/1999 rendelet I. mellékletének valamennyi elemét. Ennek keretében a lehetőségekhez mérten értékelni kell a tervezett szakpolitikák és intézkedések makrogazdasági, egészségügyi, környezeti, foglalkoztatási, valamint az oktatás, a készségek terén és a társadalom egészére kifejtett hatásait. A nyilvánosságot és az egyéb érdekelt feleket be kell vonni a végleges integrált nemzeti energia- és klímatervek előkészítésébe. Mindezeket, továbbá az egyéb elemeket az ezen ajánlással együtt közzétett szolgálati munkadokumentum (6) ismerteti részletesen.

                  (13)

                  Figyelemmel az energiauniónak a terv tervezetében felvázolt különböző dimenziói közötti kölcsönhatásokkal kapcsolatban korlátozottan rendelkezésre álló információkra, a végleges terv részletesebben is kifejthetné az e dimenziók közötti főbb kölcsönhatásokat mind a nemzeti célkitűzések szintje, mind pedig az ideiglenes, tervezett, kiegészítő és meglévő szakpolitikai eszközök szempontjából. A végleges terv konkrétabban is foglalkozhatna a dekarbonizációs, az energiahatékonysági és az energiabiztonsági dimenzió közötti kölcsönhatásokkal. Ezt alátámasztandó a meglévő átfogó hatásvizsgálatot ki lehetne terjeszteni pl. az energetikai célra használt biomassza fenntartható ellátása által a földhasználatból, földhasználat-megváltoztatásból és erdőgazdálkodásból eredő, elszámolt kibocsátásokra és elnyelésekre gyakorolt hatások számszerűsítésére, valamint az éghajlatváltozás miatt az energiabiztonságot fenyegető veszélyek számbavételére. Ezenfelül a villamosenergia-termelő és energiatermelő ágazatokban már meghatározott beruházási igények és kiadások jó kiindulási pontként szolgálnak, és ezt a végleges terv kiterjeszthetné az energiaigényes és nem energetikai ágazatokra az energiaunió valamennyi dimenziója tekintetében. A kutatási, innovációs és versenyképességi dimenzió keretében meghatározott célkitűzéseknek hasonlóképpen alá kell támasztaniuk az energiaunió többi dimenziója terén tervbe vett erőfeszítéseket.

                  (14)

                  A végleges integrált nemzeti energia- és klímaterv minősége javulna azzal, ha ismertetne egy átfogó elemzést arról, hogy a karbonszegény technológiák ágazata milyen pozíciót foglal el világpiaci viszonylatban, kiemelve a versenyképes területeket és a potenciális kihívásokat, a jövőre nézve pedig ismertetve a mérhető célkitűzéseket és az elérésükre irányuló szakpolitikákat és intézkedéseket, megfelelően összekapcsolva azokat a vállalkozás- és iparpolitikával. Hasznos volna továbbá szorosabb kölcsönhatást kialakítani a körforgásos gazdasággal, kiemelve annak potenciálját az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentése terén.

                  (15)

                  A Bizottság Lengyelországnak szóló ajánlásait a lengyel integrált nemzeti energia- és klímaterv tervezetének ezen ajánlással egy időben közzétett értékelése támasztja alá (7),

            AJÁNLJA, HOGY LENGYELORSZÁG TEGYEN INTÉZKEDÉSEKET A KÖVETKEZŐK ÉRDEKÉBEN:

                  1.

                  Több információval kell szolgálni a tervezett szakpolitikákról és intézkedésekről annak érdekében, hogy kezelni lehessen az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszeren kívüli ágazatokra vonatkozó, 2030-ra kitűzött lengyel üvegházhatásúgáz-kibocsátási cél tekintetében várható jelentős – 2005-höz képest 7 %-os – hiányt. Ez magában foglalja a közlekedési intézkedések egyértelműbbé tételét és a kiegészítő intézkedések részletesebb kifejtését, különösen az építőipar, a mezőgazdaság és a földhasználat, földhasználat-megváltoztatás és erdőgazdálkodás terén és az (EU) 2018/841 európai parlamenti és tanácsi rendeletben (8) meghatározott elszámolási szabályok alkalmazása tekintetében.

                  2.

                  A 2030-ra kitűzött uniós célhoz való lengyel hozzájárulásként legalább 25 %-ra kell növelni a megújuló energia részarányának 2030-ra meghatározott célértékét az (EU) 2018/1999 rendelet II. mellékletében szereplő képletnek megfelelően. A végleges integrált nemzeti energia- és klímatervnek az említett részaránnyal összhangban tartalmaznia kell az (EU) 2018/1999 rendelet 4. cikke első bekezdése a) pontjának 2. alpontja szerinti összes referenciaértéket elérő ütemterv-előirányzatot, figyelembe véve azt, hogy e cél közös elérése érdekében növelni kell az erőfeszítéseket. Részletesen és számszerűsítve ismertetni kell az (EU) 2018/2001 európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) szerinti kötelezettségekkel összhangban azokat a szakpolitikákat és intézkedéseket, amelyek lehetővé teszik e hozzájárulás kellő időben történő és költséghatékony teljesítését. Biztosítani kell, hogy a 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) I. mellékletében a megújuló energia tekintetében 2020-ra meghatározott cél maradéktalanul teljesüljön, és a 2021-től kezdődően kiindulási alapként szolgáljon, és ismertetni kell, hogy miként fogja elérni és fenntartani ezt a kiinduló értéknek megfelelő részarányt. Az (EU) 2018/2001 irányelv 23. cikkében foglalt indikatív cél elérése érdekében a fűtési és hűtési ágazatban növelni kell a célkitűzések szintjét, valamint részletesen kidolgozott intézkedéseket kell bevezetni annak érdekében, hogy az (EU) 2018/2001 irányelv 25. cikkével összhangban teljesíteni lehessen az integrált nemzeti energia- és klímaterv tervezetében meghatározott közlekedési célt. Az (EU) 2018/2001 irányelv 21. és 22. cikkével összhangban további részleteket és intézkedéseket kell meghatározni az adminisztratív eljárások egyszerűsítésével és a termelő-fogyasztókat és a megújulóenergia-közösségeket támogató keretek létrehozásával kapcsolatban.

                  3.

                  Felül kell vizsgálni hozzájárulásait, valamint további olyan szakpolitikákat és intézkedéseket kell meghatározni, amelyek révén további energiamegtakarítások érhetők el, figyelembe véve azt, hogy a 2030-ra vonatkozó uniós energiahatékonysági cél elérése érdekében fokozni kell az erőfeszítéseket. A végleges hozzájárulás csökkentését illetően javasolt célkitűzések szintjét alaposabban meg kell indokolni, valamint a szakpolitikákból és intézkedésekből eredő megfelelő és mérhető csökkentésekkel kell alátámasztani. A szakpolitikákat és az intézkedéseket hatásvizsgálattal kell alátámasztani, továbbá részletesebb információkat kell szolgáltatni a végrehajtás mértékéről és időkeretéről. Részletesebben meg kell vizsgálni a közlekedési ágazaton belüli szakpolitikákat és intézkedéseket az ágazat jövőbeli energiaigényének várható növekedésére tekintettel.

                  4.

                  Meg kell határozni a diverzifikációra és az energiafüggőség csökkentésére irányuló energiabiztonsági célkitűzéseket támogató intézkedéseket, beleértve az energiarendszer rugalmasságát biztosító intézkedéseket, amelyek célja, hogy az energiarendszer felkészülhessen a 2030-ig és azt követően várható változásokra.

                  5.

                  A piaci integráció kapcsán előretekintő célkitűzéseket és célokat kell meghatározni és különösen a közszolgáltatási kötelezettségeknek – különösen a földgáztárolásnak és az árszabályozásnak – a piac működésére gyakorolt hatását értékelő intézkedéseket kell kidolgozni, valamint tisztázni kell, hogy miként fogják enyhíteni a negatív következményeket. Egy teljes mértékben piaci alapú árak felé vezető stratégiát és ütemtervet kell felvázolni.

                  6.

                  Egyértelműbbé kell tenni a mostantól 2030-ig elérendő, az energiaunióhoz konkrétan kapcsolódó nemzeti célkitűzéseket és finanszírozási célokat a kutatás, az innováció és a versenyképesség terén oly módon, hogy azok könnyen mérhetők legyenek és alkalmasak legyenek az integrált nemzeti energia- és klímaterv egyéb dimenziói terén kitűzött célok támogatására és megvalósítására. E célkitűzéseket konkrét és megfelelő szakpolitikákkal és intézkedésekkel kell alátámasztani, köztük olyanokkal, amelyeket a stratégiai energiatechnológiai tervhez hasonlóan más tagállamokkal együttműködve kell kidolgozni.

                  7.

                  Folytatni kell és ki kell terjeszteni a szomszédos országokkal folytatott konzultációt, valamint a Visegrádi Csoport (Csehország, Magyarország, Lengyelország és Szlovákia) és az érintett magas szintű munkacsoportok keretében folytatott regionális együttműködést. A regionális egyeztetések során a belső energiapiac további integrációjára lehetne összpontosítani, a kapacitáspiac tervezett folytatásának fényében értékelve a rendszermegfelelőséget, illetve megvizsgálva a méltányos átmenet kérdéseit, a dekarbonizációt, a megújuló energiaforrások elterjesztését, valamint az energiarendszerre és a határokon átnyúló villamosenergia-kereskedelemre gyakorolt hatásokat.

                  8.

                  Fel kell sorolni valamennyi energetikai támogatást, köztük különösen a fosszilis tüzelőanyagok támogatását, valamint az azok fokozatos kivezetésére irányuló meglévő és tervezett intézkedéseket.

                  9.

                  A levegőminőség és a levegőbe irányuló kibocsátásokkal kapcsolatos szakpolitikák közötti kölcsönhatások elemzését többek között mennyiségi információval kell kiegészíteni, és be kell mutatni a különböző forgatókönyvek tekintetében a levegőszennyezést érintő hatásokat.

                  10.

                  Jobban be kell építeni a tervbe az igazságos és méltányos átmenettel kapcsolatos szempontokat, részletesebben ismertetve a tervezett célkitűzések, szakpolitikák és intézkedések társadalmi, foglalkoztatási és készségekre gyakorolt hatásait. A végleges integrált nemzeti energia- és klímatervben különösen foglalkozni kell az átállásnak egyfelől a széntermelő régiókban élő lakosságra, másfelől az egyéb energiaigényes ágazatokban végrehajtott kiigazítások által érintettekre gyakorolt hatásával, az előbbi esetében megerősítve ezáltal a széntermelő régiók átállásával kapcsolatos, folyamatban lévő kezdeményezéssel és a megfelelő nemzeti és regionális átállási tervekkel való kapcsolatot. Jobban ki kell dolgozni az energiaszegénység problémáinak kezelésére vonatkozó koncepciót, többek között az (EU) 2018/1999 rendelet előírásainak megfelelően meg kell határozni a tervezett szakpolitikák és intézkedések célkitűzéseit és az azokkal elérni kívánt hatásokat.

         Kelt Brüsszelben, 2019. június 18-án.

               a Bizottság részéről

            Miguel ARIAS CAÑETE

               a Bizottság tagja

         (1)  HL L 328., 2018.12.21., 1. o.

         (2)  SWD(2019) 281.

         (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 2012/27/EU irányelve (2012. október 25.) az energiahatékonyságról, a 2009/125/EK és a 2010/30/EU irányelv módosításáról, valamint a 2004/8/EK és a 2006/32/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 315., 2012.11.14., 1. o.).

         (4)  SWD(2019) 1020 final.

         (5)  COM(2019) 521 final, 2019. június 5.

         (6)  SWD(2019) 281.

         (7)  SWD(2019) 281.

         (8)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/841 rendelete (2018. május 30.) a földhasználathoz, a földhasználat-változtatáshoz és az erdőgazdálkodáshoz kapcsolódó üvegházhatásúgáz-kibocsátásnak és -elnyelésnek a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó éghajlat- és energiapolitikai keretbe történő beillesztéséről, valamint az 525/2013/EU rendelet és az 529/2013/EU határozat módosításáról (HL L 156., 2018.6.19., 1. o.).

         (9)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/2001 irányelve (2018. december 11.) a megújuló energiaforrásokból előállított energia használatának előmozdításáról (HL L 328., 2018.12.21., 82. o.).

         (10)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009/28/EK irányelve (2009. április 23.) a megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről (HL L 140., 2009.6.5., 16. o.).


title: A Tanács Ajánlása (2018. november 8.) az Európai Központi Bank Igazgatósága egy tagjának kinevezéséről2019/C 385/01

text:
               13.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 385/1

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2018. november 8.)
      az Európai Központi Bank Igazgatósága egy tagjának kinevezéséről
      (2019/C 385/01)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 283. cikke (2) bekezdésére és 139. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányáról szóló 4. jegyzőkönyvre és különösen annak 11.2. cikkére,
      AJÁNLJA AZ EURÓPAI TANÁCSNAK:
      hogy 2020. január 1-jétől kezdődő hatállyal nyolcéves hivatali időre nevezze ki Isabel SCHNABEL-t az Európai Központi Bank Igazgatóságának tagjává.

         Kelt Brüsszelben, 2019. november 8-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            M. LINTILÄ


               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/121

      P8_TA(2018)0256
      Az EU–Chile társulási megállapodás korszerűsítéséről folyó tárgyalások
      Az Európai Parlament 2018. június 13-i ajánlása a Tanács, a Bizottság és a Bizottság alelnöke/az Unió kül- és biztonságpolitikai főképviselője számára az EU és Chile társulási megállapodás korszerűsítéséről folyó tárgyalásokról (2018/2018(INI))
      (2020/C 28/15)

         Az Európai Parlament,

                  —

                  tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 2. és 3. cikkére és V. címére, különösen 21. és 36. cikkére, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) ötödik részére,

                  —

                  tekintettel az EUMSZ 218. cikkére,

                  —

                  tekintettel a Chilei Köztársaság és az Európai Unió között fennálló társulási megállapodásra,

                  —

                  tekintettel az Európai Unió és Chile közötti, korszerűsített társulási megállapodásra irányuló tárgyalások 2017. november 16-i megkezdésére,

                  —

                  tekintettel a fenti megállapodásra vonatkozó tárgyalási irányelvek 2017. november 13-i tanácsi elfogadására,

                  —

                  tekintettel az EU–Chile parlamenti vegyes bizottság 2018. január 22-i, 25. ülésén kiadott közös nyilatkozatra,

                  —

                  tekintettel a Tanácshoz, a Bizottsághoz és az Európai Külügyi Szolgálathoz intézett, az EU–Chile társulási megállapodás kereskedelmi pillérjének modernizálásáról szóló tárgyalásokra vonatkozó, 2017. szeptember 14-i ajánlására (1),

                  —

                  tekintettel az EU Latin-Amerikával fenntartott politikai kapcsolatairól szóló, 2017. szeptember 13-i állásfoglalására (2),

                  —

                  tekintettel az EU–CELAC civil társadalmi fórum „Egyenlőség, jogok és demokratikus részvétel Európa, valamint Latin-Amerika és a Karib-térség népei számára”című, 2015. május 11-i nyilatkozatára,

                  —

                  tekintettel eljárási szabályzata 108. cikkének (4) bekezdésére és 52. cikkére,

                  —

                  tekintettel a Külügyi Bizottság jelentésére (A8-0158/2018),

                  A.

                  mivel Chilét és az EU-t közös értékek, valamint szoros kulturális, gazdasági és politikai szálak kötik össze;

                  B.

                  mivel Chile és az EU szoros partnerek a regionális és globális kihívások, így az éghajlatváltozás, a nemzetközi biztonság, a fenntartható fejlődés és a globális kormányzás kérdésének kezelése tekintetében;

                  C.

                  mivel Chile határozottan támogatja a demokráciát és az emberi jogokat, a szabad és nyitott kereskedelmet és a multilateralizmust; mivel Chile egyben a Csendes-óceáni Szövetség, az Amerikai Államok Szervezete (OAS) és a Dél-amerikai Nemzetek Szövetsége (UNASUR) kulcsfontosságú tagja is, valamint magas jövedelmű ország és az OECD tagja;

                  D.

                  mivel Chile jelentős szereplő a regionális ügyek terén, például kezesként közreműködve a kolumbiai békefolyamatban és a venezuelai kormány és az ellenzék közötti Santo Domingói tárgyalásokon; mivel Chile kivonult a venezuelai tárgyalásokról, mivel nem teljesültek a demokratikus elnökválasztás és az intézmények vonatkozásában szükséges normalizáció minimális feltételei;

                  E.

                  mivel 2014. január óta létezik Chile uniós válságkezelési műveletekben való részvételére vonatkozó részvételi keretmegállapodás; mivel Chile a globális béke és biztonság iránti elkötelezettségének jegyében részt vesz az EUFOR ALTHEA munkájában Bosznia-Hercegovinában, valamint számos ENSZ békefenntartó műveletben;

                  F.

                  mivel a közelmúltbeli parlamenti és elnökválasztások ismét igazolták a chilei demokrácia stabil és érett jellegét; mivel Chilét az utóbbi évtizedekben erős gazdasági növekedés jellemezte és Dél-Amerika egyik leggyorsabban növekvő gazdasága volt; mivel a reformokra irányuló erőfeszítések még folyamatban vannak az országban;

                  G.

                  mivel a művi terhességmegszakítás közelmúltbeli, bizonyos körülmények közötti dekriminalizációja bebizonyította, hogy a chilei társadalom egyre nyitottabb a nők és leányok szerepének megerősítése irányában;

                  H.

                  mivel a 2016-os humán fejlettségi mutató Chilét az igen magas humán fejlettségű országok közé sorolja, a rangsorban az első a latin-amerikai országok és 38. a világ országai között, hét uniós tagállamot megelőzve;

                  I.

                  mivel a hatályos társulási megállapodás hozzájárult az EU és Chile közötti politikai kapcsolatok elmélyítéséhez, valamint a kereskedelem és a befektetések jelentős növekedéséhez; mivel a jogállamiság, illetve a stabil jogi és politikai keretrendszer folyamatos tiszteletben tartása lehetővé teszi mind Chile, mind az EU számára a szabad vállalkozás gyakorlását, és olyan, megfelelő beruházási környezet létrehozására ösztönöz, amely biztosítékokkal védi a jogbiztonság elvét;

                  J.

                  mivel az EU és Chile az elmúlt években ambiciózusabb és átfogóbb megállapodásokat kötött más partnerekkel; mivel ezért az EU-Chile társulási megállapodás korszerűsítése magában rejti a meglévő kapcsolat jelentős mélyítésének lehetőségét, többek között a külügyek és a biztonság területén;

                  K.

                  mivel az EU és Chile közötti jövőbeli társulási megállapodásnak teljes mértékben tükröznie kell a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlesztési menetrend transzformatív jellegét és a nemzetközi fejlesztési együttműködés szerepét a fenntartható fejlesztési célok megvalósításában;

                  L.

                  mivel egy aktualizált társulási megállapodás a Mexikóval és Mercosurral kötött, jelenleg (újra)tárgyalt megállapodásokkal együtt erősítené az EU Latin-Amerika kulcsfontosságú szövetségeseként betöltött szerepét, akkor, amikor más szereplők, így Kína és Oroszország, egyre nagyobb befolyásra próbálnak szert tenni a régióban;

                  M.

                  mivel az EU-Chile Parlamenti Vegyes Bizottság többször is, legutóbb a 2018. január 22-i 25. ülésén elfogadott együttes nyilatkozatban kifejezte, hogy támogatja a társulási megállapodás korszerűsítését;

                  1.

                  a következő ajánlásokat fogalmazza meg a Tanács, a Bizottság és a Bizottság alelnöke/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője számára (főképviselő/alelnök):

                        Általános elvek

                              a)

                              a Chile és az EU – két hasonló gondolkodású partner – közötti együttműködés közös értékeink és a demokrácia, az éghajlatváltozás elleni fellépés, a nemek közti egyenlőség biztosítása, a jogállamiság, a jó kormányzás, az emberi jogok és az alapvető szabadságok tiszteletben tartásának elve alapján történő jelentős megerősítése olyan környezetben, amelyet a nemzetközi kapcsolatok terén újonnan megjelenő bizonytalanság jellemez;

                              b)

                              annak biztosítása, hogy a Chilével kötött modernizált megállapodás ambiciózus, átfogó és kiegyensúlyozott legyen, és kézzelfogható előnyöket biztosítson mindkét fél polgárai, vállalkozásai és gazdaságai számára; annak biztosítása, hogy e megállapodás úttörő szerepet játsszon az EU által a harmadik országokkal kötött legfejlettebb megállapodások között;

                              c)

                              az EU-Chile együttműködés emberi jogi dimenziójának megerősítése az EU-Chile emberi jogi stratégia (2016–2020) fényében; az emberi jogok, az alapvető szabadságok, a nemek közötti egyenlőség, valamint a kisebbségek, így az LMBTI közösség, és az őslakos személyek jogainak védelme és előmozdítása iránti közös elkötelezettség beillesztése, nyomon követésre, rendszeres jelentéstételre és vitarendezésre szolgáló, végrehajtható mechanizmusokkal; Chile arra való ösztönzése, hogy megoldást találjon a mapuche néppel és más őslakos népekkel fennálló ügyek megoldására; emberi jogokkal kapcsolatos záradék beillesztése minden jövőbeli társulási megállapodásba, az eddigi gyakorlat szerint; az EU és Chile közötti rendszeres emberi jogi párbeszéd folytatása az intézményi keret az emberi jogok előmozdítását célzó állami szakpolitikák többek közt többoldalú együttműködés révén történő megerősítése céljából;

                              d)

                              Chile arra való ösztönzése, hogy biztosítson jogszerű és tisztességes bírósági eljárást, teljes összhangban a nemzetközi normákkal;

                              e)

                              a fenntartható társadalmi-gazdasági fejlődés előmozdítására, a szegénység elleni küzdelemre és az egyenlőtlenségek csökkentésére való törekvés Chile azon kötelezettségvállalásának fényében, hogy eléri a 2030-ig tartó időszakra szóló menetrend szerinti fenntartható fejlesztési célokat;

                              f)

                              Chile az oktatási normák és oktatási programok javításában való támogatása, biztosítva, hogy a legalacsonyabb jövedelmű emberek teljes körűen hozzáférhessenek a felsőoktatáshoz; az egyetemek és a munkaerőpiac közötti kapcsolat megerősítése a strukturális munkaerőhiány orvoslása és az ifjúsági foglalkoztatás előmozdítása révén;

                              g)

                              a szociális és környezeti jogok védelmének ösztönzése, a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) egyezményei hatékony végrehajtásának biztosítása és a kényszer- és gyermekmunka felszámolása;

                        Multilateralizmus, regionális és nemzetközi együttműködés

                              h)

                              a regionális és globális kihívásokról – például a szervezett bűnözésről, a kábítószer-kereskedelemről, a növekvő egyenlőtlenségről, a migrációról, a terrorizmusról és az éghajlatváltozásról – folytatott párbeszéd és együttműködés megerősítése, ideértve a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlesztési menetrend végrehajtását; az EU és Chile közötti együttműködés támogatása a migráció kezelése tekintetében, valamint visszafogadási mechanizmusok létrehozása többek közt hontalan személyek és harmadik országok állampolgárai számára;

                              i)

                              a többoldalú program fontosságának, valamint annak kiemelése, hogy semmilyen kétoldalú tárgyalással nem szabad fékezni a többoldalú előrelépésre irányuló szándékot;

                              j)

                              hozzájárulás a multilateralizmus és a nemzetközi együttműködés megerősítéséhez a nemzetközi biztonság előmozdítása és a globális kihívások hatékony kezelése érdekében; a nemzetközi szervezetekben és fórumokon mindkét fél által képviselt álláspontok koordinációjának megerősítése;

                              k)

                              Chile arra való ösztönzése, hogy továbbra is támogassa a regionális integrációs és együttműködési programokat, legfőképpen a Csendes-óceáni Szövetséget, tekintettel annak mint a régió tagjai, valamint az UNASUR és a Latin-amerikai és Karibi Államok Közössége (CELAC) közötti gazdasági integráció tényleges és aktív hajtóerejeként elért biztató eredményeire; annak a lehetőségnek a vizsgálata, hogy az EU szerezhet-e megfigyelői státuszt a Csendes-óceáni Szövetségben;

                        Politikai párbeszéd és együttműködés

                              l)

                              érdemi, rendszeres párbeszéd biztosítása valamennyi jelentőséggel bíró kérdésben, a meglévő formátumok alapján, illesztve azokat kiterjesztve; a rendelkezésre álló erőforrások mozgósítása a Partnerségi Eszköz (PI) révén, stratégiai célok elérése céljából;

                              m)

                              szoros együttműködés biztosítása a biztonság és a védelem területén, különösen a konfliktusmegelőzés, a válságkezelés, a tengerhajózási biztonság, a leszerelés és a nonproliferáció tekintetében; Chile az EU közös biztonság- és védelempolitikai (KBVP) misszióiban és műveleteiben való megerősített részvételének lehetővé tétele;

                              n)

                              fokozott együttműködés lehetővé tétele a terrorizmus, a szervezett bűnözés és a kiberbűnözés elleni küzdelemben, valamint a radikalizálódás és a határokon átnyúló bűnözés megelőzése terén, a polgári szabadságjogok és az alapvető jogok aláásása nélkül; intézkedések meghozatala a terrorizmus elleni globális küzdelem összefüggésében globális és regionális együttműködést szolgáló mechanizmusok, intézkedések és testületek megerősítésével, összhangban a nemzetközi joggal és az Egyesült Nemzetek Alapokmányával;

                              o)

                              a korrupció, a pénzmosás és az adókijátszás elleni küzdelem terén folytatott együttműködés fokozása; a jó adóügyi kormányzásról szóló rendelkezések és átláthatósági standardok beillesztése, amelyek megerősítik a felek arra irányuló kötelezettségvállalását, hogy végrehajtják az adókikerülés és adókijátszás elleni küzdelemre vonatkozó nemzetközi standardokat;

                              p)

                              annak szem előtt tartása, hogy a korrupció aláássa az emberi jogokat, az egyenlőséget, a társadalmi igazságosságot, a kereskedelmet és a tisztességes versenyt, ezáltal akadályozva a gazdasági növekedést; egyértelmű és határozott, a korrupció valamennyi formája elleni küzdelemre és nemzetközi standardok és többoldalú korrupcióellenes egyezmények végrehajtására irányuló kötelezettségvállalásokat és intézkedéseket megfogalmazó, külön szakaszok beillesztése;

                              q)

                              az EU és Chile közötti mobilitás elősegítése; a fiatalok és diákok csereprogramjai, az ösztöndíjprogramok és képzések javítása, többek között az ERASMUS + program révén; további erőfeszítések a felsőfokú képesítések kölcsönös elismerése és a felsőoktatás modernizációja, hozzáférhetősége és nemzetközivé tétele érdekében;

                              r)

                              a tudományos és technológiai ismeretek átadásának előmozdítása és az együttműködés fokozása a kutatás és együttműködés területén, a meglévő programok, például a Horizont 2020 teljes körű felhasználásával;

                              s)

                              a nemzetközi együttműködés területén fenntartott kapcsolatok előmozdítása és megerősítése a 2015-ben aláírt, nemzetközi együttműködésről szóló egyetértési megállapodás alapján; olyan, innovatív mechanizmusok létrehozása, amelyek kiszélesítik és megerősítik a Latin-Amerikában és azon kívül harmadik felekkel olyan programokon keresztül folytatott háromoldalú és regionális együttműködést, mint az EUROsociAL+ és az Euroclima+, valamint együttműködés a kábítószerrel kapcsolatos szakpolitikák, így a COPOLAD terén;

                              t)

                              módszertan kidolgozása a modernizált megállapodás férfiakra és a nőkre gyakorolt hatásainak bemutatására, és eredményeinek felhasználása a nemek közötti egyensúly megvalósítását célzó szakpolitikák kialakításához;

                              u)

                              a Párizsi Megállapodás és a 2030-ig tartó időszakra szóló menetrend melletti közös elkötelezettség megerősítése, valamint az EU és Chile közötti szoros együttműködés biztosítása a környezetvédelem és az éghajlatváltozás elleni fellépés területén; a kulcsfontosságú környezetvédelmi területeken – CO2-kibocsátások a nemzetközi szállításban, a biológiai sokféleség megőrzése, fenntartható termelés és fogyasztás – folytatott technikai és szakpolitikai együttműködésre vonatkozó partnerség megerősítése; a fokozott együttműködés ösztönzése a körforgásos gazdaság területén az erőforrás-hatékonyság, a természeti erőforrások fenntartható használata, az ökoinnováció és a vízgazdálkodás javítása céljából; az éghajlatváltozás következményeinek enyhítését célzó projektek támogatásának növelése;

                              v)

                              az együttműködés megerősítése a kutatás és fejlesztés, valamint az az uniós Kopernikusz program műholdas földmegfigyelési adatainak környezetvédelmi célokra való felhasználása terén;

                              w)

                              a kulturális együttműködés ösztönzése, valamint a Chilében és az EU-ban élő diaszpóra támogatása a külföldi befektetések mind Chilében, mind az Unióban való támogatásának céljával;

                              x)

                              a vízhez való hozzáférés emberi jogként való megerősítése;

                        Intézményi rendelkezések

                              y)

                              annak biztosítása, hogy a társulási megállapodás szilárd parlamenti részvételen alapuljon, megerősítve a jelenlegi együttműködési rendelkezéseket és mechanizmusokat, amelyek célja a megállapodás végrehajtásában való nagyobb mértékű részvétel, illetve a végrehajtás fokozott ellenőrzésének lehetővé tétele, nevezetesen a parlamenti vegyes bizottság meglévő parlamentközi formátuma révén; annak biztosítása, hogy a parlamenti vegyes bizottság releváns információkat kérhessen a társulási megállapodás végrehajtásával kapcsolatban;

                              z)

                              a civil társadalom megfelelő részvételének biztosítása mind a tárgyalások során, mind a társulási megállapodás végrehajtási szakaszában, beleértve, de nem kizárólag a konzultatív vegyes bizottságot is; hangsúlyozza, hogy mindkét régióban a civil társadalmi szervezetek bevonásával zajló politikai párbeszédet elősegítő, intézményesített mechanizmust kell létrehozni;

                              aa)

                              a Parlament a tárgyalások valamennyi szakaszában történő haladéktalan és kimerítő tájékoztatása, összhangban az EUMSZ 218. cikkének (10) bekezdésével; ez magában foglalja a tárgyalási szövegek és az egyes tárgyalási fordulók jegyzőkönyveinek a Parlament számára való átadását is; e tekintetben üdvözli a Tanács a Bizottságnak és az elnöknek/főképviselőnek 2017 novemberében adott tárgyalási meghatalmazás közzétételére irányuló, 2018. január 22-i határozatát;

                              ab)

                              a tárgyalási irányelvek legutóbbi közzétételét fontos előzménynek tekintve kötelezettségvállalás valamennyi, a nemzetközi megállapodásokra vonatkozó tárgyalási irányelv jövőbeli közzétételére;

                              ac)

                              a társulási megállapodásról szóló tárgyalások meggyorsítása annak érdekében, hogy a Parlament a jelenlegi európai jogalkotási ciklus lejárta előtt ratifikálhassa a megállapodást;

                              ad)

                              annak a régóta fennálló gyakorlatnak a minden szinten való tiszteletben tartása, miszerint az új megállapodást ideiglenesen nem alkalmazzák, amíg a Parlament hozzájárulását nem adja;

                  2.

                  utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az ajánlást a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Bizottság alelnökének/az Unió kül- és biztonságpolitikai főképviselőjének, valamint a Chilei Köztársaság elnökének, kormányának és parlamentjének.

         (1)  Elfogadott szövegek, P8_TA(2017)0354.

         (2)  Elfogadott szövegek, P8_TA(2017)0345.


title: Az Európai Központi Bank ajánlása (2020. január 17.) az osztalékfizetési politikákról (EKB/2020/1)2020/C 30/01

text:
               29.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/1

      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
      (2020. január 17.)
      az osztalékfizetési politikákról
      (EKB/2020/1)
      (2020/C 30/01)
      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 127. cikke (6) bekezdésére és 132. cikkére,
      tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 34. cikkére,
      tekintettel az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló, 2013. október 15-i 1024/2013/EU tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 4. cikke (3) bekezdésére,
      tekintettel az Egységes Felügyeleti Mechanizmuson belül az Európai Központi Bank és az illetékes nemzeti hatóságok, valamint a kijelölt nemzeti hatóságok közötti együttműködési keretrendszer létrehozásáról szóló, 2014. április 16-i 468/2014/EU európai központi banki rendeletre (SSM-keretrendelet) (EKB/2014/17) (2),
      mivel:
      A hitelintézeteknek az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) és a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) megfelelő időben történő és teljes körű alkalmazására való felkészülés folytatását és az (EU) 2017/2395 európai parlamenti és tanácsi rendeletben (5) annak érdekében biztosított átmeneti időszak lejártára való felkészülést, hogy enyhítsék a potenciálisan jelentős negatív hatást, amelyet a várható hitelezési veszteségeken alapuló, IFRS 9 szerinti elszámolás fejthet ki az elsődleges alapvető tőkére, kihívást jelentő makrogazdasági és pénzügyi körülmények között kell megvalósítaniuk, ami nyomást gyakorol a hitelintézetek nyereségességére, és ennek következtében a tőkealapjuk kialakítására való képességükre is. Továbbá, noha a hitelintézeteknek finanszírozniuk kell a gazdaságot, a konzervatív osztalékfizetési politika a megfelelő kockázatkezelés és a stabil bankrendszer részét képezi. Ugyanazt a módszert kell alkalmazni, mint amely az EKB/2019/1 európai központi banki ajánlásban (6) meghatározásra került,
      ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

         I.

                  1.

                  A hitelintézeteknek az osztalékkal kapcsolatos politikájukat konzervatív és prudens feltételezések felhasználásával kell kialakítaniuk annak érdekében, hogy az osztalékfizetést követően meg tudjanak felelni az alkalmazandó tőkekövetelményeknek és a felügyeleti felülvizsgálati és értékelési eljárás (SREP) eredményeinek.

                              a)

                              A hitelintézetek mindenkor kötelesek megfelelni az alkalmazandó minimális tőkekövetelményeknek (1. pillér szerinti követelmények). Ez az 575/2013/EU rendelet 92. cikkének megfelelően magában foglalja a 4,5 %-os elsődleges alapvető tőkemegfelelési mutatót, a 6 %-os alapvető tőkemegfelelési mutatót és a 8 %-os teljes tőkemegfelelési mutatót.

                              b)

                              Ezenkívül a hitelintézetek mindenkor kötelesek megfelelni az 1024/2013/EU rendelet 16. cikke (2) bekezdése a) pontjának alkalmazásában a SREP-et követő határozatban előírt és az 1. pillér szerinti követelményeken túlterjedő tőkekövetelményeknek (2. pillér szerinti követelmények).

                              c)

                              A hitelintézetek ezenkívül kötelesek megfelelni a 2013/36/EU irányelv 128. cikkének 6. pontjában meghatározott kombinált pufferkövetelménynek.

                              d)

                              A hitelintézetek továbbá kötelesek az irányadó teljes bevezetési időpontig megfelelni a számukra előírt, teljes mértékben megvalósított (fully loaded (7)) elsődleges alapvető tőkemegfelelési mutatónak, alapvető tőkemegfelelési mutatónak és teljes tőkemegfelelési mutatónak. Ez a fenti mutatóknak az átmeneti rendelkezések alkalmazását követő teljes alkalmazására, valamint a 2013/36/EU irányelv 128. cikke 6. pontjában meghatározott kombinált pufferkövetelmény teljes alkalmazására vonatkozik. Az átmeneti rendelkezéseket a 2013/36/EU irányelv XI. címe és az 575/2013/EU rendelet tizedik része tartalmazza.

                              e)

                              Azoknak a hitelintézeteknek, amelyek az (EU) 2017/2395 rendeletben meghatározott intézkedések alkalmazását választották az átmeneti időszakban, ugyancsak meg kell felelniük a számukra előírt, teljes mértékben megvalósított elsődleges alapvető tőkemegfelelési mutatónak a rendelet által biztosított átmeneti időszak végéig.

                        E követelményeknek összevont és adott esetben szubkonszolidált szinten, valamint egyedi szinten meg kell felelni, kivéve, ha a prudenciális követelmények egyedi alapú alkalmazásától az 575/2013/EU rendelet 7. és 10. cikkében foglaltaknak megfelelően eltekintettek.

                  2.

                  A 2019-es pénzügyi évre vonatkozóan 2020-ban osztalékot fizető hitelintézetek (8) tekintetében az EKB azt ajánlja, hogy:

                              a)

                                 1. kategória: Azon hitelintézetek, amelyek i. eleget tesznek az 1. pont a), b) és c) alpontjában említett, alkalmazandó tőkekövetelményeknek, és ii. 2019. december 31-én már elérték az 1. pont d) és e) alpontjában említett, teljes mértékben megvalósított mutatóikat, osztalékként a nettó nyereségüket osszák fel konzervatív módon annak érdekében, hogy még romló gazdasági és pénzügyi körülmények esetén is továbbra is eleget tudjanak tenni valamennyi követelménynek és a SREP eredményeinek;

                              b)

                                 2. kategória: Azon hitelintézetek, amelyek 2019. december 31-én eleget tesznek az 1. pont a), b) és c) alpontjában említett, alkalmazandó tőkekövetelményeknek, azonban 2019. december 31-én még nem érték el az 1. pont d) és e) alpontjában említett, teljes mértékben megvalósított mutatóikat, osztalékként a nettó nyereségüket osszák fel konzervatív módon annak érdekében, hogy még romló gazdasági és pénzügyi körülmények esetén is továbbra is eleget tudjanak tenni valamennyi követelménynek és a SREP eredményeinek. Továbbá főszabály szerint csak annyiban fizessenek osztalékot, amennyiben az 1. pont d) alpontja is teljesül, és legalább az 1. pont e) alpontjában hivatkozott, előírt és teljes mértékben megvalósított tőkekövetelményekre és a SREP eredményeire irányuló lineáris (9) pálya biztosított;

                              c)

                                 3. kategória: Az 1. pont a), b), vagy c) alpontjában hivatkozott követelményeket nem teljesítő hitelintézetek főszabály szerint ne fizessenek osztalékot.

                        Azon hitelintézetek, amelyek azért nem képesek megfelelni az ezen ajánlásban foglaltaknak, mert úgy tekintik, hogy az osztalékfizetésre vonatkozó jogi kötelezettségük áll fenn, haladéktalanul lépjenek kapcsolatba a közös felügyeleti csoportjukkal.
                  A 2. pont a), b) és c) alpontjában említett, az 1., 2. vagy 3. kategóriába tartozó hitelintézeteknek a 2. pillér szerinti útmutatásnak is meg kell felelniük. Amennyiben egy hitelintézet a 2. pillér szerinti útmutatás alatt működik vagy fog várhatóan működni, haladéktalanul kapcsolatba kell lépnie a közös felügyeleti csoportjával. Az EKB megvizsgálja az okokat, amelyek miatt a hitelintézet tőkeszintje csökkent vagy várhatóan csökkenni fog, és megfontolja megfelelő és arányos intézményspecifikus intézkedések meghozatalát.
                  Osztalékkal kapcsolatos politikájuk és tőkekezelésük során az intézményeknek figyelembe kell venni továbbá az Unió jogi, szabályozási és számviteli kereteinek jövőbeli változásai révén a tőkeszükségletre esetlegesen gyakorolt hatást. Külön ellenkező információ hiányában a jövőbeli 2. pillér szerinti követelmények és 2. pillér szerinti útmutatás a tőketervezés során várhatóan legalább a jelenlegi szinteken maradnak.

         II.

      Ezen ajánlás címzettjei a 468/2014/EU rendelet (EKB/2014/17) 2. cikkének 16. és 22. pontjában meghatározott jelentős felügyelt szervezetek és jelentős felügyelt csoportok.

         III.

      Ezen ajánlás címzettjei továbbá az illetékes nemzeti hatóságok és a kijelölt nemzeti hatóságok, a 468/2014/EU rendelet (EKB/2014/17) 2. cikkének 7. és 23. pontjában meghatározott kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek és kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoportok vonatkozásában. Az illetékes nemzeti hatóságok és kijelölt hatóságok ezt az ajánlást az ezen szervezetekre és csoportokra szükség szerint alkalmazzák (10).

         Kelt Frankfurt am Mainban, 2020. január 17-én.

               az EKB elnöke

            Christine LAGARDE

         (1)  HL L 287., 2013.10.29., 63. o.

         (2)  HL L 141., 2014.5.14., 1. o.

         (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 575/2013/EU rendelete (2013. június 26.) a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról (HL L 176., 2013.6.27., 1. o.).

         (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013/36/EU irányelve (2013. június 26.) a hitelintézetek tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek és befektetési vállalkozások prudenciális felügyeletéről, a 2002/87/EK irányelv módosításáról, a 2006/48/EK és a 2006/49/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 176., 2013.6.27., 338. o.).

         (5)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2017/2395 rendelete (2017. december 12.) az 575/2013/EU rendeletnek az IFRS 9 nemzetközi pénzügyi beszámolási standard bevezetése által a szavatolótőkére gyakorolt hatás enyhítésére, valamint egyes, a közszektorral szembeni, bármely tagállam pénznemében denominált kitettségek nagykockázat-vállalásként való kezelésére szolgáló átmeneti intézkedések tekintetében történő módosításáról (HL L 345., 2017.12.27., 27. o.).

         (6)  Az Európai Központi Bank EKB/2019/1 ajánlása (2019. január 7.) az osztalékfizetési politikákról (HL C 11., 2019.1.11., 1. o.).

         (7)  Valamennyi puffer esetében teljes mértékben megvalósított pufferről van szó.

         (8)  A hitelintézetek különböző jogi formákat ölthetnek, lehetnek például tőzsdén jegyzett társaságok és nem részvénytársaság formájú társaságok, mint a kölcsönös biztosítók, szövetkezeti bankok vagy takarékpénztárak. Az „osztalék” kifejezés ezen ajánlásban bármely típusú készpénzkifizetésre vonatkozik, amely a közgyűlés jóváhagyásához kötött.

         (9)  A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy az átmeneti időszak fennmaradó részében a hitelintézeteknek az 1. pont e) alpontjában említett, teljes mértékben megvalósított elsődleges alapvető tőkemegfelelési mutatójuktól, alapvető tőkemegfelelési mutatójuktól és teljes tőkemegfelelési mutatójuktól őket elválasztó különbségnek főszabály szerint évente legalább az időarányos összegét vissza kell tartaniuk.

         (10)  Amennyiben az ajánlás olyan kevésbé jelentős felügyelt szervezetek és kevésbé jelentős felügyelt csoportok vonatkozásában is alkalmazásra kerül, amelyek úgy tekintik, hogy azért nem képesek megfelelni annak, mivel az osztalékfizetésre vonatkozó jogi kötelezettségük áll fenn, úgy haladéktalanul kapcsolatba kell lépjenek az illetékes nemzeti hatóságukkal.


title: A Tanács ajánlása (2020. július 20.) Belgium 2020. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Belgium 2020. évi stabilitási programját 2020/C 282/01

text:
               26.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/1

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2020. július 20.)
      Belgium 2020. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Belgium 2020. évi stabilitási programját
      (2020/C 282/01)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
      tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
      tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
      tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
      tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2019. december 17-én elfogadta az éves fenntartható növekedési stratégiát, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2020. évi európai szemeszterét. Kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. A Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján 2019. december 17-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Belgiumot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott.

                  (2)

                  A Belgiumra vonatkozó 2020. évi országjelentést 2020. február 26-án tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2019. július 9-én elfogadott országspecifikus ajánlások (3) (a továbbiakban: a 2019. évi országspecifikus ajánlások) és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek megvalósítása terén Belgium által elért eredményeket.

                  (3)

                  Az Egészségügyi Világszervezet 2020. március 11-én hivatalosan világjárványnak nyilvánította a Covid19-járványt. A világjárvány súlyos népegészségügyi szükséghelyzetet jelent a polgárok, a társadalom és a gazdaságok számára. Rendkívüli nyomást gyakorol a nemzeti egészségügyi rendszerekre, zavarokat okoz a globális ellátási láncokban, volatilitáshoz vezet a pénzügyi piacokon, sokkokat idéz elő a fogyasztói keresletben, és számos ágazatra kedvezőtlenül hat. Veszélyezteti az emberek munkahelyét, jövedelmét és a vállalkozások tevékenységét. A világjárvány komoly gazdasági sokkot okozott, amelynek már most is súlyos hatása van az Unióban. A Bizottság 2020. március 13-án elfogadott közleményében a válság nyomán hozott koordinált gazdasági válaszintézkedéseket sürgetett, nemzeti és uniós szinten minden szereplő bevonásával.

                  (4)

                  Több tagállam szükséghelyzetet hirdetett ki, vagy szükséghelyzeti intézkedéseket vezetett be. Minden szükséghelyzeti intézkedésnek szigorúan arányosnak, szükségesnek és időben korlátozottnak kell lennie, valamint összhangban kell lennie az európai és nemzetközi normákkal. Ezeknek az intézkedéseknek demokratikus felügyelet és független bírósági felülvizsgálat alá kell tartozniuk.

                  (5)

                  A Bizottság 2020. március 20-án közleményt fogadott el a Stabilitási és Növekedési Paktum általános mentesítési rendelkezésének aktiválásáról. Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében, 6. cikkének (3) bekezdésében, 9. cikkének (1) bekezdésében és 10. cikkének (3) bekezdésében, valamint az 1467/97/EK tanácsi rendelet (4) 3. cikkének (5) bekezdésében és 5. cikkének (2) bekezdésében meghatározottak szerinti általános mentesítési rendelkezés elősegíti a költségvetési politikák összehangolását súlyos gazdasági visszaesés idején. A Bizottság a 2020. március 20-i közleményében úgy vélte, hogy a Covid19-világjárvány következtében várható súlyos gazdasági visszaesés miatt teljesültek az általános mentesítési rendelkezés aktiválásának feltételei és felkérte a Tanácsot, hogy hagyja jóvá ezt a következtetést. A tagállamok pénzügyminiszterei 2020. március 23-án egyetértettek a Bizottság értékelésével. A miniszterek egyetértettek abban, hogy a súlyos gazdasági visszaesés határozott, ambiciózus és koordinált választ követel meg. Az általános mentesítési rendelkezés alkalmazása lehetővé teszi a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérést, ha ez középtávon nem veszélyezteti a költségvetés fenntarthatóságát. A korrekciós ág tekintetében a Tanács a Bizottság ajánlására úgy is határozhat, hogy módosított költségvetési pályát fogad el. Az általános mentesítési rendelkezés nem függeszti fel a Stabilitási és Növekedési Paktum eljárásait. Lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy eltérjenek az általában alkalmazandó költségvetési követelményektől, a Bizottság és a Tanács számára pedig biztosítja annak lehetőségét, hogy a Paktum keretében meghozzák a szükséges szakpolitikai koordinációs intézkedéseket.

                  (6)

                  Folyamatos fellépésre van szükség a Covid19-világjárvány terjedésének korlátozása és ellenőrzés alatt tartása, a nemzeti egészségügyi rendszerek rezilienciájának megerősítése, a világjárvány társadalmi-gazdasági következményeinek a vállalkozásokra és háztartásokra irányuló támogató intézkedések révén történő csökkentése, valamint a gazdasági tevékenység újraindulása fényében a munkahelyeken megfelelő egészségügyi és biztonsági feltételek biztosítása érdekében. Az Uniónak teljes mértékben ki kell használnia a rendelkezésére álló eszközöket, hogy támogassa a tagállamok e területeken tett erőfeszítéseit. Ezzel párhuzamosan a tagállamoknak és az Uniónak együtt kell működniük azon intézkedések kidolgozásában – többek között a zöld átállás és a digitális átalakulás integrálásával, valamint a válság tanulságainak levonásával –, amelyek társadalmunk és gazdaságaink rendes működéséhez és a fenntartható növekedéshez való visszatéréshez szükségesek.

                  (7)

                  A Covid19-válság rávilágított, hogy a belső piac lehetővé teszi a rendkívüli helyzetekhez való rugalmas alkalmazkodást. Mindazonáltal a helyreállítási szakaszba való gyors és zökkenőmentes átmenet, továbbá az áruk, szolgáltatások és a munkavállalók szabad mozgásának biztosítása érdekében a belső piac rendes működését akadályozó rendkívüli intézkedéseket azonnal meg kell szüntetni, amint azok már nem nélkülözhetetlenek. A jelenlegi válság rámutatott arra, hogy válsághelyzet-felkészültségi terveket kell kidolgozni az egészségügyi ágazatban. A beszerzési stratégiák javítása, az ellátási láncok diverzifikálása és az alapvető eszközök stratégiai tartalékainak kialakítása a kulcsfontosságú elemek között szerepelnek az átfogóbb válsághelyzet-felkészültségi tervek kidolgozása szempontjából.

                  (8)

                  Az uniós jogalkotó az (EU) 2020/460 (5) és az (EU) 2020/558 (6) európai parlamenti és tanácsi rendeletek révén már módosította a vonatkozó jogi kereteket, hogy lehetővé váljon a Covid19-világjárvány rendkívüli hatásainak kezelése érdekében az európai strukturális és beruházási alapokból származó fel nem használt források tagállamok általi mobilizálása. Ezek a módosítások további rugalmasságot, valamint egyszerűsített és észszerűsített eljárásokat biztosítanak. A cash flow-nyomás enyhítése érdekében a tagállamok a 2020–2021-es pénzügyi évben igénybe vehetik az uniós költségvetés 100 %-os társfinanszírozását is. Belgiumot arra ösztönözzük, hogy teljes mértékben használja ki az említett lehetőségeket a kihívások által leginkább érintett egyének és ágazatok támogatása érdekében.

                  (9)

                  A Covid19-világjárvány társadalmi-gazdasági következményei az eltérő szakosodási minták miatt valószínűleg egyenlőtlenül érintik a régiókat. Ez Belgiumban a régióközi és régión belüli egyenlőtlenségek elmélyülésének jelentős kockázatával jár. A tagállamok közötti konvergenciafolyamat átmeneti felborulásának kockázatával együtt a jelenlegi helyzet célzott szakpolitikai válaszintézkedéseket tesz szükségessé.

                  (10)

                  Belgium 2020. április 30-án benyújtotta 2020. évi nemzeti reformprogramját és 2020. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

                  (11)

                  Belgium jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik.

                  (12)

                  A Tanács 2018. július 13-i ajánlása szerint Belgiumnak biztosítania kellett, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája (7) 2019-ben ne haladja meg az 1,8 %-ot, ami a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felelt meg. Mivel az értékelés szerint Belgium megfelelt a strukturális reformokra vonatkozó rendelkezés értelmében a kért, GDP-arányosan 0,5 %-os átmeneti eltérés feltételeinek, a 2019-re előírt strukturális kiigazítás a GDP 0,1 %-ára csökkent, ami megfelel annak, hogy 2019-ben a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája legfeljebb 2,8 %-os. A Bizottság átfogó értékelése megerősíti, hogy 2019-ben, valamint a 2018. és 2019. évet együttesen vizsgálva a középtávú költségvetési célhoz vezető ajánlott kiigazítási pályától való jelentős eltérés állt fenn. Ez érdemleges tényezőként szerepel a Bizottság által a Szerződés 126. cikkének (3) bekezdése alapján kiadott jelentésben, amely értékeli Belgium adósságkritériumnak való 2019. évi megfelelését.

                  (13)

                  A 2020. évi stabilitási program szerint a szövetségi kormány azt tervezi, hogy az államháztartási egyenleg a GDP 1,9 %-ának megfelelő 2019. évi hiányról 2020-ra a GDP 7,5 %-ának megfelelő hiányra romlik. Miután 2019-ben a GDP 98,6 %-ára csökkent, a GDP-arányos államadósság a 2020. évi stabilitási program szerint 2020-ra várhatóan körülbelül 115 %-ra növekszik. A makrogazdasági és költségvetési kilátásokat a Covid19-világjárvány miatt nagy bizonytalanság övezi.

                  (14)

                  A Covid19-világjárványra válaszul és az összehangolt uniós megközelítés részeként Belgium időszerű költségvetési intézkedéseket fogadott el az egészségügyi rendszere kapacitásának növelése, a világjárvány megfékezése és a különösen súlyosan érintett egyének és ágazatok megsegítése érdekében. A 2020. évi stabilitási program szerint ezek a költségvetési intézkedések a GDP 2,3 %-át tették ki. Az intézkedések közé tartozik a szövetségi átmeneti munkanélküliségi rendszer, az önfoglalkoztatók helyettesítő jövedelme, a válsággal kapcsolatos kiadásokra képzett szövetségi szintű tartalék, különböző regionális kedvezmények a vállalkozások vagy magánszemélyek számára, valamint ágazati támogatások. A hiánynövelő intézkedések számszerűsítése nagyjából egybeesik a Bizottság becsléseivel, figyelembe véve az automatikus stabilizátorok költségeinek eltérő kezelését. Emellett Belgium olyan intézkedéseket jelentett be, amelyeknek nincs közvetlen hatásuk a költségvetésre, viszont hozzájárulnak a vállalkozások likviditásának támogatásához. Ezen – a 2020. évi stabilitási programban a GDP 11,8 %-át kitevőre becsült – intézkedések a vállalkozásoknak és az önfoglalkoztatóknak nyújtott szövetségi és regionális hitelgaranciákat egyaránt érintik. A személyi jövedelemadó és a társasági adó, valamint a társadalombiztosítási járulékok fizetési halasztását is végrehajtották, de a 2020. évi stabilitási program nem számszerűsíti ezeket. Összességében a Belgium által hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. március 13-i bizottsági közleményben foglalt iránymutatással. A szükséghelyzeti intézkedések és a támogató költségvetési intézkedések teljeskörű végrehajtása, majd ezt követően – amennyiben a gazdasági feltételek lehetővé teszik – olyan költségvetési politika követése, amelynek középpontjában a prudens középtávú költségvetési pozíció megvalósítása áll, hozzá fog járulni a költségvetés középtávú fenntarthatóságának megőrzéséhez.

                  (15)

                  A Bizottság változatlan szakpolitikát feltételező, 2020. tavaszi előrejelzése alapján Belgium államháztartási egyenlege 2020-ban a GDP –8,9 %-át, 2021-ben pedig –4,2 %-át teszi ki. Az államadósság-ráta az előrejelzés szerint 2020-ban eléri a GDP 113,8 %-át.

                  (16)

                  A Bizottság 2020. május 20-án a Szerződés 126. cikkének (3) bekezdésével összhangban jelentést adott ki, mivel Belgium 2019-ben nem felelt meg az adósságszabálynak, továbbá a hiányra vonatkozóan a GDP 3 %-ában meghatározott küszöbérték túllépését tervezi 2020-ban. Összességében a Bizottság elemzése arra enged következtetni, hogy a Szerződésben és az 1467/97/EK rendeletben meghatározott hiány- és adósságkritérium nem teljesül.

                  (17)

                  A Covid19-világjárványra adott válaszként a belga hatóságok átfogó intézkedéscsomagot fogadtak el az erőteljes gazdasági visszaesés társadalmi és gazdasági hatásainak enyhítése céljából. Létrehoztak egy 50 milliárd EUR-t kitevő garanciaprogramot, az életképes vállalkozásoknak nyújtott új rövid távú hitelekhez. A régiók és a közösségek bevezettek az áthidaló és a szokásos vállalkozói hitelekre vonatkozó garanciákat, a vállalkozásoknak közvetlen hitel formájában nyújtott likviditási támogatást, és a Covid19-válság által leginkább sújtott vállalkozások pénzügyi támogatását célzó intézkedéseket is. A meglévő jelzálog- és vállalkozói hitelek törlesztését meg lehet hosszabbítani. A súlyosan érintett vállalkozások számára átmeneti moratórium érvényesíthető a csődeljárásokra vonatkozóan. Az üzletmenet folytonosságának biztosítása érdekében különböző ösztönzőket vezettek be, hogy a munkavállalókat munkában maradásra vagy munkába állásra ösztönözzék. A társadalombiztosítási járulékok és az adók – például a hozzáadottérték-adó, a társasági és a személyi jövedelemadó – megfizetése bizonyos esetekben elhalasztható vagy az alól mentesség kérhető. A szövetségi kormány – megnövelt juttatásokat biztosítva – elérhetővé tette a Covid19-válság által érintett vállalkozások számára a vis maior miatti átmeneti munkanélküliségi rendszert. Havi helyettesítő jövedelem áll azon önfoglalkoztatók rendelkezésére, akiknek a tevékenységét legalább hét egymást követő napon szüneteltetni kellett. A munkanélküli ellátás fokozatos csökkentését átmenetileg befagyasztották. A szövetségi kormány egy további intézkedéscsomagon is dolgozik a vállalkozások fizetésképtelenségének ellensúlyozására, például a 2020. pénzügyi évre vonatkozóan a társasági adó és a személyi jövedelemadó alóli mentesség révén.

                  (18)

                  A belga egészségügyi rendszer jól teljesít a kórházakban nyújtott akut ellátás terén. A Covid19-világjárvány azonban rávilágított arra, hogy az egészségügyi rendszer rezilienciája súlyos népegészségügyi válság esetén számos tekintetben nem megfelelő. Ez arra utal, hogy Belgium az egészségügyi dolgozók strukturális hiányával szembesül, amivel foglalkozni kell. A közeljövőben továbbra is kulcsfontosságú lesz a kellő mennyiségű kritikus orvosi eszköz, többek között védőeszközök biztosítása elsősorban az egészségügyi dolgozók és az egyéb fertőzésveszélynek kitett foglalkozásokban dolgozók számára. A megelőzéssel és a tartós ápolás-gondozással kapcsolatos szakpolitikákkal teljes mértékben összehangolt népegészségügyi stratégia rövid és középtávon továbbra is alapvető fontosságú lesz a Covid19-világjárványhoz hasonló népegészségügyi válságok hatékony kezelésének biztosításához. Ebben az összefüggésben fontos építőelem a tárcaközi konferencia népegészségügyre vonatkozó megállapodásának zökkenőmentes végrehajtása, azaz a kórházi személyzetnek és infrastruktúrának (szövetségi hatáskör) a Covid19-válság alatt ideiglenes jelleggel a tartós ápolási-gondozási létesítmények (közösségi hatáskör) rendelkezésére bocsátása.

                  (19)

                  Miután a foglalkoztatás 2019-ben és 2020 elején rekordmagas szintet ért el, a Covid19-válság hirtelen megállította a foglalkoztatás növekedését Belgiumban. Belgium meglévő állami jövedelemtámogatási rendszerei, például a munkavállalók ideiglenes munkanélküliségi rendszere és az önfoglalkoztatók áthidaló jövedelemhez való joga részleges kompenzációt nyújtanak a csökkentett munkaidő miatti jövedelemkiesésekért. Ezek a csökkentett munkaidős foglalkoztatási rendszerek jelentős szerepet játszanak az alacsonyabb termelési kibocsátás foglalkoztatási szintekre gyakorolt hatásának csökkentésében. Ennek ellenére a munkanélküliség 2020-ban várhatóan 7 %-ra emelkedik, majd 2021-ben némileg, 6,6 %-ra csökken. Annak megelőzéséhez, hogy a munkanélküliség növekedése strukturálissá váljon, további erőfeszítésekre lesz szükség a meglévő aktív munkaerőpiaci intézkedések hatékonyságának fokozása érdekében, amely továbbra is alacsony, mivel az aktív munkaerőpiaci intézkedésekben részt vevő munkanélküliek magas arányával párhuzamosan kismértékű a munkanélküliségből a foglalkoztatásba való átmenet. Kiemelt figyelmet kell fordítani a Covid19-válság negatív társadalmi-gazdasági következményei által valószínűleg leginkább érintett, a munkaerőpiactól legtávolabbra került emberekre irányuló átfogó megközelítés biztosítására. A veszélyeztetett csoportok közé tartoznak mindenekelőtt az alacsony képzettségűek, a migráns háttérrel rendelkezők és a fogyatékossággal élők. Emellett a munkát terhelő adóék átlagosan továbbra is magas minden bérszinten, a nagyon alacsony keresetűek (az átlagbér 50 %-át keresők) kivételével. Ez a viszonylag magas munkaerőköltség jelentős mozgatórugója, amely negatívan hathat a munkaerő-keresletre, különösen az alacsony termelékenységű munkahelyek esetében.

                  (20)

                  Elő kell mozdítani a munkaerő mobilitását a jelentős hiánnyal küzdő ágazatok, például az egészségügy, az információs és kommunikációs technológiák (ikt), valamint a műszaki és a szabályozott szakmák felé. Ehhez jelentős továbbképzési és átképzési szükséglet társul, és növelni kell a felnőttek oktatásban és képzésben való részvételét, többek között a csökkentett munkavégzés időszakának felhasználásával. Aggodalmak merülnek fel azzal kapcsolatban, hogy a meglévő képzési ösztönző programok nem érik el a leginkább rászorulókat, így az alacsony képzettségűeket, az idősebb munkavállalókat és a migráns háttérrel rendelkezőket. A gyenge nyelvi készségek komoly akadályt jelentenek, főként a kétnyelvű brüsszeli munkaerőpiacon. A közösségek intézkedéseket hoznak annak érdekében, hogy többen folytassanak tudományos, technológiai, mérnöki és matematikai tanulmányokat, de még átfogóbb stratégiákra van szükség a jövőbeli munkaerőpiaci kereslet kielégítéséhez. A digitális készségek általános szintje jó, de stagnál. A fiatalok, különösen az alacsony iskolai végzettségűek körében a digitális készségek szintje alacsonyabb az uniós átlagnál, és az elmúlt években romlott. A távoktatáshoz való hozzáférés biztosításához alapvetően fontos, hogy minden diák megfelelő felszereléssel és internetkapcsolattal rendelkezzen, és ezt a szükséges tanárképzési és mentorálási programok kísérjék. Erre azért is szükség van, hogy az oktatási rendszerben fennálló egyenlőtlenségeket ne súlyosbítsa a Covid19-válság.

                  (21)

                  Belgium számos programot fogadott el a vállalkozások likviditásának támogatására, köztük a hitelekre vonatkozó állami garanciaprogramot és több regionális programot, amelyeket a gazdaságnak a jelenlegi Covid19-világjárvánnyal összefüggésben való támogatására irányuló állami támogatási intézkedésekre vonatkozó ideiglenes keret értelmében bejelentett. E programok – többek között közvetítők általi – hatékony és eredményes végrehajtása kiemelten fontos annak biztosításához, hogy a vállalkozások és különösen a kis- és középvállalkozások (kkv-k) és az önfoglalkoztatók ki tudják használni azokat védelmük és a gyorsabb helyreállítás lehetővé tétele érdekében. Ezen intézkedések kidolgozása és végrehajtása során figyelembe kell venni a bankszektor – beleértve a közvetítők – rezilienciáját.

                  (22)

                  A kormány erőfeszítései ellenére a vállalkozásokra nehezedő adminisztratív teher mintegy 7 milliárd EUR-t tesz ki (a GDP 1,6 %-át) évente, amelynek nagy része az adó- és munkajogi szabályoknak való megfelelésből ered. Az adórendszer a különböző adókiadások miatt összetett. A vállalkozásoknál összetett feladat a bérszámfejtés, különösen azon vállalkozások esetében, amelyeknek különböző regionális rendszereket kell kezelniük. A vállalkozások egyre nagyobb fizetési késedelmet tapasztalnak a hatóságok részéről, ami hozzájárul a vállalkozások csődjéhez és a romló üzleti környezethez. Nagy késedelmek tapasztalhatók az építési engedélyezési eljárásokban, a villamosenergia- és vízhálózati csatlakozások kialakításában. A tulajdonjog átruházására vonatkozó eljárás a leglassabbak és legdrágábbak között van az EU-ban. A kézműipari/építőipari szolgáltatások belépési követelményei tekintetében jelentős regionális eltérések tapasztalhatók. A szigorú szabályozás, a magas bérköltségek, valamint a munkaerőpiaci rugalmatlanságok összeadódó hatása rányomja bélyegét a kiskereskedelmi ágazat teljesítményére. Az üzletek nyitvatartási idejére, az eladásösztönzési tevékenységekre, az árengedményekre és a nem vényköteles gyógyszerek forgalmazási csatornáira vonatkozó szabályok terhet jelentenek a kiskereskedők működési környezete szempontjából. Az 5G bevezetését hátráltathatják többek között az egyes régiókban eltérő szigorú környezeti és egészségügyi sugárvédelmi előírások (különösen Brüsszelben), a drága antennaadók Brüsszelben, valamint az antennák telepítésére vonatkozó engedélyek kiadásának időtartama. A fizetésképtelenség területén nem áll rendelkezésre külön egyszerűsített bíróságon kívüli vitarendezési eljárás a kkv-k számára, és csak az adósok indíthatnak fizetésképtelenségi eljárást. A fokozatos javulás ellenére az igazságszolgáltatási rendszer számára továbbra is kihívást jelent az elégtelen digitalizáció és az erőforrások hiánya. A közigazgatási igazságszolgáltatásban a hosszadalmas eljárások jelentős késedelmeket okoznak a közbeszerzésekkel és az építési engedélyekkel kapcsolatos ügyekben. A piacfelügyelet, a verseny és a vasúti közlekedés területén a fő jogérvényesítő hatóságok nem rendelkeznek elegendő személyzettel feladataik ellátásához.

                  (23)

                  A gazdaság helyreállításának elősegítése érdekében fontos lesz a kiforrott közberuházási projektek előreütemezése és a magánberuházások ösztönzése, többek között kapcsolódó reformok révén, ami az ipari átalakulás előmozdításához is hozzájárulna. Amint azt a 2021–2030 közötti időszakra vonatkozó nemzeti energia- és klímaterv is kifejti, Belgiumnak jelentős beruházási szükségletei vannak a fenntartható közlekedés, főként a forgalomtorlódások kezelése és az elektromos közlekedés terén. A belga régiók a Covid19-válság előtt jelentős többéves közlekedési infrastrukturális terveket jelentettek be. Komoly beruházások zajlanak a Brüsszel körüli elővárosi vasút, a jelzőberendezések, a kikötők és a határokon átnyúló vasúti összeköttetések terén. Emellett a brüsszeli metró-, villamos- és buszinfrastruktúrát illetően is jelentős beruházások vannak folyamatban. A nemzeti energia- és klímaterv az európai energia- és klímacélok teljesítése érdekében jelentős beruházási szükségleteket azonosított a megújuló és rugalmas energiatermelés, a rendszer-összeköttetések, az intelligens hálózatok, a tárolás és az energiahatékonyság terén, hogy megvalósuljon Belgium azon jogi kötelezettségvállalása, miszerint 2025-ig teljes mértékben kivezeti az atomenergia alkalmazását, és felújítja az energianormák bevezetése előtt épített épületállomány 80 %-át. A viszonylag magas magán kutatás-fejlesztési (K+F) intenzitással szemben az állami K+F-intenzitás némileg elmarad a legtöbb hasonló gazdasági fejlettségű tagállamétól. Belgium az 5G kiépítése terén a lemaradást kockáztatja, mivel nem tervezi az úttörő 5G sávok kiosztását az uniós jogban előírt határidőkön belül. A belga hatóságok 2020 márciusában átmeneti megoldásként a 3,6–3,8 GHz-es sávban rendelkezésre álló 200 MHz spektrumra vonatkozó ideiglenes nemzeti engedélyek kapcsán nyilvános konzultációt indítottak. A bizottsági javaslat tárgyát képező Méltányos Átállást Támogató Alap 2021–2027-es időszakra vonatkozó programozása elősegítheti Belgiumban a klímasemleges gazdaságra való átállás által jelentett egyes kihívások kezelését, különösen a 2020. évi országjelentés D. mellékletében ismertetett területeken. Így Belgium a lehető legjobban kihasználhatná ezt az Alapot.

                  (24)

                  Miközben az ezen ajánlásban foglalt országspecifikus ajánlások (a továbbiakban: a 2020 évi országspecifikus ajánlások) a Covid19-világjárvány társadalmi-gazdasági hatásainak kezelésére és a gazdaság helyreállításának elősegítésére összpontosítanak, a 2019. évi országspecifikus ajánlások olyan reformokra is kitértek, amelyek elengedhetetlenek a közép- és hosszú távú strukturális kihívások kezeléséhez. A 2019. évi országspecifikus ajánlások továbbra is helytállóak, és a következő évi európai szemeszter során folytatódik nyomon követésük. Ez a beruházásokkal kapcsolatos gazdaságpolitikákkal összefüggő 2019. évi országspecifikus ajánlásokra is vonatkozik. Az összes 2019. évi országspecifikus ajánlást figyelembe kell venni a kohéziós politikai finanszírozás 2020 utáni stratégiai programozása során, beleértve a jelenlegi válsághoz kapcsolódó enyhítő intézkedéseket és exitstratégiákat is.

                  (25)

                  Az európai szemeszter szolgál keretként a folyamatos gazdaság- és foglalkoztatáspolitikai koordinációhoz az Unióban, amely hozzájárulhat a fenntartható gazdasághoz. A tagállamok 2020. évi nemzeti reformprogramjukban számba vették az ENSZ fenntartható fejlődési céljainak végrehajtása terén elért eredményeket. A 2020. évi országspecifikus ajánlások teljeskörű végrehajtásának biztosításával Belgium hozzá fog járulni a fenntartható fejlődési célok megvalósítása terén tett előrelépéshez, valamint az unióbeli versenyképes fenntarthatóságra irányuló közös erőfeszítésekhez.

                  (26)

                  A gazdasági és monetáris unió gazdaságai közötti szoros koordináció kulcsfontosságú a Covid19-világjárvány gazdasági következményeiből való gyors kilábaláshoz. Mivel Belgium pénzneme az euro, az eurocsoport politikai iránymutatását figyelembe véve biztosítania kell, hogy szakpolitikái továbbra is összhangban legyenek az euroövezetre vonatkozó 2020. évi ajánlásokkal, és összhangban álljanak azon többi tagállam szakpolitikáival, amelyeknek pénzneme az euro.

                  (27)

                  A 2020. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte Belgium gazdaságpolitikáját, és az elemzést közzétette a 2020. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2020. évi stabilitási programot és a 2020. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Belgiumnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak ezek Belgium fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája vonatkozásában képviselt jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintettel arra az igényre, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szintű szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

                  (28)

                  Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2020. évi stabilitási programot, és véleményét (8) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

            AJÁNLJA, hogy Belgium 2020-ban és 2021-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

                  1.

                  A Stabilitási és Növekedési Paktum általános mentesítési rendelkezésével összhangban hozzon meg minden szükséges intézkedést a Covid19-világjárvány hatékony kezelése, a gazdaság működőképességének fenntartása és az elkövetkező helyreállítás támogatása érdekében. Amint a gazdasági feltételek lehetővé teszik, folytasson a prudens középtávú költségvetési pozíció megvalósítására és az adósság fenntarthatóságának biztosítására irányuló költségvetési politikát, a beruházások fokozása mellett. Erősítse meg az egészségügyi rendszer általános rezilienciáját és biztosítsa a kritikus orvosi eszközökkel való ellátást.

                  2.

                  Csökkentse a Covid19-válság foglalkoztatási és szociális hatásait, mindenekelőtt hatékony aktív munkaerőpiaci intézkedések előmozdítása és a készségfejlesztés elősegítése révén.

                  3.

                  Biztosítsa a kkv-k és az önfoglalkoztatók támogatása érdekében a likviditást biztosító intézkedések hatékony végrehajtását és javítsa az üzleti környezetet. Ütemezze előre a kiforrott közberuházási projekteket, és mozdítsa elő a magánberuházásokat a gazdaság helyreállításának elősegítése érdekében. Helyezze a beruházások középpontjába a zöld és digitális átállást, mindenekelőtt a fenntartható közlekedési infrastruktúrát, a tiszta és hatékony energiatermelést és -felhasználást, a körforgásos gazdaságot, a digitális infrastruktúrát, például az 5G és a gigabit sebességű hálózatokat, továbbá a kutatást és az innovációt.

         Kelt Brüsszelben, 2020. július 20-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            J. KLOECKNER

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 1176/2011/EU rendelete (2011. november 16.) a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

         (3)  HL C 301., 2019.9.5., 1. o.

         (4)  A Tanács 1467/97/EK rendelete (1997. július 7.) a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról (HL L 209., 1997.8.2., 6. o.).

         (5)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2020/460 rendelete (2020. március 30.) az 1301/2013/EU, az 1303/2013/EU és az 508/2014/EU rendeletnek a COVID-19 járványra adott válaszként a tagállamok egészségügyi rendszereibe és gazdaságuk más ágazataiba történő beruházások mozgósítását célzó különös intézkedések tekintetében történő módosításáról (A koronavírusra való reagálást célzó beruházási kezdeményezés) (HL L 99., 2020.3.31., 5. o.).

         (6)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2020/558 rendelete (2020. április 23.) az 1301/2013/EU és az 1303/2013/EU rendeletnek az európai strukturális és beruházási alapok COVID-19-járványra adott válaszlépésekre történő felhasználásához kivételes rugalmasságot biztosító egyedi intézkedések tekintetében történő módosításáról (HL L 130., 2020.4.24., 1. o.).

         (7)  A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

         (8)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.