               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.6.5.
            COM(2019) 517 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Magyarország 2019. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Magyarország 2019. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Magyarország 2019. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Magyarország 2019. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2018. november 21-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2019. évi európai szemeszterét. Kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács a 2019. március 21-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2018. november 21-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Magyarországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)A Magyarországra vonatkozó 2019. évi országjelentést
                  2
                2019. február 27-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2018. július 13-án elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Magyarországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek megvalósítása terén Magyarország által elért eredményeket.

               (3)Magyarország 2019. április 30-án benyújtotta 2019. évi nemzeti reformprogramját és 2019. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  3
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.
                  4

               (5)Magyarország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik. 2019. évi konvergenciaprogramjában a kormány azt tervezi, hogy az államháztartási hiány a 2018. évi 2,2 %-ról 2019-ben a GDP 1,8 %-ára csökken. A tervek szerint a hiány 2021-ig fokozatosan 1,2 %-ra javul, és 2023-ra kiegyensúlyozott lesz az államháztartás egyenlege. Az újraszámított strukturális egyenleg
                  5
                alapján Magyarország 2022-ben közel állna a középtávú költségvetési céljához – amely 2019-ben a GDP 1,5 %-át, majd 2020-tól a GDP 1,0 %-át kitevő strukturális hiány –, és azt a következő évben érné el. A konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság 2022 végére fokozatosan 60 % alá csökken. Az ezeket a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2019 tekintetében megalapozott, 2020-tól azonban kifejezetten optimista, ami a hiánycélok megvalósítása tekintetében kockázatot hordoz. Ugyanakkor 2020-tól kezdődően a tervezett hiánycélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva.

               (6)2018. június 22-én a Tanács az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 121. cikkének (4) bekezdése szerint megállapította, hogy Magyarországon 2017-ben a középtávú költségvetési céltól való jelentős, megfigyelhető eltérés következett be. Tekintettel a megállapított jelentős eltérésre, a Tanács 2018. június 22-i ajánlásaiban arra szólította fel Magyarországot, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  6
                nominális növekedési rátája 2018-ban ne haladja meg a 2,8 %-ot; ez a GDP 1,0 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. 2018. december 4-én a Tanács megállapította, hogy Magyarország a neki címzett 2018. június 22-i tanácsi ajánlás nyomán nem tett eredményes intézkedéseket, és felülvizsgált ajánlást bocsátott ki. Az új ajánlásban a Tanács felkérte Magyarországot, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2019-ben ne haladja meg a 3,3 %-ot, ami a GDP 1,0 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. 2019. június XX-én a Tanács megállapította, hogy Magyarország a 2018. december 4-i tanácsi ajánlás nyomán nem tett eredményes intézkedéseket. Ezen túlmenően a 2018. évi eredményadatokból megállapítást nyert, hogy Magyarország 2018-ban jelentős mértékben eltért az ajánlott kiigazítástól.

               (7)Az EUMSZ 121. cikkének (4) bekezdésével és az 1466/97/EK rendelet 10. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság 2019. június 5-én figyelmeztetést adott ki Magyarország számára, mely szerint 2018-ban jelentős eltérés volt megfigyelhető a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától. 2019. június XX-án elfogadott ajánlásában a Tanács megerősítette, hogy Magyarországnak meg kell tennie a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2019-ben ne haladja meg a 3,3 %-ot, ami a GDP 1,0 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Bizottság 2019. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2019-ben Magyarország eltér ettől az ajánlástól.

               (8)2019. június XX-i ajánlásában a Tanács 2020 tekintetében azt ajánlotta Magyarországnak, hogy hajtsa végre az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedése ne haladja meg a 4,7 %-ot, ami a GDP 0,75 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Ez Magyarországot a középtávú költségvetési célhoz vezető, megfelelő kiigazítási pályára állítaná. A Bizottság változatlan szakpolitikát feltételező, 2019. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2020-ban Magyarország eltér ettől a követelménytől. Összességében a Tanács úgy véli, hogy 2019-től jelentős további intézkedésekre lesz szükség a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében, összhangban a 2019. június XX-án Magyarországnak címzett, a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való jelentős, megfigyelhető eltérés korrekciójára irányuló ajánlással.

               (9)A teljes foglalkoztatási ráta jelentős mértékben javult az erős gazdasági expanzió közepette, de a javulás nem egyenlő mértékben érintette az egyes társadalmi csoportokat. A képzettségi csoportok, illetve a nők és a férfiak közötti foglalkoztatási és bérkülönbségek továbbra is nagyobbak az uniós átlagnál. A nemek közötti foglalkoztatási különbség részben abból fakad, hogy a jó minőségű gyermekgondozási ellátások kínálata szűkös. A különböző kiszolgáltatott csoportok, köztük a romák és a fogyatékkal élők tekintetében gyengék a munkaerőpiaci eredmények. Bár mérete csökkent, továbbra is jelentős a közfoglalkoztatási program, amely nem tereli hatékonyan az elsődleges munkaerőpiac felé a résztvevőit. A munkanélküliek és inaktívak álláskeresését és képzését segítő egyéb szakpolitikák nem eléggé célzottak. A digitális készségek fejlesztése hozzájárulhat a foglalkoztathatóság javításához. A közelmúltban hozott intézkedések célja a nyugdíjba vonult munkavállalók ismételt bevonása a munkaerőpiacra, és a nyugdíjas munkavállalók számának fokozatos növelése. Az általános szegénységi helyzet 2013 óta javul Magyarországon. Az álláskeresési járadékok időtartama az EU-ban a legrövidebb, legfeljebb három hónap, amely jóval a munkakeresés átlagos időtartama alatt van.

               (10)A  szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitettek aránya csökken. A hangsúly a szociális ellátásokról egyértelműen a munkához kötött családtámogatásokra és természetbeni juttatásokra tevődött át, amelyek azonban nem kellőképpen célozzák a szegényeket. A lakásvásárlási támogatások bővültek, de a szociális lakások kínálata terén nem történt javulás.

               (11)Az oktatási eredmények elmaradnak az uniós átlagtól, és jelentős területi egyenlőtlenségeket mutatnak. A korai iskolaelhagyás magasabb, a felsőfokú végzettséggel rendelkezők aránya alacsonyabb az uniós átlagnál. Az oktatási rendszer akadályozza a társadalmi mobilitást. Korán eldől, hogy a tanulók a különféle, rendkívül eltérő oktatási eredményeket produkáló és foglalkoztatási pályákat kínáló iskolatípusok között melyikbe kerülnek. Azoknak az iskoláknak az aránya, ahol többségben vannak a roma tanulók, a 2008. évi 10 %-ról 2017-ben 15 %-ra nőtt. A hátrányos helyzetű tanulók iskolák közötti egyenletes eloszlását célzó, közelmúltban hozott intézkedések hatása korlátozott, mivel a nem állami iskolák mentesülnek a hátrányos helyzetű tanulók elhelyezésének követelménye alól. A hátrányos helyzetű gyermekek jellemzően olyan szakközépiskolákban koncentrálódnak, ahol alacsonyabb az alapkészségek szintje, magasabb a lemorzsolódási arány és alacsonyabbak a fizetési kilátások, illetve rosszabbak a karrierlehetőségek. A hátrányos helyzetű csoportok, különösen a romák alacsony részvétele a minőségi oktatásban a humán tőkeképzés szempontjából elszalasztott lehetőségnek tekinthető. A tanárhiány továbbra is kihívást jelent. A tanárok fizetése az elmúlt években nőtt, de a más felsőfokú végzettséggel rendelkezőkéhez képest még mindig viszonylag alacsony. A felsőoktatásban részt vevő diákok alacsony száma nincs összhangban sem a magasan képzett munkavállalók iránti erős kereslettel, sem a felsőfokú végzettséggel rendelkezők bérelőnyével, ami az EU-ban a legmagasabb. A magyar felsőoktatási intézmények rendelkeznek a legalacsonyabb pénzügyi önállósággal az EU-ban. Ezen túlmenően az felsőoktatási törvény 2017. áprilisi módosítása, amely megállapította a nemzetközi egyetemek magyarországi működésének további követelményeit, további aggályokat vetett fel a tudományos élet szabadságával kapcsolatban. 2018-ban a nemzetközileg legmagasabban rangsorolt magyar egyetem jelezte azon szándékát, hogy elhagyja az országot az e módosítás által teremtett szabályozási bizonytalanság miatt.

               (12)Az egészségügyi eredmények rosszabbak, mint a legtöbb más uniós tagállamban; ez részben az egészségtelen életmódot, részben az egészségügyi ellátás korlátozott hatékonyságát tükrözi. A dohányzás, az alkoholizmus és az elhízás elterjedtsége az egyik legmagasabb az EU-ban. Az Európai Unióban a magyarok a leginkább érintettek között vannak a rossz levegőminőség miatti korai elhalálozás tekintetében. Az elkerülhető halálesetek száma az egyik legmagasabb az EU-ban, részben a szűrővizsgálati rendszer és az alapellátás irányításának hiányosságai miatt. Jelentős társadalmi-gazdasági különbségek vannak a minőségi ellátáshoz való hozzáférés terén. Az egészségügyre fordított állami kiadások az uniós átlag alatt vannak, és a polgárok a minőségi ellátást közvetlenül fizetett térítések révén veszik igénybe, ami tovább növeli az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés tekintetében meglévő társadalmi-gazdasági szakadékot. A rendszer továbbra is erősen kórházközpontú; hiányosságok észlelhetők az alapellátás és különösen a krónikus betegségek korai észlelése és megelőzése terén. A szegényebb területeken az egészségügyi dolgozók jelentős mértékű hiánya akadályozza az ellátáshoz való hozzáférést.

               (13)A kutatási és innovációs kapacitások növelése javíthatja Magyarország szerény innovációs teljesítményét, és növelheti a termelékenységet. Az intellektuáliseszköz-felhalmozás alacsony szintjét a szabadalmak, védjegyek és formatervezési minták alacsony bejelentési száma, az innovatív vállalkozások csekély száma, valamint a kis- és középvállalkozások nemzetköziesítésének alacsony mértéke is tükrözi. A kisebb vállalkozások körében különösen alacsony szintű az innováció, ami gátolja a globális értékláncban való részvételüket. A magánszektor K+F tevékenysége néhány nagy, főleg külföldi tulajdonú vállalatra koncentrálódik, és nagyvonalú kormányzati támogatásban részesül. A tudomány és a vállalkozások közötti együttműködés támogatása hozzájárulna az innovációs teljesítmény és a technológiaátadás javításához. A közfinanszírozású kutatás minősége a rossz hatékonyságú K+F-politika és az alulfinanszírozás miatt alacsony; az állami szektor K+F kiadásai jóval az uniós átlag alatt vannak. A közelmúltbeli szakpolitikai intézkedések, amelyek célja a finanszírozás csökkentése és a tudományos-kutatási fórumok függetlenségének korlátozása, bizonytalanságot teremtenek a tudományos és kutatási fórumok körében, ami a legtehetségesebb kutatók elvándorlásához, a kutatás minőségének tartós csökkenéséhez vezethet.

               (14)A helyi tömegközlekedési összeköttetések hiányosságai és a magas ingázási költségek növelik a munkanélküliséget a hátrányos helyzetű térségekben. A közúti és vasúti hálózatok rossz állapota hátráltatja a mobilitást, és csökkenti az utasbiztonságot. A közúti hálózat több mint fele rossz állapotban van, különösen a hátrányos helyzetű régiókban. A közlekedési hálózatok Budapest-központúak, míg a helyi hálózatok és az országot átszelő keresztirányú összeköttetések nem elég fejlettek. A közutak túlterheltsége egyre nagyobb kihívást jelent, és akadályozza a termelékenység növelését Magyarország városi területein. Ezenkívül az elmúlt 5 évben jelentősen nőtt a közúti közlekedésből származó üvegházhatásúgáz-kibocsátás. A Duna alacsony vízszintje miatt nehezedő dunai belvízi hajózás fellendítését elősegítené a kevésbé korlátozó szabályozás.

               (15)A lakóingatlanok energiahatékonysága továbbra is gyenge. A villamosenergia-termelő hálózatot fel kell készíteni a decentralizált megújuló villamosenergia-termelés növekvő szerepére. Magyarország területének fele jelentős mértékben ki van téve az éghajlatváltozás okozta kockázatoknak, köztük aszálynak és áradásoknak, ami szükségessé teszi a fő folyókon a vízgazdálkodásba történő beruházást. A légszennyezés és a vízminőség továbbra is aggodalomra ad okot. A szennyezés fő forrásai a háztartások által elégetett szilárd tüzelőanyagokból, a mezőgazdaságból és a közlekedésből származó kibocsátások. A körforgásos gazdaság megvalósítása továbbra is kezdeti szakaszában van, a települési hulladékok újrahasznosítása fejletlen, és a gazdasági eszközök nem elegendőek a környezeti kihívások kezeléséhez.

               (16)Továbbra is aggályos a korrupció megelőzése és büntetőeljárás alá vonása. Számos mutató arra utal, hogy az elmúlt években Magyarországon fokozódott a korrupció kockázata. A korrupciós kockázatok és a favoritizmus torzítják a források elosztását, mivel így azokat nem a legtermelékenyebb vállalkozások kapják. Az ügyészség működése alapvető fontosságú a korrupció elleni küzdelem szempontjából. Bár úgy tűnik, hogy az alacsony szintű korrupcióval szembeni küzdelmet célzó intézkedések némi sikerrel jártak, még mindig hiányoznak azok a határozott intézkedések, amelyek alapos gyanú esetén a magas beosztású tisztviselőkkel vagy azok közvetlen körével kapcsolatos korrupció üldözésére irányulnának. Aggodalomra ad okot a vizsgálatok lezárására vonatkozó döntésekkel kapcsolatos elszámoltathatóság kérdése, mivel nem áll rendelkezésre hatékony jogorvoslat az ilyen döntések megtámadására. A korrupció megelőzését a közintézmények által alkalmazott korlátozások, például az információhoz való hozzáférésért felszámított, visszatartó erejű díjak is akadályozzák.

               (17)Az igazságszolgáltatás függetlenségének biztosítása szempontjából döntő fontosságú fékek és ellensúlyok tovább gyengültek a rendes bírósági rendszerben. Az Országos Bírói Tanács egyre nehezebben képes ellensúlyozni az Országos Bírósági Hivatal elnökének hatásköreit. Ez aggályokat vet fel az igazságszolgáltatás függetlenségével kapcsolatban. Ami a közigazgatási bíróságokat illeti, meg kell jegyezni, hogy a kormány 2019. május 30-án törvényjavaslatot nyújtott be a közigazgatási bíróságokról szóló törvény hatálybalépéséről és egyes átmeneti szabályokról szóló törvény hatályon kívül helyezéséről.

               (18)Az elmúlt években javult a közbeszerzési rendszer, de a versenyt továbbra is több tényező akadályozza. Idetartozik például a korlátozottan nyilvános eljárások alkalmazása és a pályáztatási eljárások során rendszeresen előforduló szabálytalanságok, amelyek különösen a nem megfelelő kiválasztási és odaítélési szempontokhoz, valamint az ajánlattevőkkel szembeni egyenlőtlen bánásmódhoz kapcsolódnak. Bár néhány mutató javulást mutat, továbbra is magas az egyetlen ajánlattevővel induló eljárások száma. Az e-közbeszerzés szélesebb körű alkalmazása tovább növelhetné a hatékonyságot és az átláthatóságot.

               (19)A szociális párbeszéd struktúrái és folyamatai továbbra sem kielégítőek, és nem teszik lehetővé a szociális partnerek érdemi részvételét a szakpolitikák kialakításában és végrehajtásában. Az érdekelt felek bevonásával kapcsolatos hiányosságok és a korlátozott átláthatóság aláássák a politikai döntéshozatal tényalapját és minőségét. Ez a szabályozások gyakori és előre nem látható változását eredményezi, és visszatartja a magas hozzáadott értékű beruházásokat.

               (20)Magyarország több intézkedést hajtott végre az adórendszer továbbfejlesztése érdekében, de néhány probléma változatlanul fennáll. A munka adóterhe csökkent, de továbbra is magas az alacsony jövedelműek esetében. Az ágazatspecifikus adók és számos kisebb adó bonyolulttá teszi az adórendszert, és – különösen a kisebb cégek esetében – növeli a megfelelési költségeket.

               (21)A szabályozási akadályok és a termékpiacokon való állami részvétel akadályozzák a hatékony vállalkozások kiválasztódását, és korlátozzák a versenyt. A hatóságok továbbra is állami vállalkozásokat vagy kifejezetten erre a célra létrehozott magánvállalkozásokat bíznak meg bizonyos szolgáltatások működtetésével. Az egyes személyre szabott jogszabályok és intézkedések, valamint a versenyellenőrzés alóli eseti mentességek akadályozzák a piac működését, és hátráltatják a beruházásokat. A jogi keret kiszámíthatatlansága további problémát jelent, különösen a kiskereskedelmi ágazatban, amelynek szabályozását az elmúlt években gyakran módosították. Az elmúlt évben jogszabályt fogadtak el, mely újabb különleges engedélyhez köti a kiskereskedelmi létesítmények rendeltetésének vagy kialakításának módosítását. A szabályozott szakmákra vonatkozó szabályozás továbbra is restriktív. Ezen ágazatokban a verseny hiánya hátrányosan érintheti az innovációt és a hatékonyságot.

               (22)Az agresszív adótervezés elleni küzdelem elengedhetetlen a hatékonyabb és méltányosabb adórendszer kialakításához. Az adózók agresszív adótervezési stratégiáinak a tagállamok között átgyűrűző hatásai az uniós jogszabályokat kiegészítő, koordinált fellépést kívánnak meg a nemzeti szakpolitikák részéről. Magyarország intézkedéseket hozott az agresszív adótervezés ellen, ám esetében viszonylag jelentősek az olyan tőkebeáramlások és -kiáramlások, amelyeket semmilyen vagy csekély reálgazdasági szereppel bíró különleges célú gazdasági egységek bonyolítanak le. A Magyarországon működő vállalkozások által külföldre (azaz az Unióban rezidens adóalanyok által harmadik országban rezidens adóalanyok számára) utalt osztalék-, kamat- és jogdíjfizetésekre vonatkozó forrásadó hiánya miatt e kifizetések teljes mértékben adózatlanok maradhatnak, amennyiben azok a kedvezményezett országában, illetve területén sem adókötelesek.

               (23)A 2021–2027 közötti időszakra vonatkozó uniós alapok programozása hozzájárulhat az ajánlásokban azonosított egyes hiányosságok kezeléséhez, különösen az országjelentés
                  7
                D. mellékletében ismertetett területeken. Ez lehetővé tenné Magyarország számára, hogy az azonosított ágazatok tekintetében a lehető legoptimálisabban használja fel az említett alapokat, a regionális különbségeket is figyelembe véve.

               (24)A 2019. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a magyar gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2019. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2019. évi konvergenciaprogramot és a 2019. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Magyarországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak ezek Magyarország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája vonatkozásában képviselt jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintettel arra az igényre, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szintű szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (25)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2019. évi konvergenciaprogramot, és véleményét
                  8
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Magyarország 2019-ben és 2020-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Biztosítsa a Tanács 2019. június XX-i ajánlásának való megfelelést a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való jelentős eltérés korrekciója céljából.

               2.Folytassa a legkiszolgáltatottabb csoportok munkaerőpiaci integrációját, különösen továbbképzés révén, valamint javítsa a szociális támogatások és az álláskeresési járadékok megfelelőségét. Javítsa az oktatási eredményeket, és növelje a hátrányos helyzetű csoportok, különösen a romák részvételét a minőségi többségi oktatásban. Javítsa az egészségügyi eredményeket a megelőző egészségügyi intézkedések támogatásával és az alapellátás megerősítésével.

               3.Állítsa a beruházásorientált gazdaságpolitika középpontjába a kutatást és az innovációt, az alacsony szén-dioxid-kibocsátású energiagazdaságot és közlekedést, a hulladékgazdálkodási infrastruktúrát, valamint az energia- és erőforrás-hatékonyságot, figyelembe véve a regionális különbségeket is. Javítsa a versenyt a közbeszerzések terén.

               4.Erősítse meg a korrupcióellenes keretet, többek között az ügyészségi munka és a közérdekű információkhoz való hozzáférés javítása révén, valamint erősítse meg az igazságszolgáltatás függetlenségét. Javítsa a döntéshozatali folyamat minőségét és átláthatóságát a hatékony szociális párbeszéd, az egyéb érdekelt felek bevonása, valamint  rendszeres és megfelelő hatásvizsgálatok révén. Folytassa az adórendszer egyszerűsítését, és erősítse azt meg az agresszív adótervezés kockázatával szemben. Javítsa a versenyt és a szabályozás kiszámíthatóságát a szolgáltatási ágazatban.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        SWD(2019) 1016 final.

                     (3)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

                     (6)

                        A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (7)

                        SWD(2019) 1016 final.

                     (8)

                        Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.9.27.
            COM(2019) 420 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és Japán közötti, a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ellenük való küzdelem céljából az utas-nyilvántartási adatállomány (PNR) adatainak továbbításáról és felhasználásáról szóló megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.CÉL

                  Az EU-nak tárgyalásokat kell kezdenie Japánnal egy olyan kétoldalú megállapodás aláírása céljából, amely meghatározza azokat a kereteket és feltételeket, amelyek értelmében a légi fuvarozók számára engedélyezni fogják, hogy az uniós jog követelményeinek megfelelő módon továbbítsák Japánnak az EU és Japán között repülő utasok utas-nyilvántartási adatállományban (PNR) szereplő adatait.

               2. A JAVASLAT HÁTTERE

                  A PNR olyan adatállomány, amely az egyes utasoknak az utazáshoz kötelezően megadandó adatait tartalmazza, és amely minden olyan információt magában foglal, amely a légi fuvarozók számára a foglalások elvégzéséhez szükséges. Ami a jelen ajánlást illeti, a PNR-adatok a légi fuvarozó automatizált helyfoglalási és indulás-ellenőrzési rendszereiben gyűjtött és tárolt adatokra vonatkoznak.

                  Az EU-n belül a PNR-adatok kezelése a terrorizmusra és a súlyos bűncselekményekre adott közös uniós válasz egyik lényegi eszköze, valamint a biztonsági unió egyik alapköve. A terrorista bűncselekmények és a súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, nyomozása és a vádeljárás lefolytatása érdekében elengedhetetlen a gyanús utazási minták azonosítása és nyomon követése a PNR-adatok bizonyítékgyűjtés, valamint adott esetben a súlyos bűncselekmények elkövetőinek és bűntársaiknak a leleplezése és a bűnözői hálózatok felgöngyölítése céljából történő kezelése révén.

                  2016. április 27-én az Európai Parlament és a Tanács elfogadta az utasnyilvántartási adatállománynak a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, nyomozása és a vádeljárás lefolytatása érdekében történő felhasználásáról szóló (EU) 2016/681 irányelvet
                     1
                   (a továbbiakban: a PNR-irányelv). Ez az irányelv lehetővé teszi az uniós nemzeti hatóságok számára, hogy az adatvédelmi jogok teljes körű tiszteletben tartása mellett közvetlen hozzáférést nyerjenek a légitársaságok által birtokolt kulcsfontosságú információkhoz. Valamennyi tagállam számára fontos eszközt biztosít a terrorizmus és a súlyos bűncselekmények – többek között a kábítószer- és emberkereskedelem, valamint a gyermekek szexuális kizsákmányolása – megelőzéséhez, felderítéséhez és nyomozásához. A tagállamok számára a PNR-irányelv nemzeti jogba történő átültetésének határideje 2018. május 25. volt
                     2
                  .

               Globális szinten az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsának 2017. december 21-én elfogadott 2396. sz. határozata arra kötelezi az ENSZ-tagállamokat, hogy „az ICAO-szabványok és ajánlott gyakorlatok támogatása érdekében fejlesszék az utasnyilvántartási adatállomány (PNR) gyűjtésére, kezelésére és elemzésére való képességüket, továbbá biztosítsák, hogy a PNR-adatokat megosszák az összes illetékes nemzeti hatósággal, az emberi jogok és az alapvető szabadságok teljes körű tiszteletben tartása mellett”. A határozat sürgeti továbbá, hogy az ICAO „működjön együtt tagállamaival a PNR-adatok gyűjtésére, felhasználására, kezelésére és védelmére vonatkozó szabványok kidolgozása érdekében”
                  3
               . 2019 márciusában az ICAO Légiközlekedési Bizottsága (ATC) egyszerűsítési munkacsoportot hozott létre a PNR-adatoknak az ENSZ BT 2396 (2017) sz. határozatával összhangban történő gyűjtésével, felhasználásával, kezelésével és védelmével kapcsolatos szabványokra és ajánlott gyakorlatokra vonatkozó javaslatok kidolgozására. A munkacsoport feladatai a következők: a) a Chicagói Egyezmény 9. mellékletének 9. fejezetében található, PNR-adatokra vonatkozó jelenlegi szabványok és ajánlott gyakorlatok felülvizsgálata; b) annak meghatározása, hogy a Biztonsági Tanács határozatát és megfontolásait figyelembe véve szükség van-e további szabványokra és ajánlott gyakorlatokra és/vagy iránymutatásokra; és c) szükség szerint új rendelkezések (szabványok, ajánlott gyakorlatok és/vagy iránymutatások) kidolgozása a PNR-adatok gyűjtésére, felhasználására, kezelésére és védelmére vonatkozóan.

                  A vonatkozó személyes adatoknak az EU-ból harmadik országba történő továbbítására kizárólag az (EU) 2016/679 rendelet (a továbbiakban: az általános adatvédelmi rendelet) V. fejezetében meghatározott, a nemzetközi továbbításokra vonatkozó rendelkezéseknek megfelelően kerülhet sor
                     4
                  .

                  Jelenleg két nemzetközi megállapodás van hatályban az EU és harmadik országok (nevezetesen Ausztrália
                     5
                   és az Egyesült Államok
                     6
                  ) között a PNR-adatok kezeléséről és továbbításáról. 2017. július 26-án az Európai Unió Bírósága véleményt
                     7
                   fogadott el az EU és Kanada közötti, 2014. június 25-én aláírt tervezett megállapodásról. A Bíróság úgy határozott, hogy a megállapodást nem lehet a kívánt formában megkötni, mivel egyes rendelkezései összeegyeztethetetlenek az EU által elismert, a magánélethez és a személyes adatok védelméhez fűződő alapvető jogokkal. A Bíróság további jogi követelményeket állapított meg a független hatóság általi felügyelettel, a különleges adatokkal, a PNR-adatok automatikus kezelésével, a PNR-adatok kezelésének céljával, valamint a PNR-adatok megőrzésével, felhasználásával, közlésével és újbóli továbbításával kapcsolatban. Az Európai Bizottság által a Tanácstól 2017 decemberében kapott felhatalmazás alapján 2018 júniusában új PNR-tárgyalások kezdődtek meg Kanadával. A 2019. július 17–18-án Montrealban tartott 17. EU–Kanada csúcstalálkozón az EU és Kanada üdvözölte, hogy lezárták ezeket a tárgyalásokat. Bár Kanada jelezte, hogy jogi felülvizsgálatra lesz szükség, a felek e felülvizsgálatra is figyelemmel kötelezettséget vállaltak arra, hogy a megállapodást a lehető leghamarabb véglegesítik, elismerve, hogy e megállapodás alapvető szerepet játszik a biztonság javításában, miközben biztosítja a magánélet és a személyes adatok védelmét.

               3.A JAVASLAT CÉLKITŰZÉSEI

                  Japán az Európai Unió közeli és stratégiai partnere a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények elleni küzdelemben. Az Európai Unió és Japán szorosan együttműködik az ENSZ-ben, a G20-ban, a G7-ben és más többoldalú fórumokon a globális biztonsági keretek javítása és polgáraik biztonságának fokozása érdekében.

                  A 2018 júliusában aláírt EU–Japán stratégiai partnerségi megállapodás megerősíti az átfogó partnerséget, és kimondja, hogy „a Felek törekednek arra, hogy a jogszabályaik és a rendelkezéseik által lehetővé tett mértékben felhasználják a terrorista bűncselekmények és más súlyos bűncselekmények megelőzéséhez és az ellenük való küzdelemhez az olyan rendelkezésre álló eszközöket, mint az utas-nyilvántartási adatállomány, tiszteletben tartva a magánélethez való jogot és a személyes adatok védelmét”. Egy EU–Japán PNR-megállapodás hozzájárulna az EU és Japán közötti, a fenntartható konnektivitásra és minőségi infrastruktúrára irányuló javasolt partnerség megerősítéséhez, különösen a légi közlekedés biztonságának fokozása révén.

                  2019. január 23-án az Európai Bizottság megfelelőségi határozatot fogadott el a személyes adatoknak a kereskedelmi szereplők közötti, az EU-ból Japánba történő továbbításáról
                     8
                  . Ezzel összefüggésben az Európai Bizottság azokat a feltételeket és biztosítékokat is értékelte, amelyek alapján a japán hatóságok – ideértve a bűnüldöző szerveket is – hozzáférhetnek az említett szereplők birtokában lévő adatokhoz.

                  Japán egyértelműen kifejezte az iránti érdeklődését az Európai Bizottságnak, hogy tárgyalásokat kezdjenek az Európai Unióval való PNR-megállapodás megkötése céljából. A közelmúltban Japán jelezte, hogy a 2020-ban Japánban tartandó olimpiai játékokra tekintettel sürgősen össze kell gyűjteni a PNR-adatokat az uniós légi fuvarozóktól a biztonsági kockázatok várható növekedésének kezelése érdekében.

                  A japán jogszabályok (a vámtörvény, valamint a határt átlépő személyforgalom ellenőrzéséről és a menekültek elismeréséről szóló törvény) szerint a légitársaságoknak továbbítaniuk kell az utas-nyilvántartási adatállomány (PNR) adatait a japán vám- és tarifális ügyek hivatala és a bevándorlási hivatal részére. E jogszabályok célja Japán biztonságának fokozása azáltal, hogy PNR-adatokat szereznek be az utasok érkezése vagy távozása előtt, és ezáltal jelentősen javítják az utasokra vonatkozó hatékony és eredményes előzetes utazási kockázatértékelésre irányuló képességet.

                  A légi fuvarozók és szövetségeik is számos alkalommal kérték az Európai Bizottságtól a jogbiztonság biztosítását az EU és Japán közötti járatokat üzemeltető légi fuvarozók számára, figyelembe véve, hogy az automatizált helyfoglalási és indulás-ellenőrzési rendszereikben gyűjtött és tárolt PNR-adatokat kötelesek Japán rendelkezésére bocsátani.

                  Olyan megoldásra van szükség, amely uniós szintű jogalapot biztosít arra, hogy az EU továbbítsa Japánnak a PNR-adatokat annak elismeréseként, hogy a terrorizmus és a súlyos nemzetközi bűncselekmények egyéb formái elleni küzdelemhez szükség van a PNR-adatokra. Ezzel egyidejűleg a jövőbeli megállapodásnak megfelelő adatvédelmi garanciákat kell nyújtania az általános adatvédelmi rendelet 46. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében, a független felügyeleti rendszert is beleértve. A jövőbeli megállapodásnak tiszteletben kell tartania az alapvető jogokat és tekintetbe kell vennie az Európai Unió Alapjogi Chartája által elismert elveket, így a Charta 7. cikkében elismert, a magánélet és a családi élet tiszteletben tartásához való jogot, a Charta 8. cikkében elismert, a személyes adatok védelméhez való jogot, valamint a Charta 47. cikkében elismert, a hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jogot.

                  A PNR-adatok Japánnak történő továbbítása az Európai Unióval való nemzetközi bűnüldözési együttműködés további előmozdításának eszköze lenne, többek között azáltal, hogy Japán a PNR-adatokból származó analitikus információkat az illetékes tagállami hatóságok, valamint – saját megbízatásuk keretein belül – az Europol és/vagy az Eurojust rendelkezésére bocsátja.

               4.A JAVASLAT JOGI ELEMEI

                  Ez a PNR-adatokra vonatkozó megállapodásról Japánnal megkezdendő tárgyalásokra irányuló ajánlás figyelembe veszi az adatvédelemre és a PNR-re alkalmazandó uniós jogi keretet – nevezetesen az (EU) 2016/679 rendeletet, az (EU) 2016/680 irányelvet
                     9
                   és az (EU) 2016/681 irányelvet –, valamint a Szerződést és az Alapjogi Chartát, az Európai Unió Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlata és különösen az 1/15. sz. vélemény értelmezése szerint.

                  Az ajánlás figyelembe veszi továbbá az Európai Bizottság által a Tanácstól 2017 decemberében kapott, az Európai Unió és Kanada közötti, a PNR-adatok továbbításáról és felhasználásáról szóló megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazást.

                  Ez az ajánlás összhangban áll a Bíróság 1/15. sz. véleményében meghatározott jogi követelményekkel. Ez az ajánlás az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikkén alapul. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikkével összhangban az Európai Bizottságot kell az Unió főtárgyalójának kinevezni.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és Japán közötti, a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ellenük való küzdelem céljából az utas-nyilvántartási adatállomány (PNR) adatainak továbbításáról és felhasználásáról szóló megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Tárgyalásokat kell kezdeni az Európai Unió és Japán közötti, a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ellenük való küzdelem céljából az utas-nyilvántartási adatállomány (PNR) adatainak továbbításáról és felhasználásáról szóló megállapodás megkötése céljából.

               (2)E megállapodásnak tiszteletben kell tartania az alapvető jogokat és tekintetbe kell vennie az Európai Unió Alapjogi Chartája által elismert elveket, így a Charta 7. cikkében elismert, a magánélet és a családi élet tiszteletben tartásához való jogot, a Charta 8. cikkében elismert, a személyes adatok védelméhez való jogot, valamint a Charta 47. cikkében elismert, a hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jogot. A megállapodást az említett jogoknak és elveknek megfelelően kell alkalmazni,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Tanács felhatalmazza az Európai Bizottságot, hogy az Unió nevében tárgyalásokat kezdjen az Európai Unió és Japán közötti, a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ellenük való küzdelem céljából az utas-nyilvántartási adatállomány (PNR) adatainak továbbításáról és felhasználásáról szóló megállapodásról.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalásokat egy, a Tanács által kijelölt különbizottsággal konzultálva kell lefolytatni.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak az Európai Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/681 irányelve (2016. április 27.) az utas-nyilvántartási adatállománynak (PNR) a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, nyomozása és a vádeljárás lefolytatása érdekében történő felhasználásáról (HL L 119., 2016.5.4., 132. o.).

                     (2)

                        A PNR-irányelv végrehajtásának állásáról lásd a hatékony és valódi biztonsági unió megvalósításáról szóló tizenkilencedik eredményjelentést (COM (2019) 353 final, 2019.7.24.).

                     (3)

                        Az ENSZ Biztonsági Tanácsának 2396 (2017) sz. határozata a külföldi terrorista harcosok visszatérésével kapcsolatban a nemzetközi békét és biztonságot fenyegető veszélyekről.

                     (4)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/679 rendelete (2016. április 27.) a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (általános adatvédelmi rendelet) (HL L 119., 2016.5.4., 1. o.).

                     (5)

                        HL L 186., 2012.7.14., 4. o.

                     (6)

                        HL L 215., 2012.8.11., 5. o.

                     (7)

                        A Bíróság 1/15. sz. véleménye (nagytanács), 2017. július 26., ECLI:EU:C:2017:592.

                     (8)

                        A Bizottság (EU) 2019/419 végrehajtási határozata (2019. január 23.) az (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet értelmében a személyes adatoknak Japán által a személyes információk védelméről szóló törvény alapján biztosított megfelelő szintű védelméről (az értesítés a C(2019) 304. számú dokumentummal történt) (HL L 76., 2019.3.19., 1. o.).

                     (9)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/680 irányelve (2016. április 27.) a személyes adatoknak az illetékes hatóságok által a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, a vádeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából végzett kezelése tekintetében a természetes személyek védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 2008/977/IB tanácsi kerethatározat hatályon kívül helyezéséről (HL L 119., 2016.5.4., 89. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2019.9.27.
            COM(2019) 420 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és Japán közötti, a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ellenük való küzdelem céljából az utas-nyilvántartási adatállomány (PNR) adatainak továbbításáról és felhasználásáról szóló megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               MELLÉKLET

               Irányelvek az Európai Unió és Japán közötti, a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ellenük való küzdelem céljából az utas-nyilvántartási adatállomány (PNR) adatainak továbbításáról és felhasználásáról szóló megállapodásról folytatandó tárgyalásokhoz

               A tárgyalások során az Európai Bizottságnak az alábbiakban részletezett célkitűzések megvalósítására kell törekednie.

               (1)A megállapodásnak azt a célt kell szolgálnia, hogy biztosítsa a PNR-adatok Japánnak történő továbbítására vonatkozó jogalapot, feltételeket és biztosítékokat.

               (2)A megállapodásnak megfelelően tükröznie kell a PNR-adatok felhasználásának szükségességét és fontosságát a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ezek elleni küzdelem terén.

               (3)E célból e megállapodásnak azt a célt kell szolgálnia, hogy szabályozza a PNR-adatok továbbítását és felhasználását kizárólag a terrorizmus és más súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ezek elleni küzdelem céljából, a magánélet, a személyes adatok, valamint az egyének alapvető jogai és szabadságai védelmének a megállapodásban meghatározandó feltételek szerinti teljes körű tiszteletben tartásával.

               (4)A megállapodásnak el kell ismernie azt is, hogy a PNR-adatok Japánnak történő továbbítása a rendőrségi és igazságügyi együttműködés előmozdítását szolgálja, ami a PNR-adatokból származó analitikus információk továbbításával fog megvalósulni. Ezért a megállapodásnak biztosítania kell az illetékes japán hatóságoktól származó analitikus információknak a tagállamok rendőri és igazságügyi hatóságai, valamint – saját megbízatásuk keretein belül – az Europol és az Eurojust számára történő továbbítását.

               (5)A célhozkötöttség elvének való megfelelés biztosítása érdekében a megállapodásnak a PNR-adatok kezelését kizárólag a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények megelőzésére, felderítésére, nyomozására és a vádeljárás lefolytatására kell korlátoznia a vonatkozó uniós jogi aktusokban megállapított fogalommeghatározások alapján.

               (6)A megállapodásnak biztosítania kell az Európai Unióról szóló szerződés 6. cikkében foglalt alapvető jogok és szabadságok, különösen az Európai Unió működéséről szóló szerződés 16. cikkében és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 8. cikkében foglalt, a személyes adatok védelméhez való jog teljes körű tiszteletben tartását. Biztosítania kell továbbá a szükségesség és az arányosság elvének teljes körű tiszteletben tartását az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7. és 8. cikkében foglalt, a magán- és a családi élet tiszteletben tartásához való jog és a személyes adatok védelméhez való jog tekintetében, az Európai Unió Bíróságának a tervezett EU–Kanada PNR-megállapodásról szóló 1/15 sz. véleményben szereplő értelmezése szerint.

               (7)A megállapodásnak jogbiztonságot kell biztosítania, különösen a légi fuvarozók számára azáltal, hogy jogalapot nyújt számukra az automatizált helyfoglalási és indulás-ellenőrzési rendszereikben található PNR-adatok továbbítására vonatkozóan.

               (8)A megállapodásnak a PNR-adatok Japánnak történő továbbításával összefüggésben egyértelműen és pontosan meg kell határoznia a szükséges garanciákat és ellenőrzéseket a személyes adatoknak, valamint az egyének alapvető jogainak és szabadságainak védelme tekintetében, állampolgárságra és tartózkodási helyre való tekintet nélkül. E garanciáknak biztosítaniuk kell a következőket:

               a)A továbbítandó PNR-adatok kategóriáit kimerítően, egyértelműen és pontosan, a nemzetközi normákkal összhangban kell meghatározni. Az adattovábbítást a szükséges minimumra kell korlátozni, és annak arányosnak kell lennie a megállapodás meghatározott céljával.

               b)Az uniós jog értelmében vett érzékeny adatok – többek között a faji vagy etnikai származásra, a politikai véleményre, a vallási vagy világnézeti meggyőződésre, a szakszervezeti tagságra vagy egy személy egészségére vagy szexuális életére vagy irányultságára utaló személyes adatok – nem kezelhetők.

               c)A megállapodásnak rendelkezéseket kell tartalmaznia az adatbiztonságra vonatkozóan, és különösen lehetővé kell tennie, hogy csak korlátozott számú, külön engedéllyel rendelkező személy férhessen hozzá a PNR-adatokhoz, és elő kell írnia, hogy haladéktalanul értesítsék az európai adatvédelmi felügyeleti hatóságokat a PNR-adatokat érintő adatbiztonság megsértéséről, kivéve, ha az adatbiztonság megsértése valószínűleg nem jár kockázattal a természetes személyek jogaira és szabadságaira nézve, valamint hatékony és elrettentő hatású szankciókat kell kilátásba helyeznie.

               d)A megállapodásnak rendelkezéseket kell tartalmaznia az utasoknak a PNR-adataik kezelésével kapcsolatos megfelelő és átlátható tájékoztatására, valamint az érkezés utáni felhasználás, hozzáférés és adott esetben a helyesbítés és törlés tekintetében az egyedi bejelentéshez való jogra vonatkozóan.

               e)A megállapodásnak az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkével összhangban biztosítania kell a hatékony közigazgatási és bírósági jogorvoslathoz való jogot, állampolgárságra vagy tartózkodási helyre való tekintet nélkül minden olyan személy esetében, akinek adatait a megállapodás alapján kezelik.

               f)A megállapodásnak biztosítania kell, hogy az automatizált adatkezelés konkrét, objektív, megkülönböztetésmentes és megbízható, előre meghatározott kritériumokon alapuljon, és azt ne lehessen hátrányos joghatással járó vagy egy adott személyt súlyosan érintő határozat kizárólagos alapjául alkalmazni. Azoknak az adatbázisoknak, amelyek alapján a PNR-adatokat összevetették, csak a megállapodás céljai tekintetében releváns adatbázisoknak kell lenniük, valamint megbízhatónak és naprakésznek kell lenniük.

               g)A PNR-adatoknak a japán illetékes hatóság általi, a biztonsági ellenőrzések és a határellenőrzések utáni felhasználásának új körülményeken kell alapulnia, és azt objektív kritériumokon alapuló anyagi és eljárási feltételektől kell függővé tenni. Az ilyen jellegű felhasználást bíróság vagy független közigazgatási szerv által végzett előzetes felülvizsgálatnak kell alávetni, kivéve a kellően indokolt sürgős eseteket.

               h)A PNR-adatok megőrzésének időtartamát korlátozni kell, és az nem lehet hosszabb, mint az eredeti célkitűzés megvalósításához szükséges időtartam. A PNR-adatoknak a légi utasok Japánból való távozását követően történő megőrzésének összhangban kell állnia a Bíróság ítélkezési gyakorlatában meghatározott követelményekkel. A megállapodásnak elő kell írnia, hogy az adatmegőrzési időszak lejártakor az adatokat törölni kell, vagy azoknak névtelenséget kell biztosítani módon, hogy az érintett személy többé ne legyen azonosítható.

               i)A megállapodásnak biztosítania kell, hogy a PNR-adatokat csak eseti alapon, valamint bizonyos feltételek és biztosítékok mellett lehessen közölni ugyanazon országon belüli egyéb kormányzati hatósággal vagy más országgal. Különösen az ilyen közlésre csak akkor kerülhet sor, ha a címzett hatóság a terrorizmus vagy a súlyos nemzetközi bűncselekmények elleni küzdelemmel kapcsolatos feladatokat lát el, és a megállapodásban foglaltakkal megegyező védelmet biztosít. Az egyéb harmadik országok illetékes hatóságai részére történő újbóli adattovábbítást azokra az országokra kell korlátozni, amelyekkel az EU egyenértékű PNR-megállapodással rendelkezik, vagy amelyekre vonatkozóan az EU az uniós adatvédelmi jog alapján olyan megfelelőségi határozatot fogadott el, amely kiterjed azokra az illetékes hatóságokra, amelyek részére PNR-adatokat szándékoznak továbbítani.

               (9)A megállapodásnak biztosítania kell egy, az adatvédelemért felelős független hatóság általi felügyeleti rendszert, amely hatékony vizsgálati, beavatkozási és végrehajtási hatáskörökkel rendelkezik a PNR-adatokat felhasználó hatóságok feletti felügyelet gyakorlására. Az említett hatóságnak hatáskörrel kell rendelkeznie az egyénektől érkező panaszok kivizsgálására, különösen PNR-adataik kezelését illetően. A PNR-adatokat felhasználó hatóságoknak felelniük kell a személyes adatok védelmére vonatkozó – a megállapodás szerinti – szabályok betartásáért.

               (10)A megállapodásnak elő kell írnia, hogy az adatokat kizárólag „push” rendszer alapján továbbítsák.

               (11)A megállapodásnak biztosítania kell, hogy a PNR-adatok továbbításának gyakorisága és időzítése ne teremtsen indokolatlan terhet a fuvarozók számára, és a feltétlenül szükséges mértékre korlátozódjon.

               (12)A megállapodásnak biztosítania kell, hogy a fuvarozókat ne kötelezzék a jelenleg gyűjtött adatok mellett további vagy meghatározott típusú adatok gyűjtésére, hanem csak azon adatok továbbítására, amelyeket üzleti tevékenységük részeként jelenleg gyűjtenek.

               (13)A megállapodásnak rendelkezéseket kell tartalmaznia a megállapodás végrehajtásának valamennyi szempontját érintő rendszeres közös felülvizsgálatról, beleértve az előre meghatározott modellek, valamint a kritériumok és adatbázisok megbízhatóságát és aktualitását, továbbá magában kell foglalnia a megőrzött adatoknak a terrorizmus és az egyéb súlyos nemzetközi bűncselekmények megelőzése és az ellenük folytatott küzdelem szempontjából képviselt értékük alapján végzett arányossági értékelését.

               (14)A megállapodásnak vitarendezési mechanizmust kell előírnia a megállapodás értelmezésével, alkalmazásával és végrehajtásával kapcsolatban.

               (15)A megállapodást hétéves időtartamra kell megkötni, és annak olyan rendelkezést kell tartalmaznia, amely szerint a megállapodás hasonló időszakra megújítható, kivéve, ha valamelyik Fél felmondja.

               (16)A megállapodásnak a területi alkalmazására vonatkozó záradékot kell tartalmaznia.

               (17)A megállapodásnak angol, bolgár, cseh, dán, észt, finn, francia, görög, holland, horvát, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol, svéd, szlovák és szlovén nyelven egyaránt hitelesnek kell lennie, és e célból nyelvi záradékot kell magában foglalnia.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.11.21.
            COM(2018) 803 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a 2018. június 22-i tanácsi ajánlás nyomán Romániától várt eredményes intézkedések elmulasztásának megállapításáról
            {SWD(2018) 503 final}

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a 2018. június 22-i tanácsi ajánlás nyomán Romániától várt eredményes intézkedések elmulasztásának megállapításáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

               tekintettel az 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 10. cikke (2) bekezdésének negyedik albekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)A Tanács 2018. június 22-én az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 121. cikkének (4) bekezdésével összhangban megállapította, hogy Romániában a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, a GDP –1 %-át kitevő megfigyelhető eltérés áll fenn.

               (2)A megállapított jelentős eltérés miatt a Tanács 2018. június 22-én ajánlást
                  2
                adott ki Románia számára arról, hogy hajtsa végre az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedése
                  3
                2018-ban ne haladja meg a 3,3 %-ot, 2019-ben pedig az 5,1 %-ot, ami mindkét évben a GDP 0,8 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Tanács továbbá azt is ajánlotta Romániának, hogy az összes rendkívüli bevételt a hiány csökkentésére használja fel, és a költségvetési konszolidációs intézkedések révén növekedésbarát módon biztosítsa az államháztartás strukturális egyenlegének tartós javulását. A Tanács felkérte Romániát, hogy 2018. október 15-ig tegyen jelentést az ajánlásra válaszul hozott intézkedésekről.

               (3)A Bizottság 2018. szeptember 27-én és 28-án az 1466/97/EK tanácsi rendelet –11. cikkének (2) bekezdése szerinti helyszíni ellenőrzés céljából fokozott felügyeleti látogatást tett Romániában. A Bizottság, miután előzetes megállapításait megküldte a román hatóságoknak észrevételezésre, megállapításairól 2018. november 21-én jelentésben számolt be a Tanácsnak. E megállapításokat ezt követően nyilvánosságra hozták. A Bizottság jelentése szerint a román hatóságok fenntartják, hogy a 2018-ra vonatkozó céljuk a GDP 3 %-át éppen csak el nem érő államháztartási hiány, tehát nem kívánnak a 2018. június 22-i tanácsi ajánlás nyomán intézkedéseket tenni. A kormány 2019-ben a GDP 2,38 %-ának megfelelő szintre tervezi csökkenteni az államháztartási hiányt, de az intézkedéseket még meg kell határozni.

               (4)A román hatóságok 2018. október 16-án jelentést nyújtottak be a 2018. június 22-i tanácsi ajánlásra válaszul hozott intézkedésekről
                  4
               . A hatóságok e jelentésben megerősítették, hogy az államháztartási hiány célértéke 2018-ban a GDP 2,96 %-a marad. 2019-re vonatkozóan a hatóságok a GDP 2,38 %-át kitevő hiányt tűznek ki célul. A jelentés nem említ 2018-ra vonatkozó új intézkedéseket. 2019 tekintetében a jelentés arra támaszkodik, hogy a munkavállalói jövedelemre javadalmazására, valamint az árukra és szolgáltatásokra fordított kiadásokat megfékezik, ám ezt nem támasztja alá kellőképpen kidolgozott és elfogadott, vagy legalábbis hitelt érdemlően bejelentett intézkedésekkel. A bevételi oldal tekintetében a jelentés említést tesz a már fennálló intézkedések meghosszabbításáról, valamint az adózási fegyelem fokozására irányuló egyes intézkedésekről. Összességében a jelentésben ismertetett intézkedések költségvetési hatása elmarad a 2018. június 22-i tanácsi ajánlás követelményétől.

               (5)A Bizottság 2018. őszi előrejelzése alapján 2018-ban a nettó elsődleges államháztartási kiadások növekedése 11,3 %-ot tesz ki, ami jóval meghaladja a 3,3 %-os kiadási referenciaértéket. A strukturális egyenleg 2018-ban várhatóan nagyjából stabil marad, a GDP 3,3 %-ának megfelelő szinten. Tehát mindkét pillér az ajánlott kiigazítástól való eltérés kockázatára utal. A kiadási referenciaérték a GDP 2,3 %-ának megfelelő eltérést mutat. A strukturális egyenleg alátámasztja ezt az értelmezést, miközben kisebb, a GDP 0,8 %-ának megfelelő mértékű eltérést jelez. A strukturális egyenleget kedvezően befolyásolja a jelentősen magasabb GDP-deflátor, továbbá az, hogy a potenciális GDP-növekedésre vonatkozó becslés némileg meghaladja a kiadási referenciaérték számításához használt középtávú átlagot. Ezt a hatást részben ellensúlyozza a közberuházás növekedésének hatása, amit a kiadási referenciaértékben kisimítottak. Tehát az átfogó értékelés megerősíti a Tanács által ajánlott kiigazítástól való jelentős eltérést.

               (6)2019-ben a Bizottság 2018. őszi előrejelzése alapján a diszkrecionális bevételi intézkedések és egyszeri tételek nélkül számított nominális államháztartási kiadások növekedése várhatóan 7,5 % lesz, jóval meghaladva az 5,1 %-os kiadási referenciaértéket (az ajánlott kiigazítástól való eltérés a GDP 0,7 %-át teszi ki). A strukturális egyenleg várhatóan a GDP 0,1 %-ával emelkedik, elérve a GDP 3,4 %-ának megfelelő hiányt (a GDP 0,9 %-át kitevő eltérés). Tehát tekintettel arra, hogy 2019 tekintetében mindkét pillér az ajánlott kiigazítástól való hasonló mértékű eltérést mutat, az átfogó értékelés megerősíti a Tanács által ajánlott kiigazítástól való eltérést.

               (7)Továbbá a Bizottság 2018. őszi előrejelzése 2018 tekintetében a GDP 3,3 %-ának, 2019 tekintetében pedig a GDP 3,4 %-ának megfelelő államháztartási hiánnyal számol, ami meghaladja a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket.

               (8)A fenti megállapításokból az a következtetés vonható le, hogy a Románia által a 2018. június 22-i tanácsi ajánlás nyomán hozott intézkedések nem kielégítőek. A költségvetési kiigazítás elmarad az annak biztosításához szükséges mértéktől, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedése 2018-ban ne haladja meg a 3,3 %-ot, 2019-ben pedig az 5,1 %-ot, ami a GDP 0,8 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Románia a 2018. június 22-i tanácsi ajánlás nyomán nem tett eredményes intézkedéseket.

               2. cikk

               Ennek a határozatnak Románia a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        HL C 223., 2018.6.27., 3. o.

                     (3)

                        A nettó elsődleges államháztartási kiadások nem tartalmazzák a kamatkiadásokat, az uniós programokra fordított azon kiadásokat, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, sem pedig az álláskeresési ellátásokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásait. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (4)

                        Elérhető itt: http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-13279-2018-INIT/en/pdf


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.11.21.
            COM(2018) 806 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a 2018. június 22-i tanácsi ajánlás nyomán Magyarországtól várt eredményes intézkedések elmulasztásának megállapításáról
            {SWD(2018) 504 final}

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a 2018. június 22-i tanácsi ajánlás nyomán Magyarországtól várt eredményes intézkedések elmulasztásának megállapításáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

               tekintettel az 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 10. cikke (2) bekezdésének negyedik albekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)A Tanács 2017. június 22-én az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 121. cikkének (4) bekezdésével összhangban megállapította, hogy Magyarországon a GDP –1,5 %-ának megfelelő középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, megfigyelhető eltérés áll fenn.

               (2)A megállapított jelentős eltérés miatt a Tanács 2018. június 22-én kibocsátott ajánlásában
                  2
                azt ajánlotta Magyarországnak, hogy hajtsa végre az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  3
                nominális növekedése 2017-ben ne haladja meg a 2,8 %-ot, ami a GDP 1,0 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Tanács azt ajánlotta Magyarországnak, hogy az összes rendkívüli bevételt a hiány csökkentésére használja fel, és a költségvetési konszolidációs intézkedések révén növekedésbarát módon biztosítsa az államháztartás strukturális egyenlegének tartós javulását. A Tanács felkérte Magyarországot, hogy 2018. október 15-ig tegyen jelentést az ajánlásra válaszul hozott intézkedésekről.

               (3)A Bizottság 2018. április 18-én és 19-én az 1466/97/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti helyszíni ellenőrzés céljából fokozott felügyeleti látogatást tett Magyarországon. A Bizottság, miután előzetes megállapításait megküldte a magyar hatóságoknak észrevételezésre, megállapításairól 2018. november 21-én jelentésben számolt be a Tanácsnak. E megállapításokat ezt követően nyilvánosságra hozták. A bizottsági jelentés megállapítja, hogy a magyar hatóságok fenn kívánják tartani a 2018. évi konvergenciaprogramban meghatározott, a GDP 2,4 %-ának megfelelő 2018. évi államháztartási hiányt, és így nem terveznek reagálni a 2018. június 22-i tanácsi ajánlásra.

               (4)A magyar hatóságok 2018. október 15-én jelentést nyújtottak be a 2018. június 22-i tanácsi ajánlásra válaszul hozott intézkedésekről
                  4
               . A hatóságok e jelentésben megerősítették, hogy az államháztartási hiány célértéke 2018-ban a GDP 2,4 %-a marad. A 2018. évi konvergenciaprogramban szereplő költségvetési előrejelzéshez képest, a hatóságok jelentősen magasabb adóbevételeket és megtakarításokat várnak az uniós költségvetésből finanszírozott projektek csökkentett társfinanszírozási költségei miatt. A hatóságok azonban további kiadásokat terveznek, amelyek teljes mértékben ellensúlyozzák e fejlemények hiánycsökkentő hatását. A bejelentett új diszkrecionális intézkedéseknek nincsen jelentős nettó költségvetési vonzata a költségvetés alakulására 2018-ban, így nem sikerült teljesíteni a 2018. június 22-i tanácsi ajánlásban foglalt követelményt.

               (5)A Bizottság 2018. évi őszi előrejelzése a diszkrecionális bevételi intézkedések és egyszeri tételek nélkül számított államháztartási kiadások 7,0 %-os növekedését vetítette előre 2018-ra, ami jóval meghaladja a vonatkozó 2,8 %-os referenciaértéket (az eltérés a GDP 1,6 %-ának felel meg). A strukturális költségvetési egyenleg a GDP 0,4 %-ával romlik, a GDP 1,0 %-ának megfelelő ajánlott javulással szemben (a GDP 1,4 %-ának megfelelő eltérés). Ezért mindkét pillér az ajánlott kiigazítástól való jelentős eltérést mutat. A kiadási referenciaértékre három tényező hat negatívan, nevezetesen a kiadási referenciaértéket megalapozó, a jelenleg becsültnél alacsonyabb középtávú potenciális növekedési ráta és GDP-deflátor, valamint egyes intézkedések közvetett bevételi hatása. Az ezen tényezőknek megfelelő korrekciók elvégzését követően úgy tűnik, hogy a kiadási referenciaérték megfelelően tükrözi a költségvetési kiigazítást, és még mindig eltérést mutat. A strukturális egyenleg értékelése hasonló eredményhez vezet. A strukturális egyenleget negatívan befolyásolják a vártnál alacsonyabb bevételek, ám ezt részben ellensúlyozza a potenciális GDP-növekedésre vonatkozó, a kiadási referenciaérték alapjául szolgáló középtávú átlaghoz viszonyítva magasabb becslés. Az átfogó értékelés ezért megerősíti az ajánlott kiigazítástól való jelentős eltérést.

               (6)A fenti megállapításokból az a következtetés vonható le, hogy Magyarország által a 2018. június 22-i tanácsi ajánlás nyomán hozott intézkedések nem kielégítőek. A költségvetési kiigazítás 2018-ban elmarad a GDP 1 %-át kitevő éves strukturális kiigazítástól, amely ahhoz lenne szükséges, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedése 2018-ban ne haladja meg a 2,8 %-ot,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Magyarország a 2018. június 22-i tanácsi ajánlás nyomán nem tett eredményes intézkedéseket.

               2. cikk

               Ennek a határozatnak Magyarország a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        HL C 223., 2018.6.27., 1. o.

                     (3)

                        A nettó elsődleges államháztartási kiadások nem tartalmazzák a kamatkiadásokat, az uniós programokra fordított azon kiadásokat, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, sem pedig az álláskeresési ellátásokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásait. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (4)

                        https://ec.europa.eu/info/files/hungary-report-council-recommendations-under-significant-deviation-procedure_en


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.11.30.
            COM(2018) 776 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az európai geostacionárius navigációs lefedési szolgáltatás (EGNOS) nyújtásának az európai szomszédságpolitikai partnerországokra történő kiterjesztésére vonatkozó feltételek megállapítása céljából az Európai Unió és az európai szomszédságpolitikában részt vevő egyes déli országok közötti megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               Az EGNOS, az európai geostacionárius navigációs lefedési szolgáltatás a meglévő nyílt műholdas navigációs jeleket alkalmassá teszi a biztonsági szempontból kritikus alkalmazásokhoz, mint például a légi járművek repülése és leszállása olyan esetben, amikor kevés az elérhető földi alapú rádiós támogató berendezés, vagy egyáltalán nincs ilyen.

               Az EGNOS és a Galileo az Európai Unió két, a GNSS-rendelet
                  1
                által szabályozott műholdas navigációs programja.

               Az európai szomszédságpolitikában részt vevő déli partnerországok
                  2
                és az EU közötti, a műholdas navigációval kapcsolatos együttműködést az euromediterrán közlekedési együttműködés határozza meg. Az európai szomszédságpolitikán
                  3
                belül az euromediterrán közlekedési együttműködés az 1995-ben Barcelonában létrehozott keretre épül, és 2008 óta az állam- és kormányfők ülésén elfogadott közös nyilatkozat
                  4
                alapján átalakult az Unió a Mediterrán Térségért (UfM) kezdeményezéssé.

                  Az 1285/2013/EU rendelet (a továbbiakban: GNSS-rendelet)
                     5
                   2. cikke (5) bekezdésének harmadik albekezdése előírja, hogy az európai geostacionárius navigációs lefedési szolgáltatás (EGNOS) földrajzi lefedettsége – a műszaki megvalósíthatóságtól függően és nemzetközi megállapodások alapján – kiterjeszthető az európai szomszédságpolitikában (ENP) részt vevő országokra is. Az ilyen kiterjesztések nem késleltethetik az EGNOS földrajzi lefedettségének a tagállamok Európában található területére való kiterjesztését.

               Az EGNOS-nak az európai szomszédságpolitikában részt vevő déli partnerországokra történő kiterjesztése megfelel ezeknek a kritériumoknak, és követi az Európán kívüli földi EGNOS-állomások üzembe helyezésével kapcsolatos kezdeti intézkedéseket. Kettős célja, hogy megerősítse az EGNOS-lefedettséget az EU perifériáján, és hogy biztosítsa az európai szomszédságpolitikában részt vevő déli partnerországok számára is a lefedettséget, lehetővé téve a felhasználók általi elfogadást.

               Az EGNOS kiterjesztése az ENP déli partnerországaira nem késlelteti az EGNOS földrajzi lefedettségének kiterjesztését az EU egészére. Éppen ellenkezőleg, hozzá fog járulni az EU déli, délkeleti és délnyugati régióinak jobb lefedettségéhez, és különösen ahhoz, hogy javítsa az atlanti-óceáni portugál és spanyol szigetek, valamint Ciprus, Görögország, Málta és Olaszország lefedettségét.

               Az Európai Űrügynökség által 2015-ben elvégzett elemzés
                  6
               , amelyet az iparágnak az EGNOS 3-as verziójának fejlesztésére vonatkozó 2017. évi ajánlata is támogatott, megerősítette egy ilyen kiterjesztés műszaki megvalósíthatóságát, és megállapította, hogy az ENP déli partnerországai teljes légterének lefedéséhez három földi EGNOS-állomás elegendő lenne.

               2009 óta az érintett bizottsági szervezeti egységek az Európai Külügyi Szolgálattal (EKSZ) összehangoltan dolgoznak az EGNOS lefedettségének a dél-mediterrán térségre (az ENP déli partnerországaira) való kiterjesztésén, valamint az EGNOS életbiztonsági (SoL) szolgáltatásának a légi közlekedési és más közlekedési területeken történő bevezetésén a régióban. Az EGNOS lefedettségének kiterjesztése mindenki számára előnyös kezdeményezés. Az EU számára meg fogja erősíteni a szomszédos partnerekkel fennálló kapcsolatokat, és piacra jutási lehetőségeket fog teremteni az uniós iparág számára, míg az ENP déli partnerországai az eddigi uniós közberuházásokhoz képest nagyon alacsony költségű hozzáférést kapnak az EGNOS-hoz.

               Az évek során jelentős előrelépés történt, és az ENP déli partnerországainak közlekedési hatóságai is jelentős érdeklődést tanúsítottak. Megítélésük szerint az EGNOS életbiztonsági szolgáltatása hatékony eszköz a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO) előírásainak betartásához, és úgy vélik, hogy a szolgáltatás lehetővé teszi a hozzáférést új szolgáltatásokhoz és alkalmazásokhoz más közlekedési és nem közlekedési területeken is.

                     7
                  Hat déli ENP-partnerország ezért 2014–2016-ban a legmagasabb politikai szinten formálisan is kifejezte érdeklődését az iránt, hogy az EGNOS tekintetében nemzetközi megállapodást kössön az EU-val.

               Időszerű, hogy az EU pozitívan reagáljon az ENP déli partnerországainak azon elvárására, hogy hozzájussanak az EGNOS életbiztonsági (SoL) szolgáltatásához. Az EGNOS-kiterjesztés stratégiai aspektusa egyre nyilvánvalóbbá válik a régió más globális navigációs műholdrendszerei által végzett tevékenységek fényében.

                  Az egyes déli ENP-partnerországokkal kötendő kétoldalú nemzetközi EGNOS-megállapodások lefektetik a megfelelő irányítási rendszereket, meghatározzák az egyes felek szerepét és felelősségét, valamint megállapítják az EGNOS-alapú szolgáltatások nyújtásához szükséges infrastruktúra fejlesztésével és működtetésével kapcsolatos pénzügyi kötelezettségeket minden egyes déli ENP-partnerországban.

               Ez az ajánlás figyelembe veszi az EGNOS déli ENP-partnerországokra való kiterjesztésének biztonsági szempontjait, ideértve a régió geopolitikai helyzetének az EKSZ általi értékelését is. A biztonsági szempontok figyelemmel kísérése és nyomon követése a tárgyalási és a telepítési szakaszban is folytatódik. Ez magában foglalja az EGNOS földi infrastruktúrájának kiépítéséhez szükséges területek kiválasztását, valamint védelmük biztosítását az EGNOS üzemeltetési szakaszában az ENP déli partnerországaiban.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

               Az EGNOS-nak az ENP déli partnerországaira történő kiterjesztése a 2014–2020 közötti időszakra szóló regionális közlekedési cselekvési terv részét képezi, és az Unió a Mediterrán Térségért 2013. és 2014. évi állásfoglalásában is szerepel.

               Az EGNOS életbiztonsági szolgáltatásának az észak-afrikai és a közel-keleti területekre való kiterjesztése magas szintű biztonságot nyújt a leszállási eljárásokban, még kisebb, regionális és turisztikai célpontok esetében is, ezért harmonizálni fogja az EU és a déli ENP-partnerországok közötti biztonsági szintet, és ennek következtében növeli az EGNOS-nak a két régió között repülő légitársaságok általi elfogadottságát.

               Végül, de nem utolsósorban az EGNOS-nak az ENP déli partnerországaira való kiterjesztése összhangban van más hasonló EGNOS-kiterjesztésekkel vagy EGNOS-alapú rendszerekkel, nevezetesen az Ukrajnára való hasonló kiterjesztéssel
                  8
               , valamint az EGNOS-technológián alapuló független műholdas pontosító szolgáltatási rendszerek létrehozásával Afrikában, amely kezdetben 17 ASECNA-országra terjed ki
                  9
               . Az EGNOS ezért homogén lefedettséget biztosít az európai és az afrikai földrészen, biztonságosabbá téve a repülőutakat és a leszállásokat.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

               Az európai műholdas navigációs rendszerek fontos elemei az Európai Unió azon politikájának, hogy biztosítsa a szárazföldi, tengeri és légi közlekedési infrastruktúra teljes integrációját a biztonságos, zökkenőmentes, gazdaságos és környezetbarát navigáció érdekében. A rendszereket nemzetközi szinten is támogatták többek között a több országgal – mint például Marokkó, Ukrajna, az Egyesült Államok, Norvégia, Svájc és Dél-Korea – aláírt, műholdas navigációról szóló együttműködési megállapodások révén.

               A légiforgalmi szolgáltatásban (ATM) az ENP valamennyi déli partnerországának célja az ICAO követelményeinek való megfelelés a teljesítményalapú navigáció (PBN) tekintetében. Az EGNOS fontos szerepet játszik az európai légiforgalmi szolgáltatás korszerűsítésében és az egységes európai égbolt megvalósításában. Az ENP déli partnerországaira való kiterjesztés hozzájárul a légi közlekedési szolgáltatások széttagoltságának megszüntetéséhez a Földközi-tenger egész területén. A déli ENP-régió EGNOS-lefedettsége szintén hozzájárul az integrált euromediterrán közlekedési térség létrehozásához, amely közel egymilliárd embert érint az EU-ban és a szomszédos országokban.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikkének (3) és (4) bekezdése.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  A javaslat célkitűzéseit a tagállamok nem tudják megvalósítani, mivel az EGNOS műholdas navigációs program az Európai Bizottság által irányított európai kezdeményezés. E tekintetben a megtárgyalandó megállapodás hatálya nem korlátozódhat egyetlen tagállamra vagy tagállamok egy csoportjára, hanem az EU egészét érinti.

                  Bármilyen alternatív megoldás (például az uniós tagállamok és az egyes déli ENP-partnerországok közötti kétoldalú kapcsolatokon alapuló hálózat) a hatékonyság hiányát, késedelmeket és ellentmondásokat kockáztatna, ami gyorsan magasabb költségeket róna az uniós költségvetésre. Az EU és az egyes déli ENP-partnerországok közötti, az EGNOS-szolgáltatások nyújtására vonatkozó együttműködés végrehajtásának elmulasztása elszalasztott lehetőséget jelentene az uniós gazdaság számára, és stratégiai szempontból gyengítené az EU pozícióját a déli ENP-régióban.

                  Az 1285/2013/EU rendelet 29. cikke úgy rendelkezik, hogy az Unió az EUMSZ 218. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően a programok keretében megállapodásokat köthet harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel.

               •Arányosság

                  A megállapodás létrehozása arányos a kitűzött célokkal.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  Az 1285/2013/EU rendelet 29. cikke kifejezetten rendelkezik az EGNOS keretében az Unió által kötendő nemzetközi megállapodásokról. Ezenfelül az említett rendelet 2. cikke (5) bekezdésének harmadik albekezdése kifejezetten rendelkezik az EGNOS rendszer földrajzi lefedettségének a világ más régióira történő kiterjesztéséről, meghatározva többek között, hogy e kiterjesztések érinthetik az európai szomszédságpolitikához (ENP) tartozó partnerországokat is. Azt is meghatározza, hogy ez egy nemzetközi megállapodás révén történik, feltéve, hogy a kiterjesztés műszakilag megvalósítható.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •Konzultáció az érdekelt felekkel

               Az EGNOS-hoz hasonló műholdas pontosító rendszerek használatát az ENP déli partnerországaiban mind társadalmi-gazdasági szempontból, mind technikai szempontból értékelték. A témában folytatott együttműködés évei alatt több alkalommal megosztották és megvitatták az elemzés eredményeit a déli ENP-partnerországok érdekelt feleivel és hatóságaival.

               2007-től 2015-ig a Bizottság által finanszírozott EuroMed GNSS I. és II projektek telepítettek némi EGNOS földi infrastruktúrát a minimális lefedettség biztosítására, valamint a leszállási eljárások kipróbálására és az előnyök értékelésére irányuló műszaki, tudásátadási, kapacitásépítési tesztek és próbák végrehajtására a helyi polgári légiközlekedési hatóságok, a légtérfelhasználók és a léginavigációs szolgáltatók bevonásával. Ezzel összefüggésben sor került egy olyan szabályozási elemzésre is, amely azonosította az ICAO azon légiközlekedés-specifikus szabályozási keretét, amelyen a szolgáltatásnyújtás alapulni fog, valamint részletesen meghatározta az egyes országokra lebontott műholdas navigációs stratégiát és végrehajtási terveket.

               Emellett egy országonkénti költség-haszon elemzés is készült, amely megerősítette az EGNOS déli ENP-partnerországokra való kiterjesztésének pozitív nettó előnyeit, kiemelve az EGNOS valamennyi déli ENP-országra gyakorolt pozitív hatását a légi és a multimodális közlekedés terén. A költség-haszon elemzés becslése szerint a nettó haszon több mint 1 milliárd EUR-t tenne ki a déli ENP-régióban. Ezeket az elemzéseket az ENP déli partnereinek teljes körű bevonásával végezték, és az eredményeket számos műhelytalálkozó keretében megosztották és megvitatták a déli ENP-partnerországok képviselőivel és az érdekelt felekkel. Az EuroMed GNSS kapcsán létrejött valamennyi munkacsoport arra kérte a Bizottságot 2013-ban, 2012-ben és 2011-ben levont következtetéseiben, hogy biztosítsa a déli ENP-régió légterének teljes EGNOS-lefedettségét.

                  Az uniós űrágazat beszerzési oldala számára előnyös lesz a földi infrastruktúra kiépítéséhez kapcsolódó piac, és az EGNOS alkalmazások által kiszolgált uniós iparágak számára előnyös lesz, ha nagyobb piac áll majd rendelkezésre. Az EU közlekedési hatóságai/érintett felei és a déli ENP-régióban található partnereik műszaki együttműködése és kötelékei is erősödni fognak, ami kölcsönös előnyökkel és a hosszú távú stratégiai hatással jár.

                  Megerősítést nyert továbbá, hogy az EGNOS-nak az ENP déli partnerországaira való kiterjesztése nem fogja késleltetni az EGNOS-rendszer földrajzi lefedettségének teljes körű biztosítását az uniós tagállamok Európában található területein.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  Érintett tudományterületek/szakterületek

                  Műholdas navigációs szakértők, a pontos műholdas helymeghatározás használata által érintett területek szakértői (légi, tengeri, vasúti és közúti közlekedés, mezőgazdaság, területgazdálkodás stb.)

                  Alkalmazott módszerek

                  Kiterjedt konzultáció és kapcsolattartás az érintett hatóságokkal, partnerekkel és felhasználókkal az EuroMed program (EuroMed GNSS I, 2007–2011 és EuroMed II, 2012–2015) révén finanszírozott két projekt keretében. Az ipari konzorciumok, valamint az EU/a tagállamok ügynökségei és az ENP déli partnerországainak ügynökségei által végzett elemzések és kutatások.

                  A konzultációba bevont főbb szervezetek/szakértők

                  Közlekedési minisztériumok, polgári légiközlekedési hatóságok, repülőterek, az összes déli ENP-partnerország légitársaságai. Az Európai Űrügynökség, az Európai műholdas szolgáltató, az Európai GNSS Ügynökség (GSA), az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ), űripari/műholdas navigációs és légi közlekedési szakértők és ágazati képviselők az EU-ból és az ENP déli partnerországaiból (pl. az Algériai Űrügynökség).

               Alapjogok

                  A javaslat nem érinti az alapjogok védelmét.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  Az EGNOS-on alapuló műholdas pontosító szolgáltatásoknak az egyes déli ENP-partnerországokban történő nyújtásához szükséges infrastruktúra kialakításához kapcsolódó tőkekiadásokat – különösen az európai szomszédságpolitika finanszírozására szolgáló – uniós források fogják fedezni. Az EGNOS rendszeren alapuló műholdas pontosító szolgáltatásoknak a déli ENP-partnerországokban történő nyújtásával kapcsolatos különbözeti működési kiadásokat az egyes déli ENP-országok finanszírozzák majd.

                  A megállapodásnak nincsenek az európai GNSS-programok számára elkülönített uniós költségvetést érintő költségvetési vonzatai. Az 1285/2013/EU rendelet 2. cikke (5) bekezdésének utolsó albekezdésével összhangban egy ilyen kiterjesztés költségét nem fedezik a Galileo és EGNOS programokra elkülönített források.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az európai geostacionárius navigációs lefedési szolgáltatás (EGNOS) nyújtásának az európai szomszédságpolitikai partnerországokra történő kiterjesztésére vonatkozó feltételek megállapítása céljából az Európai Unió és az európai szomszédságpolitikában részt vevő egyes déli országok közötti megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az 1285/2013/EU rendelet 2. cikkének (5) bekezdésében foglalt feltételek teljesülnek a műszaki megvalósíthatóság, valamint az arra vonatkozó bizonyosság tekintetében, hogy a tagállamok területén az EGNOS rendszer földrajzi lefedettsége tekintetében nem merül fel késedelem.

               (2)Az 1285/2013/EU rendelet úgy rendelkezik, hogy az EGNOS program keretében létrehozott vagy kifejlesztett valamennyi tárgyi és immateriális eszköz tulajdonosa az Unió, hogy az Unió e program keretében megállapodásokat köthet harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel, és hogy az EGNOS rendszer Európán kívüli kiterjesztésének költségeit nem fedezik az említett rendelet értelmében elkülönített költségvetési források.

               Tárgyalásokat kell kezdeni az európai szomszédságpolitikában (ENP) részt vevő minden egyes déli partnerországgal az európai geostacionárius navigációs lefedési szolgáltatáson (EGNOS) alapuló műholdas pontosító szolgáltatásoknak (SBAS) az ENP déli partnerországaiban történő nyújtására vonatkozó feltételeket meghatározó megállapodás megkötése céljából,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Unió nevében tárgyalásokat folytasson valamennyi déli ENP-partnerországgal az EGNOS rendszeren alapuló műholdas pontosító szolgáltatásoknak (SBAS) az ENP déli partnerországaiban történő nyújtására vonatkozó feltételekről szóló nemzetközi megállapodásról.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalásokat a [a Tanács által beillesztendő: a tagállamok képviselőiből álló bizottság neve]-val/-vel konzultálva kell lefolytatni.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        Az EGNOS rendszer azt az űr- és földi infrastruktúrát – hardvert és szoftvert egyaránt – jelenti, amely lehetővé teszi az EGNOS életbiztonsági (SoL) jeleinek nyújtását. Az EGNOS SoL jelek akkor válnak EGNOS szolgáltatássá, amikor a helyi polgári légiközlekedési hatóságok a nemzetközi légi közlekedési követelményeknek megfelelően engedélyezik azokat. Az EGNOS program az EGNOS rendszer és szolgáltatás irányítását jelenti, amellyel az Európai Bizottságot bízták meg.

                     (2)

                        Jelenleg: Marokkó, Algéria, Tunézia, Líbia, Egyiptom, Szíria, Jordánia, Palesztina*, Izrael, Libanon. Az Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz létrehozásáról szóló, 2014. március 11-i 232/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 1. mellékletében meghatározottak szerint. Ez a megnevezés nem értelmezhető a palesztin állam elismeréseként és nem érinti az egyes tagállamok e kérdésre vonatkozó álláspontját.

                     (3)

                        KÖZÖS KÖZLEMÉNY AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK Az európai szomszédságpolitika felülvizsgálatáról, JOIN(2015) 50 final.

                     (4)

                  http://ufmsecretariat.org/wp-content/uploads/2012/09/ufm_paris_declaration1.pdf

                     (5)

                        AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1285/2013/EU RENDELETE (2013. december 11.) az európai műholdas navigációs rendszerek létrehozásáról és üzemeltetéséről, valamint a 876/2002/EK tanácsi rendelet és a 683/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről

                     (6)

                        ESA, EGNOS Projektiroda (EPO), FWC-2 WP-STA-004, 2015. március 12.

                     (7)

                        Algéria, Tunézia, Líbia, Jordánia, Libano és Izrael levelet írt a biztosi testületnek.

                     (8)

                        2018. április 12-én az Európai Unió Tanácsa határozatot (6934/18) fogadott el, amelyben felhatalmazta a Bizottságot arra, hogy tárgyalásokat kezdjen Ukrajnával egy, az EGNOS-nak az ukrán légtérre való kiterjesztésére vonatkozó nemzetközi megállapodásról.

                     (9)

                        2016. december 8-án a Bizottság aláírta az Európai Unió és az afrikai és madagaszkári léginavigációs biztonsággal foglalkozó ügynökség (ASECNA) közötti, az ASECNA illetékességi területén a polgári légi közlekedés javára a műholdas navigáció fejlesztéséről és a kapcsolódó szolgáltatások nyújtásáról szóló együttműködési megállapodást.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.11.30.
            COM(2018) 776 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA TANÁCS HATÁROZATA
            az európai geostacionárius navigációs lefedési szolgáltatás (EGNOS) nyújtásának az európai szomszédságpolitikai partnerországokra történő kiterjesztésére vonatkozó feltételek megállapítása céljából az Európai Unió és az európai szomszédságpolitikában részt vevő egyes déli országok közötti megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               MELLÉKLET
                  Tárgyalási irányelvek az európai szomszédságpolitikában (ENP) részt vevő minden egyes déli partnerországgal az európai geostacionárius navigációs lefedési szolgáltatáson (EGNOS) alapuló műholdas pontosító szolgáltatásoknak (SBAS) az ENP déli partnerországaiban történő nyújtására vonatkozó feltételeket meghatározó megállapodáshoz

               (1)A Bizottság tárgyalásokat kíván folytatni az európai szomszédságpolitikában (ENP) részt vevő minden egyes déli partnerországgal az európai geostacionárius navigációs lefedési szolgáltatáson (EGNOS) alapuló műholdas pontosító szolgáltatásoknak az ENP déli partnerországaiban történő nyújtására vonatkozó nemzetközi megállapodásról.

               (2)A Bizottság a tárgyalásokat a különbizottságként eljáró [...]-val/-vel konzultálva folytatja le, és jelentésben számol be a tárgyalások eredményeiről, illetve adott esetben a tárgyalások során felmerült esetleges problémákról.

               1.A TÁRGYALÁSOK CÉLJA

               A tárgyalások célja olyan megállapodások megkötése, amelyek meghatározzák az EGNOS szolgáltatáson alapuló műholdas pontosító szolgáltatásoknak az ENP déli partnerországaiban történő nyújtása céljából az egyes déli ENP-partnerországokkal folytatott együttműködés feltételeit.

               2.A MEGÁLLAPODÁS HATÁLYA

               Az egyes megállapodások különösen a következőkre terjednének ki:

               (1)Az együttműködésre vonatkozó rendelkezések: az SBAS kialakítására és üzemeltetésére irányuló együttműködési tevékenységek az ENP-partnerországokban. Ezek magukba foglalják többek között az EGNOS program és szolgáltatások népszerűsítését, azok végrehajtásának és üzemeltetésének támogatását, a frekvenciákkal kapcsolatos együttműködést (az uniós eljárások sérelme nélkül
                  1
               ), a szabványosítást, valamint a nemzetközi szervezetek és egyesületek által kezelt műholdas navigációs rendszerekkel, illetve a kutatással és fejlesztéssel kapcsolatos kérdéseket; az együttműködésnek összhangban kell állnia a meglévő együttműködési megállapodásokkal és kötelezettségekkel, többek között a nonproliferáció és az exportellenőrzés tekintetében
                  2
               ; az együttműködés ugyanakkor nem érinti a nemzetbiztonsági intézkedéseket.

               (2)Pénzügyi rendelkezések: az ENP egyes déli partnerországainak hozzájárulása az EGNOS rendszer karbantartásához kapcsolódó különbözeti működési kiadásokhoz az életbiztonsági szolgáltatás lefedettségének az ENP déli partnerországaira való kiterjesztése érdekében; az EU pénzügyi támogatása az életbiztonsági szolgáltatás déli ENP-partnerországokra való kiterjesztéséhez. Az 1285/2013/EU rendelet 2. cikke (5) bekezdésének utolsó bekezdésével összhangban ez a támogatás semmilyen esetben sem fedezhető az 1285/2013/EU rendelet 9. cikkének hatálya alá tartozó, az európai műholdas navigációra elkülönített költségvetési hozzájárulásokból.

               (3)Megfelelő együttműködési mechanizmusok kialakítása a megállapodás irányítása céljából, valamint az EGNOS szolgáltatások nyújtásához kapcsolódó megfelelő felelősségi rendszer létrehozása. Minden egyes déli ENP-partnerország által nyújtott garancia arra nézve, hogy a területén található, az EU tulajdonában lévő vagy általa bérelt EGNOS létesítmények megkapják a megfelelő jogállást (kiváltságok, mentességek stb.), valamint arra nézve, hogy a déli ENP-partnerország biztosítja az EGNOS rendszer és az EGNOS telephelyek szükséges biztonsági nyomon követését, jelentéstételi rendszerét és védelmét; továbbá a felek közötti vitás kérdések rendezésére vonatkozó rendelkezések.

               (4)Az alapszerződések és a vonatkozó uniós jogszabályok, köztük az 1285/2013/EU rendelet
                  3
                és a 912/2010/EU rendelet
                  4
                vonatkozó rendelkezéseinek betartása, különös tekintettel az EGNOS program irányítására vonatkozó rendelkezésekre.

               (5)Az EGNOS rendszer déli ENP-partnerországok területén telepítendő elemeinek megfelelése a biztonsági követelményeknek.

               (6)Megszüntetési záradék kikötése, amely lehetővé teszi az olyan helyzetek kezelését, amikor egyes déli ENP-partnerországok esetlegesen nem teljesítik a megállapodásból eredő kötelezettségeiket.

                     (1)

                        A 2002. március 7-i 676/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozaton (rádióspektrum-határozat) alapuló rádióspektrum-politika, amely rendelkezik a rádióspektrummal kapcsolatos kérdések uniós szintű koordinációjáról, ideértve a CEPT irányításával műszaki kérdésekben folytatott egyeztetéseket, valamint az EU érdekeinek a képviseletét a Nemzetközi Távközlési Unióval (ITU) folytatott együttműködés keretében.

                     (2)

                        HL L 159., 2000. június 30., Wassenaari Megállapodás és Rakétatechnológiai Ellenőrzési Rendszer (MTCR).

                     (3)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1285/2013/EU rendelete az európai műholdas navigációs rendszerek létrehozásáról és üzemeltetéséről, valamint a 876/2002/EK tanácsi rendelet és a 683/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 1. o.).

                     (4)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 912/2010/EU rendelete (2010. szeptember 22.) az Európai GNSS Ügynökség létrehozásáról, az európai műholdas rádiónavigációs programokat üzemeltető struktúrák létrehozásáról szóló 1321/2004/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről és a 683/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról (OJ L 276., 2010.10.20., 11. o.).