				|

		52012DC0319

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Litvánia 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és a Litvánia 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményről /* COM/2012/0319 final */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Litvánia 2012. évi nemzeti reformprogramjáról
és a Litvánia 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó
konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[3],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács 2010.
március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a
foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát,
amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a
kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség
annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a
versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.
(2)       A Tanács 2010. július 13-án
elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó
iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig
elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
szóló határozatot[4],
melyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést
kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék
figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)       A Tanács 2011. július 12-én
ajánlást fogadott el Litvánia 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint
véleményt adott ki Litvánia 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó,
aktualizált konvergenciaprogramjáról.
(4)       A Bizottság 2011. november
23-án elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020
stratégiára épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai
koordináció második európai szemeszterét. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet
alapján 2012. február 14-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült
jelentést[5],
amelyben Litvániát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában
részletes felülvizsgálatra kerül sor.
(5)       Az Európai Tanács 2012.
március 2-án jóváhagyta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és
a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat.
Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő
költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a
gazdaságnak történő hitelnyújtás normál feltételeit, ösztönözni kell a
növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság
társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
Felszólította a tagállamokat, hogy hajtsák végre a Tanács 2011. évi
országspecifikus ajánlásait, és ezeket a prioritásokat konkrét intézkedések
formájában építsék majd be stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint
nemzeti reformprogramjukba.
(6)       Az Európai Tanács 2012.
március 2-án arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt vevő
tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy
azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti
reformprogramjukba beépíthessék.
(7)       Litvánia 2012. április 27-án
benyújtotta a 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó
konvergenciaprogramját, valamint 2012. április 30-án a 2012. évi nemzeti
reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két
program értékelésére egyidejűleg került sor.
(8)       A 2012-es
konvergenciaprogramnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése
alapján a Tanács azt a véleményt alakította ki, hogy a programban szereplő
költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv
megalapozott. Nagyjából összhangban van a Bizottság 2012-re és 2013-ra
vonatkozó, 2012. tavaszi előrejelzéseivel. A programban körvonalazott
költségvetési stratégia célja a túlzott hiány 2012-ig történő korrekciója
a Tanács ajánlásának megfelelően, majd ezt követően a középtávú
célkitűzés felé való előrelépés. A program megerősíti a korábbi
középtávú célkitűzést, azaz a GDP 0,5%-át kitevő strukturális többlet
elérését, megfelelően tükrözve a Stabilitási és Növekedési Paktum
követelményeit, továbbá évi legalább 1 százalékpontos konszolidációt határoz
meg, a költségvetési egyensúly 2015-ig történő megvalósítását tervezve. Bár
a költségvetési tervek összhangban állnak a túlzott hiány időben
történő kiigazításával, a 2010–2012-es időszakban az éves átlagos
költségvetési erőfeszítés az (újraszámított) strukturális költségvetési
egyenleg[6]
alapján várhatóan alacsonyabb lesz, mint a Tanács 2010. február 16-i
ajánlásában a GDP 2.25 %-ában meghatározott érték. A középtávú
célkitűzés felé való terv szerinti éves előrehaladás a túlzott hiány
kiigazítását követő években valamennyivel meghaladja strukturális értelemben
a GDP 0,5 %-át, azaz a Stabilitási és Növekedési Paktum célszámát. A
költségvetési kiadások növekedésének aránya – a tervezett diszkrecionális
bevételi intézkedések figyelembe vételével – 2013-ban és 2014-ben megfelel a
Stabilitási és Növekedési Paktumban szereplő kiadási célszámnak, 2015-ben
viszont nem. A program időszaka alatt az előrejelzések szerint az
államadóság a GDP 60 %-a alatt marad, és 2013-ban a GDP közel 41 %ára
emelkedik, a Bizottság 2012. tavaszi előrejelzései szerint, míg a konvergenciaprogram
2015-ig az adósság mintegy 35 %-ra való visszaszorítását tűzi ki
célul. Előrelépés tapasztalható a költségvetési tervezés és végrehajtás
reformja terén, azonban a kormánynak még jóvá kell hagynia a javasolt
jogszabályokat. E jogszabályok erősítenék a pénzügyi keret elszámoltathatóságát,
létrehozva egy független szervet, és megszigorítva a költségvetési tartalékokra
vonatkozó szabályokat.
(9)       Az átfogó adóztatási
stratégia alapján 2011-ben végrehajtott intézkedések megerősítették az
adóbehajtást és pótlólagos bevételeket eredményeztek. Mindazonáltal a
végrehajtás folytatására van szükség ahhoz, hogy komoly előrehaladás
történjen az adókikerülés elleni küzdelemben.
(10)     A demográfiai
helyzet komoly kétségeket támaszt a nyugdíjrendszer fenntarthatósága iránt.
Jóllehet Litvánia elfogadta a nyugdíjkorhatár fokozatos, 2026-ig történő
65 évre emelését, ez az intézkedés önmagában nem biztosít fenntartható és
megfelelő nyugdíjakat a jövőben, így további intézkedésekkel kell
kiegészíteni. Ezek felölelhetnék a törvényes nyugdíjkorhatár és a jövőbeni
ellátások demográfiai tényezőkhöz kapcsolását; az indexálásra vonatkozó
világos szabályok megállapítását; a járulékok és az ellátások közötti
szorosabb kapcsolat megteremtését, és a korkedvezményes nyugdíjazás
ösztönzőinek megszüntetését. Litvánia emellett jobban
kihasználhatná az önkéntes kiegészítő nyugdíjpénztárakat. Foglalkoztatási
nyugdíjrendszerek kialakítása révén enyhíthetné a társadalombiztosítási
rendszer terheit, ugyanakkor pedig javíthatná a jövőbeni nyugdíjak megfelelőségét.
Megszüntették a hosszabb ideig való munkavállalást hátráltató tényezőket.
(11)     2011. december 1-jén hatályba
lépett az időszakos munkákra közvetítő ügynökségekről szóló
törvény, amelynek célja a rövid távú foglalkoztatás megkönnyítése.
Mindazonáltal előfordulhat, hogy a törvény hatása nem lesz jelentős,
mivel időszakos munkákra közvetítő ügynökségek már korábban is
működtek Litvániában. A munkajogi törvény teljes körű felülvizsgálata
meghatározhatná azokat a szükségtelen korlátozásokat és adminisztratív akadályokat,
amelyek akadályozzák a rugalmas munkaszerződéseket, elbocsátásra vonatkozó
rugalmas előírásokat és a rugalmas munkaidő-beosztást. További
intézkedésekre van szükség a munkaerő-piaci részvételnek különösen a
fiatalok, a képzetlen és idősebb munkavállalók körében történő
fokozása, valamint a munkaerőpiac rugalmasságának javítása érdekében.
(12)     A válság során különösen
nyilvánvalóvá vált, hogy kihívást jelent az ifjúsági munkanélküliség (30%
feletti) és az alacsony képzettségűek munkanélkülisége. A kormány számos
intézkedést hajt vére a fiatalok foglalkoztatásának elősegítése érdekében
(pl.: az első munkába állás támogatása és
társadalombiztosításijárulék-kedvezmények). Mindazonáltal az aktívak aránya
továbbra is túl alacsony, az aktív munkaerő-piaci politikákra fordított keretösszegek
pedig hatékonyabban is felhasználhatók volnának, ha a közmunkákat a leginkább
rászorulók felé irányítanák. Az oktatási rendszerből a munkaerőpiacra
történő átmenet javítása érdekében vonzóbbá tehetnék a tanuló- és a
gyakornoki szerződéseket, és a képzési igények előrejelzésére
szolgáló rendszert hozhatnának létre. Az intézkedéseket összhangba kell hozni
Litvánia és a Bizottság közös ifjúsági munkanélküliségi munkacsoportjának
megállapításaival.
(13)     Litvánia lakosságának
körülbelül egyharmadát veszélyezteti a szegénység és a hosszú távú társadalmi
kirekesztés lehetősége. Ez a negyedik legmagasabb arány az EU-n belül.
Litvánia 2011-ben módosította a pénzbeli szociális segélyezésről szóló
törvényt, hogy 2012 januárjától átalakítsa a szociális támogatások rendszerét.
Elindította a szociális támogatás elosztásának kísérleti modelljét,
megváltoztatta a támogatás összegének kiszámítására vonatkozó módszert, a
munkát vonzóvá tevő ösztönzőket vezetett be, és növelte a
lefedettséget. A szociális segélyezés reformja egy lépést jelent a munkától
visszatartó tényezők csökkentése irányába. Ellenőrzési rendszert kell
létrehozni a reform hatékonyságának a szegénység enyhítésében elért
eredményének értékelésére. A reformnak kapcsolódnia kell azokhoz az
aktivizálási intézkedésekhez is, amelyek erősítik különösen a hosszú távú
szociális kedvezményezettek munkaerő-piaci részvételét.
(14)     A kormány 2010 óta folytatja
az állami tulajdonú vállalkozások ambiciózus reformját, amelynek célja a
vállalatirányítás szerkezeti átalakítása, az átláthatóság növelése, valamint a
tulajdonosi és szabályozó funkciók elválasztása, továbbá a verseny és a
hatékonyság fokozása. A reform megalapozott, és jogalkotási és szervezeti
változtatásokkal is jár. Komoly előrelépést jelent az átláthatóság és az
elszámoltathatóság tekintetében, hogy most már negyedéves és éves jelentéseket
is közzétesznek. Sor került egyértelmű vállalati célok meghatározására.
Ugyanakkor a kormány elhalasztotta a reform egyes részeinek bevezetését,
különösen az állami tulajdonú vállalkozások kereskedelmi és nem kereskedelmi
tevékenységeinek elkülönítését; ezeket 2012-ben szándékozik végrehajtani.
(15)     Litvánia némi előrelépést
tett az épületek energiahatékonyságának javítása terén. A kormány 2011
decemberében programot fogadott el a soklakásos épületek korszerűsítésére,
ezt azonban gyengítik a más szakpolitikai területeken rendelkezésre álló,
ellentétes hatású támogatások, amelyek csökkentik a lakóépületek lakóinak
motiváltságát az energiahatékonyság javítására. További lényeges és fokozott
erőfeszítésekre van szükség az épületek energiahatékonyságának javítása
érdekében.
(16)     Lehetőség van az
energiafelhasználás adóztatása felé való elmozdulásra, mivel az Unión belül a
környezetvédelmi adók Litvániában a harmadik legalacsonyabbak, a közlekedési
adók pedig a legalacsonyabbak. Az energiafogyasztás implicit adókulcsa 2010-ben
a hetedik legalacsonyabb volt az EU-n belül, viszont a GDP arányában kifejezett
energiaadók csupán kissé maradtak el az uniós átlagtól.
(17)     Az ország
energetikai infrastruktúrájában nincs verseny, és hiányoznak az
összekapcsolódások, ami a növekedést fékező tényező. A nem
kellő mértékű összekapcsolódás akadályozza az energiapiaci verseny
kialakulását. Továbbra is magas fokú a koncentráció (90% feletti) a gáz- és a
villamosenergia-piacon.
(18)     Litvánia számos
kötelezettségvállalást tett az Euró Plusz Paktum keretében. Ezek a
kötelezettségvállalások, és a 2011-ben bemutatott kötelezettségvállalások
teljesítése a következő területekhez kapcsolódik: a versenyképesség és a foglalkoztatás
előmozdítása, az államháztartás fenntarthatóságának javítása és a pénzügyi
stabilitás megerősítése. A Bizottság értékelte a az Euró Plusz Paktum
keretében tett vállalások teljesítését. Az ajánlások figyelembe veszik az
említett értékelés eredményeit.
(19)     A Bizottság az európai
szemeszter keretében átfogó elemzést készített Litvánia gazdaságpolitikájáról,
és értékelte a konvergenciaprogramot, valamint a nemzeti reformprogramot.
Figyelembe vette nemcsak a programok Litvánia fenntartható költségvetési és
társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem
azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak,
tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél az uniós szempontok
beépítésével kell megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági
kormányzását. Az európai szemeszter keretében tett bizottsági ajánlások az
alábbi ajánlás (1)–(6) pontjában tükröződnek.
(20)     (Ezen értékelés fényében, a
Tanács megvizsgálta Litvánia konvergenciaprogramját, arról alkotott véleményét[7] különösen alábbi ajánlás (1)
pontja tükrözi.
AJÁNLJA, HOGY Litvánia a 2012-2013-as
időszakon belül tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           Biztosítsa a terv szerinti
előrehaladást a túlzott hiány időben történő kiigazítása felé.
Ennek érdekében hiánytalanul hajtsa végre a 2012. évi költségvetést és
valósítsa meg a túlzottdeficit-eljárás keretében tett tanácsi ajánlásban
meghatározott strukturális kiigazítási erőfeszítést. Ezt követően
határozza meg a 2013. évi és azt követő időszakra vonatkozó
költségvetési stratégia tervek szerinti végrehajtásához szükséges
intézkedéseket, biztosítva a középtávú célkitűzés felé való megfelelő
előrelépés lehetővé tételéhez szükséges strukturális kiigazítási
erőfeszítést, beleértve kiadási célszámnak való megfelelést, a növekedést
elősegítő kiadások csökkentésének minimalizálása mellett. Ennek
érdekében mérlegelje a növekedést legkevésbé veszélyeztető adók – így az
ingatlan és a környezetvédelmi adók – emelését, beleértve a gépjármű-adót
is, az adóbeszedés javítása mellett.
Erősítse meg a költségvetési keretet,
mindenekelőtt érvényesíthető és kötelező felső kiadási
határértékek megállapításával a középtávú költségvetési keretben.
2.           Fogadja el a nyugdíjrendszer
átfogó reformjára vonatkozó jogszabályt. A kötelező nyugdíjkorhatárt hozza
összhangba a várható élettartammal, állapítson meg világos szabályokat a
nyugdíjak indexálására vonatkozóan, és javítsa a kiegészítő megtakarítási
rendszereket. Támassza alá a nyugdíjreformot az aktív idősödéssel
kapcsolatos intézkedésekkel.
3.           Csökkentse a magas
munkanélküliséget – különösen a fiatalok, az alacsony képzettségűek és a
tartós munkanélküliek körében – az erőforrásoknak az aktív
munkaerő-piaci politikákra összpontosításával, ugyanakkor javítva e
politikák hatékonyságát. Fokozza a tanulószerződéses gyakorlati képzési
programok eredményességét. Módosítsa a munkajogot a rugalmas
munkaszerződések, az elbocsátásra vonatkozó rugalmas előírások és
rugalmas munkaidő-beosztás tekintetében.
4.           Fokozza a munkát vonzóvá
tévő ösztönzőket és erősítse a szociális segélyezés reformja és
az aktivizáló intézkedések közötti kapcsolatokat, különösen a
legkiszolgáltatottabbak esetében, a szegénység és a társadalmi kirekesztés
csökkentése érdekében.
5.           Hajtsa végre az állami
tulajdonú vállalatokra vonatkozó reformcsomag összes elemét, biztosítva
különösen a tulajdonosi és a szabályozó funkciók szétválasztását, valamint a
kereskedelmi és a nem kereskedelmi tevékenységek elkülönítését. Építsen ki
megfelelő felügyeleti eszközöket a reformok eredményességének
értékelésére, és annak biztosítására, hogy az összes állami tulajdonú vállalat
megfelel a reform előírásainak.
6.           Erősítse az épületek
energiahatékonyságának javítását szolgáló intézkedéseket, többek között a
hátráltató tényezők felszámolása és a holdingalap gyors kiépítése révén.
Erősítse az energiahálózatok versenyét az uniós országok villamosenergia-
és gázhálózataival való összekapcsolhatóság javítása révén.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2. 1. o.
[2]               COM(2012) 319 végleges.
[3]               P7_TA(2012)0048 és P7_TA(2012)0047.
[4]               A 2012. április 26-i 2012/238/EU tanácsi határozat.
[5]               COM(2012) 68 végleges.
[6]               A Bizottság szolgálatai által a programban megadott
információk alapján a közös módszertannak megfelelően újraszámított,
egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított
egyenleg.
[7]               A 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése
alapján.


				|

		52012DC0328

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Svédország 2012. évi nemzeti reformprogramjárólés a Svédország 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi véleményről /* COM/2012/0328 final */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Svédország 2012. évi nemzeti
reformprogramjáról
és a Svédország 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról
szóló tanácsi véleményről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló
szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4)
bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és
összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[1] és különösen annak 5. cikke (2)
bekezdésére,
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok
megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU
európai parlamenti és tanácsi rendeletre[2]
és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[4],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott
konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács 2010.
március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a
foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló
javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén
azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van
szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a
versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.
(2)       A Tanács 2010. július 13-án
elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó
iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig a
tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló
határozatot[5],
ezek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést
kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék
figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)       A Tanács 2011. július 12-én
ajánlást fogadott el Svédország 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint
kibocsátotta véleményét Svédország 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó,
aktualizált konvergenciaprogramjáról.
(4)       A Bizottság 2011. november 23-án
elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára
épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció második
európai szemeszterét. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2012.
február 14-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[6], amelyben Svédországot azon
tagállamok egyikeként azonosította, amelyek vonatkozásában részletes elemzésre
kerül sor.
(5)       2012. március 2-án az Európai
Tanács jóváhagyta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a
növekedést elősegítő intézkedések biztosítását célzó prioritásokat.
Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési
konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő
hitelnyújtás normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a
versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi
következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(6)       Svédország 2012. április 20-án
nyújtotta be a 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó konvergenciaprogramját,
valamint a 2012. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok
figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. A
Bizottság az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes felülvizsgálat
során azt is megvizsgálta, hogy Svédországban fennáll-e egyensúlyhiány. A
részletes felülvizsgálatban[7]
a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Svédországban fennáll ugyan
egyensúlyhiány, ám annak mértéke nem túlzott.
(7)       Az 1466/97/EK tanácsi
rendelet 5. cikke (1) bekezdésének megfelelően a konvergenciaprogram értékelése
alapján a Tanács véleménye szerint a programban szereplő költségvetési
előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2012-re megalapozott, a
2013–2015 közötti időszakra vonatkozóan pedig – amikor a GDP várható átlagos
növekedése 3,5 % körüli – optimista. A Bizottság 2012 tavaszi előrejelzése
2013-ban a GDP 2,1 %-os növekedésével számol. A programban körvonalazott
költségvetési stratégia célja a hosszú távú fenntarthatóságnak a svéd
költségvetési keretszabályok betartása mellett történő biztosítása, többek
között az államháztartás nettó hitelnyújtása terén a GDP 1 %-át kitevő
többlet elérése a ciklus során. A stratégia célja továbbá a Stabilitási és
Növekedési Paktum követelményeinek teljesítése, különösen a GDP 3 %-ában
meghatározott referenciaérték tiszteletben tartása. A program a középtávú
költségvetési célt a GDP 1,0 %-át kitevő államháztartási többletről a GDP 1,0 %-át
kitevő hiányra módosította. Az új középtávú költségvetési cél megfelelő módon
tükrözi a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit. A módosításnak
köszönhetően a középtávú költségvetési cél – az (újraszámított) strukturális
költségvetési egyenleg[8]
alapján – valószínűleg elérhető lesz a programidőszak alatt, még akkor is, ha
figyelembe vesszük további expanzív diszkrecionális intézkedések valószínűségét
is 2013 vagy 2014 során; ezen intézkedések a nem indexált államháztartási
kiadások valós értékének helyreállítása iránti igényből eredhetnek. Az
optimista makrogazdasági feltételezésekhez kapcsolódnak a 2013-ra és az azt követő
időszakra vonatkozó költségvetési előrejelzések bizonyos lefelé mutató
kockázatai. A kiadási referenciaérték 2012-es átmeneti nem teljesítését
követően az államháztartási kiadások tervezett éves növekedési üteme – a
diszkrecionális bevételi intézkedéseket is figyelembe véve – 2013-tól kezdve
megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum kiadási referenciaértékének. Az
adósságarány a GDP 60 %-a alatt van, és a program értelmében a
programidőszak során várhatóan tovább csökken majd.
(8)       A Bizottság által végzett, az
1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes felülvizsgálat megerősítette,
hogy Svédországban meglehetősen magas a háztartások adósságállománya. Bár a
lakás- és jelzálogpiacon 2011-ben stabilizálódott a helyzet, továbbra is
fennáll számos olyan strukturális zavar, amelyek veszélyeztetik e piacok hosszú
távú stabilitását. A pénzügyi ágazat ellenállóképességének fokozására meghozták
a megfelelő intézkedéseket. Létezik ugyanakkor néhány olyan hatályos
szakpolitika, amelyek hozzájárulhatnak a svéd lakáspiac és
jelzáloghitel-felhalmozás volatilitásához, és amelyek kevesebb figyelmet
kaptak: a kamatfizetések nagyvonalú levonhatósága az adóból, alacsony
ingatlanadó és értékcsökkenés, valamint szigorú bérleti szabályozás. A kínálati
oldalt illetően a helyi tervezési monopólium, a hosszadalmas övezetkialakítási
eljárások és a verseny hiánya akadályozzák a lakáskínálat rugalmasságát.
(9)       Bár a munkaerőpiacon
általános javulás volt megfigyelhető 2011-ben, a fiatalok és veszélyeztetett
csoportok, különösen pedig a migráns háttérrel rendelkezők esetében továbbra is
magas a munkanélküliségi ráta. A helyzet kezelése érdekében Svédország jelenleg
több aktív munkaerőpiaci szakpolitikai intézkedést és oktatásügyi reformot hajt
végre. Ezen intézkedések többsége relevánsnak és hihetőnek tűnik, bár még túl
korai lenne értékelni az általuk kifejtett hatást. A fiatalok foglalkoztatását
célzó fő intézkedés – az éttermek és vendéglátóipari szolgáltatások
héa-csökkentése – relevanciája és hatékonysága azonban bizonytalan,
értékelésére van szükség. Emellett az ambíció szintje növelhető lenne, ha a
kihívásokat átfogóbb módon kezelnék, megoldva a bérskála alsó végén található
viszonylag magas bérek kérdését, valamint a rendes és időszakos munkavállalók
között a foglalkoztatottak védelme tekintetében fennálló különbségeket.
(10)     Az EU-ban a K+F-kiadások
GDP-hez viszonyított arányát tekintve Svédország a második helyen áll, és az
Innovatív Unió kutatási és innovációs eredménytáblája alapján innovációs
vezetőnek minősül. Ami azonban az innovatív termékek piaci forgalomba hozatalát
illeti, Svédország az uniós átlagnál gyengébben teljesít és teljesítménye
negatív tendenciát mutat. Emellett úgy tűnik, Svédország lemaradásban van a
gyorsan növekvő innovatív vállalkozások létrehozása terén. Továbbá Svédország
összességében erős K+F-pozíciója sérülékeny, mivel erősen függ néhány nagy,
nemzetközi vállalattól, amelyek fokozatosan Svédországon kívülre helyezik
K+F-tevékenységeiket. Ezeket a kérdéseket a 2012 őszén esedékes új kutatási és
fejlesztési törvénynek kell rendeznie.
(11)     Az európai szemeszter
keretében a Bizottság elvégezte Svédország gazdaságpolitikájának átfogó
elemzését. Értékelte a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, és
részletes felülvizsgálatot terjesztett elő. Figyelembe vette nemcsak a
programok Svédország fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági
politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy
megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a
jövőbeli nemzeti döntéseknél uniós szempontok beépítésével kell megerősíteni az
Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását. A Bizottság európai szemeszter
keretében megfogalmazott ajánlásait az alábbi 1–4. ajánlások tükrözik.
(12)     A Tanács ezen értékelés
fényében megvizsgálta Svédország konvergenciaprogramját. Véleményét[9] mindenekelőtt az 1. ajánlásban
foglaltak tükrözik.
(13)     A Bizottság részletes
felülvizsgálata és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Svédország 2012.
évi nemzeti reformprogramját és konvergenciaprogramját. Az 1176/2011/EU
rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait mindenekelőtt a 2. ajánlás tükrözi,
AJÁNLJA, HOGY Svédország a 2012–2013-as
időszakon belül tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           A költségvetési stratégia
előirányzottak szerinti követése és a középtávú költségvetési cél folyamatos
teljesítésének biztosítása révén 2012-ben és azt követően őrizze meg szilárd
költségvetési pozícióját, ideértve a kiadási referenciaértékek teljesítését is.
2.           Hozzon további megelőző
intézkedéseket a lakás- és jelzálogpiac középtávú stabilitásának fokozására,
többek között az óvatos hitelezés ösztönzése, az ingatlanberuházások
finanszírozása terén jelentkező túlzott eladósodás csökkentése, valamint a
lakáskínálat és a bérleti szabályok korlátainak megszüntetése révén.
3.           Hozzon további intézkedéseket
a fiatalok és veszélyeztetett csoportok munkaerőpiaci részvételének javítására
a következők révén: összpontosítás a hatékony aktív munkaerőpiaci
intézkedésekre, a bérrugalmasság növelésének ösztönzése, valamint a
foglalkoztatottak védelmére vonatkozó jogszabályok egyes aspektusainak, például
a próbaidőszaknak a felülvizsgálata az állandó foglalkoztatásra való áttérés
megkönnyítése érdekében. Vizsgálja felül az éttermek és vendéglátóipari
szolgáltatások esetében jelenleg alkalmazott csökkentett héakulcs hatékonyságát
a munkahelyteremtés támogatásának vonatkozásában.
4.           A gyorsan növekvő innovatív
vállalatok támogatása érdekében összpontosítsa a közelgő kutatási és innovációs
törvényt olyan intézkedésekre, amelyek javítják az innovatív termékek piacra
vitelét és új technológiák kifejlesztését.
Kelt Brüsszelben,
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
[3]               COM(2012) 328 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 és P7_TA(2012)0047.
[5]               A Tanács 2012. április 26-i 2012/238/EU határozata.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 160 végleges.
[8]               A Bizottság szolgálatai által a programban megadott
információk alapján a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri
és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.
[9]               Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése
szerint.


title: A Bizottság ajánlása ( 2009. január 23. ) a menetíró készülékek közúti ellenőrzések alkalmával és jogosultsággal rendelkező műhelyek által végzett ellenőrzésével kapcsolatos helyes végrehajtási gyakorlatra vonatkozó iránymutatásokról (az értesítés a C(2009) 108. számú dokumentummal történt) (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               24.1.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 21/87

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2009. január 23.)
   a menetíró készülékek közúti ellenőrzések alkalmával és jogosultsággal rendelkező műhelyek által végzett ellenőrzésével kapcsolatos helyes végrehajtási gyakorlatra vonatkozó iránymutatásokról
   (az értesítés a C(2009) 108. számú dokumentummal történt)
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2009/60/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel a közúti szállításra vonatkozó egyes szociális jogszabályokkal kapcsolatos 3820/85/EGK és a 3821/85/EGK tanácsi rendelet végrehajtásának minimumfeltételeiről és a 88/599/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló 2006. március 15-i 2006/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 11. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 2006/22/EK irányelv 11. cikke (1) bekezdése értelmében a Bizottság iránymutatásokat dolgoz ki a végrehajtás helyes gyakorlatára vonatkozóan a közúti ellenőrzések alkalmával az ellenőrzést végző hatósági személyek által vagy a vállalkozások telephelyein vagy a jogosultsággal rendelkező műhelyek és szerelők által elvégzett járműellenőrzésekkel kapcsolatban.

               (2)

               A menetíró készülékek nélkülözhetetlenek a közúti szállítás terén azon időszakok visszakövetésében, amikor a járművezető vezetett vagy pihent, valamint annak biztosításában, hogy az illetékes nemzeti ellenőrző szervek hatékonyan végezhessék el a közúti fuvarozásra vonatkozó szociális jogszabályok végrehajtásának ellenőrzését.

               (3)

               Annak biztosítására, hogy ezek a menetíró készülékek pontosan és megbízhatóan működjenek, és az adatok rögzítése és tárolása garantálható legyen, beszerelésüket követően rendszeres ellenőrzéseket és vizsgálatokat szükséges végezni.

               (4)

               Ugyanakkor úgy tűnik, hogy a rendszeres ellenőrzéseket és vizsgálatokat nem végzik el azzal a gyakorisággal, amely szükséges lenne ahhoz, hogy hatékonyan visszatartsa a befolyásoló eszközöket vagy más hasonló eszközöket alkalmazó járművezetőket és üzemeltetőket.

               (5)

               Szakértői kutatások és adatok szerint a tachográfrendszer megtévesztésére irányuló törekvés széles körben elterjedt az analóg tachográffal ellátott járművek esetében; időközben hasonló módon kísérlik meg befolyásolni a digitális tachográfokat is.

               (6)

               Ugyanezek a kutatások kimutatták, hogy számos befolyásolási mód létezik, és ezeket bizonyíthatóan alkalmazzák is a közúti közlekedési ágazatban a tachográf, különösen a digitális tachográf megtévesztésére.

               (7)

               Ezek a törekvések és kísérletek komolyan veszélyeztetik a közúti biztonságot, és elfogadhatatlan módon kedvezőtlenül hatnak a verseny tisztaságára, valamint a közúti közlekedésben részt vevő járművezetők szociális körülményeire.

               (8)

               A digitális tachográfnak az analóg tachográfnál hatékonyabb védelmének következményeként a menetíró készülék befolyásolására irányuló törekvések és kísérletek a korábbiaknál már könnyebben feltárhatók; ezzel a gátlástalan járművezetők és üzemeltetők szempontjából a befolyásoló eszközökkel kapcsolatos tettenérés kockázata megnőtt, ami nyilván jelentős visszatartó hatással bír.

               (9)

               Éppen ezért ennek az ajánlásnak az a célja, hogy bátorítsa és támogassa a tagállamokat olyan eljárások és módszerek elfogadására, amelyek az ágazati kutatások és a technikai szaktudás alapján jelentősen javítanák az ilyen csalási kísérletek megelőzésének és feltárásának lehetőségét.

               (10)

               Ez az ajánlás különösen azon helyes végrehajtási gyakorlatot rögzíti, amely a Közös Kutatóközpont által végzett kutatás során került megállapításra.

               (11)

               Ez az ajánlás a kiegészítő közúti ellenőrzésekre vonatkozó javasolt irányelvvel együtt olyan végrehajtási intézkedési csomagot alkot, amelynek célja, hogy jelentősen javítsa a digitális tachográfrendszer megtévesztésére használt eszközök alkalmazásának feltárását és megelőzését.

               (12)

               Az ebben az ajánlásban előírt intézkedések összhangban vannak a 3821/85/EGK tanácsi rendelet (2) 18. cikkének (1) bekezdésében létrehozott bizottság véleményével,

         AJÁNLJA:

               1.

               Kerüljenek elfogadásra és alkalmazásra az ezen ajánlás mellékletében meghatározott iránymutatások a közúti ellenőrzések alkalmával az ellenőrzést végző hatósági személyek által, illetve a vállalkozások telephelyein vagy a tagállam illetékes hatóságai által jóváhagyott jogosultsággal rendelkező műhelyben a szerelők és technikusok által elvégzett járműellenőrzésekkel kapcsolatban, annak érdekében, hogy a közúti közlekedésben használt menetíró készülékeket befolyásoló eszközök alkalmazásának feltárása és megelőzése jelentősen hatékonyabbá váljon.

               2.

               Kerüljenek alkalmazásra ezek az iránymutatások a 2006/22/EK irányelv 2. cikke szerinti nemzeti végrehajtási stratégiák összefüggésében.

      Kelt Brüsszelben, 2009. január 23-án.

            a Bizottság részéről

         Antonio TAJANI

            alelnök

      (1)  HL L 102., 2006.4.11., 35. o.

      (2)  HL L 370., 1985.12.31., 8. o.

      MELLÉKLET
      AJÁNLÁSOK A MENETÍRÓ KÉSZÜLÉKEKET BEFOLYÁSOLÓ ESZKÖZÖK HASZNÁLATÁNAK FELTÁRÁSÁRA ÉS MEGELŐZÉSÉRE IRÁNYULÓ, A TAGÁLLAMOK ÁLTAL ALKALMAZANDÓ ELLENINTÉZKEDÉSEK ELFOGADÁSÁRA
      TARTALOMJEGYZÉK

                  1. FEJEZET:

               BEVEZETÉS

                  2. FEJEZET:

               HATÉKONY KÖZÚTI ELLENŐRZÉSEK

                  A.

               Szervezés és felszerelés

                  B.

               Két ellenőrzési pontos módszerek a jármű valóságos sebessége és az általa megtett út elemzésére

                  C.

               Egy ellenőrzési pontos módszerek a letöltött adatok részletes elemzése alapján

                  D.

               Egy ellenőrzési pontos módszerek a plombák műszaki kontrollja alapján

                  E.

               A jármű műhelybe irányítása

                  F.

               A jármű és az adatok ellenőrzése a vállalkozás telephelyén

                  3. FEJEZET:

               KÉPZÉS, FELSZERELÉS ÉS LEGJOBBAN BEVÁLT GYAKORLAT

                  4. FEJEZET:

               ÁTVIZSGÁLÁS A MŰHELYBEN

                  A.

               Jogalap

                  B.

               Feltört vagy hiányzó plombák

                  C.

               A rögzített adatok elemzése

                  D.

               A mozgásérzékelő és a járműegység közötti összeköttetés ellenőrzése

                  E.

               Különleges eljárások a közúti ellenőrzés folyományaként

                  5. FEJEZET:

               A MŰHELYEK JELENTÉSEI ÉS AUDITJA

                  6. FEJEZET:

               ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
            1. Fejezet:   Bevezetés
      1.1.   Ez a bizottsági ajánlás azokat az intézkedéseket ismerteti, amelyek alkalmazására a tagállamokat ösztönözni kellene annak érdekében, hogy kezelhessék a menetíró készülékeket befolyásoló eszközök használatából fakadó veszélyt, egyúttal előmozdítsák és támogassák az említett veszélyt megelőző ellenintézkedések meghozatalát a tagállamok körében.
      1.2.   A digitális tachográf szabályszerű működését befolyásoló eszközök jelenléte a járművekben az egész rendszer biztonságát érintő egyik legkomolyabb veszély. Az ilyen eszközök használata vagy használatának szándéka a tisztességes verseny torzulásához vezet, hiszen tisztességtelen üzleti előnyhöz juttatja a gátlástalan üzemeltetőket és járművezetőket, valamint elfogadhatatlan módon kedvezőtlen hatást gyakorol a járművezetők szociális körülményeire, mivel lehetővé teszi azt vagy kényszeríti őket arra, hogy adott idő alatt többet vezessenek, mint az jogszerűen megengedhető volna. E tényezők potenciális következménye a közúti biztonság minden közúthasználót érintő gyengülése. A Bizottság eltökélt szándéka, hogy az elkövetkezendő években fokozza e biztonság mértékét.
      1.3.   Ezenkívül szükséges, hogy a jogszerűen eljáró üzemeltetők és járművezetők bátran támaszkodhassanak a digitális tachográfra mint eszközre, a nemzeti ellenőrző szervek pedig Közösség-szerte megbízhassanak a rögzített és tárolt adatok hitelességében és sértetlenségében, függetlenül attól, hogy az adatok letöltésére és elemzésére a járműegység vagy a járművezetői kártya révén került-e sor. Az adatok megbízhatóságának garantálása érdekében rendszeres ellenőrzések és vizsgálatok keretében kell meggyőződni a berendezés rendeltetésszerű működéséről és kezeléséről.
      1.4.   Hosszabb távon a rögzített adatok hitelességének és sértetlenségének biztosítása érdekében elengedhetetlen a rendszer és alkotóelemeinek teljes körű védelme. A Bizottság adott esetben megvizsgálja annak lehetőségét, hogy a 3821/85/EGK rendelet és mellékleteinek felülvizsgálata révén további, részletesebb jogalkotási intézkedéseket hozzon azon legelterjedtebb visszaélések és kísérletek visszaszorítására, amelyek a rendszer megtévesztésére irányulnak.
      1.5.   Rövid távon a tagállamok illetékes hatóságai hozzanak megfelelő és hatékony intézkedéseseket a befolyásoló eszközök feltárási esélyeinek növelésére, csökkentve ezzel annak kockázatát, hogy az üzemeltetők és a járművezetők ilyen eszközöket használjanak.
      1.6.   Noha a tagállamok jogi felelősséget viselnek az olyan ellenőrzések és vizsgálatok elvégeztetéséért, amelyek biztosítják a közösségi szociális jogszabályok hatékony végrehajtását a közúti közlekedésben, az ilyen rendszeres ellenőrzések nem garantálják, hogy az eszközöket később, az ellenőrzések befejezését követően nem szerelik be és nem alkalmazzák a járművekben. A tapasztalat szerint ezek az eszközök sokkal nagyobb valószínűséggel kerülnek feltárásra a közúti ellenőrzések során, amikor a jármű behatóbban megvizsgálható. A tagállamokat ösztönözni kell az ilyen jellegű ellenőrzések rendszeres elvégzésére, hiszen azzal párhuzamosan, hogy a szóban forgó eszközök feltárási esélye növekszik, jelentősen fokozódik az ellenőrzések visszatartó hatása is.
      1.7.   A 3821/85/EGK rendelet IB. mellékletének 10. függeléke (Általános biztonsági követelmények) előírja azoknak a biztonságérvényesítési funkcióknak a körét, amelyek a digitális tachográfrendszer sértetlenségét biztosítják. Az egész rendszer biztonsági célkitűzéseinek biztosítása és az azok meghiúsítására irányuló kísérletek kezelése műszaki megoldások kombinációjával, az informatikai biztonságértékelési kritériumoknak (ITSEC) való megfelelőséggel, valamint fizikai, személyzeti és eljárásbeli eszközök alkalmazásával érhető el; mindezekért a tagállamok és tachográfgyártók viselik a felelősséget. Ezért ennek az ajánlásnak az a célja, hogy tagállamok figyelmébe ajánlja azokat – a kutatásokon és legjobban bevált gyakorlatokon alapuló – leghatékonyabb eljárásokat, amelyek a személyzeti és eljárásbeli eszközök támogatására irányulnak.
      1.8.   Ugyanakkor ez a bizottsági ajánlás nem tekintendő úgy, mint amely helyettesíti az ITSEC (1) által előírt technikai megoldásokat; sőt, ideális esetben könnyen összeköthető velük, illetve támogathatja azokat.
      1.9.   A Közös Kutatóközpont által készített jelentés (2) felsorolja a digitális tachográf biztonságos működésének befolyásolására irányuló kísérletek ismert és lehetséges fajtáit. Ezért e jelentés alapján a tagállamok tegyék meg a szükséges lépéseket és intézkedéseket annak érdekében, hogy az ellenőrzést végző nemzeti hatósági tisztviselők adekvát információk és útmutatások birtokába jussanak, és így a járművek közúti ellenőrzései és felülvizsgálatai során hatékony munkát végezhessenek. Továbbá bocsássanak hasonló információkat és útmutatásokat a közúti közlekedésben alkalmazott menetíró készülékek jogszabályban meghatározott beszerelését, ellenőrzését és javítását végző szerelők és műhelyek rendelkezésére. Az útmutatások legyenek kellőképen átfogóak ahhoz, hogy az érintettek teljes körűen és szakszerűen végezhessék el az ebben a mellékletben előírt ellenőrzéseket, és hogy a tagállamok felelősségre vonhassák azokat, akik visszaélnek vagy megkísérelnek visszaélni a rendszerrel.
      1.10.   Az itt következő iránymutatások és ajánlások nem teljes körűek, hiszen adódhatnak olyan körülmények, amikor nem ezeknek az ajánlásoknak az alkalmazása vezet a kívánt eredményre (például ha a referenciakábel nem csatlakoztatható a mozgásérzékelőhöz). Az ilyen esetekre nézve a tagállamokat olyan alternatív módszerek kidolgozására kell ösztönözni, amelyek hatékonysága igazolhatóan hasonló. Ezeket az alternatív intézkedéseket kívánatos volna a végrehajtók szélesebb körével is megosztani.
      1.11.   Ezenkívül – noha ez a bizottsági ajánlás a 3821/85/EGK rendeletben és mellékleteiben meghatározott mindkét tachográftípussal foglalkozni kíván – a tagállamok vélhetően már állapítottak meg módszereket, eljárásokat és iránymutatásokat az analóg tachográfok ellenőrzésére és a befolyásoló eszközök feltárására vonatkozóan. Ezért ez a bizottsági ajánlás nem tekintendő akként, mint amely helyettesíti a már megállapított intézkedéseket vagy eltér azoktól, sokkal inkább támogatja azokat, különösen ami a digitális tachográfot illeti, amely esetében a módszertan ugyan eltérő lehet, a cél azonban ugyanaz. Ajánlott, hogy ahol már megállapításra kerültek intézkedések az analóg tachográfok ellenőrzésére, ott ezeket – adott esetben – terjesszék ki a digitális tachográfokra is (például a speciális feladatokat ellátó olyan műhelyek részére való fizetés esetei, amelyekbe az ellenőrzést végző hatósági személyek egy járművet irányítottak, lásd az F. szakaszt).
      1.12.   A tagállamokat ösztönözni kell arra és támogatni kell abban, hogy nemzeti végrehajtási stratégiájuk keretében állapítsanak meg olyan módszereket és eljárásokat, amelyekkel a tachográfrendszer biztonságos működése ellen irányuló fokozódó veszélyt kezelik. Legjobban bevált gyakorlataikat osszák meg a többi a tagállammal is.
      2. Fejezet:   Hatékony közúti ellenőrzések
      A.   Szervezés és felszerelés
      2.1.   A teljes körű és hatékony ellenőrzések elvégzése érdekében az ellenőrzést végző hatósági személyeket megfelelő eszközökkel kell ellátni és kellőképpen fel kell készíteni. Legalább ellenőri kártyával, a járműegység és a járművezetői kártya adatfájljainak letöltésére alkalmas munkaeszközökkel kell rendelkezniük; képeseknek kell lenniük elemezni ezeket az adatfájlokat és az 1B. melléklet szerinti típusú menetíró készülékek kinyomatait az 1. melléklet szerinti adatlapokkal és ábrákkal együtt.Az ellenőrzést végző hatósági személyeknek rendelkezniük kell olyan szoftverrel, amely képes a kérdéses adatok gyors és nem túl körülményes elemzésére, mivel nyilvánvalóvá vált, hogy a befolyásoló eszközök feltárása céljából a közúti ellenőrzések során kinyomtatott anyagok nem elemezhetők egyszerűen, tekintettel az egyes kinyomtatandó fájlok hosszára és tartalmára.
      2.2.   Amikor a hatósági személyek ellenőrzést végeznek közúton vagy a vállalkozások telephelyén, akár a vezetési időre vonatkozó szabályok betartását, akár a gépjármű műszaki állapotát, akár egyéb tényezőket ellenőrizve, amennyire idejük engedi, használják ki az adódó alkalmat, és ellenőrizzék a tachográf rendeltetésszerű működését és használatát, valamint az ilyen ellenőrzésből adódó eredményekből legyenek képesek a befolyásoló eszközök használatának feltárására.
      2.3.   Ajánlott tehát, hogy a tagállamok a járművek egyéb ellenőrzései (a jármű műszaki állapota vagy a vezetési időre vonatkozó szabályok betartásának vizsgálata stb.) alkalmával végezzenek a befolyásoló eszközök feltárására irányuló ellenőrzést is, valamint hogy – irányadó mennyiségként – az összes jármű legalább 10%-át ellenőrizzék a befolyásoló eszközök tekintetében. Az ilyen kiegészítő ellenőrzések elvégzésének megfelelő módszerét és feltételeit továbbra is a tagállamok határozzák meg, azonban az ellenőrzések eredményeinek lehetőleg tükröződniük kell az átfogó nemzeti végrehajtási stratégiákban.
      2.4.   A hatékony ellenőrzést többek között az alábbi módszerek alkalmazásával végezzék:

                  két ellenőrzési pontos módszerek a jármű sebességének és az általa megtett útnak az elemzésére (lásd a B. szakaszt);

                  egy ellenőrzési pontos módszerek a letöltött adatok részletes elemzése alapján (lásd a C. szakaszt);

                  egy ellenőrzési pontos módszerek műszaki ellenőrzés alapján (lásd a D. szakaszt).

            2.5.   Ha az ellenőrzést végző hatósági személy úgy ítéli, hogy elegendő bizonyítékot gyűjtött, irányítsa a járművet egy műhelybe további vizsgálatok elvégzése céljából (lásd az E. szakaszt).
      2.6.   Természetesen a tagállamok mindenkor alkalmazhatnak további vagy alternatív módszereket is a járművek ellenőrzésére.
      B.   Két ellenőrzési pontos módszerek a jármű valóságos sebessége és az általa megtett út elemzésére
      2.7.   A sebesség ellenőrzése egy adott időpontban: E módszer alkalmazásával a rögzített vagy mobil kamerákat és egyéb sebességmérő műszereket alkalmazó, ellenőrzést végző hatósági személyek a járművek tényleges sebességét mérhetik meg egy adott időpontban, mielőtt közúti ellenőrzés keretében megállítanák őket. Ezt követően a járműegységről letölthetik a 24 órás részletes sebességadatokat, és összehasonlíthatják az adott időpontban észlelt sebességet a néhány kilométerrel korábban mért sebességgel. Ezzel a módszerrel csak össze kell hasonlítani két számadatot az ellenőrzési ponton, miután letöltésre kerültek a 24 órás részletes sebességadatok.
      2.8.   Az előre kiválasztott megtett út ellenőrzése egy adott időpontban: E módszer alkalmazása során úgy kell kiválasztani az ellenőrzési pontot, hogy annak távolsága ismert legyen egy olyan meghatározott helytől, amelyen a kérdéses jármű áthaladásának vagy megállásának időpontját az ellenőrzést végző hatósági személyeknek módjukban állt megállapítani (autópályadíj befizetését igazoló nyugta, videófelvétel, határellenőrzésre vonatkozó jelentés stb. alapján). Az ellenőrzési ponton ezt követően a járműegységről letölthetik a 24 órás részletes sebességadatokat, és rövid idő alatt összehasonlíthatják az ellenőrzési pont és a meghatározott hely között mért átlagsebességet az ismert távolság és az ellenőrzési pont eléréséhez szükséges idő alapján kiszámított sebességgel.
      2.9.   Az ellenőrzést végző személyeknek mindkét módszer esetében csupán össze kell hasonlítaniuk két számadatot, miután letöltésre kerültek a 24 órás részletes sebességadatok, és megmérték, illetve kiszámították a valós átlagsebességet. Amennyiben a számadatok között lényeges eltérés mutatkozik, a hatósági személyek joggal gyanakodhatnak befolyásoló eszköz használatára. Ez esetben a hatósági személy a járművet és vezetőjét azonnal egy műhelybe irányíthatja, azaz nem szükséges további helyszíni ellenőrzéseket folytatnia.
      2.10.   Ami az 1B. mellékletben meghatározott típusú tachográfok adatait illeti, az adatok autentikusságának és integritásának igazolására valamennyi fájlt, amely a menetíró készülékből vagy azon keresztül került letöltésre, el kell látni a megfelelő digitális aláírással, amelyet eredetileg a járműegység vagy a járművezetői kártya generált; az ellenőrzést végző hatósági személyek ellenőrizzék, hogy ez az információ szintén le lett-e töltve.
      C.   Egy ellenőrzési pontos módszerek a letöltött adatok részletes elemzése alapján
      2.11.   Ha befolyásoló eszközt használnak vagy használtak közvetlenül az ellenőrzés előtt, akkor a közúti ellenőrzés során egyszerű eljárások sora képes kimutatni a befolyásolás tényét.
      2.12.   A befolyásoló eszköz jelenlétére vonatkozó gyanú igazolására, amely indokolttá teszi, hogy a hatósági személyek bármiféle, általuk szükségesnek ítélt intézkedést hozzanak az eszközök feltárására, a hatósági személyek:

                  —

                  összehasonlíthatják a járművezető tevékenységére vonatkozó, a kártyáról és a járműegységről letöltött adatokat a járműben lévő egyéb dokumentumokkal és a járművezető állításaival. Ha az adatok között eltérés mutatkozik, az megalapozza a kezdeti gyanút. Ebben az esetben az ellenőrzést végző személyek vizsgálódjanak tovább.

                  —

                  megvizsgálhatják a járműegység által tárolt, eseményekre és meghibásodásokra vonatkozó adatokat, mindenekelőtt az utolsó 10 napra vonatkozóan az alábbiakat:

                              —

                              biztonság-áttörési kísérlet

                              —

                              az áramellátás megszakadása (a leghosszabb ideig tartó eset)

                              —

                              hiba a jármű mozgására vonatkozó adatokban

                              —

                              az érzékelő meghibásodása.

                        Amennyiben a vezető nem tud ésszerű magyarázattal vagy indoklással szolgálni az egyes esetekre és hibákra vonatkozóan, az ellenőrzést végző személyek vizsgálódjanak tovább.

                  —

                  megvizsgálhatják a járműegység által tárolt technikai adatokat, mindenekelőtt az alábbiakat:

                              —

                              időbeállítási adatok

                              —

                              kalibrálási adatok (az utolsó öt kalibrálás, a műhely neve és kártyaszáma).

                  —

                  Az utóbbi adatok alapján a kelleténél több kalibrálás tárható fel, ami arra utal, hogy ezeket lopott (vagy elveszettként bejelentett) műhelykártyával végezték. Ajánlott, hogy az ellenőrzést végző hatósági személyek egyeztessenek a kártyát kibocsátó hatósággal (3) a szóban forgó műhelykártyák státuszáról, valamint arról, hogy érvényesek voltak-e abban az időpontban, amikor a járműegység kalibrálására használták őket.

            2.13.   Amennyiben a 2.14–2.19. pontban említett adatok megvizsgálása után az ellenőrzést végző hatósági személy ellentmondást vél felfedezni, töltse le a 24 órás részletes sebességadatokat és vizsgálja meg (ugyancsak szoftvere segítségével), hogy található-e az adatok közt valószerűtlen sebességnövekedési vagy csökkenési adat, illetve – adott esetben – hogy az út profilja összhangban van-e a járműben lévő egyéb dokumentumokkal és a járművezető állításaival (megállások száma, hegyvidéken vagy városban megválasztott sebesség). Ezek a bizonyítékok a korábban említett bizonyítékokkal együtt megalapozhatják a befolyásoló eszköz jelenlétének gyanúját.
      2.14.   Ez a módszer megköveteli, hogy az ellenőrző ponton rendelkezésre álljon olyan megfelelő szoftver, amely olvashatóan megjeleníti a sebesség időben való alakulását annak érdekében, hogy meg lehessen állapítani a sebességben bekövetkező rendkívüli változásokat, és ki lehessen szűrni és automatikusan kimutatni:

                  —

                  a jármű valószerűtlen sebességnövekedéseit vagy csökkenéseit;

                  —

                  a járműegység gyanúra okot adó kalibrálásait;

                  —

                  az áramellátás megszakadását.

            D.   Egy ellenőrzési pontos módszerek a plombák műszaki kontrollja alapján
      2.15.   Ahol az lehetséges és biztonságos, az ellenőrzést végző hatósági személy vizsgálja meg a plombákat. Amennyiben a plombák hiányoznak, fel vannak törve vagy sérültek, szólítsa fel a járművezetőt, hogy adjon erre magyarázatot.
      2.16.   Ha a járművezető összhangban az 1. melléklet 4. pontjának V. fejezetével és a 3821/85/EGK rendelet IB. mellékletének 253. követelményével írásbeli indoklással tud szolgálni, akkor az ellenőrzést végző hatósági személy szólítsa fel a járművezetőt, hogy hajtson egy műhelybe a rendszer újraplombálása és a berendezés újrakalibrálása végett.
      2.17.   Ellenkező esetben szabálysértés esete valósul meg, és ajánlott a járművezetőt járművével együtt haladéktalanul, az ellenőrzést végző hatósági személy kíséretében egy jogosultsággal rendelkező műhelybe irányítani, ahol elvégzik a berendezés 3. fejezet szerinti ellenőrzését.
      E.   A jármű műhelybe irányítása
      2.18.   Ha az előző módszereket alkalmazó közúti ellenőrzést követően még mindig fennáll annak az alapos gyanúja, hogy befolyásoló eszközt szereltek be, az ellenőrzést végző hatósági személy irányítsa a járművet egy jogosultsággal rendelkező műhelybe. Felhatalmazást kell biztosítani az ellenőrzést végző hatósági személyeknek vagy a megfelelő nemzeti hatóságnak arra, hogy a jogosultsággal rendelkező műhelyeket meghatározott, a befolyásoló eszközök jelenlétének feltárására irányuló speciális tesztek elvégzésére utasíthassák.
      2.19.   E speciális tesztek – az esetek többségében – lehetővé teszik a mozgásérzékelő és a járműegység közötti rendellenes összeköttetés feltárását, ami befolyásoló eszköz jelenlétére utalhat. Az ilyen teszt a következőket foglalná magába (lásd az ismertetést a 3. fejezetben):

                  —

                  a plombák és a beépítési plakettetek vizsgálata;

                  —

                  a referenciakábel tesztje;

                  —

                  a letöltött adatfájlok elemzése.

            2.20.   Ha befolyásoló eszközöket tárnak fel, akár használta azokat a járművezető, akár nem, a berendezést (ami tartalmazhatja magát az eszközt, a járműegységet és összetevőit, valamint a járművezetői kártyát) el kell távolítani a járműből és a továbbiakban bizonyítékként kezelni.
      2.21.   Ezenkívül az adott, jogosultsággal rendelkező műhelyt fel kell kérni annak megvizsgálására, hogy a menetíró készülék: a) megfelelően üzemel-e; b) pontosan rögzíti és tárolja-e az adatokat; valamint c) pontosak-e a kalibrálási paraméterei.
      2.22.   Az IB. mellékletben meghatározott típusú menetíró készülékkel ellátott járművek esetében csak az összes adat letöltését és elemzését (és a digitális aláírás érintetlenségéről való meggyőződést), valamint a befolyásoló eszköz jelenlétének megvizsgálását követően ajánlott a menetíró készülék teljes újrakalibrálása és új beépítési plakett felhelyezése. Ajánlott továbbá, hogy a jogosultsággal rendelkező műhely csak az ellenőrző szerv útmutatásával plombálja újra a rendszert.
      2.23.   Az 1. mellékletnek megfelelő menetíró készülékek esetében a befolyásoló eszköz eltávolítását követően a készüléket ellenőrizni kell a megfelelő üzemelés és a helyes működés tekintetében, majd teljesen újra kell kalibrálni és új beépítési plakettel ellátni. Ajánlott, hogy a jogosultsággal rendelkező műhely ezt követően csak az ellenőrző szerv irányításával plombálja újra a rendszert.
      F.   A jármű és az adatok ellenőrzése a vállalkozás telephelyén
      2.24.   Ajánlott, hogy a tagállamok illetékes hatóságai éljenek a lehetőséggel, ha az ellenőrzés során a vállalkozás telephelyén tartózkodó járműveket (járműegységgel együtt) és járművezetőket (járművezetői kártyával együtt) a helyszínen ellenőrizhetik.
      2.25.   A vállalkozás által kezelt adatokat a vállalkozás köteles legalább egy évig megőrizni és azokat ellenőrzésre bemutatni, ha ezt a hatósági személyek kérik. Ily módon a hatósági személyek bármely, a vállalkozás telephelyén tartózkodó járművet megvizsgálhatják szokásos ellenőrzési eljárásuk keretében, és elvégezhetnek mindennemű vizsgálatot vagy tevékenységet, amelyet szükségesnek tartanak, miközben a járművezetőket és a járműveket nem veszik igénybe a kelleténél tovább.
      2.26.   A vállalkozások telephelyén folytatott ilyen ellenőrzések alkalmával figyelembe kell venni azt a lehetőséget, hogy az ellenőrzés tárgyát képezhetik mind az I., mind az IB. mellékletben megállapított típusú menetíró készülékkel ellátott járművek, illetve az ilyen készülékekkel rögzített adatok; szükséges tehát, hogy az ellenőrzést végző hatósági személyek fel legyenek készülve és megfelelő felszereléssel legyenek ellátva erre az eshetőségre.

         ÖSSZEFOGLALÁS

         A DIGITÁLIS TACHOGRÁF BEFOLYÁSOLÁSÁRA TETT KÍSÉRLETEK MEGELŐZÉSE KÖZÚTI ÉS A VÁLLALKOZÁSOK TELEPHELYÉN VÉGZETT ELLENŐRZÉSEK

         Nemzeti végrehajtási stratégiákat kell kialakítani olyan járművek hatékony – közúti vagy a vállalkozások telephelyén való – ellenőrzésének és megvizsgálásának elősegítésére, amelyek menetíró készülékét esetleg befolyásoló eszközökkel látták el.

         A megfelelően kiképzett és megfelelő eszközökkel ellátott hatósági személyek a járműegységből származó adatokat rövid idő alatt elérve, letöltve és elemezve képesek azonnali ellenőrzést végezni, valamint az elektronikusan vagy az űrlapokon, ábrákon és nyomtatványokon tárolt adatok hasonló elemzését elvégezni.

         A tagállamoknak olyan stratégiákat kell kialakítaniuk, amelyek biztosítják, hogy a befolyásoló eszközök jelenléte tekintetében megvizsgált járművek ellenőrzésére 2010-től az alábbi módszerek valamelyikével kerüljön sor:

                  —

                     két ellenőrzési ponton történő ellenőrzés a valóságos sebesség és a megtett út elemzésére;

                  —

                     egy ellenőrzési ponton történő ellenőrzés a letöltött adatok részletes elemzésével;

                  —

                     egy ellenőrzési ponton történő ellenőrzés a plombák műszaki kontrollja alapján.

         Irányadó mennyiségként a járművek 10%-át kellene megvizsgálni a befolyásoló eszközök jelenléte tekintetében is (a gépjármű műszaki vizsgálata, a vezetett órák mennyiségének ellenőrzése vagy egyéb ellenőrzések keretében), noha továbbra is a tagállamok feladata marad a leghatékonyabb eszköz kidolgozása és stratégiáikba illesztése.

         Ha elég bizonyíték áll rendelkezésre az alapos gyanúhoz, az ellenőrzést végző hatósági személy a járművet egy jogosultsággal rendelkező műhelybe irányítja további vizsgálatok elvégzésére.

         Ha befolyásoló eszközöket tárnak fel, ajánlott azokat – függetlenül attól, hogy azokat a járművezető használta-e vagy sem – eltávolítani a járműből és összhangban a bizonyítékok kezelésére vonatkozó nemzeti eljárási szabályokkal bizonyítékként felhasználni. Mivel a befolyásoló eszközök használata rendkívül súlyos jogsértésnek minősül, az ellenőrzést végző hatósági személyeknek indokolt esetben meg kell indítaniuk a megfelelő eljárást és ki kell szabniuk a kapcsolódó szankciót.

      3. Fejezet:   Képzés, felszerelés és legjobban bevált gyakorlat
      3.1.   A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az ellenőrzést végző hatósági személyek kellő képzésben részesüljenek feladataik ellátására, ugyanakkor megfelelő képzésben vehetne részt valamennyi érintett fél is. Előnyös és igen kívánatos volna, ha a különféle tagállamokból származó hatósági személyek számára közös találkozókat és együttműködési lehetőségeket szerveznének legjobban bevált gyakorlataik összehangolása és gyakorlati tapasztalataik cseréje érdekében.
      3.2.   Az ellenőrzést végző hatósági személyeket megfelelő felszereléssel kell ellátni, hogy a digitális tachográffal kapcsolatos ellenőrzések teljes skáláját elvégezhessék. Ez azt jelenti, hogy megfelelő eszközöket kell rendelkezésükre bocsátani a digitális menetíró készülékek által rögzített adatok olvasásához, kinyomtatásához és letöltéséhez. A tagállamok gondoskodjanak arról, hogy kellő számú hatósági személy legyen az említett módon felszerelve.
      3.3.   Az ellenőrzéseket végrehajtók körében terjeszteni és támogatni kell a feltárás és a megelőzés – közúti és a vállalkozás telephelyén történő ellenőrzések során – legjobban bevált gyakorlatait (pl. referenciakábel alkalmazása, a megtettút-technika, rendellenes sebességgörbe vagy megtettút-profil, szünetek az áramellátásban, feltört plombák megvizsgálása).
      4. Fejezet:   Átvizsgálás a műhelyben
      A műhelyeknek és a szerelőknek döntő jelentőségük van a tachográfrendszer biztonsága szempontjából, függetlenül attól, hogy analóg vagy digitális tachográfokról van-e szó. Jóváhagyásuknak és jogosultságuknak egyértelmű nemzeti kritériumokon kell alapulniuk, melyek garantálják megbízhatóságukat és hitelességüket. Ajánlott tehát a tagállamoknak gondoskodni arról, hogy azon műhelyek, melyek jogosultak a menetíró készülékek beszerelésére, üzembe helyezésére, kalibrálására, ellenőrzésére és javítására, hatósági jóváhagyást szerezzenek, valamint e műhelyeket rendszeresen ellenőrizzék, tanúsítvánnyal és időszerű, releváns frissítésekkel és információkkal lássák el Ajánlott az is, hogy az illetékes hatóságok a szerelőket és a műhelyeket egyértelmű utasításokkal és útmutatásokkal lássák el kötelességeik és felelősségük tekintetében, különösen ami a rendszer általános biztonsága terén játszott szerepük tudatosítását illeti. Ajánlott továbbá, hogy azok az illetékes hatóságok, amelyek jóváhagyják a műhelyeket és szerelőket, a Bizottságon keresztül pontos és rendszeresen frissített információkkal lássák el a többi tagállamot a plombajelölésekről és az illetékességi területükhöz tartozó valamennyi műhely adatairól és státuszáról.
      A.   Jogalap
      4.1.   A járművezetők rendszerint azokban az esetekben lesznek kötelesek műhelyben végzendő vizsgálatra vinni a járművet, ha

                  a)

                  a tachográfot a 3821/85/EGK rendelet mellékleteivel összhangban vizsgálatnak kell alávetni;

                  b)

                  a járművet a 96/96/EK irányelv II. mellékletének előírásaival összhangban éves műszaki vizsgálatnak vetik alá;

                  c)

                  az ellenőrzést végző hatósági személyek műhelybe irányítják a járművet a menetíró készülék alaposabb átvizsgálása céljából;

                  d)

                  a menetíró készülék javításra vagy cserére szorul.

            4.2.   A műhelyek és a szerelők valamennyi fenti esetre vonatkozóan kapjanak utasítást, hogy szemrevételezéssel és fizikailag is vizsgálják meg, le van-e plombálva a menetíró készülék, illetve megvan-e a gyártói adatokat tartalmazó leíró plakettje és a beépítési plakettje.
      4.3.   Az érintett tagállam illetékes hatósága rendszeresen hívja fel a műhelyek figyelmét arra, hogy amikor megvizsgálják és újraplombálják a tachográfrendszert, és felillesztik annak beépítési plakettjét, azzal ténylegesen elismerik, hogy a rendszer biztonságos, szabályosan működik, megfelelően rögzíti az adatokat, illetve hogy a menetíró készülékhez nem kapcsolódik befolyásoló eszköz.
      4.4.   Fel kell hívni a műhelyek figyelmét arra is, hogy súlyos jogsértést követnek el, ha tudatosan újraplombálják a tachográfrendszert anélkül, hogy az általuk feltárt esetleges befolyásoló eszközt előzetesen eltávolították volna, vagy annak eltávolítását újraplombálás előtt kérték volna. Amennyiben később megállapítást nyer befolyásoló eszköz jelenléte, függetlenül attól, hogy azt használják-e vagy sem, valamint az, hogy a műhely ennek ellenére újraplombálta a rendszert és felhelyezte a beépítési plakettet, akkor a műhely (és a szerelők egyénileg) felelősségre vonhatók súlyos jogsértés miatt.
      4.5.   Tekintettel arra a fontos szerepre, amelyet a műhelyek és a szerelők a rendszer biztonsága szempontjából játszanak, ajánlott, hogy a tagállam illetékes hatósága megfelelő szankciókat helyezzen kilátásba, amelyek a tachográfokkal végzett munkára vonatkozó jóváhagyás vagy jogosultság elvesztését eredményezhetik, ha a műhelyek megbízhatósága megkérdőjeleződik.
      4.6.   A tagállamok emlékeztessék a műhelyeket arra, hogy nekik is jogukban áll megtagadni minden további vizsgálódást vagy kalibrálást egy adott jármű vonatkozásában, ha a szóban forgó járműben befolyásoló eszköz jelenlétéről tudnak vagy ezt gyanítják. Az illetékes hatóság támogassa a műhelyeket, ha a műhely ragaszkodik a befolyásoló eszköz eltávolításához a vizsgálat folytatása előtt. Mindaddig, amíg a befolyásoló eszköz nincs eltávolítva, a műhely bármikor megtagadhatja akár az interfész-kapcsolódások újraplombálását, akár a beépítési plakett felhelyezését.
      4.7.   Ha valamely tagállam szükségesnek ítéli, kérjen jelentést a jogosultsággal rendelkező műhelyektől a 4.4–4.6. pontban említett tényekről.
      4.8.   Alternatív lehetőségként azok a tagállamok, amelyek nem tartják szükségesnek, hogy a műhelyektől jelentést kapjanak, utasítsák a műhelyeket az elkészült jelentések meghatározott időtartamon keresztül való megőrzésére annak érdekében, hogy azt kérésre az illetékes hatóság rendelkezésre bocsáthassák. Ez az időtartam megállapítható 24 hónapban vagy annál hosszabb időszakban ami megfelel a menetíró készülékek egyes vizsgálatai között eltelő minimális időtartamnak.
      4.9.   Fel kell hívni a műhelyek figyelmét arra is, hogy a befolyásoló eszközök puszta eltávolítása a járműből nem szükségszerűen menti fel az üzemeltetőt vagy a járművezetőt a jogsértés vádja alól, mivel nagy valószínűséggel a járműegységen és az egyéni járművezetői kártyákon előzőleg rögzített és tárolt adatokat már manipulálták. Amennyiben a műhelyek elmulasztják jelenteni az ilyen eseteket, maguk is részeseivé válnak az ilyen üzemeltetők vagy járművezetők által elkövetett jogsértésnek, és tettenérés esetén hasonló büntetéssel kell számolniuk.
      4.10.   A műhelyek és a szerelők tegyenek jelentést a befolyásoló eszközök feltárt használatáról vagy jelenlétéről a megfelelő illetékes hatóságnak; utóbbi pedig alkalmazzon jutalmazási vagy ösztönzési rendszert annak előmozdítására, hogy a műhelyek információikkal hozzájáruljanak a befolyásoló eszközök alkalmazásának vagy a rendszer biztonságos működését befolyásoló más kísérleteknek a megelőzéséhez és feltárásához.
      4.11.   Az itt következő iránymutatások és ajánlások nem teljes körűek, hiszen adódhatnak olyan körülmények, amikor nem ezeknek az ajánlásoknak az alkalmazása vezet a kívánt eredményre (például ha a referenciakábel (1.23. pont) nem csatlakoztatható a mozgásérzékelőhöz). Ilyen körülmények esetére a tagállamok hasonlóan hatékony, alternatív módszereket dolgozhatnak ki. Ezeket az alternatív intézkedéseket célszerű volna megosztani az alkalmazók szélesebb körével is.
      4.12.   Ezenkívül – mivel ezek az iránymutatások a 3821/85/EGK rendeletben és mellékleteiben meghatározott mindkét tachográftípussal foglalkozni kívánnak – a tagállamok vélhetően már állapítottak meg módszereket, eljárásokat és útmutatásokat az analóg tachográfok ellenőrzésére és a befolyásoló eszközök feltárására vonatkozóan. Az e bizottsági ajánlásban foglalt iránymutatások ezért nem tekintendők úgy, mint amelyek helyettesítik a már megállapított intézkedéseket vagy eltérnek azoktól, sokkal inkább támogatják azokat, különösen ami a digitális tachográfot illeti, amely esetében a módszertan ugyan eltérő lehet, a cél azonban ugyanaz. Ajánlott, hogy ahol már megállapításra kerültek intézkedések az analóg tachográfok ellenőrzésére, ott ezeket – adott esetben – terjesszék ki a digitális tachográfokra is. Idetartoznak például a speciális feladatokat ellátó azon műhelyeknek való fizetés esetei, amelyekbe az ellenőrzést végző hatósági személyek egy járművet irányítottak.
      B.   Feltört vagy hiányzó plombák
      4.13.   A műhelyek mindig vizsgálják meg, hogy a plombák nem hiányoznak-e, nincsenek-e feltörve vagy nem sérültek-e.
      4.14.   A jármű semmilyen körülmények között sem plombálható újra vagy látható el beépítési plakettel mindaddig, amíg a rendszert nem állították helyre úgy, hogy megfeleljen a rendelet követelményeinek.
      4.15.   A műhelyek a vizsgálati jelentésben vagy nyilvántartásban rögzítsék azt a tényt, hogy a plombák hiányoznak, és végezzenek további ellenőrzéseket (pl. a referenciakábellel) és vizsgálatokat annak biztosítására, hogy ne legyen jelen a járműben befolyásoló eszköz.
      4.16.   Ha összhangban a 3821/85/EGK rendelet I. melléklete V. fejezetének 4. pontjával és IB. mellékletének 252. követelményével a plombákat vészhelyzet miatt vagy sebességkorlátozó eszköz beépítése vagy javítása miatt eltávolították, akkor a plombák minden egyes feltörése alkalmával írásos indoklást kell készíteni és azt az illetékes hatóság rendelkezésére bocsátani.
      4.17.   Ellenkező esetben a műhely végezzen teljes körű ellenőrzést a következő ajánlott módszerekkel, és készítsen az illetékes hatóságnak pontos jelentést arra vonatkozóan, amit elvégzett, illetve feltárt.
      C.   A rögzített adatok elemzése
      4.18.   Specifikusan a digitális tachográfot illetően azoknak az adatoknak, amelyeket a műhelyben – lehetőleg a digitális aláírással együtt – letöltenek és belefoglalnak a vizsgálati jelentésbe, meg kell felelniük a 3821/85/EGK rendelet IB. melléklete 10. függelékének 4.4. pontja (A mozgásérzékelővel kapcsolatos biztonsági célkitűzések), valamint 4.4. pontja (A járműegységgel kapcsolatos biztonsági célkitűzések) szerinti követelményeknek. Az 1. függelék a vizsgálati jelentés adatainak teljes listáját tartalmazza.
      4.19.   A műhely ezenkívül töltse le és elemezze az eseményekre és meghibásodásokra vonatkozó adatokat, melyeket a járműegység rögzített. Az események és meghibásodások között szerepelhet többek között (lásd még a 2. függelék teljes listáját):

                  —

                  a biztonság-áttörési kísérlet;

                  —

                  a mozgásérzékelő sikertelen hitelesítése,

                  —

                  a mozgásérzékelő jogosulatlan cseréje,

                  —

                  a burkolat jogosulatlan felnyitása,

                  —

                  az áramellátás megszakadása,

                  —

                  vagy az érzékelő hibája.

            4.20.   A befolyásoló eszköz használatának feltárása azt követően, hogy magát az eszközt már eltávolították, szintén nem egyszerű feladat. Ugyanakkor az eseményekre és meghibásodásokra vonatkozó adatok ellenőrzése kimutathatja az áramellátásban bekövetkező, indokolatlannak tűnő megszakadásokat. E mellett a részletes sebességgörbe tanulmányozása feltárhatja a sebességjel kiugró változásait. A valószerűtlen lassulások és gyorsulások a befolyásoló eszköz ki- és bekapcsolására utalhatnak.
      4.21.   A műhelyeknek mindenkor ki kell nyomtatniuk az adatokat és csatolniuk azokat a vizsgálati jelentéshez vagy nyilvántartáshoz (lásd a 4. fejezetet), illetve adott esetben hivatkozniuk kell a műhelykártya alkalmazásával letöltött adatokra.
      4.22.   Ha a járműegységből nem lehet letölteni az adatokat a műhelykártya segítségével, a járműegység hibás működésűnek vagy sérültnek tekinthető. Ilyen esetekben a műhely kísérelje meg megjavítani a berendezést. Ha a javítási kísérletek után sem lehet letölteni az adatokat, erről tanúsítványt kell kiállítani és azt a vizsgálati jelentéssel együtt meg kell őrizni.
      4.23.   Ajánlott továbbá, hogy a járművezetők tartsák maguknál a műhelyek által kiállított, az adatok letölthetetlenségére vonatkozó tanúsítványt arra az esetre, ha később hibás működésű digitális tachográffal üzemelő jármű használata során ellenőriznék őket. Ajánlott az is, hogy amikor a járművezető járművet cserél, akkor a szóban forgó tanúsítvány maradjon a járműben mindaddig, amíg a fuvarozási vállalkozás – általános adatmegőrzési kötelezettsége részeként – át nem veszi a tanúsítványt és meg nem javíttatja a menetíró készüléket.
      D.   A mozgásérzékelő és a járműegység közötti összeköttetés ellenőrzése
      4.24.   Ha a legutolsó vizsgálatot követően az előző szakaszban említett körülmények közül bármelyik felmerül, a műhely végezzen összehasonlítást a sebességváltóba csatlakoztatott mozgásérzékelő azonosító adatai és a járműegységhez kapcsolódó mozgásérzékelő azonosító adatai között.
      4.25.   A referenciakábel használata hatékony módszer annak megvizsgálására, hogy szereltek-e a járműbe bizonyos típusú befolyásoló eszközt. A referenciakábel egyik vége a járműegység hátuljához, másik vége a mozgásérzékelőhöz csatlakozik. Ha a sebességváltóban lévő mozgásérzékelő nincs összekapcsolva a járműegységgel, az kiváltja a „hiba a mozgási adatokban” eseményre vagy az érzékelő működési zavarára utaló jelzést. Ez az üzenet befolyásoló eszköz jelenlétére utal, tehát a jelzés megjelenése esetén a járművet célszerű átvizsgálni rejtett befolyásoló eszközök tekintetében.
      4.26.   Alternatívaként az ellenőrzés keretében a mozgásérzékelő csatlakozását meg lehet szüntetni és el lehet távolítani azt. Ha a digitális tachográf hoz nem nyúltak hozzá, hibaüzenet jelenik meg (ti. nincs mozgásérzékelő). Ha azonban nem jelenik meg hibaüzenet, akkor az rejtett mozgásérzékelő vagy valamilyen egyéb elektronikus befolyásoló eszköz jelenlétére utal.
      4.27.   Fontos, hogy a referenciakábellel végzendő ellenőrzés előtt a műhely technikusainak (vagy az ellenőrzést végző hatósági személyeknek) be kell helyezniük műhelykártyájukat (vagy ellenőrző kártyájukat) annak tisztázására, hogy miért váltódott ki és került rögzítésre a járműegység eseményekre és meghibásodásokra vonatkozó adatai között a „az áramellátás megszakadása” esemény. Ha ezt elmulasztják, akkor a későbbi vizsgálat során tévesen arra a következtetésre lehet jutni hogy a járművezető vagy az üzemeltető megkísérelte befolyásolni a mozgásérzékelő biztonságos működését.
      4.28.   Alternatívaként – bár ez nem mindig járható út – a sebességváltóban lévő mozgásérzékelő jelöléseit össze lehet hasonlítani a járműegységben regisztrált csatlakoztatott mozgásérzékelő azonosító adataival. A műhelyek feladata tehát a következő lépések megtétele:

                  —

                  A beépítési plaketten rögzített információk összehasonlítása a járműegység által rögzített adatokban fellelhető információkkal. Ellentmondás észlelése esetén a tagállam illetékes hatóságának értesítése, valamint az eset rögzítése a vizsgálati jelentésben és a vizsgálati nyilvántartásban.

                  —

                  A mozgásérzékelő burkolatára nyomtatott azonosító szám összehasonlítása a járműegység által rögzített adatokban fellelhető információkkal. Szükség esetén a mozgásérzékelő elektronikus azonosításához elektronikus vizsgálati eszköz alkalmazása. Amennyiben az azonosító számok nem egyeznek, gyanítható a befolyásoló eszköz jelenléte. A tagállam illetékes hatóságának értesítése, valamint az eset rögzítése a vizsgálati jelentésben és a vizsgálati nyilvántartásban.

            E.   Különleges eljárások a közúti ellenőrzés folyományaként
      4.29.   Az ellenőrzést végző hatósági személyek a gyanús járművet adott esetben egy műhelybe irányítják. Ilyen esetben a hatósági személyek mindenekelőtt utasítsák a műhelyt és a szerelőket, hogy töltsenek le minden adatot a járműegységről. A szóban forgó adatok: az áttekintő adatok, a részletezett sebességadatok, a műszaki adatok és az eseményekre és meghibásodásokra vonatkozó adatok. Szükséges, hogy az említett adatok megfelelő digitális aláírással legyenek ellátva.
      4.30.   A teljes körű vizsgálat terjedjen ki mind a rögzített adatok elemzésére, mind a műszaki eszközökkel végzett vizsgálatra (referenciakábel, plombák átvizsgálása stb.).
      4.31.   Ha jelentős ellentmondásokra derül fény, befolyásoló eszközt azonban nem sikerül feltárni, az arra enged következtetni, hogy használtak befolyásoló eszközt, majd eltávolították azt. Ilyen esetben, ha a járművet másik tagállamban tartják nyilván, az ellenőrzést végző hatósági személy értesíti a 2006/22/EK irányelv 2. cikke szerinti, a végrehajtás koordinációjáért felelős szervet, és/vagy az ugyanezen irányelv 7. cikke szerinti, a Közösségen belüli kapcsolattartó szervet. Ekkor szükségesnek mutatkozhat az érintett vállalkozás járműveinek további megvizsgálása.
      5. Fejezet:   A műhelyek jelentései és auditja
      5.1.   A műhelyek készítsenek jelentést a menetíró készülékek tekintetében megvizsgált jármű valamennyi vizsgálatáról, függetlenül attól, hogy a vizsgálatot rendszeres ellenőrzés keretében vagy a nemzeti illetékes hatóság felkérésére végezték. A vizsgálati jelentések listáját tüntessék fel a vizsgálati nyilvántartásban is.
      5.2.   A műhelyek őrizzék meg a jelentést az annak elkészítésétől számított legalább két éven át, és a nemzeti illetékes hatóság kérésére mindenkor bocsássák rendelkezésre a vizsgálatokról és kalibrálásokról ugyanerre az időszakra vonatkozóan készített feljegyzéseket.
      5.3.   A jogosultsággal rendelkező műhelyek által tett megállapításokat (feltört, sérült vagy hiányzó plombák; hiányzó plakettek; hiányos adatok vagy összeegyeztethetetlenség a járműegység által és a mozgásérzékelő által rögzített adatok között; feltárt befolyásoló eszközök; az eseményekre és meghibásodásokra vonatkozó adatok kinyomatai és más releváns nyomtatványok) integrálják például a rendszeres jelentéstételi űrlapba, a tagállamok illetékes hatóságait pedig ösztönözni kell arra, hogy ez valóban meg is történjék.
      5.4.   Ha a műhely elmulasztja kellő alapossággal elkészíteni a vizsgálati jelentést, azt a tagállamok tekintsék szabálysértésnek, amely a műhely jogosultságának visszavonásához vezethet.
      5.5.   A tagállamok legalább kétévente végezzék el a műhelyek vizsgálati jelentéseinek és nyilvántartásainak auditját. Ezek az auditok magukban foglalhatják a digitális tachográfok vizsgálatára és kalibrálására vonatkozó vizsgálati jelentések szúrópróbáját. Ellenőrizhetik a műhelykártyákat is, a rajtuk lévő adatokat pedig rendszeresen letölthetik annak megelőzésére, hogy azok elvesszenek vagy felülírják őket.

         ÖSSZEFOGLALÁS

         A DIGITÁLIS TACHOGRÁF BEFOLYÁSOLÁSÁRA TETT KÍSÉRLETEK MEGELŐZÉSE A MŰHELYEKBEN VÉGZETT VIZSGÁLATOK SORÁN

         A műhelyek jóváhagyása és rendszeres ellenőrzése során a tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a műhelyek munkatársai megfelelően képzettek legyenek, valamint hogy hozzáférjenek minden olyan szükséges eszközhöz, amellyel letölthetik az adatokat és elvégezhetnek bizonyos speciális vizsgálatokat.

         Az illetékes hatóság utasítsa a műhelyeket arra, hogy mindaddig ne plombálják újra azt a digitális tachográfot, amelyben befolyásoló eszközt tártak fel, amíg el nem távolították a szóban forgó eszközt, és a tachográfot teljesen újra nem kalibrálták oly módon, hogy az az adatokat pontosan rögzítse. Az illetékes hatóság utasítsa továbbá a műhelyeket arra, hogy távolítsák el a beépítési plakettet.

         A műhelyek által végzett vizsgálatok az alábbiakra terjedjenek ki:

                  —

                     plombák, beépítési és a gyártói adatokat feltüntető plakettek fizikai vizsgálata

                  —

                     a letöltött adatok, különösen az eseményekre és meghibásodásokra vonatkozó adatok elemzése

                  —

                     adott esetben referenciakábel alkalmazásával végzett ellenőrzés.

         A műhelyeknek rögzíteniük kell vizsgálati jelentésükben, ha a plomba hiányzik vagy sérült, valamint csatolniuk kell a jelentéshez a letöltött fájlok kinyomatait. A nemzeti hatóságok számára két éven át hozzáférést kellene biztosítani a vizsgálati jelentésekhez.

         A műhelyek tagállamok általi rendszeres ellenőrzésének célszerű magában foglalnia a vizsgálati eljárások auditját, beleértve a vizsgálati jelentések szúrópróbaszerű ellenőrzését.

         A tagállamoknak gondoskodjanak arról, hogy a műhelyek értesítsék az illetékes hatóságot, valahányszor befolyásoló eszközöket tártak fel vagy olyan súlyos inkonzisztenciát állapítottak meg, amely arra utal, hogy a járműben befolyásoló eszközt használtak, majd kiszerelték azt.

         Ilyen esetben, ha a járművet egy másik tagállamban tartják nyilván, a tagállam tájékoztassa a Közösségen belüli kapcsolattartó szervet az esetről az érintett vállalkozás többi járművére irányuló vizsgálat elvégzése érdekében.

      6. Fejezet:   Záró rendelkezések
      6.1.   A menetíró készülékek megtévesztésére szolgáló eszközök használatának feltárása és megelőzése folyamatosan végzendő feladat, amely állandó éberséget követel. A technikai fejlődéssel párhuzamosan finomodnak a rendszert fenyegető, annak megtévesztésére kidolgozott módszerek is. Éppen ezért a tachográfrendszer működési biztonságának védelméből ki kell vennie a részét valamennyi érintett szereplőnek: az ellenőrzést végző hatósági személyeknek és a jogosultsággal rendelkező műhelyeknek és szerelőknek éppúgy, mint a jogszerűen eljáró, törvénytisztelő üzemeltetőknek és járművezetőknek.
      6.2.   Nemzeti szinten ösztönözni kell a tagállamokat, hogy a lehető legtöbb információt gyűjtsék össze az említett veszélyek kezelésére szolgáló önálló stratégia kialakításához, és minden támogatást meg kell adni nekik ahhoz, hogy ezeket az információkat közkinccsé tegyék. A rendszer megtévesztésére irányuló új, eddigiektől eltérő fenyegetéseket és kísérleteket a tagállamoknak a Bizottság tudomására kell hozniuk.
      6.3.   Közösségi szinten a Bizottság továbbra is figyelemmel fogja kísérni a helyzetet és a szabályok betartását, és számít valamennyi tagállam és ágazati szereplő támogatására és együttműködésére.

         (1)  ITSEC (Information Technology Security Evaluation Criteria) – Informatikai biztonságértékelési kritériumok, 1991., 1.2. verzió.

         (2)  A KKK műszaki feljegyzései. „Report on the attacks to security of the digital tachograph and on the risk associated with the introduction of adaptors to be fitted into light vehicles” (Jelentés a digitális tachográfrendszer biztonságos működésének befolyásolására tett kísérletekről és a könnyűgépjárművekbe szerelhető adapterek bevezetéséhez kapcsolódó kockázatokról). Csak a nemzeti kockázatkezelők rendelkezésére bocsátott dokumentum (2007. november 29.).

         (3)  A más kártyakibocsátó hatósághoz intézendő kérések továbbítására ajánlott a TACHONET-et használni.


				|

		52014PC0430

			Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA a Szlovákiában fennálló túlzott hiányról szóló 2010/290/EU határozat hatályon kívül helyezéséről /* COM/2014/0430 final */

			   	Ajánlás
A TANÁCS HATÁROZATA
a Szlovákiában fennálló túlzott hiányról
szóló 2010/290/EU határozat hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (12)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)       A Bizottság ajánlása alapján
elfogadott 2009. december 2-i 2010/290/EU tanácsi határozattal[1] megállapításra került,
hogy Szlovákiában túlzott államháztartási hiány áll fenn. A Tanács megállapította,
hogy – a szlovák hatóságok által 2009 októberében bejelentett adatok alapján –
az államháztartás hiánya 2009-ben a tervek szerint a GDP 6,3 %-a lesz, ami
meghaladja a Szerződésben előirányzott, a GDP 3 %-ának megfelelő
referenciaértéket, míg a bruttó államadósság szintje a tervek szerint a GDP
körülbelül 36 %-ának felel meg, ami jóval alatta marad a Szerződésben
előirányzott 60 %-os referenciaértéknek[2].
(2)       2009. december 2-án a Tanács
a Szerződés 126. cikkének (7) bekezdésével és a túlzott hiány esetén követendő
eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló, 1997. július
7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet[3]
3. cikkének (4) bekezdésével összhangban a Bizottság ajánlása alapján ajánlást
intézett Szlovákiához azzal a céllal, hogy legkésőbb 2013-ig szüntesse meg
a túlzott hiányt. Az ajánlást nyilvánosságra hozták.
(3)       A Szerződésekhez
csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló
jegyzőkönyv 4. cikkével összhangban a Bizottság biztosítja a túlzott
hiány esetén követendő eljárás végrehajtásához kapcsolódó adatokat. A
jegyzőkönyv alkalmazásának részeként az Európai Közösséget létrehozó
szerződéshez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról
szóló jegyzőkönyv alkalmazásáról szóló, 2009. május 25-i 479/2009/EK
tanácsi rendelet[4]
3. cikkével összhangban a tagállamok évente kétszer, konkrétan április 1-jéig
és október 1-jéig kötelesek közölni az államháztartási hiányra, az
államadósságra és más kapcsolódó változókra vonatkozó adatokat.
(4)       Annak mérlegelésekor, hogy
indokolt-e a túlzott hiány fennállásáról szóló határozat hatályon kívül
helyezése, a Tanácsnak a közölt adatok alapján kell döntést hoznia. Emellett a
túlzott hiány esetén követendő eljárás megszüntetésére csak akkor kerülhet
sor, ha a Bizottság előrejelzései szerint a hiány az előrejelzésnek
megfelelő időtávon nem haladja meg a GDP 3 %-ában meghatározott
referenciaértéket[5].
(5)       A Bizottság (Eurostat) által
a 479/2009/EK rendelet 14. cikkével összhangban – Szlovákia 2014. április
1-je előtti adatszolgáltatását követően – rendelkezésre bocsátott
adatok és a Bizottság 2014. tavaszi előrejelzése alapján az alábbi
következtetések vonhatók le:
–
Szlovákia GDP-arányos államháztartási hiánya a
2009. évi 8 %-os csúcsértéket követően a 2009. december 2-i tanácsi
ajánlással összhangban 2013-ban 2,8 %-ra csökkent. A hiánycsökkentést
kiadási és bevételi oldali fiskális konszolidációval, többek között egyszeri
intézkedésekkel érték el.
–
A 2014. évi stabilitási programban kitűzött
cél szerint az államháztartás hiánya 2014-ben a GDP 2,6 %-a lesz, majd
2015-ben tovább csökken a GDP 2,5 %-ára, 2016-ban 1,6 %-ára és
2017-ben 0,5 %-ára. A Bizottság 2014. tavaszi előrejelzése szerint az
államháztartási hiány 2014-ben kissé emelkedik, a GDP 2,9 %-ára, majd
2015-ben visszatér a GDP 2,8 %-ára. Így a tervek szerint a hiány az
előrejelzés távlatában a Szerződésben a GDP 3 %-ában
meghatározott referenciaérték alatt lesz.
–
A strukturális egyenleg, vagyis a ciklikus
hatásoktól megtisztított, egyszeri és más átmeneti intézkedések nélküli
államháztartási egyenleg a 2009 és 2013 közötti időszakban évente
átlagosan a GDP 1,5 %‑ának megfelelő mértékben javult. Bár az
előrejelzés szerint 2014‑ben kissé romlik, 2015‑ben –
változatlan politikát feltételezve – javulni fog. Ezzel összefüggésben úgy
tűnik, hogy a strukturális egyenleg 2014. évi kiigazítása a GDP
0,3 %-ának megfelelő mértékben el fog maradni a középtávú
költségvetési cél eléréséhez szükséges mértéktől, ami azt sugallja, hogy a
Paktum prevenciós ágának való teljes körű megfelelés érdekében – a
szükséges kiigazítási pályától való eltérés kockázatának kialakulása miatt –
meg kell erősíteni a költségvetési intézkedéseket.
–
Az államadósság 2013-ban a GDP 55,4 %-a volt.
A Bizottság szolgálatainak 2014. tavaszi előrejelzése a bruttó
államadósság további növekedését vetíti előre: a GDP 56,3 %-ának
megfelelő 2014-es értékről 57,8 %-ra 2015-re.
(6)       A Tanács emlékeztet arra,
hogy a túlzott hiány megszüntetését követő évtől, 2014-től
Szlovákia a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágába tartozik, és
megfelelő ütemben kell előrehaladnia középtávú költségvetési céljának
elérése felé, beleértve a kiadási referenciaérték tiszteletben tartását.
(7)       A Szerződés 126. cikke
(12) bekezdésének megfelelően a túlzott hiány fennállásáról szóló tanácsi
határozatot hatályon kívül kell helyezni, ha a Tanács úgy ítéli meg, hogy az
érintett tagállamban megszüntették a túlzott hiányt.
(8)       A Tanács véleménye szerint
Szlovákiában a túlzott hiány korrekciója megtörtént, ezért a 2010/290/EU
határozatot hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Átfogó értékelés alapján megállapítást nyert,
hogy Szlovákiában megtörtént a túlzott hiány kiigazítása.
2. cikk
A 2010/290/EU határozat hatályát veszti.
3. cikk
Ennek a határozatnak a Szlovák Köztársaság a
címzettje.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 125., 2010.5.21., 48. o.
[2]               Az államháztartási hiány és az államadósság 2009-ben a
GDP 8 %-ára, illetve 35,6 %-ára emelkedett.
[3]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
[4]               HL L 145., 2009.6.10., 1. o.
[5]               „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának
részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási programok és
konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan” c. útmutatóval
(2012. szeptember 3.) összhangban. Lásd:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: A Bizottság ajánlása ( 2008. június 5.) a jog szerinti könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek polgári jogi felelősségének korlátozásáról (az értesítés a C(2008) 2274. számú dokumentummal történt) (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               21.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 162/39

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2008. június 5.)
   a jog szerinti könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek polgári jogi felelősségének korlátozásáról
   (az értesítés a C(2008) 2274. számú dokumentummal történt)
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2008/473/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikkének második francia bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Az éves és összevont (konszolidált) éves beszámolók jog szerinti könyvvizsgálatáról, a 78/660/EGK és a 83/349/EGK tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 84/253/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. május 17-i 2006/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) a jog szerinti könyvvizsgálat tekintetében minimális harmonizációt ír hoz létre. Az irányelv 31. cikke értelmében a Bizottság jelentést tesz az európai tőkepiacokon végzett jog szerinti könyvvizsgálatokra vonatkozó nemzeti felelősségi szabályok hatásairól, valamint a jog szerinti könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek biztosításának feltételeiről, és ha megfelelőnek tartja, ajánlásokat tesz.

               (2)

               A tőkepiacok zavartalan működésének feltétele a fenntartható könyvvizsgálati kapacitás és a könyvvizsgálói szolgáltatások versenypiaca, amely utóbbinak jellemzője, hogy elégséges választék áll rendelkezésre olyan könyvvizsgáló cégekből, amelyek képesek és hajlandóak azon vállalkozások jog szerinti könyvvizsgálatát elvégezni, amelyek értékpapírjait valamelyik tagállam szabályozott piacán bevezették. A vállalkozások tőzsdei értékének egyre nagyobb mértékű ingadozása a felelősségi kockázatok jelentős növekedéséhez vezetett, míg az ilyen könyvvizsgálatokhoz kapcsolódó kockázatok elleni biztosításokhoz való hozzáférés egyre korlátozottabbá vált.

               (3)

               Mivel a korlátlan és egyetemleges felelősség visszatarthatja a könyvvizsgáló cégeket és hálózatokat attól, hogy belépjenek a Közösségben jegyzett társaságok nemzetközi könyvvizsgálói piacára, nem sok kilátás van olyan új könyvvizsgáló hálózatok felbukkanására, amelyek el tudják végezni a szóban forgó vállalkozások jog szerinti könyvvizsgálatát.

               (4)

               Korlátozni kellene tehát a jegyzett társaságok jog szerinti könyvvizsgálatát végző könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek – köztük a csoportkönyvvizsgálók – felelősségét. Nem indokolt azonban a felelősség korlátozása akkor, ha a könyvvizsgáló szándékosan nem tesz eleget szakmai kötelezettségeinek, tehát ilyen esetekre a felelősség korlátozásának nem kellene vonatkozni. Nem lenne helyénvaló továbbá az sem, ha a korlátozás érintené a sértett feleknek a méltányos kártérítéshez való jogát.

               (5)

               Tekintettel a tagállamokban hatályos polgári jogi felelősségi rendszerek közötti jelentős eltérésekre, pillanatnyilag az a megfelelő megoldás, hogy minden tagállam megválaszthassa a korlátozásnak azt a módját, amely szerinte az adott polgári jogi felelősségi rendszer szempontjából a legalkalmasabb.

               (6)

               A tagállamoknak következésképpen lehetőséget kell adni, hogy nemzeti jogukban felső határértéket állapítsanak meg a könyvvizsgálók felelősségére vonatkozóan. A másik lehetőség, hogy a tagállamok nemzeti joguk alapján arányos felelősségre épülő rendszert hoznak létre, amely értelmében a jog szerinti könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek nem a többi féllel együtt egyetemlegesen, csak a kár általuk okozott hányadának arányában viselik a felelősséget. Szükséges lenne továbbá az is, hogy azokban a tagállamokban, ahol a jog szerinti könyvvizsgálók ellen csak a könyvvizsgálat tárgyát képező társaság léphet fel követeléssel, az egyes részvényesek vagy harmadik felek pedig nem, a tagállam – a vizsgált társaság befektetőinek nyújtott megfelelő garanciák mellett – lehetőséget biztosítson a társaságnak, részvényeseinek és a könyvvizsgálónak a könyvvizsgáló felelősségének korlátozására,

         AJÁNLJA:
   Tárgy

               (1)

               Az ajánlás tárgya az olyan társaságok jog szerinti (konszolidált) éves könyvvizsgálatát végző könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek polgári jogi felelőssége, amelyek be vannak jegyezve valamelyik tagállamban, és amelyek értékpapírjait valamely tagállam szabályozott piacán bevezették.

         A felelősség korlátozása

               (2)

               A jog szerinti könyvvizsgálók és könyvvizsgáló cégek szakmai kötelességszegésből származó polgári jogi felelősségét – a jog szerint könyvvizsgálók vagy könyvvizsgáló cégek által elkövetett szándékos kötelességszegés eseteit kivéve – korlátozni kellene.

               (3)

               A felelősséget a könyvvizsgálat tárgyát képező társasággal és a nemzeti jog szerint kártérítési követelés benyújtására jogosult egyéb harmadik felekkel szemben kellene korlátozni.

               (4)

               A polgári jogi felelősség semmilyen korlátozása nem akadályozhatja meg, hogy a károsult feleket méltányos kártérítésben részesítsék.

         A felelősség korlátozásának módjai

               (5)

               A tagállamoknak intézkedéseket kellene tenni a felelősség korlátozására. Ennek érdekében ajánljuk, hogy különösen az alábbi módszerek közül alkalmazzanak egyet vagy akár többet is:

                           a)

                           határozzanak meg felső határösszeget, illetve képletet ezen összeg kiszámítására;

                           b)

                           határozzanak meg olyan elveket, amelyek értelmében a jog szerinti könyvvizsgálók vagy könyvvizsgáló cégek nem a többi károkozóval együtt egyetemlegesen, hanem legfeljebb a kártérítést követelő által elszenvedett veszteség ténylegesen általuk okozott részének mértékéig viselnek felelősséget;

                           c)

                           rendelkezzenek arról, hogy a könyvvizsgálat tárgyát képező társaságok és a jog szerinti könyvvizsgáló vagy könyvvizsgáló cég megállapodhasson a felelősség korlátozásáról.

               (6)

               Amennyiben a felelősséget az 5. pont c) alpontjában említett megállapodás útján korlátozzák, a tagállamoknak biztosítaniuk kellene a következő feltételek teljesülését:

                           a)

                           a megállapodás bírósági felülvizsgálat tárgyát képezheti;

                           b)

                           a korlátozásról a könyvvizsgálat tárgyát képező társaságnak a 78/660/EGK tanácsi irányelv (2) 50b. cikkében – illetve csoportkönyvvizsgálat esetén a 83/349/EGK tanácsi irányelv (3) 36a. cikkében – említett ügyviteli, ügyvezető és felügyelő testületeinek tagjai kollektíven határoznak, és ezt a határozatot a könyvvizsgálat tárgyát képező társaság részvényesei jóváhagyják;

                           c)

                           a határozatot érintő korlátozásokat és módosításokat a könyvvizsgálat tárgyát képező társaság beszámolójának kiegészítő mellékletében kell közzétenni.

               (7)

               Mielőtt a tagállamok az 5. pont a)–c) alpontjában említett módszerek végrehajtására irányuló intézkedéseket vagy a 2., 3. és 4. pontnak megfelelő, egyéb felelősségkorlátozó módszereket fogadnak el, szükséges lenne megvizsgálniuk ezek hatását a pénzügyi piacokra és a befektetőkre, a jegyzett társaságok jog szerinti könyvvizsgálatának piacához való hozzáférés feltételeire, valamint a könyvvizsgálat minőségére, a kockázatok biztosíthatóságára és a könyvvizsgálat tárgyát képező társaságokra.

         Nyomon követés

               (8)

               A tagállamokat felkérik, hogy az ajánlás alapján hozott intézkedéseikről 2010. június 5-ig tájékoztassák a Bizottságot.

         Címzettek

               (9)

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2008. június 5-én.

            a Bizottság részéről

         Charlie McCREEVY

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 157., 2006.6.9., 87. o. A 2008/30/EK irányelvvel (HL L 81., 2008.3.20., 53. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 222., 1978.8.14., 11. o. A legutóbb a 2006/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 224., 2006.8.16., 1. o.) módosított irányelv.

      (3)  HL L 193., 1983.7.18., 1. o. A legutóbb a 2006/99/EK irányelvvel (HL L 363., 2006.12.20., 137. o.) módosított irányelv.