               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.11.24.
            COM(2021) 742 final

            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            az euróövezet gazdaságpolitikájáról
            {SWD(2021) 362 final}

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               az euróövezet gazdaságpolitikájáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 136. cikkére, összefüggésben annak 121. cikke (2) bekezdésével,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az euróövezet gazdaságában a 2020-as rendkívül súlyos recesszió után jelenleg stabil és gyors ütemű helyreállítás van folyamatban. A GDP növekedése 2021 második negyedévében felülmúlta a várakozásokat, és a 2021. őszi gazdasági előrejelzés szerint az euróövezet GDP-je 2021-ben várhatóan 5,0 %-kal nő. Az euróövezet gazdaságának GDP-je 2021 utolsó negyedévében várhatóan visszatér a válság előtti szintre. 2021 második negyedévére hét euróövezeti ország GDP-je már újra elérte a válság előtti mértéket. Az előrejelzések szerint az euróövezet éves GDP-növekedése 2022-ben 4,3 % lesz. A GDP-növekedés fő hajtóereje a belső kereslet, ami az átoltottság növekedése nyomán bevezetett enyhítésekkel, a munkaerőpiacok fokozatos javulásával, a kijárási korlátozások időszakában felhalmozódott többletmegtakarítások felhasználásával, valamint a kedvező finanszírozási feltételeknek és a Next Generation EU által nyújtott szakpolitikai támogatásnak köszönhető erőteljes beruházásnövekedéssel áll összefüggésben. Az ajánlásnak megfelelően az euróövezeti tagállamok – egyénileg és az eurócsoporton belül együttesen – intézkedéseket hoztak a Covid19-válságból való kilábalást támogató szakpolitikai irányvonal biztosítása érdekében. A jövőben is nagy fokú bizonytalansággal és kockázatokkal kell számolni, ideértve a világjárvány alakulását mind az EU-n belül, mind azon kívül.

               (2)Az év során a belső kereslet erőteljes növekedése a kínálati oldalon jelentkező korlátokba ütközött – ideértve az inputok szűkösségét és a logisztikai problémákat. Emellett az egyes ágazatokban és tagállamokban tapasztalható munkaerő- és szakemberhiány egyre nagyobb aggodalomra ad okot. A több éven át jellemző rendkívül alacsony inflációs ráták után az euróövezetben 2021 eleje óta erősödött az infláció, amelynek hátterében mindenekelőtt az emelkedő energiaárak és az ellátási szűk keresztmetszetek állnak, ami a kijárási korlátozásokat követő kiigazítási folyamathoz kapcsolódó átmeneti jelenségre utal. Az infláció az euróövezetben 2021 szeptemberében 3,4 %-ot ért el, ami tízéves csúcsot jelent.

               (3)2021-ben az európai helyreállítási stratégia középpontjában a Next Generation EU és az ahhoz kapcsolódó legjelentősebb eszköz, a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz végrehajtása állt
                  3
               . A Tanács a Bizottság kedvező értékelését követően 2021. november közepéig 22 tagállam – köztük 18 euróövezeti ország – helyreállítási és rezilienciaépítési tervét fogadta el. Az elkövetkező években a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz keretében végrehajtandó reformok és beruházások jelentős pozitív hatást gyakorolnak majd az euróövezet gazdaságainak működésére. Az eszköz – a forráselosztási kulcs alkalmazása révén – elő fogja mozdítani a felfelé irányuló gazdasági és társadalmi konvergenciát az euróövezeti tagállamokban. Emellett megerősítette a bizalmat, és hozzájárul a növekedés és a makroszintű pénzügyi stabilitás fenntartásához, ezáltal kiegyensúlyozva a politikamixet és kiegészítve az Európai Központi Bank (EKB) intézkedéseit. A helyreállítás támogatása mellett a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz célja a tagállami gazdaságok strukturális átalakítása, mindenekelőtt a zöld és digitális átállás megvalósítása érdekében. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz keretében végrehajtott koherens beruházások és reformok a kohéziós alapok felhasználásával együtt az euróövezet jövőbeli sokkhatásokkal szembeni rezilienciájának fokozására, a potenciális kibocsátás tartós növelésére, a foglalkoztatás támogatására és a társadalmi kihívások kezelésére irányulnak. Emellett az Unió által a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz finanszírozása érdekében kibocsátott, euróban denominált adósság révén fokozódik az európai tőkepiacok mélysége és likviditása, és nő az euró nemzetközi jelentősége.

               (4)A helyreállítási és rezilienciaépítési tervekben foglalt reformok és beruházások végrehajtása lehetővé teszi a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből származó finanszírozás folyósítását, és hatékonyan hozzájárul az euróövezet szakpolitikai prioritásainak – és az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásoknak
                  4
                – a megvalósításához. Ez többek között a nemzeti intézményi keretek megerősítésére, magas színvonalú közberuházások támogatására, a társadalmi kohézióra, valamint a méltányos zöld és digitális átállást támogató szakpolitikai intézkedésekre irányul. Ez várhatóan segíti a fenntartható és inkluzív helyreállítás biztosítását, a növekedési potenciál fenntartását és a reziliencia fokozását. Ez összhangban van az éves fenntartható növekedési jelentéssel és a versenyképes fenntarthatóság négy dimenziójával: a környezeti fenntarthatósággal, a termelékenységgel, a méltányossággal és a makrogazdasági stabilitással
                  5
               .

               (5)A kellően támogató és egymást kölcsönösen erősítő gazdaságpolitikák hatékonynak bizonyultak a makrogazdasági stabilitás megteremtésében, korlátozták a munkaerőpiaci teljesítményre gyakorolt hatást, enyhítették a recesszió kockázatát és támogatták a gazdaság gyors helyreállítását. A monetáris és a költségvetési politikák következetes kombinációja, valamint a strukturális reformok és a pénzügyi stabilitás fenntartását célzó intézkedések továbbra is alapvető fontosságúak lesznek az euróövezet megfelelő működéséhez, teljes összhangban a tagállamok és az intézmények Szerződésben meghatározott szerepeivel.

               (6)Az EKB monetáris politikai intézkedéseinek célja a különböző pénzügyi piaci szegmensek zökkenőmentes működésének biztosítása, a monetáris transzmissziós csatornák sértetlenségének fenntartása, és végső soron a középtávú árstabilitás megőrzése. Az EKB 2021 júliusában közzétette új monetáris politikai stratégiáját, amely középtávon 2 %-os szimmetrikus inflációs célt határoz meg. A Kormányzótanács azt is megerősítette, hogy továbbra is az EKB által meghatározott kamatlábakat tekinti elsődleges monetáris politikai eszközének. 2021 októberében az EKB a digitális euróra vonatkozó kétéves vizsgálati szakaszt indított. A digitális euró létrehozásához az EUMSZ 133. cikkén alapuló uniós jogalkotási aktusra lenne szükség. Egy ilyen központi banki digitális pénznem kibocsátása többek között biztosíthatná a nyilvánosság számára a pénz folyamatos rendelkezésre állását digitális formában, támogathatná az európai gazdaság digitalizálását, és aktívan ösztönözhetné az innovációt a kis értékű fizetések terén
                  6
               . Emellett hozzájárulna az euró nemzetközi szerepének megerősítéséhez és Európa nyitott stratégiai autonómiájához.

               (7)Az Európai Bizottság 2021. október 19-én újraindította a gazdasági kormányzás felülvizsgálatáról szóló vitát, hogy széles körű egyetértés jöjjön létre arra vonatkozóan, hogy miként lehet fokozni a keret hatékonyságát és átláthatóságát, megszüntetni a makrogazdasági egyensúlyhiányokat és kezelni a költségvetési kihívásokat az átállást és a növekedést ösztönző módon, figyelembe véve a Covid19-válság tanulságait.

               (8)Az előrejelzések szerint az euróövezet egészének államháztartási hiánya 2021-ben eléri a GDP 7,1 %-át, 2022-ben viszont 3,9 %-ra esik vissza. A nemzeti költségvetések és az uniós költségvetés alapján kialakított euróövezeti költségvetési irányvonal az előrejelzések szerint 2021-ben és 2022-ben is támogató jellegű marad (a GDP 1,75 %-a, illetve 1 %-a). 2022-ben mind a nemzeti, mind az uniós finanszírozású közberuházások hozzájárulnak majd a támogató irányvonalhoz. 2021 novemberétől a Tanács által eddig jóváhagyott 18 euróövezeti nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési terv alapján az euróövezeti tagállamok nagyszabású pénzügyi támogatást kapnak, amely 2026-ig legfeljebb 262 milliárd EUR összegig terjedő vissza nem térítendő támogatást és 139 milliárd EUR összegű hitelt jelent. A nemzeti költségvetési politikáknak a Stabilitási és Növekedési Paktum teljes körű tiszteletben tartása mellett történő összehangolása elengedhetetlen a Covid19-válságra való hatékony reagáláshoz, a fenntartható helyreállításhoz, valamint a gazdasági és monetáris unió (GMU) megfelelő működéséhez. Az általános mentesítési rendelkezés 2022-ben még érvényben marad, 2023-tól azonban várhatóan már nem lesz alkalmazható. A gazdaságélénkülés megszilárdulásával a költségvetési politika az átmeneti szükséghelyzeti intézkedések helyett a helyreállítást támogató célzott intézkedéseket helyezi előtérbe. Az államadósság-ráták növekedése (a 2019. évi 85,5 %-ról 2021-ben a GDP 100 %-ára) a kibocsátás csökkenéséből és a Covid19-járvány okozta súlyos sokk kezeléséhez szükséges szakpolitikai válaszintézkedésekből eredő együttes hatást tükrözi. Mivel azonban néhány euróövezeti tagállamban már a sokkhatást megelőzően is magas volt az adósságráta, az euróövezet nagy részében a szakpolitikai célkitűzések között fog szerepelni az adósságállomány fokozatos, folyamatos és növekedésbarát módon megvalósítandó csökkentése.

               (9)Ebben az összefüggésben különösen fontosnak tűnik az államháztartás összetételének javítása, például a beruházások előmozdítása, a költségvetési intézkedések minőségének javítása, valamint a költségvetés hosszú távú fenntarthatóságának biztosítása révén, többek között az éghajlatváltozásra, valamint a zöld és digitális átállásra tekintettel. A környezetbarát költségvetés-tervezés, a kiadások felülvizsgálata, a jól működő közberuházás-kezelési rendszerek és a hatékony közbeszerzési keretek költségvetési mozgásteret teremthetnek további közberuházások számára. A hatékonyabb és méltányosabb bevételi politika megvalósítását célzó reformok a Covid19-válságot követően még fontosabbá váltak. Még tovább lehetne erősíteni az euróövezeti adórendszerek növekedésösztönző és környezetbarát jellegét, különösen a munkát terhelő adóék csökkentése révén, amely a legtöbb euróövezeti tagállamban továbbra is magas. Az agresszív adótervezés, az adókikerülés és az adókijátszás megszüntetésére irányuló intézkedések hatékonyabbá és méltányosabbá tehetik az adórendszereket, ugyanakkor támogatják a helyreállítást és növelik a bevételeket. A globalizáció szükségessé tette az adózási keretelvek kiigazítását, hogy azok megfeleljenek az egyre inkább digitalizált gazdaság követelményeinek. Az OECD és a G20-ak által az adóalap-erózióra és nyereségátcsoportosításra vonatkozóan létrehozott átfogó keretrendszeren belül megállapodás született a globális adózás reformjáról, amelynek célja a káros adóverseny korlátozása.

               (10)A nemzeti és uniós szinten, többek között a Next Generation EU révén megvalósított gyors és határozott szakpolitikai válaszintézkedések hatékonyan enyhítették a válság háztartásokra és vállalkozásokra gyakorolt hatását. Ennek az összehangolt fellépésnek köszönhetően az eredetileg vártnál kisebb mértékben nőttek a tagállamok közötti eltérések, és a hosszú távú káros hatások mérséklődtek. A többek között a csökkentett munkaidős foglalkoztatás és más munkahelymegtartási intézkedések révén biztosított szakpolitikai támogatás hozzájárult ahhoz, hogy a vállalkozások a válság közepette is folytatni tudják tevékenységüket, továbbá visszafogta a munkanélküliségi ráta növekedését és a rendelkezésre álló jövedelem csökkenését. Bár a fizetésképtelenségi ráták 2021-ben emelkedtek, ennek mértéke a támogatási intézkedések fokozatos megszüntetése ellenére is visszafogott maradt. Fokozatos javulás figyelhető meg a munkaerőpiacokon is: 2021 második negyedévében a foglalkoztatás 72,2 %-os volt, miközben a Covid19-járvány előtt, 2019 negyedik negyedévében 72,9 %-on tetőzött. A válság során gyorsuló ütemben nyert teret a digitális technológia, ami – tartóssá válva – pozitív hatással lehet a termelékenységre. Kétségtelen azonban, hogy a Covid19-válság számottevő területi, ágazati és elosztási következményekkel járt, amelyek mind az országokon és ágazatokon belül, mind az országok és ágazatok között átcsoportosításokat tesznek szükségessé, és jelentős átállási költségeket rónak a munkavállalókra és a vállalkozásokra.

               (11)Noha eddig nem nőtt jelentősen a csődök száma, a járvány következtében számos cég mérlege gyengült, ami rövid távon korlátozhatja beruházásfinanszírozási képességüket és veszélyeztetheti törlesztőképességüket. Amint a helyreállítás megszilárdul, a támogatást fokozatosan ki kell vezetni és célzottabbá kell tenni. A hitelviszonyt megtestesítő instrumentumok igénybevételének csökkenése korlátozhatja a függő kötelezettségek állományát és segíthet megőrizni a vállalkozások beruházásfinanszírozási képességét. A szakpolitikai támogatási intézkedések időben történő megszüntetésekor egyensúlyt kell teremteni egyfelől a beruházás és a foglalkoztatás támogatása és az életképes vállalkozások csődjének elkerülése, másfelől annak biztosítása között, hogy középtávon megvalósulhasson az életképtelen vállalkozások rendezett kilépése. Ezzel összefüggésben alapvető fontosságú a vállalkozások finanszírozáshoz való hozzáférésének javítása, mérlegük megerősítése, valamint a fizetésképtelenségi keretek kapacitásának és hatékonyságának növelése. Az euróövezeti tagállamok fizetésképtelenségi szabályai jelentős mértékben eltérnek, és a közigazgatás, valamint az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságának javítása érdekében a kapacitásukat megerősítő intézkedésekre lesz szükség. A fizetésképtelenségi keretek javítása hozzájárulhat a bankszektorbeli mérlegek stabilitásának javításához is, ami pozitív hatást gyakorol a hitelkínálatra. A tagállamoknak 2022. július 17-ig kell átültetniük nemzeti jogukba a szerkezetátalakítási és fizetésképtelenségi irányelvet
                  7
               , amelynek célja, hogy a tagállamok minimumszabályokat vezessenek be a vállalkozások számára biztosított megelőző szerkezetátalakítás és adósságelengedés tekintetében. Emellett az uniós tőkepiacok integrációja kulcsfontosságú ahhoz, hogy a vállalkozások a banki hitelezést kiegészítő alternatív finanszírozási forrásokra is támaszkodhassanak. A tőkepiaci unió (CMU) megvalósítása terén elért előrelépés
                  8
                javíthatja az euróövezeti vállalkozások finanszírozáshoz való hozzáférését, előmozdíthatja a környezetbarát új technológiákba és infrastruktúrába történő hosszú távú beruházásokat, támogathatja a sajáttőke-befektetéseket és felszámolhatja a beruházások előtt álló, határokon átnyúló akadályokat, többek között a fizetésképtelenségi eljárásokra vonatkozó anyagi jog egyes elemeinek összehangolása révén.

               (12)Miközben gyorsan javul a foglalkoztatás, azzal kell számolni, hogy a válság, valamint a gazdaság zöldítésére irányuló határozott törekvés tartós hatásokkal jár egyes ágazatokra, munkavállalói kategóriákra és régiókra nézve. A létrejövő új munkahelyek eltérhetnek a válság következtében megszűntektől. Az ellátási lánc szűk keresztmetszetei bizonyos ágazatokban lelassíthatják a foglalkoztatás helyreállását. A munkahelyváltást és a munkaerőpiacra való visszailleszkedést elősegítő szakpolitikai intézkedések ezért kulcsfontosságúak lesznek az átmenet támogatásához és a társadalmi hatások enyhítéséhez, különösen a kettős átállás fényében. A Bizottság ajánlást
                  9
                terjesztett elő a foglalkoztatás Covid19-válságot követő hatékony és aktív támogatásáról (EASE), amelyben olyan koherens szakpolitikai csomagok kidolgozására kéri fel a tagállamokat, amelyek ötvözik a szakemberhiány megszüntetésére, valamint az egyéni szinten sikeres zöld és digitális átállás előmozdítására irányuló intézkedéseket. Ezek a csomagok három összetevőből állnak majd: i. a munkaerő-felvételt és az átmenetet támogató határozott időtartamú és jól kialakított ösztönzők, valamint vállalkozástámogatás; ii. a munkaerőpiaci igényekhez igazított továbbképzési és átképzési lehetőségek; továbbá iii. a foglalkoztatási szolgálatok által nyújtott fokozott támogatás. Ezzel párhuzamosan az egészségügyi és gazdasági válságra tekintettel alapvető fontosságú a szociális védelem kohéziója az euróövezetben, célként kitűzve a méltányos kettős átállást. A szociális jogok európai pillére
                  10
                továbbra is iránytűként szolgál a foglalkoztatási, készségfejlesztési és szociálpolitikai fellépések terén, előmozdítva a felfelé irányuló gazdasági és társadalmi konvergenciát, valamint a jobb munka- és életkörülményeket a tagállamokban. A szociális jogok európai pillérére vonatkozó, 2021 márciusában elfogadott cselekvési terv három kiemelt uniós célt
                  11
                határoz meg i. a foglalkoztatás, ii. a felnőttkori tanulás és iii. a szegénység 2030-ig történő csökkentése tekintetében, amelyekhez az alább javasolt szakpolitikai intézkedések hozzájárulnak. A 2021. május 8-i portói szociális csúcstalálkozón, majd az Európai Tanács 2021. június 24–25-i ülésén az Unió vezetői üdvözölték az említett kiemelt célokat.

               (13)A tagállamok – a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből nyújtott pénzügyi és szakpolitikai támogatással megvalósítandó – ambiciózus reform- és beruházási terveket dolgoztak ki. Az intézmények színvonalának – mindenekelőtt az igazgatási kapacitás megerősítése révén történő – javítása kulcsfontosságú lesz a kapcsolódó források gyors felhasználásának biztosításához, elkerülve ugyanakkor a párhuzamosságokat és a más uniós eszközökkel való interferenciát. A tagállamok az üzleti környezet fejlesztésével javíthatják a magánberuházások keretfeltételeit. Az egységes piac zökkenőmentes működésének biztosításához alapvető lesz az ellátási láncok rezilienciájának megőrzése és megerősítése az egységes piacon az ellátási hiányok és a szűk keresztmetszetek észlelése és kezelése révén, miközben biztosítani kell a piacok nyitottságát, a szabványok közelítését, a nagyobb diverzifikációt, a körforgásos jelleget és az erőforrás-hatékonyságot. Továbbra is releváns az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló, 2021. július 13-i tanácsi ajánlás, amely az áruk és szolgáltatások egységes piacának – többek között a digitális egységes piacnak – a szükségtelen korlátozások megszüntetése, a piacfelügyelet fokozása és a megfelelő igazgatási kapacitás garantálása révén történő – további integrálására szólít fel.

               (14)A korábbi reformoknak köszönhetően a bankszektor a súlyos gazdasági stresszhelyzettel szembesülve általánosságban reziliensnek bizonyult. A válság során biztosított széles körű szakpolitikai támogatásnak és a 2021-es stabil helyreállásnak köszönhetően eddig nem bizonyultak indokoltnak a vállalati mérlegek romlásával kapcsolatos aggályok. Mindazonáltal előfordulhat, hogy az euróövezeti bankok eszközminősége kismértékben romlik. A kockázatok megfelelő időben történő nyomon követése, az adósokkal való proaktív együttműködés és a nemteljesítő hitelek aktív kezelése fontos ahhoz, hogy a bankok továbbra is képesek legyenek finanszírozni a gazdaság helyreállítását.

               (15)Az euróövezet gazdasági mérete és integrációja, valamint a válság nyomán bevezetett válaszintézkedések világszerte stabilizáló tényezőt jelentettek a Covid19-válság közepette. Tekintettel a gazdaságok összekapcsoltságára, az euróövezeti tagállamoknak az elkövetkező években végre kell hajtaniuk az annak érdekében elfogadott beruházásokat és reformokat, hogy megerősödve kerüljenek ki a válságból, ugyanakkor tovább kell fejleszteniük az euróövezet intézményi felépítését annak érdekében, hogy növekedjen a jövőbeli sokkhatásokkal szembeni rezilienciája és jobban helytálljon a nemzetközi színtéren. A fejlett és feltörekvő piacgazdaságokban zajló gazdasági és pénzügyi fejlemények számos csatornán keresztül közvetlen hatást gyakorolnak az euróövezetre, többek között az egészségügyi és oltási politika, a monetáris politika, a pénzmozgások, a globális értékláncok és a kereskedelem révén. A helyreállítás során a globális ellátási láncokban kialakult szűk keresztmetszetek szintén a globális gazdasági összekapcsoltság erősödéséről tanúskodnak. Eközben az euróövezet folyófizetésimérleg-többlete fokozatosan tovább csökkent, és az alapvető gazdasági tényezők által indokolthoz közeli szintet ért el. Az euró elmúlt években nagyjából változatlan nemzetközi jelentőségének megerősítése – többek között a digitális euró létrehozása révén – fokozhatja az euróövezet és az Unió gazdasági és pénzügyi autonómiáját, és javíthatja a globális pénzügyi stabilitást.

               (16)Továbbra is kulcsfontosságú a gazdasági és monetáris unió elmélyítése. A bankunió és a tőkepiaci unió egymást kölcsönösen erősítő projektek, amelyek célja a növekedés előmozdítása, a pénzügyi stabilitás megőrzése és a valódi gazdasági és monetáris unió támogatása. A fennmaradó hiányosságok megszüntetése tovább fokozná az euróövezet stabilitását és rezilienciáját, hozzájárulna az euróövezet gazdaságainak fellendítéséhez, és megerősítené az euró nemzetközi szerepét. Változatlanul alapvető fontosságú a bankunió kiteljesítése, az Európai Stabilitási Mechanizmus létrehozásáról szóló szerződést módosító megállapodás időben történő megerősítésével és a tőkepiaci unió létrehozásával együtt. Ez hozzájárul a zöld és digitális átálláshoz is, amely jelentős beruházásokat tesz szükségessé. A 2021. június 25-i euróövezeti csúcstalálkozón az uniós vezetők újra megerősítették a bankunió kiteljesítése iránti elkötelezettségüket, és felkérték az euróövezeten kívüli tagállamok részvételével ülésező eurócsoportot, hogy késedelem nélkül és konszenzussal állapodjon meg egy lépésenkénti ütemezést meghatározó munkatervről valamennyi hátralévő feladat tekintetében. Felszólítottak továbbá a tőkepiaci unióra vonatkozó cselekvési terv gyors végrehajtására, összhangban a 2020. december 3-i tanácsi következtetésekben meghatározott prioritásokkal. Továbbra is releváns az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló, 2021. július 13-i tanácsi ajánlás, amely a GMU kiteljesítését és az euró nemzetközi szerepének megerősítését szorgalmazza,

               AJÁNLJA, hogy az euróövezeti tagállamok a 2022–2023-as időszakban tegyenek intézkedést egyénileg – többek között helyreállítási és rezilienciaépítési tervük végrehajtása révén – és együttesen az eurócsoporton belül annak érdekében, hogy:

               1.Továbbra is használják fel és hangolják össze a tagállamok nemzeti költségvetési politikáit a fenntartható és inkluzív helyreállítás hatékony alátámasztása érdekében. 2022-ben tartsanak fenn mérsékelten támogató költségvetési irányvonalat az egész euróövezetben, figyelembe véve a nemzeti költségvetéseket és a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz által nyújtott finanszírozást. Fokozatosan összpontosítsák a költségvetési intézkedéseket olyan beruházásokra, amelyek a zöld és digitális átállás követelményeinek eleget téve előmozdítják a fenntartható és inkluzív helyreállítást, és fordítsanak kiemelt figyelmet a költségvetési intézkedések minőségére. Őrizzék meg a fiskális politika dinamikus jellegét, hogy időben reagálni tudjanak a járványkockázatok újbóli megjelenése esetén. Differenciálják a költségvetési politikákat, figyelembe véve a helyreállítás helyzetét, a költségvetési fenntarthatóságot, valamint a gazdasági, társadalmi és területi különbségek csökkentésének szükségességét. Amint a gazdasági feltételek lehetővé teszik, folytassanak a prudens középtávú költségvetési pozíció megvalósítására és az adósság fenntarthatóságának biztosítására irányuló költségvetési politikát, a beruházások fokozása mellett.

               2.A méltányos és hatékony adórendszerek biztosítása érdekében mozdítsák elő az olyan szakpolitikákat, amelyekkel kezelhető az agresszív adótervezés, az adókijátszás és az adókikerülés. Törekedjenek a káros adóverseny korlátozására, többek között a gazdaság digitalizációjából és globalizációjából eredő adóügyi kihívások kezelését célzó, konszenzuson alapuló globális megoldások alkalmazása révén. Csökkentsék a munkát terhelő adóéket, és mozdítsák elő a munkát terhelő adókról a kevésbé torzító adókra való áttérést. Térjenek át a szükséghelyzeti intézkedésekről a gazdasági helyreállításra irányuló intézkedésekre a munkaerőpiacokon, az aktív munkaerőpiaci intézkedések hatékony végrehajtása révén: i. támogassák a munkahelyváltást, mindenekelőtt a zöld és digitális gazdaság felé történő elmozdulást, ii. ötvözzék a szakemberhiány kezelésére, a továbbképzés és az átképzés javítására, illetve a célzott munkaerő-felvételi ösztönzők biztosítására irányuló intézkedéseket, valamint iii. növeljék az állami foglalkoztatási szolgálatok kapacitását a strukturális munkaerőhiány kezelése érdekében. Erősítsék meg az inkluzív, minőségi oktatási és képzési rendszereket. Mozdítsák elő a veszélyeztetett csoportok, különösen a fiatalok és a nők munkaerőpiaci integrációját, biztosítsanak megfelelő munkakörülményeket és kezeljék a munkaerőpiac szegmentációját, dolgozzanak ki szociális védelmi rendszereket a Covid19-válság után felmerülő kihívások kezelése érdekében, illetőleg szükség esetén igazítsák ki azokat. Biztosítsák a szociális partnerek tényleges bevonását a szakpolitikai döntéshozatalba, erősítsék meg a szociális párbeszédet és a kollektív tárgyalások rendszerét. Biztosítsák a gazdasági és társadalmi rezilienciát növelő munkaerőpiaci bevált gyakorlatok és szociálpolitikák megosztását és az azokhoz való közelítést.

               3.Kövessék nyomon a vállalkozásoknak nyújtott szakpolitikai támogatási csomagok hatékonyságát, összpontosítsanak a világjárvány idején stresszhelyzetbe került életképes vállalkozások fizetőképességének célzottabb támogatására, továbbá a sajáttőke-típusú eszközök nagyobb mértékű alkalmazására. Tegyenek intézkedéseket annak érdekében, hogy a fizetésképtelenségi keretek alkalmasabbak legyenek a csőd- és adósságátütemezés hatékony és időben történő kezelésére, maximalizálják az értékmegőrzést, és mozdítsák elő a tőke és a határokon átnyúló befektetések hatékony elosztását. Tegyenek előrelépést a tőkepiaci unió elmélyítése terén, többek között a gazdaság finanszírozásának támogatására, valamint a vállalkozások és magánszemélyek befektetési lehetőségeinek javítására, továbbá az egységes piacon végrehajtandó befektetések előtt álló, határokon átnyúló akadályok felszámolására irányuló bizottsági jogalkotási javaslatokról való gyors megállapodás révén.

               4.Folytassák a nemzeti intézményi keretek további megerősítését, és hajtsanak végre reformokat a beruházásokat és a tőke újraelosztását akadályozó szűk keresztmetszetek kezelése érdekében, valamint biztosítsák az uniós források hatékony és időben történő felhasználását. Csökkentsék a vállalkozások adminisztratív terheit és javítsák az üzleti környezetet. Fokozzák a közigazgatás hatékonyságát és digitalizációját. Javítsák az államháztartási gazdálkodást, többek között a környezetbarát költségvetés-tervezés és a hatékony közberuházás-kezelés révén, továbbá a kiadások felülvizsgálatát használják fel az államháztartás összetételének javítására, különös tekintettel a közberuházások minőségére, valamint az emberekbe és a készségekbe történő beruházásokra, továbbá arra, hogy a közkiadások középpontjába a helyreállítási és rezilienciaépítési szükségletek kerüljenek.

               5.Biztosítsák a makroszintű pénzügyi stabilitást és tartsák fenn a gazdaságba irányuló hitelcsatornákat, folytassák a nemteljesítő hitelek kezelését, többek között az eszközminőség nyomon követése, a nehéz helyzetben lévő adósokkal (különösen az életképes adósokkal) való időben történő és proaktív együttműködés, valamint a nemteljesítő hitelek másodlagos piacainak továbbfejlesztése révén. Munkálkodjanak tovább a bankunió kiteljesítésén egy lépésenkénti ütemezést meghatározó munkaterv kidolgozása révén, valamint az euró nemzetközi szerepének megerősítésén. Támogassák továbbra is a digitális euró esetleges bevezetésével kapcsolatos feltérképező munkát.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2021/241 rendelete (2021. február 12.) a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz létrehozásáról (HL L 57., 2021.2.18., 17. o.).

                     (4)

                        A Tanács ajánlása (2021. július 13.) az euróövezet gazdaságpolitikájáról (HL C 283., 2021.7.15., 1. o.).

                     (5)

                        2022. évi éves fenntartható növekedési jelentés, COM(2021) 740.

                     (6)

                        Lásd az EKB digitális euróról szóló 2020. októberi jelentését, amely itt érhető el:
                  https://www.ecb.europa.eu/pub/pdf/other/Report_on_a_digital_euro~4d7268b458.en.pdf
                  .

                     (7)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/1023 irányelve (2019. június 20.) a megelőző szerkezetátalakítási keretekről, az adósság alóli mentesítésről és az eltiltásokról, valamint a szerkezetátalakítási, fizetésképtelenségi és adósság alóli mentesítési eljárások hatékonyságának növelését célzó intézkedésekről, és az (EU) 2017/1132 irányelv módosításáról (szerkezetátalakítási és fizetésképtelenségi irányelv) (HL L 172., 2019.6.26., 18. o.).

                     (8)

                        A 2021. június 25-i euróövezeti csúcstalálkozón az uniós vezetők nyomatékosították a tőkepiaci unió iránti politikai elkötelezettségüket, és a tőkepiaci unióra vonatkozó cselekvési terv gyors végrehajtását sürgették.

                     (9)

                        A Bizottság (EU) 2021/402 ajánlása (2021. március 4.) a Covid19-válságot követően a foglalkoztatás hatékony és aktív támogatásáról (EASE) (HL L 80., 2021.3.8., 1. o.).

                     (10)

                        A szociális jogok európai pillérének kihirdetéséről szóló intézményközi nyilatkozat (HL C 428., 2017.12.13., 10. o.).

                     (11)

                        Az EU kötelezettséget vállalt a következő kiemelt uniós célok 2030-ig történő megvalósítására: a 20–64 éves népesség legalább 78 %-ának foglalkoztatottnak kell lennie; a 25–64 éves népesség legalább 60 %-ának évente részt kell vennie képzési tevékenységekben; a szegénység vagy a társadalmi kirekesztődés kockázatának kitett személyek számát legalább 15 millióval kell csökkenteni (2019-hez képest).


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2022.3.29.
            COM(2022) 132 final

            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az információs és kommunikációs technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása elleni küzdelemről szóló átfogó nemzetközi egyezményre irányuló tárgyalásokra való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

                  Az Europolnak az internetes szervezett bűnözés általi fenyegetettségre vonatkozó értékelése
                     1
                   szerint a számítástechnikai bűnözés továbbra is egyre nagyobb fenyegetést jelent az Európai Unió (EU) polgárainak és vállalkozásainak biztonságára nézve. A számítástechnikai bűnözés globális és határok nélküli jelenség, és a számítástechnikai bűnözés elleni küzdelem terén folytatott nemzetközi együttműködés fokozása évek óta prioritást jelent a világ országai számára.

                  Az Európa Tanács számítástechnikai bűnözésről szóló 2001. évi egyezménye (a továbbiakban: a budapesti egyezmény) a számítástechnikai bűnözésről szóló első nemzetközi szerződés, amely meghatározza a számítástechnikai bűnözéshez kapcsolódó bűncselekményeket, rendelkezik a számítástechnikai bűnözés nyomozására vonatkozó több hatáskörről és eljárásról – például a számítógépes hálózatok átvizsgálásáról és kifürkészéséről, valamint a bűncselekményekkel kapcsolatos elektronikus bizonyítékok biztonságáról –, továbbá létrehozza a nemzetközi együttműködés keretét
                     2
                  . A budapesti egyezmény nyitva áll az Európa Tanácson kívüli tagok előtt, és valamennyi földrajzi régióból csatlakoztak hozzá országok. Jelenleg 66 részes állama van, és tizennégy további ország kapott felkérést a csatlakozásra. A világ országainak 80 %-ában ez az alapja a számítástechnikai bűnözés elleni jogszabályoknak. Az Európa Tanács Miniszteri Bizottsága 2021. november 17-én elfogadta a budapesti egyezményhez csatolt második kiegészítő jegyzőkönyvet, ami azt bizonyítja, hogy az egyezmény továbbra is releváns a számítástechnikai bűnözéssel kapcsolatos nemzetközi együttműködés kereteként
                     3
                  .

                  Az információtechnológia térnyerése, az új távközlési és számítógépes hálózati rendszerek gyors fejlődése, valamint a technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása és a technológiákkal való visszaélés az Egyesült Nemzetek (ENSZ) napirendjén is szerepelt. Az ENSZ Közgyűlése 2010. december 21-én elfogadta a 65/230. sz. határozatot, amelyben felkérte a Bűnmegelőzési és Büntető Igazságszolgáltatási Bizottságot (CCPCJ), hogy a számítástechnikai bűnözés problémájának átfogó tanulmányozása céljából hozzon létre nyitott kormányközi szakértői csoportot
                     4
                  . A kormányközi szakértői csoport a 2021. április 6–8-i hetedik (és egyúttal utolsó) ülésén számba vette az ENSZ-tagállamok által javasolt valamennyi előzetes következtetést és ajánlást
                     5
                  , és megállapodott arról, hogy továbbítja a CCPCJ-nek a 63 elfogadott következtetést és ajánlást
                     6
                  . Tanulmányában a kormányközi szakértői csoport nem jutott konszenzusra azzal kapcsolatban, hogy szükség van-e a számítástechnikai bűnözésről szóló új nemzetközi szerződésre.

                  Ezzel párhuzamosan néhány ENSZ-tagállam fokozta arra irányuló erőfeszítéseit, hogy az ENSZ-közgyűlés Harmadik Bizottságának tanácskozásain kidolgozzanak egy ilyen szerződést. Az ENSZ Közgyűlése ennek nyomán elfogadta az információs és kommunikációs technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása elleni küzdelemről szóló, 2018. december 17-i 73/187. sz. határozatot
                     7
                  . Ezt követően az ENSZ Közgyűlése 2019. december 27-én elfogadta ugyanebben a témában a 74/247. sz. második határozatot, amely nyitott ad hoc kormányközi szakértői bizottságot (a továbbiakban: az ad hoc bizottság) hozott létre az információs és kommunikációs technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása elleni küzdelemről szóló átfogó nemzetközi egyezmény kidolgozása céljából. A határozat értelmében az ad hoc bizottságnak teljes mértékben figyelembe kell vennie az információs és kommunikációs technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása elleni küzdelem terén meglévő nemzetközi eszközöket, valamint nemzeti, regionális és nemzetközi szintű erőfeszítéseket, különösen a kormányközi szakértői csoport munkáját és annak eredményeit
                     8
                  . Az ENSZ Közgyűlése 2021. május 26-án elfogadta a 75/282. sz. határozatot, amely meghatározta a tárgyalások módozatait
                     9
                  . Az ENSZ Közgyűlése többek között úgy határozott, hogy az ad hoc bizottságnak 2022 januárjától kezdődően legalább hat, egyenként 10 napos ülést, valamint egy záróülést kell összehívnia annak érdekében, hogy az ENSZ Közgyűlésének 2024. évi hetvennyolcadik ülésszakán egyezménytervezetet nyújtson be az ENSZ Közgyűlése számára. Az ENSZ Közgyűlése továbbá úgy határozott, hogy az ad hoc bizottság első, harmadik és hatodik tárgyalási fordulóját New Yorkban, a második, negyedik és ötödik fordulót pedig Bécsben kell megrendezni. 2022. január 20-án a Közgyűlés úgy határozott, hogy a Covid19-világjárvány New York-i helyzete miatt az első ülést egy későbbi időpontra halasztja.

                  E javaslat célja, hogy biztosítsa az Európai Unió megfelelő részvételét ezeken a tárgyalásokon, mivel a tárgyalások várhatóan az uniós jogszabályokkal és hatáskörökkel összefüggő elemeket is érintenek majd, különösen a számítástechnikai bűnözés területén. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 3. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy az Unió kizárólagos hatáskörrel rendelkezik „nemzetközi megállapodás megkötésére, [...] annyiban, amennyiben az a közös szabályokat érintheti, vagy azok alkalmazási körét megváltoztathatja”. Egy nemzetközi szerződés akkor érintheti a közös szabályokat vagy változtathatja meg azok alkalmazási körét, ha a megállapodás hatálya alá tartozó terület átfedésben van uniós jogszabályokkal, vagy nagyrészt az uniós jog hatálya alá tartozik.

                  Mivel a tárgyalások uniós hatáskörbe tartozó, a közös kül- és biztonságpolitikától (KKBP) eltérő olyan kérdésekhez kapcsolódnak, amelyek várhatóan a tervezett megállapodás fő elemei lesznek, a Bizottságot kell kinevezni a tárgyalócsoport vezetőjének. A KKBP-vel kapcsolatos kérdésekben az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője folytatja le a tárgyalásokat a csoport tagjaként. A Bizottság főtárgyalója biztosítja a megállapodás általános összhangját. A főtárgyaló felügyelete alatt a tervezett megállapodás nem KKBP-vonatkozású részei tekintetében a Bizottság szolgálatai, a tervezett megállapodásnak a KKBP hatálya alá tartozó részei tekintetében pedig az EKSZ fog vezető szerepet betölteni.

                  Ezt az ajánlást a Bizottság az EUMSZ 218. cikkének megfelelően benyújtja a Tanácsnak, hogy az felhatalmazza a Bizottságot a jövőbeli ENSZ-egyezményről az Európai Unió nevében folytatandó tárgyalásokra, tárgyalási irányelveket határozzon meg, és kijelölje a Bizottságot mint főtárgyalót.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  Amint azt a biztonsági unióra vonatkozó 2020. évi stratégia
                     10
                   és a szervezett bűnözés elleni küzdelemre irányuló 2021. évi stratégia
                     11
                   is bizonyítja, a számítástechnikai bűnözés elleni küzdelem az Európai Unió egyik prioritása. A biztonsági unióra vonatkozó stratégia végrehajtásáról szóló 2021. évi harmadik eredményjelentésben a Bizottság kötelezettséget vállalt arra, hogy biztosítja az Unió hatékony részvételét az információs és kommunikációs technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása elleni küzdelemről szóló átfogó nemzetközi egyezményre irányuló, az ENSZ szintjén folytatott tárgyalásokon
                     12
                  .

                  A Bizottság elismeri, hogy tovább kell fejleszteni és meg kell erősíteni a bűnüldöző és igazságügyi hatóságok kapacitásait ezen a területen, hogy a számítástechnikai bűnözésre vonatkozó nemzeti jogszabályokat dolgozzanak ki, amennyiben azok jelenleg nem kielégítőek. Elismeri továbbá, hogy elő kell mozdítani a számítástechnikai bűnözés elleni küzdelem terén folytatott nemzetközi együttműködést, és számos kapacitásépítési programot támogat világszerte, beleértve a fejlődő országokat is
                     13
                  . A Bizottság támogatta az ENSZ számítástechnikai bűnözéssel foglalkozó kormányközi szakértői csoportjának, az ENSZ Bűnmegelőzési és Büntető Igazságszolgáltatási Bizottságának, az ENSZ Kábítószer- és Bűnügyi Hivatalának (UNODC), a számítástechnikai bűnözésről szóló budapesti egyezmény bizottságának és más szerveknek a munkáját.

                  A nemzetközi egyezményről folytatott tárgyalások várhatóan a számítástechnikai bűnözés elleni küzdelemre vonatkozó közös uniós szabályokhoz fognak kapcsolódni. Ez magában foglalhatja különösen a gyermekek szexuális bántalmazása, szexuális kizsákmányolása és a gyermekpornográfia elleni küzdelemről szóló 2011/93/EU irányelvet
                     14
                  , amely az online környezet új fejleményeivel, például a gyermekcsábítással foglalkozik (az elkövetők szexuális erőszak céljából gyermeknek adják ki magukat, hogy az áldozat bizalmába férkőzzenek); az információs rendszerek elleni támadásokról szóló 2013/40/EU irányelvet
                     15
                  , amelynek célja a nagyszabású informatikai támadások kezelése azáltal, hogy előírja a tagállamok számára a számítástechnikai bűnözésre vonatkozó nemzeti jogszabályok megerősítését és magas szintű büntetőjogi szankciók bevezetését; valamint a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása elleni küzdelemről szóló (EU) 2019/713 irányelvet
                     16
                  , amely harmonizálja a természetes vagy jogi személyeknek a készpénz-helyettesítő fizetési eszközökkel kapcsolatos büntetendő cselekményét, és a büntetőjogi felelősséget kiterjeszti a virtuális fizetőeszközökre és a digitális pénztárcákra. Más uniós jogi eszközök közös szabályokat határoznak meg az olyan bűncselekmények elleni küzdelemre vonatkozóan, amelyeket az információs rendszerek használata megkönnyíthet, mint például a terrorizmus, az emberkereskedelem, a tiltott kábítószer-kereskedelem, a tiltott fegyverkereskedelem, a pénzmosás, a korrupció és a szervezett bűnözés.

                  A tárgyalások várhatóan büntetőeljárási jogi és együttműködési intézkedésekre is kiterjednek majd. A hatályos uniós jogi keret magában foglal a bűnüldözésre és büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködésre vonatkozó eszközöket, ilyen például a büntetőügyekben kibocsátott európai nyomozási határozatról szóló 2014/41/EU irányelv
                     17
                  , az Európai Unió tagállamai közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló egyezmény
                     18
                  , az Eurojustról szóló (EU) 2018/1727 rendelet
                     19
                  , az Europolról szóló (EU) 2016/794 rendelet
                     20
                  , az Európai Ügyészség létrehozására vonatkozó megerősített együttműködés bevezetéséről szóló (EU) 2017/1939 rendelet
                     21
                  , a közös nyomozócsoportokról szóló 2002/465/IB tanácsi kerethatározat
                     22
                  , valamint a joghatóság gyakorlásával kapcsolatos, büntetőeljárások során felmerülő összeütközések megelőzéséről és rendezéséről szóló 2009/948/IB tanácsi kerethatározat
                     23
                  . Az elektronikus bizonyítékokhoz való határokon átnyúló hozzáférésről szóló, 2018. áprilisi bizottsági javaslatok
                     24
                   és a jelenleg uniós jogalkotási eljárás keretében tárgyalt rendőrségi együttműködési csomag
                     25
                   szintén relevánsak. A külkapcsolatok terén az Európai Unió számos kétoldalú megállapodást kötött harmadik országokkal, amelyek közé tartozik például az Európai Unió és az Amerikai Egyesült Államok, valamint az Európai Unió és Japán közötti kölcsönös jogsegélyről szóló megállapodás
                     26
                  .

                  Az Unió több irányelvet is elfogadott a gyanúsítottak és a vádlottak eljárási jogainak megerősítése érdekében
                     27
                  . A személyes adatok védelme az EUMSZ 16. cikkében és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 8. cikkében rögzített alapvető jog. A személyes adatokat az (EU) 2016/679 rendelettel (általános adatvédelmi rendelet)
                     28
                   és az (EU) 2016/680 irányelvvel (rendőrségi adatvédelmi irányelv)
                     29
                   összhangban kell kezelni. Az egyéneknek a magán- és a családi életük, otthonuk és kapcsolattartásuk tiszteletben tartásához való alapvető jogát az Alapjogi Charta 7. cikke is rögzíti. Ez lényeges elemként magában foglalja a kapcsolattartás bizalmasságának tiszteletben tartását, valamint a felhasználó végberendezéseinek védelmét. Az elektronikus hírközlési adatokat a 2002/58/EK irányelvvel (elektronikus hírközlési irányelv)
                     30
                   összhangban kell kezelni.

                  A tárgyalások során biztosítani kell, hogy a jövőbeli ENSZ-egyezmény rendelkezései biztosítsák az emberi jogok lehető legmagasabb szintű védelmét, és a tagállamok számára lehetővé tegyék az uniós jognak való megfelelést, figyelembe véve annak jövőbeli alakulását is.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  Az Európai Unió következetesen előmozdítja a budapesti egyezményt mint a számítástechnikai bűnözés elleni küzdelem terén folytatott nemzetközi együttműködés értékes és rugalmas jogi keretét. Támogatja a harmadik országokat az egyezményhez való csatlakozásban, lehetővé téve számukra, hogy a számítástechnikai bűnözés elleni küzdelemre vonatkozó minimális nemzeti jogi keretet vezessenek be, valamint hogy fejlesszék a szükséges nyomozási és büntetőeljárási kapacitásokat, megkönnyítve az egyezmény más részes feleivel való együttműködést
                     31
                  .

                  A Bizottság által képviselt EU továbbá aktívan részt vett a budapesti egyezmény második kiegészítő jegyzőkönyvére irányuló tárgyalásokon
                     32
                  . A jegyzőkönyv 2022 májusától áll nyitva aláírásra. Mivel a második kiegészítő jegyzőkönyv hatálya alá tartozó kérdések az Unió kizárólagos hatáskörébe esnek, a Bizottság 2021. november 25-én két tanácsi határozatra irányuló javaslatot fogadott el az uniós tagállamoknak a számítástechnikai bűnözésről szóló budapesti egyezmény második kiegészítő jegyzőkönyvének az Európai Unió érdekében történő aláírására
                     33
                   és megerősítésére
                     34
                   való felhatalmazásáról.

                  A tárgyalásoknak ezért a számítástechnikai bűnözésről szóló budapesti egyezménnyel és annak kiegészítő jegyzőkönyveivel való összhangot és koherenciát is biztosítaniuk kell.

                  2.
                        JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikkének (3) bekezdése értelmében a Bizottság ajánlásokat nyújt be a Tanácsnak, amely határozatot fogad el a tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról és kijelöli az Unió főtárgyalóját. Az EUMSZ 218. cikkének (4) bekezdése szerint a Tanács a főtárgyaló számára irányelveket határozhat meg.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  Az egyoldalú fellépés nem jelentene alternatívát, mivel nem biztosítana elegendő alapot a nem uniós országokkal való együttműködéshez. Egy, a lehetséges jövőbeli ENSZ-egyezményhez hasonló, az Unió által megtárgyalt többoldalú megállapodás alkalmazása hatékonyabb, mint kétoldalú tárgyalások kezdeményezése az egyes nem uniós országokkal.

               •Arányosság

                  Ez a kezdeményezés nem lépi túl a szóban forgó szakpolitikai célkitűzések megvalósításához szükséges mértéket.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  A tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról szóló tanácsi határozatra irányuló bizottsági ajánlás összhangban van az EUMSZ 218. cikkének (3) bekezdésével, amely előírja, hogy a Bizottság ajánlásokat nyújt be a Tanácsnak, amely határozatot fogad el a tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  Tárgytalan.

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  A Bizottság 2022. január 14-én a honlapján e kezdeményezésre vonatkozó véleményezési felhívást tett közzé, amely négy hétig elérhető volt észrevételek megtételére. A véleményezési felhívásra adott (öt) egyéni választ közzétették a konzultációs weboldalon. A Bizottság ezeket az észrevételeket figyelembe vette e javaslat előkészítése során.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  A Bizottság figyelembe vette a tagállami szakértők által a tárgyalások előkészítése során az érintett tanácsi munkacsoportokban folytatott megbeszélések során kifejtett véleményeket.

               •Hatásvizsgálat

                  Tárgytalan.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  Tárgytalan.

               •Alapjogok

                  A tárgyalások valószínűleg olyan elemekre is kiterjednek majd, amelyek az alapvető jogokba való beavatkozásnak minősülhetnek, mint például a büntetőeljárás során hozott intézkedések, az esetlegesen büntetőeljárás alapjául szolgáló bűncselekményi tényállások meghatározása, illetve egy személy büntetőeljárás keretében szerzett személyes adataihoz való hozzáférés. A megtárgyalandó rendelkezések például a tisztességes eljáráshoz való jogba, a magánélet tiszteletben tartásához való jogba és a személyes adatok védelméhez való jogba való beavatkozáshoz vezethetnek. Mivel a tárgyalásokon az Európai Unió nevében való részvétel nem veszélyeztetheti az alapvető jogok védelmének szintjét az Unióban, ez a kezdeményezés az alapvető jogok magas szintű védelmének biztosítását javasolja.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  A javaslatnak nincsenek az uniós költségvetést érintő vonzatai. A tárgyalások lezárását követően előfordulhat, hogy az uniós tagállamoknál az egyezmény végrehajtása során egyszeri költségek merülnek fel, de e szakaszban nem lehet meghatározni ezeket a költségeket, mivel a tárgyalások még nem kezdődtek meg teljeskörűen.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  A tárgyalási folyamat várhatóan 2024-ig fog tartani, és ezt követően kerülhet sor az egyezmény aláírására és megkötésére. A kezdeményezés nyitott, inkluzív és átlátható tárgyalási folyamat folytatását javasolja.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az információs és kommunikációs technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása elleni küzdelemről szóló átfogó nemzetközi egyezményre irányuló tárgyalásokra való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az Egyesült Nemzetek Szervezetének Közgyűlése 2019. december 27-én elfogadta az információs és kommunikációs technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása elleni küzdelemről szóló 74/247. sz. határozatot, amely egy valamennyi régiót képviselő, nyitott, ad hoc kormányközi szakértői bizottságot hoz létre az információs és kommunikációs technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása elleni küzdelemről szóló átfogó nemzetközi egyezmény kidolgozása céljából
                  35
               . Az Uniónak részt kell vennie az ezen egyezményről folytatott tárgyalásokon.

               (2)Az Unió olyan közös szabályokat fogadott el, amelyek átfedésben vannak számos, egy ilyen egyezmény esetében mérlegelt elemmel. Ezek a közös szabályok elsősorban a büntető anyagi jogra
                  36
               , a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködésre
                  37
               , az eljárási jogokkal kapcsolatos minimumszabályokra
                  38
               , valamint az adat- és magánélet-védelmi biztosítékokra
                  39
                vonatkozó, átfogó eszközrendszert foglalják magukban. A jövőbeli közös szabályokat is figyelembe kell majd venni
                  40
               .

               (3)Ezért az információs és kommunikációs technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása elleni küzdelemről szóló új nemzetközi egyezmény érintheti a közös uniós szabályokat, vagy megváltoztathatja azok alkalmazási körét.

               (4)Az uniós jog integritásának védelme, valamint a nemzetközi közjog és az uniós jog szabályai közötti összhang megőrzése érdekében az Uniónak részt kell vennie az információs és kommunikációs technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása elleni küzdelemről szóló új nemzetközi egyezményről folytatott tárgyalásokon.

               (5)Az (EU) 2018/1725 európai parlamenti és tanácsi rendelet 42. cikkének (1) bekezdésével összhangban a Bizottság egyeztetett az európai adatvédelmi biztossal, aki …-án/-én véleményt nyilvánított.

               (6)[Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, az említett jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, Írország nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.]

               [VAGY]

               [Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, és az említett jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, Írország [a ...-án/-én kelt levelében] bejelentette, hogy részt kíván venni ennek a határozatnak az elfogadásában és alkalmazásában.]

               (7)Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Tanács felhatalmazza a Bizottságot, hogy az Unió nevében tárgyalásokat folytasson az információs és kommunikációs technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása elleni küzdelemről szóló átfogó egyezményről.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalásokat a Tanács által kijelölendő különbizottsággal konzultálva kell lefolytatni.

               4. cikk

               Ezt a határozatot és annak csatolmányát az elfogadásukat követően haladéktalanul ki kell hirdetni.

               5. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        Az Europolnak az internetes szervezett bűnözés általi fenyegetettségre vonatkozó 2021. évi értékelése (iOCTA)
                  www.europol.eu

                     (2)

                        Az Európa Tanács budapesti egyezménye a számítástechnikai bűnözésről (185. sz. CETS), 2001. november 23.,
                  https://rm.coe.int/CoERMPublicCommonSearchServices/DisplayDCTMContent?documentId=0900001680081561

                     (3)

                  Második kiegészítő jegyzőkönyv (coe.int)
                  A számítástechnikai bűnözésről szóló egyezményhez csatolt, az Európa Tanács Miniszteri Bizottsága által elfogadott második kiegészítő jegyzőkönyv – Hírek (coe.int)

                     (4)

                        A Közgyűlés 2010. december 21-i határozata,

                     A/Res/65/230 - E - A/Res/65/230 -Desktop (undocs.org)

                     (5)

                        A számítástechnikai bűnözésről szóló átfogó tanulmány elkészítésével foglalkozó szakértői csoport 2018-ban, 2019-ben és 2020-ban tartott ülésein a tagállamok által javasolt előzetes következtetések és ajánlások gyűjteménye:
                  V2101012.pdf (unodc.org)

                     (6)

                        Jelentés a számítástechnikai bűnözésről szóló átfogó tanulmány elkészítésével foglalkozó szakértői csoport 2021. április 6–8-án Bécsben tartott üléséről:
                  V2102595.pdf (unodc.org)

                     (7)

                        A Közgyűlés 2018. december 17-i határozata,
                  A/RES/73/187

                     (8)

                        A Közgyűlés 2019. december 27-i határozata,
                  A/RES/74/247

                     (9)

                        A Közgyűlés 2021. május 26-i határozata,
                  A/RES/75/282*

                     (10)

                  COM(2020) 605 final
                   (2020.7.27.)

                     (11)

                  COM(2021) 170 final (2021.4.14.)

                     (12)

                  COM(2021) 799 final
                   (2021.12.8.)

                     (13)

                        Ide tartoznak az olyan programok, mint a GLACY+, a Cyber East és a CyberSouth, amelyeket az EU és az Európa Tanács társfinanszíroz, és amelyeket az Európa Tanács irányít.

                     (14)

                        2011/93/EU irányelv (2011.12.13.).

                     (15)

                        2013/40/EU irányelv (2013.8.12.).

                     (16)

                        (EU) 2019/713 irányelv (2019.4.17.).

                     (17)

                        2014/41/EU irányelv (2014.4.3.).

                     (18)

                        Egyezmény az Európai Unió tagállamai közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyről (2020.5.29.).

                     (19)

                        (EU) 2018/1727 rendelet (2018.11.14.).

                     (20)

                        (EU) 2016/794 rendelet (2016.5.11.).

                     (21)

                        (EU) 2017/1939 tanácsi rendelet (2017.10.12.).

                     (22)

                        2002/465/IB tanácsi kerethatározat (2022.6.13.).

                     (23)

                        2009/948/IB tanácsi kerethatározat (2009.11.30.).

                     (24)

                        A büntetőügybeli elektronikus bizonyítékokra vonatkozó, közlésre és megőrzésre kötelező európai határozatokról szóló rendeletre irányuló javaslat (

                     COM(2018) 225 final

                  ), valamint a jogi képviselőknek a büntetőeljárásban bizonyítékok összegyűjtése céljából történő kinevezéséről szóló harmonizált szabályok meghatározásáról szóló irányelvre irányuló javaslat (

                     COM(2018) 226 final

                  ) (2018.4.17.).

                     (25)

                        Az operatív rendőrségi együttműködésről szóló tanácsi ajánlásra irányuló javaslat (COM(2021) 780), a tagállamok bűnüldöző hatóságai közötti információcseréről és a 2006/960/IB tanácsi kerethatározat hatályon kívül helyezéséről szóló irányelvre irányuló javaslat (COM(2021) 782), valamint a rendőrségi együttműködés céljából történő automatizált adatcseréről („Prüm II”) szóló rendeletre irányuló javaslat (COM(2021) 784), (2021.12.8.).

                     (26)

                        Megállapodás az Európai Unió és az Amerikai Egyesült Államok közötti kölcsönös jogsegélyről (2003.6.25.).Megállapodás az Európai Unió és Japán között a kölcsönös bűnügyi jogsegélyről (2009).

                     (27)

                        2010/64/EU irányelv (2010.10.20.), 2012/13/EU irányelv (2012.5.22.), 2013/48/EU irányelv (2013.10.22.), (EU) 2016/1919 irányelv (2016.10.26.), (EU) 2016/800 irányelv (2016.5.11.), (EU) 2016/343 irányelv (2016.3.9.).

                     (28)

                        (EU) 2016/679 rendelet (2016.4.27.).

                     (29)

                        (EU) 2016/680 irányelv (2016.4.27.).

                     (30)

                        A 2009/136/EK irányelvvel (2009.11.25.) módosított 2002/58/EK irányelv (2002.7.12.).

                     (31)

                        Lásd például a kiberdiplomáciáról szóló, 2015. február 10-i tanácsi következtetéseket, 6122/15.

                     (32)

                        A Tanács határozata az Európai Bizottságnak az Európa Tanács számítástechnikai bűnözésről szóló egyezményének második kiegészítő jegyzőkönyvére irányuló tárgyalásokon az Európai Unió nevében való részvételre való felhatalmazásról, hivatkozás: 9116/19.

                     (33)

                        A tagállamoknak a számítástechnikai bűnözésről szóló egyezményhez csatolt, a megerősített együttműködésről és az elektronikus bizonyítékok átadásáról szóló második kiegészítő jegyzőkönyvnek az Európai Unió érdekében történő aláírására való felhatalmazásáról szóló tanácsi határozatra irányuló javaslat (COM(2021) 718 final, 2021.11.25.).

                     (34)

                        A tagállamoknak a számítástechnikai bűnözésről szóló egyezményhez csatolt, a megerősített együttműködésről és az elektronikus bizonyítékok átadásáról szóló második kiegészítő jegyzőkönyvnek az Európai Unió érdekében történő megerősítésére való felhatalmazásáról szóló tanácsi határozatra irányuló javaslat (

                     COM(2021) 719 final

                  , 2021.11.25.).

                     (35)

                        A Közgyűlés által 2019. december 27-én elfogadott állásfoglalás [a Harmadik Bizottság jelentéséről (A/74/401)], Az információs és kommunikációs technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása elleni küzdelem,
                  A/RES/74/247

                     (36)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 2011/93/EU irányelve (2011. december 13.) a gyermekek szexuális bántalmazása, szexuális kizsákmányolása és a gyermekpornográfia elleni küzdelemről, valamint a 2004/68/IB tanácsi kerethatározat felváltásáról (

                     HL L 335., 2011.12.17., 1. o.

                  ); az Európai Parlament és a Tanács 2013/40/EU irányelve (2013. augusztus 12.) az információs rendszerek elleni támadásokról és a 2005/222/IB tanácsi kerethatározat felváltásáról (

                     HL L 218., 2013.8.14., 8. o.

                  ); az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/713 irányelve (2019. április 17.) a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása elleni küzdelemről, valamint a 2001/413/IB tanácsi kerethatározat felváltásáról, PE/89/2018/REV/3 (

                     HL L 123., 2019.5.10., 18. o.

                  ).

                     (37)

                        A Tanács 2000. május 29-i jogi aktusa az Európai Unió tagállamai közötti kölcsönös bűnügyi jogsegélyegyezmény létrehozásáról (HL C 197., 2000.7.12., 1. o.); az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/1727 rendelete az Európai Unió Büntető Igazságügyi Együttműködési Ügynökségéről (Eurojust) és a 2002/187/IB tanácsi határozat felváltásáról és hatályon kívül helyezéséről (HL L 295., 2018.11.21.); az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/794 rendelete (2016. május 11.) a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynökségéről (Europol), valamint a 2009/371/IB, a 2009/934/IB, a 2009/935/IB, a 2009/936/IB és a 2009/968/IB tanácsi határozat felváltásáról és hatályon kívül helyezéséről (HL L 135., 2016.5.24., 53. o.); a Tanács 2002/465/IB kerethatározata (2002. június 13.) a közös nyomozócsoportokról (HL L 162., 2002.6.20., 1. o.); a Tanács 2009/948/IB kerethatározata a joghatóság gyakorlásával kapcsolatos, büntetőeljárások során felmerülő összeütközések megelőzéséről és rendezéséről (HL L 328., 2009.12.15., 42. o.); 2014/41/EU irányelv a büntetőügyekben kibocsátott európai nyomozási határozatról (HL L 130., 2014.5.1., 1. o.).

                     (38)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 2010/64/EU irányelve (2010. október 20.) a büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogról (HL L 280., 2010.10.26., 1. o.); az Európai Parlament és a Tanács 2012/13/EU irányelve (2012. május 22.) a büntetőeljárás során a tájékoztatáshoz való jogról (HL L 142., 2012.6.1., 1. o.); az Európai Parlament és a Tanács 2013/48/EU irányelve (2013. október 22.) a büntetőeljárás során és az európai elfogatóparancshoz kapcsolódó eljárásokban ügyvédi segítség igénybevételéhez való jogról, valamint valamely harmadik félnek a szabadságelvonáskor történő tájékoztatásához való jogról és a szabadságelvonás ideje alatt harmadik felekkel és a konzuli hatóságokkal való kommunikációhoz való jogról (HL L 294., 2013.11.6., 1. o.); az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/1919 irányelve (2016. október 26.) a büntetőeljárások során a gyanúsítottak és a vádlottak, valamint az európai elfogatóparancshoz kapcsolódó eljárásokban a keresett személyek költségmentességéről (HL L 297., 2016.11.4., 1. o.); az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/800 irányelve (2016. május 11.) a büntetőeljárás során gyanúsított vagy vádlott gyermekek részére nyújtandó eljárási biztosítékokról (HL L 132., 2016.5.21., 1. o.); az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/343 irányelve (2016. március 9.) a büntetőeljárás során az ártatlanság vélelme egyes vonatkozásainak és a tárgyaláson való jelenlét jogának megerősítéséről (HL L 65., 2016.3.11., 1. o.).

                     (39)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/679 rendelete (2016. április 27.) a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről; az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/680 irányelve (2016. április 27.) a személyes adatoknak az illetékes hatóságok által a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, a vádeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából végzett kezelése tekintetében a természetes személyek védelméről és az említett adatok szabad áramlásáról, valamint a 2008/977/IB tanácsi kerethatározat hatályon kívül helyezéséről; az Európai Parlament és a Tanács 2002/58/EK irányelve (2002. július 12.) az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről (Elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) (HL L 201., 2002.7.31., 37. o.), a 2009. november 25-i 2009/136/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított szövegváltozatában.

                     (40)

                        A büntetőügybeli elektronikus bizonyítékokra vonatkozó, közlésre és megőrzésre kötelező európai határozatokról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat, 2018. április 17. (COM(2018) 225 final); a jogi képviselőknek a büntetőeljárásban bizonyítékok összegyűjtése céljából történő kinevezéséről szóló harmonizált szabályok meghatározásáról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre irányuló javaslat, 2018. április 17., (COM(2018) 226 final).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2022.3.29.
            COM(2022) 132 final

            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA Tanács határozata
            az információs és kommunikációs technológiák bűncselekmények céljára való felhasználása elleni küzdelemről szóló átfogó nemzetközi egyezményre irányuló tárgyalásokra való felhatalmazásról

               MELLÉKLET

               A tárgyalási folyamat tekintetében az Uniónak törekednie kell a következők teljesülésére:

               1.A tárgyalási folyamat nyitott, inkluzív és átlátható, és a jóhiszemű együttműködésen alapul.

               2.A tárgyalási folyamat lehetővé teszi valamennyi érdekelt fél érdemi részvételét, beleértve a civil társadalmat, a magánszektort, a tudományos köröket és a nem kormányzati szervezeteket.

               3.Az inkluzív folyamat biztosítása érdekében a teljes ENSZ-tagságtól kapott valamennyi hozzájárulást egyenlő alapon veszik figyelembe.

               4.A tárgyalási folyamat hatékony és reális munkaprogramon alapul.

               A tárgyalások általános célkitűzéseit illetően az Uniónak törekednie kell a következők teljesülésére:

               5.Az egyezmény hatékony eszközként szolgál a bűnüldöző és igazságügyi hatóságok számára a számítástechnikai bűnözés elleni globális küzdelemben azzal a céllal, hogy hozzáadott értéket teremtsen a nemzetközi együttműködés terén.

               6.Az ENSZ Közgyűlésének 74/247. és 75/282. sz. határozatában tükröződő, jól bevált nemzetközi és regionális eszközök és erőfeszítések meglévő keretét teljes mértékben figyelembe veszik. Ennek megfelelően az egyezmény összeegyeztethető a meglévő nemzetközi jogi eszközökkel, különösen az Európa Tanács számítástechnikai bűnözésről szóló, 2001. évi budapesti egyezményével és annak jegyzőkönyveivel, az Egyesült Nemzetek 2000. évi, a nemzetközi szervezett bűnözés elleni egyezményével és annak jegyzőkönyveivel, valamint más vonatkozó nemzetközi és regionális jogi eszközökkel, és kiegészíti azokat. Az egyezmény elkerüli az említett jogi eszközök alkalmazására vagy bármely ország azokhoz való további csatlakozására gyakorolt hatást, és a lehetőségekhez mérten elkerüli a szükségtelen átfedéseket.

               7.Az ENSZ Közgyűlésének 75/282. sz. határozatában elfogadott, a számítástechnikai bűnözésről szóló átfogó tanulmány elkészítésével foglalkozó nyitott kormányközi szakértői csoport munkáját és annak eredményeit teljes mértékben figyelembe veszik.

               8.Az egyezmény rendelkezései az emberi jogok lehető legmagasabb szintű védelmét biztosítják. Az uniós tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy megfeleljenek az uniós jognak, beleértve az uniós szerződésekben és az Alapjogi Chartában rögzített alapvető jogokat, szabadságokat és az uniós jog általános elveit. Az egyezmény rendelkezéseinek továbbá összeegyeztethetőnek kell lenniük az EU és tagállamai nemzetközi kereskedelmi kötelezettségeivel.

               A tárgyalások lényegét illetően az Uniónak törekednie kell a következők teljesülésére:

               9.Az egyezmény meghatározza azokat a bűncselekményeket, amelyeket csak információs rendszerek használatával lehet elkövetni.

               10.Az egyezmény meghatározza azokat a bűncselekményeket, amelyek információs rendszerek használata nélkül is elkövethetők, de amelyek bizonyos körülmények között információs rendszerek használatával megkönnyíthetők, viszont csak azokban az esetekben, amikor az információs rendszerek bevonása lényegesen megváltoztatja a bűncselekmények jellemzőit vagy hatását.

               11.A bűncselekmények fogalmát egyértelműen és szűken, technológiasemleges módon határozzák meg. A fogalommeghatározások összeegyeztethetők más vonatkozó nemzetközi vagy regionális egyezményekben foglaltakkal, különösen a szervezett bűnözés vagy a számítástechnikai bűnözés területén, valamint a nemzetközi emberi jogi normákkal.

               12.Az egyezmény szabályokat állapít meg az ilyen bűncselekmények kísérletére, az azokhoz nyújtott bűnsegélyre és felbujtásra, a jogi személyeknek az ilyen bűncselekményekért fennálló felelősségére, az ilyen bűncselekményekre vonatkozó joghatóság megállapítására, valamint az ilyen bűncselekményekkel kapcsolatos szankciókra és intézkedésekre vonatkozóan, amelyek összeegyeztethetők más vonatkozó nemzetközi vagy regionális egyezményekkel, különösen a szervezett bűnözés vagy a számítástechnikai bűnözés területén, valamint a nemzetközi emberi jogi normákkal.

               13.Az egyezmény olyan büntetőeljárási jogi intézkedésekről rendelkezik, amelyek – az arányosság elvét kellően figyelembe véve – lehetővé teszik a hatóságok számára, hogy hatékonyan nyomozzák a számítástechnikai bűncselekményeket, befagyasszák és elkobozzák az ilyen bűncselekményekből származó jövedelmeket, valamint hogy a nyomozás vagy büntetőeljárás részeként megőrizzék vagy megszerezzék a bűncselekmények elektronikus bizonyítékait.

               14.Az említett büntetőeljárási jogi intézkedések elegendő hozzáadott értéket képviselnek más vonatkozó nemzetközi vagy regionális egyezményekhez képest, különösen a szervezett bűnözés vagy a számítástechnikai bűnözés területén, valamint összeegyeztethetők az ilyen egyezményekkel és a nemzetközi emberi jogi normákkal.

               15.Az elektronikus bizonyítékok megőrzésére vagy megszerzésére irányuló eljárási intézkedések egyértelműen és szűken meghatározzák az érintett információ típusát. A magánszektorbeli szereplőkkel való együttműködésre vonatkozó eljárási intézkedések biztosítják, hogy az ilyen gazdasági szereplőkre nehezedő teher arányos legyen, és hogy a magánszektorbeli gazdasági szereplők teljes mértékben tiszteletben tartsák felhasználóik emberi jogait. Az egyezmény jogi egyértelműséget biztosít az online szolgáltatók (pl. internetszolgáltatók) számára az egyezmény részes államainak bűnüldöző hatóságaival való kapcsolattartás során. A jogellenes tartalom eltávolítására irányuló eljárási intézkedések csak olyan jogellenes tartalmakra vonatkoznak, amelyek kellően konkrétak és szűken meghatározhatók.

               16.Az egyezmény olyan együttműködési intézkedésekről rendelkezik, amelyek lehetővé teszik a jogi eszközben részes különböző államok hatóságai számára, hogy hatékonyan együttműködjenek a jogi eszközben meghatározott bűncselekményekkel kapcsolatos nyomozások vagy eljárások céljából, illetve hogy együttműködjenek a bűncselekmények elektronikus bizonyítékainak megőrzése vagy megszerzése érdekében valamely nyomozás vagy eljárás részeként.

               17.Az említett együttműködési intézkedések elegendő hozzáadott értéket képviselnek más vonatkozó nemzetközi vagy regionális egyezményekhez képest, különösen a szervezett bűnözés vagy a számítástechnikai bűnözés területén, valamint összeegyeztethetők az ilyen egyezményekkel és a nemzetközi emberi jogi normákkal.

               18.Az együttműködési intézkedések a megkeresett fél jogszabályaiban előírt feltételektől függnek, és széles körű megtagadási okokat írnak elő, így biztosítva az alapvető jogok védelmét, beleértve a személyes adatok védelméhez való jogot – többek között a személyes adatok továbbításával összefüggésben –, valamint adott esetben a kettős büntethetőség fennállását.

               19.Az egyezmény szigorú feltételeket és biztosítékokat ír elő annak érdekében, hogy az uniós tagállamok tiszteletben tudják tartani és meg tudják védeni az Európai Unióról szóló szerződésekben és az Alapjogi Chartában rögzített alapvető jogokat, szabadságokat és az uniós jog általános elveit, ideértve különösen az arányosság elvét, az eljárási garanciákat és jogokat, a hatékony bírósági jogorvoslathoz való jogot, az ártatlanság vélelmét, a tisztességes eljáráshoz való jogot, a büntetőeljárás alá vont személyek védelemhez való jogát, a magánélet tiszteletben tartásához való jogot, a személyes adatok és az elektronikus hírközlési adatok védelméhez való jogot az ilyen adatok kezelése során, beleértve az Európai Unión kívüli országok hatóságai részére történő továbbítást is, valamint a véleménynyilvánítás és a tájékozódás szabadságát. Az egyezmény kifejezetten biztosítja, hogy az uniós tagállamok meg tudjanak felelni az (EU) 2016/680 irányelv, az (EU) 2016/679 rendelet és a 2002/58/EK irányelv értelmében vett személyes adatok nemzetközi továbbítására vonatkozó követelményeknek. A feltételek és biztosítékok továbbá a nemzetközi emberi jogi normákkal összhangban biztosítják az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelmét. Ez a teljes egyezményre vonatkozik, beleértve az eljárási intézkedéseket és az együttműködési intézkedéseket is, többek között azokat, amelyek jelentősen beavatkozhatnak az egyének jogaiba, például a bűncselekményekből származó jövedelmek befagyasztása és elkobzása, valamint a kiadatás.

               20.Az egyezmény olyan önkéntes kapacitásépítési intézkedések alapjául szolgál, amelyek támogatják az országokat a számítástechnikai bűnözéssel kapcsolatos hatékony nyomozások és eljárások lefolytatásában, valamint az egyéb bűncselekményekkel kapcsolatos nyomozásokhoz és eljárásokhoz szükséges elektronikus bizonyítékok beszerzésében, többek között technikai segítségnyújtás és képzés révén. Az UNODC-nek egyértelműen meghatározott szerepe van az ilyen intézkedések végrehajtásában.

               21.Az egyezmény kellően figyelembe veszi a természetes és jogi személyeknek a számítástechnikai bűnözés áldozataiként fennálló helyzetét. Az egyezmény biztosítja, hogy a számítástechnikai bűnözés áldozatai megfelelő segítséget, támogatást és védelmet kapjanak.

               22.Az egyezmény alapul szolgál a számítástechnikai bűnözés megelőzését szolgáló, egyértelműen meghatározott és szigorúan korlátozott gyakorlati intézkedésekhez, amelyek elkülönülnek az egyének vagy jogi személyek jogaiba és szabadságaiba esetlegesen beavatkozó büntetőeljárási intézkedésektől.

               Az egyezmény működése tekintetében az Uniónak törekednie kell a következők teljesülésére:

               23.Az egyezmény megőrzi a meglévő globális és regionális jogi eszközöket, valamint a számítástechnikai bűnözés elleni globális küzdelem terén folyó nemzetközi együttműködést. Az Európai Unió tagállamai kölcsönös kapcsolataikban továbbra is alkalmazhatják az Európai Unió szabályait.

               24.Az egyezmény megfelelő mechanizmusról rendelkezik a végrehajtásának biztosítására, és olyan záró rendelkezéseket ír elő, többek között a vitarendezésre, az aláírásra, a megerősítésre, az elfogadásra, a jóváhagyásra és a csatlakozásra, a hatálybalépésre, a módosításra, a felfüggesztésre, a felmondásra és a letéteményesre, valamint a nyelvekre vonatkozóan, amelyek – amennyiben lehetséges és helyénvaló – más vonatkozó nemzetközi vagy regionális egyezmények rendelkezéseinek mintájára készültek, különösen a szervezett bűnözés vagy a számítástechnikai bűnözés területén.

               25.Az egyezmény lehetővé teszi az Európai Unió számára, hogy az egyezmény részes felévé váljon.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2022.4.6.
            COM(2022) 167 final

            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és Ukrajna közötti, közúti árufuvarozásról szóló megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.Az ajánlás háttere

               A Bizottság ezen ajánlás keretében felkéri a Tanácsot, hogy az Ukrajnával szemben provokáció nélkül indított, indokolatlan orosz katonai agresszió következményeinek kezelése érdekében adjon felhatalmazást egy, az Európai Unió és Ukrajna közötti közúti árufuvarozásról szóló, korlátozott idejű megállapodásra (a továbbiakban: megállapodás) irányuló tárgyalások megkezdésére, és jelölje ki a Bizottságot az Unió főtárgyalójának. Ajánlásához a Bizottság tárgyalási irányelveket is csatolt.

               2.Előzmények

               Az Unió és Ukrajna közötti közúti árufuvarozást jelenleg nagyrészt az uniós tagállamok és Ukrajna közötti kétoldalú fuvarozási megállapodások szabályozzák. Ezek a megállapodások a tranzit- és a kétoldalú kereskedelem tekintetében mindkét fél fuvarozói számára kontingenseket határoznak meg. Egy 2014-ben készített tanulmány szerint
                  1
                az a 25 tagállam, amelyekkel Ukrajna akkoriban kétoldalú közúti fuvarozási megállapodásokkal rendelkezet, összesen 560 680 kontingenst biztosított kétoldalú alapon Ukrajnának. 2019-ben ez a szám valamivel alacsonyabb volt (552 875 kontingens, ebből 1 750 többszörös kontingens). A kvóták gyakran bizonyos Euro előírás szerinti kibocsátási értékek eléréséhez kötöttek.

               A fent említett kétoldalú megállapodásokon alapuló engedélyek mellett a Nemzetközi Közlekedési Fórum (a továbbiakban: ITF) működtet egy többoldalú kvótarendszert, amely többoldalú engedélyeket biztosít a Közlekedési Miniszterek Európai Konferenciájának (a továbbiakban: ECMT) valamely tagállamában letelepedett fuvarozási vállalkozások által végzett nemzetközi közúti árufuvarozáshoz. Az engedélyek az ECMT-tagállamok közötti, illetőleg egy vagy több ECMT-tagállam területén áthaladó árufuvarozásra vonatkoznak. Az ECMT-rendszeren belüli kontingensek száma azonban meglehetősen alacsony a kétoldalú megállapodások alapján kiadott kontingensekéhez képest (bár az adatokat nem lehet szigorúan összehasonlítani, mivel az ECMT-kvóták éves engedélyekre, míg a szóban forgó kétoldalú megállapodások egyszeri utak tekintetében kiállított engedélyekre vonatkoznak). 2022-ben 4 000 éves engedélyt adtak ki ukrán fuvarozónak.

               2006-ban Ukrajna elfogadta a nemzetközi közúti fuvarozást végző járművek személyzetének munkájáról szóló megállapodást
                  2
                (a továbbiakban: AETR-megállapodás), amelynek valamennyi uniós tagállam szerződő fele. Következésképpen az Unió területén árut szállító ukrán fuvarozóknak a vezetési idő, a szünetek és pihenőidők tekintetében ugyanolyan követelményeknek kell megfelelniük, mint amelyeket az 561/2006/EK rendelettel
                  3
                összhangban az Unióban alkalmaznak.

               Az Ukrajnával szembeni orosz katonai agresszió következtében az ország rendkívül súlyos közlekedési nehézségekkel küzd. Az orosz katonai erők blokkolnak vagy járhatatlanná tettek több, a Fekete-tengeren történő áruszállításhoz használt, fontos szállítási útvonalat, valamint lezárták az ukrán légteret a polgári közlekedés elől. A vasúthálózaton jelenleg az utas- és menekültszállítás élvez elsőbbséget, és a vasúthálózat továbbra is nagyon kiszolgáltatott az orosz bombatámadásokkal szemben.

               Ezért a nehéz helyzetben lévő ukrán gazdaság támogatása érdekében helyénvaló sürgősen megállapodást kötni az Európai Unió és Ukrajna között, amely mindaddig hatályban marad, amíg a háború súlyos hatást gyakorol a közlekedési infrastruktúrára és a fuvarozási műveletekre, és amely megállapodás lehetővé teszi a nagy terhelés alatt álló és sérülékeny vasúti hálózatnak, a lezárt polgári légtérnek és a blokkolt fekete-tengeri kikötőknek a lehető legnagyobb mértékű helyettesítését az EU és Ukrajna közötti, megerősített közúti áruszállítási alternatívákkal. Ez nagyon fontos a gabona-, az üzemanyag- és az élelmiszer-kereskedelem, valamint az egyéb árukkal folytatott kereskedelem szempontjából, melyek kérdésével sürgősen foglalkozni kell az ukrajnai élelmiszer-ellátás bizonytalanságának csökkentése és az ukrán menekültáradat fokozódásának elkerülése érdekében. A megállapodás tartalmazni fog továbbá az EU-ba árut szállító ukrán járművezetők vezetői engedélyének és képesítési bizonyítványának elismerésére vonatkozó rendelkezéseket is. A megállapodás Ukrajna azon területére fog vonatkozni, amely Ukrajna legitim kormányának irányítása alatt áll, és amelyet az Európai Unió ilyen területként elismer.

               A szóban forgó megállapodás megkötése az Unió érdekében áll, nemcsak azért, mert az Uniónak érdeke az ukrán állam és gazdaság stabilizálása, hanem azért is, mert Ukrajna fontos beszállítója a gabonának, egyéb élelmiszereknek és hasonló termékeknek, továbbá azért is, mert az uniós fuvarozók kölcsönös fuvarozási jogokat fognak szerezni Ukrajna területére.

               3.Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  Ez a megállapodás összhangban van az EU Ukrajnával folytatott jelenlegi külkapcsolati politikájával. Ukrajna kormánya sürgős intézkedésként kérte a szóban forgó megállapodás megkötését.

                  A közúti árufuvarozásról szóló megállapodás Ukrajnával való megkötése összhangban lenne az Unió és Ukrajna között 2014. június 27-én aláírt társulási megállapodással is, mivel annak 136. cikke előirányozza a közúti közlekedésről szóló, jövőbeni esetleges külön megállapodásoknak a felek közötti szállítás összehangolt fejlesztésének és fokozatos liberalizációjának biztosítása céljából történő megkötését.

               4.Jogalap, szubszidiaritás és arányosság

               •Jogalap

                  Az Unió és egy harmadik ország közötti megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról és a főtárgyalónak szóló irányelvekről szóló határozat eljárási jogalapja az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése.

               •Uniós hatáskör

                  Az EUMSZ 216. cikkének (1) bekezdése kimondja:

                  „Az Unió megállapodást köthet egy vagy több harmadik országgal vagy nemzetközi szervezettel, ha a Szerződések ilyen megállapodás megkötését írják elő, ha az a Szerződésekben meghatározott célkitűzések elérése érdekében szükséges, ha valamely kötelező erejű jogi aktus ilyen értelmű rendelkezést tartalmaz, vagy ha az a közös szabályokat érintheti, illetve azok alkalmazási körét megváltoztathatja.”

               Ez a megállapodás az uniós közlekedéspolitika hatálya alá tartozik, és a Szerződésekben említett célkitűzések egyikének – nevezetesen a szabad és tisztességes kereskedelemhez való uniós hozzájárulásnak – az eléréséhez szükséges, továbbá a megkötéséről az Ukrajnával kötött társulási megállapodás 136. cikke rendelkezik.

               Emellett egy uniós jogalkotási aktus kifejezetten rendelkezik a közúti árufuvarozásra vonatkozó nemzetközi megállapodások megkötéséről.

               A nemzetközi közúti árufuvarozási piachoz való hozzáférés közös szabályairól szóló, 2009. október 21-i 1072/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet és különösen 1. cikkének (2) és (3) bekezdése kimondja:

               „(2) Ezt a rendeletet egy tagállamból harmadik országba vagy harmadik országból tagállamba történő fuvarozás esetén a tranzittagállamok területén végzett útszakaszokra kell alkalmazni. A rendelet nem alkalmazandó a berakodás és kirakodás helye szerinti tagállam területén végzett fuvarozásra mindaddig, amíg nem kötötték meg a Közösség és az érintett harmadik ország között szükséges egyezményt.

               (3) A (2) bekezdésben említett egyezmény megkötéséig ez a rendelet nem érinti az alábbiakat:

               a) egy tagállamból harmadik országba vagy harmadik országból egy tagállamba történő olyan fuvarozásokra vonatkozó rendelkezések, amelyek a tagállamok és az érintett harmadik országok által megkötött kétoldalú egyezményekben szerepelnek;

               b) egy tagállamból harmadik országba vagy harmadik országból egy tagállamba történő olyan fuvarozásokra vonatkozó, a tagállamok között megkötött kétoldalú egyezményekben szereplő rendelkezések, amelyek vagy kétoldalú engedélyek, vagy liberalizációs rendelkezések alapján megengedik áru berakodását vagy kirakodását egy tagállamban olyan fuvarozó számára, amelynek székhelye nem abban a tagállamban van.”

               Továbbá – amint azt az Európai Bíróság ítélkezési gyakorlata megállapította – megkötése érintheti vagy módosíthatja a közös szabályok alkalmazási körét. A Bíróság különösen a 2017. május 16-i 2/15. sz. véleményének
                  4
                201. pontjában a következőket állapította meg:

               „201. Amint azt a Bíróság már megállapította, amennyiben az Unió és valamely harmadik állam közötti megállapodás az e megállapodásban szereplő nemzetközi kapcsolatokra olyan szabályok alkalmazását írja elő, amelyek jelentős átfedésben vannak az Unión belüli helyzetekben alkalmazandó uniós közös szabályokkal, e megállapodást úgy kell tekinteni, mint amely érintheti vagy módosíthatja e közös szabályok alkalmazási körét. Az említett közös szabályokkal való ellentét hiánya ellenére ugyanis azok értelmét, alkalmazási körét és hatékony érvényesülését befolyásolhatja e megállapodás (lásd különösen: 2006. február 7‑i 1/03 vélemény [új Luganói Egyezmény], EU:C:2006:81, 143. és 151–153. pont; 2014. október 14‑i 1/13 vélemény [harmadik államok Hágai Egyezményhez való csatlakozása], EU:C:2014:2303, 84–90. pont; 2014. november 26‑i Green Network ítélet, C‑66/13, EU:C:2014:2399, 48. és 49. pont).

                  A piacra jutásnak ebben az ajánlásban előirányzott lehetősége kétségkívül átfedésben van az Unió által a nemzetközi közúti árufuvarozás tekintetében elfogadott, a piacra jutásra vonatkozó rendelkezésekkel.

                  A fentiekre tekintettel az EUMSZ 3. cikkének (2) bekezdése értelmében az Unió kizárólagos külső hatáskörrel rendelkezik a tervezett megállapodás megkötésére.

               •A Bizottság konzultációs kötelezettsége

               Figyelembe véve az Európai Unió Bíróságának a C-425/13. sz. ügyben 2015. július 16-án hozott ítéletét
                  5
               , amely tisztázza a különböző intézmények szerepét az EUMSZ 218. cikke (2) és (4) bekezdésének az EUSZ 13. cikkének (2) bekezdésében meghatározott, az intézményi egyensúlyra és a jóhiszemű, kölcsönös együttműködésre vonatkozó elv szerinti alkalmazásában, a megállapodásnak tükröznie kell az intézmények szerepére vonatkozó említett pontosításokat.

               Helyénvaló, hogy a Bizottság a Tanács és a Tanács által kijelölt különbizottság rendelkezésére bocsássa a tárgyalások előrehaladásának nyomon követéséhez szükséges valamennyi információt, többek között a többi fél által a tárgyalások során képviselt általános célokat és álláspontokat. A Bizottság írásban jelentést tesz a Tanácsnak és a Tanács által kijelölt különbizottságnak a tárgyalások eredményéről oly módon, amely lehetővé teszi a Tanács számára, hogy gyakorolja intézményi előjogait.

               Az EUSZ 13. cikkének (2) bekezdésében előírt intézményi egyensúly tiszteletben tartására vonatkozó kötelezettségnek és az EUMSZ 218. cikkének (10) bekezdésében meghatározott kötelezettségnek való megfelelés érdekében a Bizottság ugyanilyen mértékben tájékoztatja az Európai Parlamentet is.

               •Arányosság

                  Az ajánlás megfelel az arányosság elvének a következő okok miatt:

                  A tervezett megállapodás a leghatékonyabb eszköz az EU és Ukrajna közötti közúti fuvarozási kapcsolatok javítására, mivel megszünteti az uniós tagállamok és Ukrajna közötti kétoldalú megállapodásokban meghatározott kontingensek szükségességét.

                  A javasolt megállapodás sem a tagállami hatóságokra, sem az ágazatra nem ró további adminisztratív vagy pénzügyi terhet a jelenlegi helyzethez képest. Éppen ellenkezőleg, várhatóan csökkenteni fogja mind az ágazat, mind a tagállamok adminisztratív terheit. Emellett meg fogja szüntetni az uniós fuvarozók számára a szállítási engedélyek beszerzésére vonatkozó kötelezettséget a szállítási jogok megjelölt kategóriái (tranzit- és kétoldalú jogok) tekintetében, ami csökkenteni fogja az uniós közlekedési ágazat terheit.

               5.Költségvetési vonzatok

                  Az ajánlás nincs hatással az uniós költségvetésre.

               6.Egyéb elemek

               •Az ajánlás egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

               Az Ukrajnával szembeni orosz katonai agresszió következményeinek kezelése érdekében a tanácsi határozat felhatalmazást ad egy, az Unió és Ukrajna közötti közúti árufuvarozásról szóló megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére, és kijelöli a Bizottságot az Unió főtárgyalójának. A határozathoz csatolt tárgyalási irányelvek átfogó leírást adnak a tervezett megállapodás hatályáról.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és Ukrajna közötti, közúti árufuvarozásról szóló megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Tárgyalásokat kell kezdeni egy, az Unió és Ukrajna közötti, a közúti árufuvarozásról szóló megállapodás megkötése céljából. Helyénvaló, hogy a megállapodás mindaddig alkalmazandó legyen, amíg az Ukrajnával szemben provokáció nélkül indított, indokolatlan katonai agresszió súlyos hatást gyakorol a közlekedési infrastruktúrára és a fuvarozási műveletekre.

               (2)A Bizottságot ki kell jelölni az Unió tárgyalójának.

               (3)A tárgyalásokat a Bizottságnak a(z) [a különbizottság neve a Tanács által beszúrandó]-val/-vel konzultálva kell lefolytatni.

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Tanács felhatalmazza a Bizottságot, hogy az Unió nevében tárgyalásokat folytasson az Európai Unió és Ukrajna közötti, a közúti árufuvarozásról szóló megállapodásról.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalásokat a(z) [a különbizottság neve a Tanács által beszúrandó]-val/-vel konzultálva kell lefolytatni.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        Az ICF, a TRT és a DIW Econ által készített tanulmány egy, az EU és Ukrajna közötti megállapodás gazdasági hatásáról, zárójelentés, 2014. október 14.

                     (2)

                        A megállapodás aláírására 1970. július 1-jén, Genfben került sor.

                     (3)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 561/2006/EK rendelete (2006. március 15.) a közúti szállításra vonatkozó egyes szociális jogszabályok összehangolásáról, a 3821/85/EGK és a 2135/98/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 3820/85/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről.

                     (4)

                        ECLI:EU:C:2017:376.

                     (5)

                        EU:C:2015:483.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2022.4.6.
            COM(2022) 167 final

            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és Ukrajna közötti, közúti árufuvarozásról szóló megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               MELLÉKLET

               Az Európai Unió és Ukrajna közötti, a közúti árufuvarozásról szóló megállapodásról folytatott tárgyalás irányelvei

               1.A tárgyalás célkitűzései

               A tárgyalás célja egy olyan megállapodás megkötése Ukrajnával, amely liberalizálja a közúti árufuvarozást azáltal, hogy az árutovábbítást és a kétoldalú nemzetközi fuvarozást lehetővé tevő hozzáférési jogokat biztosít a moldovai és európai uniós fuvarozók számára, valamint amely biztosítja az illetékes ukrán, illetve uniós tagállambeli hatóságok által kiállított vezetői engedélyeknek és képesítési bizonyítványoknak az Európai Unióban, illetve Ukrajnában való kölcsönös elismerését.

               2.A megállapodás hatálya

               A megállapodásnak lehetővé kell tennie az ukrán közúti fuvarozók számára az uniós piachoz való hozzáférést.

               (1)A megállapodásnak liberalizálnia kell a közúti árufuvarozást azáltal, hogy az Európai Unió és Ukrajna közötti árutovábbítást és kétoldalú nemzetközi fuvarozást lehetővé tevő hozzáférési jogokat biztosít az ukrán és európai uniós fuvarozók számára. A megállapodásnak fenn kell tartania vagy bővítenie kell az uniós tagállamok és Ukrajna között meglévő kétoldalú közúti fuvarozási megállapodások keretében rendelkezésre álló piacra jutási vagy egyéb kereskedelmi lehetőségeket.

               (2)A megállapodásnak az EU valamennyi hivatalos nyelvén egyaránt hitelesnek kell lennie, és tartalmaznia kell egy erre vonatkozó nyelvi záradékot.

               (3)A megállapodásnak foglalkoznia kell az ukrán illetékes hatóságok által kiállított vezetői engedélyekkel és képesítési bizonyítványokkal annak érdekében, hogy biztosítsa azok elismerését Európai Unióban.

               (4)A megállapodásnak időben korlátozottnak kell lennie, és addig kell alkalmazandónak lennie, amíg az Ukrajna elleni orosz agresszió súlyos hatást gyakorol a közlekedési infrastruktúrára és a fuvarozási műveletekre.

               3.Általános rendelkezések

               A megállapodás elsőbbséget fog élvezni az uniós tagállamok és Ukrajna között korábban létrejött, a közúti szállításról szóló, meglévő kétoldalú megállapodások rendelkezéseivel szemben.

               A szóban forgó megállapodás megszűnését követően az Európai Unió tagállamai és Ukrajna között létrejött kétoldalú megállapodások ismét önállóan alkalmazhatók lesznek, amíg az Unió nem köt újabb megállapodást Moldovával a közúti fuvarozás területén.

               4.A megállapodás igazgatása

               Létre kell hozni egy, a felek képviselőiből álló vegyes bizottságot, amelynek feladata a megállapodás igazgatása és megfelelő végrehajtása lesz, különösen a megállapodás mellékletében foglalt, Ukrajna által betartandó uniós szabályoknak a módosításukat követő kiigazítása, valamint a közúti közlekedés területén uniós szinten elfogadott új szabályok tekintetében.

               Az ukrán szakértők megfigyelőként részt vehetnek az Ukrajna által alkalmazandó – a megállapodás mellékletében meghatározott – uniós jogszabályokkal foglalkozó, az Unió által létrehozott szakértői csoportokban.

               A megállapodásban meg kell határozni egy gyors, hatékony és kötelező erejű vitarendezési mechanizmust, amely biztosítja a megállapodás megfelelő alkalmazását.

               A vitarendezési mechanizmus ellenére a megállapodásnak tartalmaznia kell az abban meghatározott kötelezettségek teljesítésének elmulasztása esetén alkalmazandó olyan rendelkezéseket, amelyek például lehetővé teszik megfelelő védintézkedések elfogadását vagy a megállapodás feltételei alapján biztosított jogok vagy kiváltságok teljes vagy részleges felfüggesztését.

               5.A tárgyalások lefolytatása

               A Bizottság a fenti irányelvek alapján folytatja le a tárgyalásokat, és biztosítja az egyéb releváns területeken jelenleg folyó és jövőbeli tárgyalásokkal való megfelelő koordinációt.