               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.5.22.
            COM(2017) 519 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Ausztria 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Ausztria 2017. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Ausztria 2017. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Ausztria 2017. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben Ausztriát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott. Az ajánlást az Európai Tanács 2017. március 9–10-én jóváhagyta, majd a Tanács március 21-én elfogadta
                  6
               .

               (2)Olyan országként, amelynek pénzneme az euró, valamint a gazdasági és monetáris unión belüli gazdaságok közötti szoros kölcsönös kapcsolatra való tekintettel Ausztriának gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezetre vonatkozó ajánlást, amelyet az alábbi 1. ajánlás tükröz.

               (3)2017. február 22-én közzétették az Ausztriára vonatkozó 2017. évi országjelentést
                  7
               . Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Ausztriának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Ausztria által elért eredményeket.

               (4)Ausztria 2017. április 21-én benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. május 2-án 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok (esb-alapok) 2014–2020 közötti időszakra szóló tagállami programozása során. Az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó jogszabálynak
                  8
                megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól az esb-alapokból finanszírozott releváns programjainak felülvizsgálatát és módosítását, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. A Bizottság további iránymutatást nyújtott az említett szabályok alkalmazására vonatkozóan
                  9
               .

               (6)Ausztria jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik. 2017. évi stabilitási programjában a kormány azt vetíti előre, hogy az államháztartási hiány 2017-ben a GDP 1,0 %-ára, majd 2021-ben a GDP 0,3 %-ára javul. A középtávú költségvetési cél – 2016-ig a GDP 0,45 %-ának, majd azt követően a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány – az előrejelzés szerint 2019-ben teljesül. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság várhatóan 2021-re fokozatosan 71,0 %-ra csökken a 2016-os 84,6 %-ról. A költségvetési előrejelzés alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv optimista, 2017 és 2018 tekintetében a beruházások és az export gyors növekedését feltételezi.

               (7)A stabilitási program jelzi, hogy a rendkívüli menekültbeáramlás és a biztonsági intézkedések jelentős hatást gyakoroltak a költségvetésre, és megfelelő bizonyítékokat tartalmaz e költségvetési többletteher nagyságára és jellegére vonatkozóan. A Bizottság szerint a 2016-ban figyelembe vehető többletkiadások a rendkívüli menekültbeáramlással kapcsolatban a GDP 0,25 %-át, a biztonsági intézkedésekkel összefüggésben pedig a GDP 0,04 %-át tették ki. A biztonsági intézkedéseknek a 2016-os évhez képest 2017-ben jelentkező többlethatása a jelenlegi becslések szerint a GDP 0,01 %-át teszi ki. Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében és 6. cikkének (3) bekezdésében foglalt rendelkezések lehetőséget adnak e többletkiadások figyelembevételére, mivel a menekültek beáramlása és a terrorista veszély súlyossága kivételes események, jelentős hatással vannak az osztrák államháztartásra, és a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való átmeneti eltérés engedélyezése nem veszélyezteti a pénzügyi fenntarthatóságot. Következésképpen a menekültekkel és a biztonsági intézkedésekkel kapcsolatos többletkiadások figyelembevétele érdekében 2016 tekintetében csökkentették a középtávú költségvetési cél teljesítéséhez előírt kiigazítás mértékét. 2017-et illetően a figyelembe vehető összegekre is kiterjedő végső értékelésre az osztrák hatóságok által megadott tényadatok alapján, 2018 tavaszán kerül majd sor.

               (8)A Tanács 2016. július 12-i ajánlása szerint Ausztriának biztosítania kell, hogy a középtávú költségvetési céltól való eltérés csak a rendkívüli menekültbeáramlás költségvetésre gyakorolt hatásához kapcsolódó engedményre korlátozódjon
                  10
               , és ennek érdekében 2017-ben a GDP 0,3 %-ának megfelelő költségvetési kiigazítást kell elérnie, kivéve, ha a középtávú költségvetési cél ennél kisebb kiigazítással is teljesíthető. A Bizottság 2017. évi tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenlegnek – a biztosított engedményeket is figyelembe véve – 2017-ben stabil szinten kell maradnia. A Bizottság előrejelzése szerint fennáll a kockázata annak, hogy Ausztria 2017-ben némileg el fog térni ettől a követelménytől. A Bizottság 2017. tavaszi előrejelzése alapján Ausztriának biztosítania kell, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  11
                nominális növekedése 2018-ban ne haladja meg a 2,2 %-ot, ami a GDP 0,3 %-ának megfelelő mértékű strukturálisegyenleg-javulásnak felel meg
                  12
               . Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a kockázata, hogy Ausztria 2018-ban némileg fog térni ettől a követelménytől. Ausztria ugyanakkor az előrejelzések szerint 2017-ben és 2018-ban egyaránt megfelel majd az adósságszabálynak. A Tanács összességében úgy véli, hogy Ausztriának a megfelelés érdekében 2017-ben és 2018-ban készen kell állnia további intézkedések végrehajtására.

               (9)A nyugdíj- és egészségügyi kiadások a gyorsan idősödő népesség miatt közép- és hosszú távon közepes kockázatot jelentenek a költségvetési fenntarthatóságra nézve. Európa más országaival összehasonlítva a nyugdíjakra fordított közkiadások összege viszonylag magas, és 2060-ra várhatóan a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben emelkedik. Ezzel szemben az uniós átlag várhatóan a GDP 0,2 %-ának megfelelő mértékben csökken ugyanezen időszak alatt. A közelmúltbeli reformok ellenére továbbra is alacsony a tényleges nyugdíjbavonulási életkor, és ez az egyik legfőbb oka a magasabb nyugdíjkiadásoknak. A tényleges nyugdíjbavonulási életkor jelenleg 60 év és 3 hónap, ami messze elmarad az uniós átlagtól, amely a férfiak esetében 63 év és 6 hónap, a nők esetében 62 év és 6 hónap (2014-es adatok). Ezen túlmenően a nőkre vonatkozó jelenlegi 60 éves kötelező nyugdíjkorhatár a legalacsonyabbak közé tartozik az EU-ban, és csak 2024-től kezdődően fogják összehangolni azt a férfiakra vonatkozó nyugdíjkorhatárral. A népességelöregedés miatt a kötelező nyugdíjkorhatárnak a várható élettartam változásaihoz történő igazítása segítene a nyugdíjak fenntarthatóságának biztosításában, részben azáltal is, hogy hozzájárulna a tényleges nyugdíjbavonulási életkor megemeléséhez.

               (10)Az egészségügyre fordított közkiadások a már jelenleg is magas szintről közép- és hosszú távon várhatóan jelentősen növekedni fognak, konkrétan a GDP 1,3 %-ának megfelelő mértékben 2060-ra, szemben a 0,9 %-os uniós átlaggal. A magas egészségügyi kiadások elsősorban a kiterjedt kórházi ágazatnak tudhatók be, míg a kevésbé költséges járóbeteg-ellátás nincs teljesen kihasználva. A kórházi kiadásoknak az összes egészségügyi kiadáson belüli aránya a legmagasabbak között van az EU-ban. Ezért az alapellátás megerősítésére irányuló legújabb kezdeményezéseket átfogóan végre kell hajtani, és ennek részét képezi az egészségügyi szolgáltatók és a társadalombiztosítási alapok közötti új pénzügyi megállapodások létrejöttének támogatása is. Mindemellett Ausztria kórházi ágazata nem használja ki jól a hatékony közbeszerzési lehetőségeket, például az EU egészére kiterjedő pályáztatást (ennek mértéke a GDP 0,23 %-a szemben a GDP 0,62 %-ának megfelelő uniós átlaggal), a beszerzések összevonását vagy a nem áralapú odaítélési szempontokat.

               (11)A pénzügyi kiegyenlítésről szóló 2017. évi törvény segített egyszerűsíteni a különböző ausztriai kormányzati szintek közötti pénzügyi kapcsolatokat. Mindazonáltal a hatáskörök és a pénzügyi konstrukciók tekintetében a költségvetési keretrendszer továbbra is túlságosan összetett, és még minding nincs megfelelő összhang a helyi önkormányzatok és a szövetségi tartományi kormányzatok korlátozott bevételteremtési hatáskörei és kiterjedt kiadási feladatai között.

               (12)Miközben a 2016-os adóreform nyomán az adóék 49,5 %-ról 46,7 %-ra csökkent, ez továbbra is magasnak számít a 40,6 %-os uniós átlaghoz képest (az adatok egy egyedülálló, gyermektelen, átlagjövedelemmel rendelkező adózóra vonatkoznak). Mivel az adósávok nincsenek az inflációhoz indexálva, az adóék az éves adófék hatására ismét fokozatosan nőni fog. Ezzel szemben a növekedést jobban elősegítő bevételi forrásokat – így például a rendszeres vagyonadókat – nem kellőképpen veszik igénybe, aminek elsősorban az adóbázisra vonatkozó adatok elavultsága az oka. A rendszeres vagyonadókból származó bevételek nagyon alacsony mértékűek Ausztriában: mindössze a GDP 0,2 %-át teszik ki, miközben az uniós átlag 2014-ben a GDP 1,6 %-a volt. Hasonlóképpen, az energia implicit adókulcsa is viszonylag alacsony, ami arra utal, hogy kihasználatlan lehetőségek vannak a környezetvédelmi adók terén, amelyek egyúttal pozitív magatartási ösztönzőket is tartalmaznak.

               (13)Bár az osztrák munkaerőpiac jobban teljesít, mint a legtöbb uniós ország munkaerőpiaca, továbbra is vannak kihívások. Például alacsony a nők munkaerőpiaci potenciáljának kihasználtsága, ami tükröződik a nemek közötti jelentős bérszakadékban is, amely többek között a részmunkaidős foglalkoztatás magas arányára vezethető vissza. 2015-ben a nemek közötti bérkülönbség 21,7 % volt, szemben a 16,3 %-os uniós átlaggal. A részmunkaidőben dolgozó nők átlagot meghaladó és magas aránya mögött részben a gyermekekkel és idősekkel kapcsolatos gondozási feladatok húzódnak meg. A 3 éves kor alatti gyermekeket kiszolgáló kisgyermekgondozási férőhelyek aránya 25,5 %-on állt 2015-ben, ami még mindig jelentősen elmarad a 33 %-os barcelonai célkitűzéstől.

               (14)Az oktatás területén Ausztria már túllépte az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseit. Ugyanakkor az oktatási eredmények nagymértékben függnek a társadalmi-gazdasági háttértől, miként azt a 2015-ös OECD PISA-felmérés eredményei is megerősítették. Továbbá a migráns háttérrel rendelkező tanulók oktatási eredményei számottevően rosszabbak, mint a migráns háttérrel nem rendelkezőké. A 2015-ös adatok szerint a külföldi születésű tanulók háromszor nagyobb valószínűséggel hagyják el az iskolát felső középfokú tanulmányaik befejezése előtt, mint az osztrákként születettek. Az integrációs kihívás a bevándorlók Ausztriában született gyermekeit is érinti. Mindemellett Ausztria számára kihívást jelent a menedékkérők és menekültek nagy tömegeinek az oktatási rendszerbe történő integrálása is.

               (15)A bankszektorban lezajló fejlemények folyamatos, ugyanakkor lassú javulás irányába mutatnak. Az osztrák bankok tőkeellátottsága elmarad az uniós versenytársakétól, profittermelő képességükre pedig nyomás nehezedik a hazai piacon. A nemzetközi műveletek tekintetében számos közép-, kelet- és délkelet-európai piacon javult az eszközök minősége és a jövedelmezőség, de sebezhető pontok még mindig találhatók. Ugyanakkor az ingatlanárak emelkedése és a jelzáloghitelezés ismételt felfutása rávilágít a makroprudenciális intézkedések fontosságára.

               (16)2016-ban újra növekedésnek indultak a beruházások Ausztriában, de a kkv-k beruházásai és a szolgáltatási ágazatban megvalósított beruházások tekintetében változatlanul gyengeségek tapasztalhatók. Ausztria felismerte a vállalkozásalapításnak és a cégek növekedésének a pótló beruházásokon túlmutató új beruházások és kapcsolódó a munkahelyteremtés szempontjából betöltött jelentőségét. Ausztria ezért nagyratörő célokat tűzött maga elé, hogy előmozdítsa a digitális átalakulást, valamint hogy kezelje hagyományosan alacsony vállalkozásalapítási rátáját (7,4 %, míg az uniós átlag 10,8 %) és a növekvő vállalkozások alacsony részarányát (a gyorsan növekvő vállalkozások aránya 7,3 % szemben a 9,2 %-os uniós átlaggal). Már bejelentettek néhány konkrét intézkedést, amelyek a beruházási akadályok csökkentése mellett a tőkefinanszírozás keretfeltételeinek javítására, a vállalkozókészség előmozdítására, valamint adózási ösztönzőkre irányulnak.

               (17)Továbbra is jelentős szabályozási akadályok állnak fenn az üzleti szolgáltatások és a szabályozott szakmák terén, és az uniós átlaghoz képest szigorúbbak a korlátozások, különösen az építészek és mérnökök tekintetében. Ezen túlmenően az említett szakmák mellett az ügyvédek, a könyvelők, az adótanácsadók, a szabadalmi ügyvivők, az ingatlanügynökök és az idegenvezetők esetében a lemorzsolódó vállalkozások aránya számottevően elmarad az uniós átlagtól, ami arra enged következtetni, hogy Ausztriában relatíve alacsony a dinamizmus és a verseny a szakmai szolgáltatások terén. Az említett akadályok közé tartoznak többek között 1) a részesedési és társasági formával kapcsolatos korlátozások az építészek, mérnökök és szabadalmi ügyvivők tekintetében, 2) a multidiszciplináris korlátozások az építészek és mérnökök tekintetében, valamint 3) az építészek, a mérnökök és az idegenvezetők részére fenntartott különösen széles tevékenységi kör. Ezen akadályok leépítése fokozhatná a versenyt, így több vállalkozás lépne be a piacra, aminek előnyeit a fogyasztók az alacsonyabb árak révén élvezhetnék. A szolgáltatáspiaci akadályok kezelését célzó intézkedéscsomag
                  13
                részeként 2017 januárjában a Bizottság egy közleményében ajánlásokat fogalmazott meg e probléma orvoslása érdekében.

               (18)Ausztria jelentős erőfeszítéseket tett a menedékkérők fogadása, valamint a menekültek és más bevándorlók integrálása érdekében. Mindazonáltal a migráns háttérrel rendelkező személyek – és különösen az Unión kívül született nők és az álláskereső menekültek – munkaerőpiaci integrációja továbbra is kihívást jelent.

               (19)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Ausztria gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Ausztriának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Ausztria fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (20)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  14
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Ausztria 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Folytasson a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel összhangban levő költségvetési politikát, hogy 2018-ban elérje középtávú költségvetési célját, figyelembe véve a kivételes eseményekkel összefüggésben kapott engedményeket. Biztosítsa az egészségügyi rendszer és a nyugdíjrendszer fenntarthatóságát. Észszerűsítse és egyszerűsítse a különböző kormányzati szintek hatásköreit, valamint hangolja össze finanszírozásukat és felelősségi köreiket.

               2.Többek között az egész napos gondozási szolgáltatások nyújtásán keresztül javítsa a nők munkaerőpiaci eredményeit. Javítsa a hátrányos helyzetű és különösen a migráns háttérrel rendelkező fiatalok oktatási eredményeit. Az adminisztratív és szabályozási akadályok leépítése, a piacra lépés megkönnyítése és a vállalkozások növekedésének előmozdítása útján ösztönözze a beruházásokat a szolgáltatási ágazatban.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2017) 519 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 és P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  2017/C92/01.

                     (7)
                  SWD(2017) 85 final.

                     (8)
                  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 23. cikke (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (9)

                        COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Ausztria számára engedélyezett, hogy a rendkívüli menekültbeáramlással és a biztonsági intézkedésekkel összefüggésben 2015-ben, illetve 2016-ban felmerült költségvetési többletkiadásoknak megfelelő mértékben 2017-ig, illetve 2018-ig eltérjen a középtávú költségvetési céljától, mivel az átmeneti eltérések minden esetben összesen hároméves időtartamra továbbvihetők.

                     (11)
                  A nettó államháztartási kiadások nem tartalmazzák a kamatkiadásokat, az uniós programokra fordított azon kiadásokat, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, sem pedig az álláskeresési ellátásokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásait. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (12)
                  Ausztria esetében a 2018-ra vonatkozó kiigazítási követelmény figyelembe veszi a kivételes eseményekkel összefüggésben 2016-ra adott engedményt, mivel az átmeneti eltérések hároméves időtartamra továbbvihetők.

                     (13)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final, COM(2016) 824 final.

                     (14)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.5.18.
            COM(2016) 339 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Hollandia 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Hollandia 2016. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Hollandia 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Hollandia 2016. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  5
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2016. március 17–18-án jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2015. november 26-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  6
               , amelyben Hollandiát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság szintén ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást
                  7
                fogadott el. Az ajánlást az Európai Tanács 2016. február 18–19-én jóváhagyta, majd a Tanács 2016. március 8-án elfogadta. Olyan országként, amelynek pénzneme az euró, valamint tekintettel a gazdaságok közötti szoros kapcsolatra a gazdasági és monetáris unión belül, Hollandiának gondoskodnia kell az ajánlás teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról.

               (2)2016. február 26-án közzétették a Hollandiára vonatkozó 2016. évi országjelentést
                  8
               , amely értékelte a Hollandia által tett előrelépéseket a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások kezelése, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek teljesítése terén. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is. 2016. március 8-án a Bizottság ismertette a részletes vizsgálat eredményeit.
                  9
                Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Hollandiában makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Mindenekelőtt fel kell számolni a folyó fizetési mérleg magas és tartósan fennálló többletét, amely a gazdaság strukturális jellemzőit és a nem pénzügyi vállalatokra vonatkozó szakpolitika alakítását tükrözi. A folyófizetésimérleg-többlet, tekintettel Hollandia méretére, valószínűleg mérsékelt, de nem elhanyagolható negatív hatást gyakorol az euróövezet gazdasági teljesítményére. Emellett alapvető fontosságú a háztartások igen jelentős mértékű adósságállományának kezelése.

               (3)Hollandia 2016. április 28-án benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU rendelet 23. cikkének megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. Az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásban a Bizottság részletesen kifejtette e rendelkezés esetleges alkalmazását
                  10
               .

               (5)Hollandia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és az átmeneti adósságszabály hatálya alatt van. A 2016. évi stabilitási program alapján a kormány arra számít, hogy az államháztartás egyenlege fokozatosan javul, és 2019-ben a GDP 0,1 %-ának felel majd meg. Ugyanakkor a kormány 2016-ban az újraszámított
                  11
                strukturális egyenleg a GDP –1,4 %-ának megfelelő romlását, majd ezt követően javulását tervezi. A középtávú költségvetési cél – azaz a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány – elérését Hollandia 2019-re tervezi. Ugyanakkor az újraszámított strukturális egyenleg alapján a középtávú költségvetési cél már 2018-ra elérhető lenne. A stabilitási program alapján az államadósság-ráta a várakozások szerint 2016-ban eléri a GDP 65,4 %-ának megfelelő értéket, majd ezt követően 2019-re fokozatosan a GDP 58,9 %-ára csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése szerint Hollandia esetében fennáll a kockázata annak, hogy az ország változatlan politika mellett 2016-ban, valamint 2016 és 2017 során együttvéve némileg eltér majd a prevenciós ág követelményeitől. Hollandia 2016-ban várhatóan eleget fog tenni az átmeneti adósságszabálynak, és az átmeneti időszak lejártát követően, 2017-ben meg fog felelni az adósságcsökkentési referenciaértéknek is. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint Hollandia várhatóan nagyjából meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Mindazonáltal további intézkedésekre lesz szükség ahhoz, hogy az ország mind 2016-ban, mind 2017-ben megfeleljen a követelményeknek.

               (6)A foglalkoztatás terén a közelmúltban tapasztalt növekedés teljes mértékben annak tulajdonítható, hogy nőtt a határozott idejű szerződéssel foglalkoztatottak, valamint az önfoglalkoztatók száma. Bár Hollandia intézkedéseket tett a probléma megoldására, átfogóbb megközelítésre van szükség. A határozatlan idejű munkaszerződéssé alakított határozott idejű munkaszerződések csekély aránya továbbra is a munkaerő-piaci szegmentáció kockázatával jár. A határozott idejű szerződések magas és egyre növekvő arányát azzal összefüggésben figyelték meg, hogy nagy eltérések mutatkoznak a határozott idejű, valamint a határozatlan idejű szerződésekben meghatározott munkahelyvédelmi rendelkezések terén. Az önfoglalkoztató, alkalmazottakkal nem rendelkező vállalkozók körében gyakoribb, hogy nem rendelkeznek rokkantságra, munkanélküliségre és öregségre szóló megfelelő biztosítással, ami hosszú távon hatással lehet a szociális biztonsági rendszer fenntarthatóságára. Számos intézkedést hoztak, amelyek csökkentették a határozatlan és határozott idejű szerződések közötti különbségeket. A kedvező adózási szabályok és egyes társadalombiztosítási költségek fizetésére vonatkozó kötelezettségek alóli mentesség továbbra is pénzügyi ösztönzést jelentenek az önfoglalkoztatásra.

               (7)A háztartások magas eladósodottságának kezelése terén a legnagyobb kihívást a lakáspiac jelenti, ahol az évtizedek során kialakult rugalmatlanságok és torzító ösztönzők formálják az ingatlanfinanszírozási és ágazati megtakarítási mintákat. Az a tendencia, hogy a háztartások az ingatlantulajdont további bruttó jelzáloghitel-adósságok felhalmozására használták fel, a régóta fennálló adóügyi ösztönzőkre, például a jelzáloghitel-kamatok adóból való levonhatóságára vezethető vissza. 2012 óta számos intézkedést hajtottak végre, amelyek részben megoldást jelentettek az említett problémára, ugyanakkor ezeket nem gyorsították fel az ajánlásnak megfelelő mértékben. A magánbérlemények jól működő piacának kialakulását korlátozzák a lakásszektor egyéb alszegmenseiben biztosított támogatások. A szociálislakás-szegmens az egyik legnagyobb az Unióban, ugyanakkor ezeket a lakásokat nem mindig sikerül ténylegesen a valóban rászorulók számára odaítélni. A szociálislakás-szegmensben bevezették a lakbérek jövedelem alapján történő, nagyobb mértékű differenciálását. A lakásszövetkezeteknek külön kell választaniuk az általános gazdasági érdekű tevékenységeket (például a szociális lakhatást) a többi tevékenységtől. Mivel a lakbéreket a jövedelemhez igazító egyes torzító ösztönzők a szociálislakás-piacon megszűntek, az előző ajánlás vonatkozó részét a helyzet nyomon követésére összpontosítva kell módosítani. Ugyanakkor a lakáspiac továbbra is jelentősen torzul, és hozzájárul a háztartások túlzott eladósodásához, így e problémák megoldásához további előrelépésre van szükség.

               (8)Az ingatlanpiac torzulásai mellett a nyugdíjrendszer második pillérébe befizetett kötelező, nem adójellegű hozzájárulások is befolyásolják a háztartások rendelkezésre álló jövedelmét. A nyugdíjrendszer második pillére a minőség és megfelelőség tekintetében jól teljesít, ugyanakkor hiányosságok mutatkoznak a generációk közötti méltányosság, az átláthatóság és a gazdasági sokkokkal szembeni ellenálló képesség tekintetében. Az elmúlt években a nyugdíjrendszer fenntarthatósága javult azáltal, hogy a nyugdíjkorhatár 2021-ig 67 évre emelkedik, majd azt követően a várható élettartamhoz igazodik. A nyugdíjjárulékok általában átlagosan mérséklődtek azt követően, hogy csökkentették az adómentes felhalmozás maximális rátáját.  A költségeknek és kockázatoknak az indexálásra és a pénzügyi pufferekre vonatkozóan elfogadott szabályokon (pénzügyi értékelési keret) túlmutató, generáción belüli és generációk közötti megfelelő elosztása hozzájárulna ahhoz, hogy a háztartások pénzügyi eszközeiket a növekedést ösztönző módon használják fel. A kormány bejelentette a második nyugdíjpillér szociális partnerek bevonásával történő, alapvető megreformálására irányuló szándékát annak érdekében, hogy átláthatóbbá és biztosításmatematikai szempontból méltányosabbá váljon a rendszer.

               (9)A gazdasági válság alatt jelentősen visszaestek a beruházások, és a korábbi szint csak részben állt helyre azóta. A beruházások egész gazdaságra jellemző csökkenése erős ciklikus jelleget mutat, amit a lakáspiaci visszaesés és a költségvetési konszolidációra irányuló döntések váltottak ki. A beruházások előtt álló akadályok ugyan nem tűnnek jelentősnek, az építőiparban és a megújuló energia területén eszközölt beruházások alacsony szintje a jelek szerint a piaci bizonytalansághoz és a szabályozási tényezőkhöz kapcsolódik. A hitelnyújtás feltételeinek javulása ellenére, az új hitelek felvételéhez kapcsolódó kockázatok a jelenlegi pénzügyi környezetben növekedtek. A K+F-re fordított állami kiadások 2014 óta csökkenő tendenciát mutatnak, és a K+F-re irányuló magánkiadások is alacsonyak maradtak. Ezért a Bizottság azt ajánlotta, hogy Hollandia mozdítsa el az állami kiadásokat a K+F beruházások támogatása felé, és dolgozzon a K+F-re irányuló magánkiadások szintjének javításán. A K+F-re irányuló állami és magánkiadások szintje alacsony az iskolázottság, a tudományos eredmények és a gazdasági fejlődés szintjével összehasonlítva.

               (10)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Hollandia gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2016. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Hollandiának címzett ajánlások nyomán hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Hollandia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi.

               (11)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  12
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (12)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 3. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Hollandia 2016–2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Korlátozza a középtávú költségvetési céltól való eltérést 2016-ban és érjen el a GDP 0,6 %-ának megfelelő mértékű éves költségvetési kiigazítást 2017-ben. Az állami kiadások meghatározása során fordítson kiemelt figyelmet a kutatási és fejlesztési beruházások fokozottabb támogatására.

               2.Szüntesse meg a munkavállalók határozatlan idejű szerződés keretében való foglalkoztatása előtt továbbra is fennálló akadályokat, és segítse elő a határozott idejű szerződések átalakítását határozatlan idejű szerződésekké. Kezelje az alkalmazottakkal nem rendelkező önfoglalkoztatók számának erőteljes növekedését, ideértve az önfoglalkoztatásnak kedvező adózási torzulások – a vállalkozói létet nem veszélyeztető – csökkentését, valamint segítse elő az önfoglalkoztatók megfizethető szociális védelemhez való hozzáférését.

               3.Tegyen intézkedéseket annak érdekében, hogy a nyugdíjrendszer második pillére átláthatóbbá, a különböző generációk számára méltányosabbá és a megrázkódtatásokkal szemben ellenállóbbá váljék. Hozzon intézkedéseket a lakáspiac fennmaradó torzulásainak és a háztartások túlzott eladósodásának csökkentésére, különösen annak révén, hogy csökkenti a jelzáloghitel-kamatok adóból való leírhatóságát.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2016) 339 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 és P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 87 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  A Bizottság által a stabilitási programban szereplő információk alapján, közös módszertan szerint újraszámított strukturális egyenleg.

                     (12)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.5.18.
            COM(2016) 332 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Olaszország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Olaszország 2016. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Olaszország 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Olaszország 2016. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  5
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2016. március 17–18-án jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2015. november 26-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  6
               , amelyben Olaszországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság szintén ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást fogadott el
                  7
               . Az ajánlást az Európai Tanács 2016. február 18–19-én jóváhagyta, majd a Tanács 2016. március 8-án elfogadta. Olaszországnak, amelynek pénzneme az euró, a gazdasági és monetáris unión belüli gazdaságok közötti szoros kapcsolódási pontokra figyelemmel gondoskodnia kell az ajánlás teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról.

               (2)2016. február 26-án közzétették az Olaszországra vonatkozó 2016. évi országjelentést
                  8
               . Az országjelentésben a Bizottság értékelte az Olaszország által tett előrelépéseket a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások kezelése, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek teljesítése terén. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is. 2016. március 8-án a Bizottság bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit.
                  9
                Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Olaszországban túlzott makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Konkrétabban a termelékenység vontatott növekedése gátolja a versenyképesség élénkülését, és még inkább megnehezíti a magas államadósság-ráta csökkentését. Kiemelt jelentőségű az olasz gazdaságra gyakorolt káros hatások, és annak méretéből adódóan a gazdasági és monetáris uniót érintő negatív továbbgyűrűző hatások kockázata.

               (3)Olaszország 2016. április 28-án benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU rendelet 23. cikkének megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. Az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban
                  10
                a Bizottság részletesen kifejtette e rendelkezés esetleges alkalmazását.

               (5)Olaszország a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és a 2013–2015 közötti időszakban az átmeneti adósságszabály hatálya alatt van. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság várhatóan 132,7 %-on tetőzik 2015-ben, és fokozatos csökkenést követően 2019-ben 123,8 %-ra esik vissza. A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése szerint a GDP-arányos államadósság 2016-ban stabilizálódik, és csak 2017-től kezd kis mértékben csökkenni. Az olasz hatóságok által előterjesztett jelentős privatizációs program végrehajtása kulcsfontosságú Olaszország számára, hiszen várhatóan hozzájárul az adósságcsökkentéshez. Jóllehet a privatizáció végrehajtása 2015-ben a tervek szerint haladt, túl ambiciózusnak tűnik az a cél, hogy az éves privatizációs bevételek a 2016–2018 között időszakban 0,5 %-ot, míg 2019-ben 0,3 %-ot tegyenek ki, nem utolsó sorban azért, mert egyes privatizációs projektek késedelemben vannak. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott.

               (6)A Bizottság 2016. május 18-án az EUMSZ 126. cikkének (3) bekezdése alapján jelentést adott ki, mivel 2015-ben Olaszország nem közelített kellő mértékben az adósságszabálynak való megfeleléshez. Az elemzés minden lényeges tényezőre kitért, és megállapította, hogy az adósságkritériumnak való megfelelés teljesítettnek volt tekinthető. A Bizottság a Szerződés 126. cikkének (3) bekezdése szerinti új jelentésben felül fogja vizsgálni értékelését a 2016. őszi bizottsági előrejelzés alapján, amint 2017-re vonatkozóan további információk állnak rendelkezésre a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályára való visszatérésről.

               (7)2015 tavaszán Olaszország – az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára pozitív hatást gyakorló jelentős strukturális reformok figyelembevétele céljából – 2016 tekintetében átmeneti, GDP-arányosan 0,4 százalékpontos eltérésre volt jogosult a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától. 2016. évi költségvetésiterv-javaslatában Olaszország – az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára pozitív hatást gyakorló egyéb strukturális reformok figyelembevétele céljából – 2016 tekintetében további, GDP-arányosan 0,1 százalékpontos eltérést kért a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától. Az említett valamennyi reform részletei szerepelnek Olaszország 2016. évi nemzeti reformprogramjában, amely nagyjából megerősíti a reformtervet. A program szerint az államháztartás fenntarthatóságát a következő területeket érintő reformok javítják: i. közigazgatás és egyszerűsítés; ii. termék- és szolgáltatási piacok; iii. munkaerőpiac; iv. polgári igazságszolgáltatás; v. oktatás; vi. az adórendszer átalakítása; vii. a nemteljesítő hitelek állományának csökkentését célzó intézkedések és a fizetésképtelenségi eljárások reformja; és viii. a kiadások felülvizsgálata mint finanszírozási intézkedés. A hatóságok becslései szerint ezeknek a reformoknak a reál-GDP-re gyakorolt hatása 2020-ig 2,2 százalékpontot tesz majd ki, ami hihetőnek tűnik. A reformok teljes körű, időbeli végrehajtása pozitív hatást fog gyakorolni az államháztartás fenntarthatóságára. A jelenlegi értékelés alapján Olaszország 2016-ban megfelel a kért, GDP-arányosan 0,5 százalékpontos teljes átmeneti eltérés feltételeinek, amennyiben megfelelően végrehajtja a megállapodás szerinti – az európai szemeszter során ellenőrzött – reformokat, valamint teljesülnek a (10) preambulumbekezdésben szereplő feltételek.

               (8)2016. évi költségvetésiterv-javaslatában Olaszország – az EU által társfinanszírozott projektekre fordított nemzeti beruházási kiadások figyelembevétele céljából – 2016 tekintetében további, GDP-arányosan 0,3 százalékpontos eltérést kért a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától. A 2016. évi stabilitási programban szereplő információk azt látszanak megerősíteni, hogy Olaszországnak a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való eltérése 2016-ban ténylegesen a beruházások növelését szolgálja. Ugyanakkor vannak még kétségek a társfinanszírozott beruházások teljes tervezett összegének 2016-os megvalósíthatóságát illetően. A jelenlegi értékelés alapján Olaszország 2016-ban megfelel a GDP-arányosan 0,25 százalékpontos átmeneti eltérés feltételeinek, amennyiben megfelelően végrehajtja a tervezett beruházásokat, valamint teljesülnek a (10) preambulumbekezdésben szereplő feltételek. A Bizottság utólagos értékelést fog végezni, amely során ellenőrzi a társfinanszírozott beruházási projektekre fordított nemzeti kiadások tényleges összegét, valamint azt a kapcsolódó összeget, amelynek figyelembevételére Olaszország az úgynevezett „beruházási záradék” értelmében jogosult.

               (9)A 2016. évi stabilitási program szerint a menekültek rendkívüli mértékű beáramlásának és a kivételes biztonsági intézkedéseknek a költségvetési hatása jelentős, és azokat az 1466/97/EK rendelet 5. cikke (1) bekezdésének és 6. cikke (3) bekezdésének értelmében a kormány által nem befolyásolható szokatlan eseménynek kell tekinteni. A Bizottság szerint a többlethatás összhangban áll a stabilitási programban szereplő becslésekkel, és a menekültekkel kapcsolatos kiadások 2015-ben a GDP 0,03 %-át, majd 2016-ban 0,04 %-át teszik ki, a biztonsági intézkedések pedig 2016-ban a GDP 0,06 %-ának felelnek meg. Ezzel kapcsolatban Olaszország átmeneti eltérést kért a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától. Az 1466/97/EK rendelet 5. cikke (1) bekezdésének és 6. cikke (3) bekezdésének rendelkezései lehetőséget adnak ezeknek a többletkiadásoknak a figyelembevételére, mivel a menekültek beáramlása és a terrorfenyegetettség súlyossága kivételes események, jelentős hatással vannak az olasz államháztartásra, és a fenntarthatóságot nem veszélyeztetné a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való eltérés lehetővé tétele. Következésképpen a menekültekkel kapcsolatos többletkiadások figyelembevétele érdekében 2015 tekintetében csökkentették a középtávú költségvetési cél teljesítéséhez előírt kiigazítás mértékét. 2016 – és a figyelembe vehető összegek – tekintetében a végleges értékelésre az olasz hatóságok által benyújtott tényleges adatok alapján 2017 tavaszán kerül sor.

               (10)Olaszország 2016-ra vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményében
                  11
                a Bizottság jelezte, hogy a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való potenciális eltérés átfogó értékelése összefüggésében figyelembe veszi az Olaszországnak a Stabilitási és Növekedési Paktum keretében biztosított rugalmasságra való esetleges jogosultságát, különös figyelmet fordítva arra, hogy a kiigazítási pályától való eltérést hatékonyan használják-e a beruházások növelésére; vannak-e szavahihető tervek arra vonatkozóan, hogy az ország hogyan térjen vissza a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályára; valamint hogy Olaszország hogyan halad előre a strukturálisreform-program terén, a Tanács ajánlásainak figyelembevételével. A Bizottság értékelése szerint Olaszország 2016 tekintetében jogosult további, GDP-arányosan 0,35 százalékpontos eltérésre, figyelemmel a strukturális reform terén elért eredményekre, a tervezett beruházásokra, valamint a kormány abbéli elkötelezettségre, hogy 2017-ben biztosítani fogja a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályának való megfelelést.

               (11)A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése alapján a 2016-ban a GDP 0,7 %-át kitevő, előre jelzett strukturális romlás annak kockázatát jelzi, hogy a beruházásokra és a strukturális reformok végrehajtására biztosított átmeneti eltérés figyelembevétele esetén Olaszország valamelyest eltér a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ága alatti kötelezettségeitől. Ami 2017-et illeti, a Bizottság előrejelzése változatlan politikát feltételezve nulla strukturális kiigazítást mutat 2017-ben, ami a GDP 0,6 %-ában meghatározott strukturális kiigazítástól való jelentős eltérés kockázatát jelzi.

               (12)Összességében véve a 2016. évi stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Olaszország nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. A Bizottság a 2016. őszi bizottsági előrejelzés alapján újból értékelni fogja, hogy Olaszország mennyiben teljesíti a középtávú költségvetési cél eléréséhez szükséges kiigazítást, amint 2017-re vonatkozóan további információk állnak rendelkezésre Olaszországnak a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályára való visszatéréséről, valamint elkészül a 2017-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslat.

               (13)Jóllehet vannak a költségvetési keret reformjára irányuló kezdeményezések, ez idáig csak korlátozott előrelépés történt azzal kapcsolatban, hogy a kiadások felülvizsgálatának eredményei a költségvetési konszolidáció részévé váljanak. Konkrétan tovább csökkentették a kiadások felülvizsgálatával kapcsolatos célkitűzéseket, valamint a kiadások felülvizsgálata még nem szerves része a költségvetési folyamatnak, ami rontja e tevékenység átfogó hatékonyságát. A költségvetési folyamat 2009 óta folyó átfogó reformjának véglegesítése várhatóan kezelni fogja ezt a hiányosságot, és teljesítményorientáltabb megközelítéssel ruházza fel a költségvetési folyamatot. Az államadósság fenntarthatóságának javítása érdekében a privatizációs terv végrehajtását is fontos felgyorsítani. Olaszország adórendszere gátat szab a gazdasági hatékonyságnak, és továbbra is számos kihívással néz szembe. E kihívások között szerepel az adóügyi megfelelés nagyon alacsony szintje és az adókiadások régen esedékes, mindenekelőtt a csökkentett héakulcsokkal és a kataszteri értékek elavult rendszerével kapcsolatos reformja. Ezek mind részét képezték az adórendszer reformjáról szóló kerettörvénynek, azonban eddig nem, vagy csak részben hajtották végre őket. Ezenkívül az olyan közelmúltbeli fejlemények, mint az elsődleges lakhelyre vonatkozó ingatlanadó eltörlése ellentmondani látszanak az adóalap szélesítésére, valamint a termelési tényezőket terhelő adókról a fogyasztást és az ingatlant terhelő adókra való áttérésre irányuló céloknak.

               (14)A közigazgatás reformja fontos lépés, amely a szükséges jogszabályi rendelkezések elfogadása és végrehajtása esetén biztosítaná Olaszország számára a közszektor hatékonyságának és színvonalának emelésével járó várt előnyöket. A kormány által 2016 januárjában javasolt, az állami tulajdonban lévő vállalatokról és a helyi közszolgáltatásokról szóló jogszabályi rendelkezések, valamint az állami foglalkoztatásról szóló, kidolgozás alatt álló rendelkezések kiemelt jelentőséggel bírnak az eredménytelenség mögött meghúzódó alapvető okok kezelése szempontjából. Noha a közelmúltban születtek intézkedések a korrupcióellenes küzdelem fokozására, többek között emelték egyes korrupciós bűncselekmények büntetését és elévülési idejét, még mindig nem került sor az elévülési idő rendszerszintű, az ajánlásokban hosszú ideje megfogalmazott felülvizsgálatára. A számviteli csalás ugyancsak jelentős probléma. Az igazságszolgáltatási rendszert illetően továbbra is komoly kihívást jelent a bírósági eljárások hosszadalmassága, valamint a folyamatban lévő polgári és kereskedelmi ügyek nagy száma. Az elmúlt években az e problémák megoldására hozott intézkedések hatásának szoros nyomon követése segíteni fog annak értékelésében, hogy van-e szükség további kiegészítő intézkedésekre.

               (15)Történt némi előrelépés a bankszektoron belüli eszközminőség-javítás terén. Jóllehet az újabb nemteljesítő hitelek számának emelkedése lelassult az elmúlt hónapokban, azok állománya továbbra is jelentős, ami nyomást gyakorol a jövedelmezőségre és a bankok forrásaira. Ezenkívül Olaszország fizetésképtelenséggel és adósságbehajtással kapcsolatos keretrendszerei nem biztosítják kellően az értékvesztett hitelek gyors szanálását. 2015 közepe óta számos törvényt hoztak a fizetésképtelenségi és a jelzálog-érvényesítési eljárások egyszerűsítése és felgyorsítása érdekében, és javaslat született a csődeljárási keret szerves reformjáról szóló kerettörvény-tervezetről. Ezzel együtt még nem látszik, hogy e reformok milyen hatással lesznek az eljárások hosszára és a behajtott összegekre. 2015 eleje óta Olaszország számos intézkedést fogadott el az olasz bankok vállalatirányítási elégtelenségeinek kezelésére, különösen a nagyobb szövetkezeti bankok, az alapítványok tulajdonában álló bankok, valamint a kölcsönösségen alapuló kisebb bankok tekintetében. E reformok teljes körű végrehajtása hozzájárulna a bankszektor ellenálló képességének javításához, és a hitelek hatékonyabb kihelyezését biztosítaná a reálgazdaság számára. Miközben a bankszektor alacsony költséghatékonysága hátráltatja a jövedelmezőséget és a belső tőkeemelést, a kamatlábak alacsony és csekély mértékben növekvő szintje újabb kihívást jelent. Az új uniós bankszanálási keret következtében változott a bankok által kibocsátott kötvények kockázati profilja, és mivel e kötvények jelentős részben olasz lakossági ügyfelek tulajdonában állnak, kiemelt fontossággal bír a lakosság pénzügyi tájékozottsága.

               (16)Olaszország 2015-ben a munkaerőpiac reformjáról szóló kerettörvény kapcsán átható reformnak vetette alá a munkaerő-piaci intézményeit. Az aktív munkaerő-piaci intézkedések reformjának végrehajtása kulcsfontosságú a munkaerőpiacon különösen kevés eséllyel induló csoportok, így a tartósan munkanélküli személyek és a fiatalok aktivizálása szempontjából. Jelenleg adminisztratív, szakpolitikai és forrással összefüggő problémák köre vár megoldásra. Ehhez mindenekelőtt az állami foglalkoztatási szolgálat megerősítésére és a szolgáltatásnyújtás szoros nyomon követésére van szükség. A tanulószerződéses gyakorlati képzés rendszere a reformnak köszönhetően az elbocsátott felnőttekre is kiterjed már, a végrehajtás azonban még folyamatban van. Olaszországban nem kellően fejlett a vállalati béralku, ami megakadályozza, hogy a cégek olyan innovatív megoldásokat fogadjanak el, amelyek javíthatnák a termelékenységet és a béreket jobban megfeleltethetnék a piaci viszonyoknak. Ezen a területen az intézkedéseket a szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatok alapján kell meghozni. A szociális partnerek egyelőre nem jutottak megállapodásra a kollektív tárgyalás reformjáról. A nemzeti reformprogram szerint a reform 2016 végére várható. A nők munkaerő-piaci részvétele Olaszországban az egyik legalacsonyabb az EU-ban. A nők túlnyomó részt atipikus és bizonytalan foglalkoztatási formákban dolgoznak, ők képezik a hagyományostól eltérő munkavállalók legnagyobb körét, és különösen ki vannak téve az informális gazdaságnak. Az adó- és szociális ellátórendszer nem ösztönzi a második keresők munkába állását, és a munkaerőpiac reformjáról szóló kerettörvény nem hozott eredményes megoldást erre a problémára. A megfizethető gondozási szolgáltatások korlátozott száma szintén kedvezőtlen hatással van a gyermekekkel vagy idősebb rokonokkal rendelkező nők munkaerő-piaci részvételére. Magasak a szegénységi ráták – az olaszok több mint negyede szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben él –, a szociális ellátás biztosítása pedig továbbra is gyenge és fragmentált. A szegénység elleni nemzeti stratégia elfogadása és végrehajtása, valamint a szociális kiadások ésszerűsítése az első lépések lehetnek a nemzeti szintű minimáljövedelem-rendszer fokozatos, összességében költségvetésileg semleges kiépítéséhez vezető úton. Jelentős előrelépés történt az oktatás reformja terén. Az iskolai reformot 2015 júliusában fogadták el, a végrehajtási rendelkezések elfogadására várhatóan 2017 januárjáig kerül sor.

               (17)Korlátozott mértékű eredmények születtek a szolgáltatások terén megvalósuló verseny fokozása terén. A 2015-ös éves versenyjogi törvényt még mindig tárgyalja a parlament. A parlamenti eljárás során számos rendelkezés meggyengült, így például a jogi szakmákkal kapcsolatosak is. Több terület, különösen a szabályozott szakmák, az egészségügy, a helyi tömegközlekedés, a taxik, a kikötők és a repülőterek területe még mindig túlságosan védett vagy szabályozott. A kiskereskedelmi ágazat a piaci szabályozás szigorúsága miatt többféle hatékonysági problémával szembesül. A közszolgáltatások végzésének állami engedélyezési eljárása nem támogatja a versenyt, mivel az engedélyek megadása verseny és átlátható eljárások nélkül történik. A piacnyitási intézkedéseket vállalkozásbarát környezettel kell társítani. A központi és regionális igazgatások között könnyebb és egyszerűbb együttműködést lehetővé tévő, 2015–2017-es egyszerűsítési menetrend keretében történt némi előrehaladás az egyszerűsítés terén. Ennek ellenére az olasz üzleti környezet továbbra sem támogatja kellően a növekedést és a beruházásokat, valamint ki van téve a különböző kormányzati szintek által hozott törvények és rendelkezések fragmentált és többrétegű rendszerének. Továbbra is adminisztratív és szabályozásból eredő terhek nehezednek a gazdasági szereplőkre. A cégalapítás vagy a fizetésképtelenség szanálása terén jelentkező előnyöket kioltják az építési engedélyekkel, a szerződések érvényesítésével, az adófizetéssel és a hitelfelvétellel kapcsolatos eljárások hiányosságai. A 2016 elején elfogadott nemzeti közbeszerzési stratégia végrehajtása is hozzájárulhat egyes rendszerszintű és széleskörűen elterjedt hiányosságok kezeléséhez.

               (18)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Olaszország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2016. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Olaszországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Olaszország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi.

               (19)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  12
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (20)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy Olaszország 2016-ban és 2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.A középtávú költségvetési cél eléréséhez szükséges, a GDP 0,5 %-ában meghatározott kiigazítástól való eltérést 2016-ban korlátozza a beruházások és a strukturális reformok végrehajtása tekintetében biztosított átmeneti, vagyis a GDP 0,75 %-át kitevő mértékre, figyelemmel arra a feltételre, hogy 2017-ben vissza kell térnie a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályára. 2017-ben hajtson végre a GDP legalább 0,6 %-ának megfelelő mértékű éves költségvetési kiigazítást a középtávú költségvetési cél elérése érdekében. Gyorsítsa fel a privatizációs program végrehajtását, és a rendkívüli bevételeket használja fel az államadósság-ráta csökkentésének felgyorsítására. A termelési tényezőket terhelő adókról térjen át a fogyasztást és az ingatlant terhelő adókra. Csökkentse az adókiadások számát és körét, és 2017 közepére fejezze be a kataszteri rendszer reformját. Hozzon intézkedéseket az adóügyi megfelelés egyebek mellett elektronikus számlázáson és fizetésen keresztüli javítására.

               2.Hajtsa végre a közigazgatás reformját azáltal, hogy elfogadja és végrehajtja az összes szükséges jogi rendelkezést, különösen azokat, amelyek a helyi közvállalkozások, a helyi közszolgáltatások és a emberierőforrás-menedzsment reformjára vonatkoznak. Fokozza a korrupcióellenes küzdelmet azáltal, hogy 2016 végéig végrehajtja az elévülési idő felülvizsgálatát. A reformok megerősítése és hatékony ügyvitel biztosításán keresztül csökkentse a polgári igazságszolgáltatási eljárások hosszát.

               3.Gyorsítsa fel a nemteljesítő hitelek állományának csökkentését, többek között azáltal, hogy tovább javítja a fizetésképtelenség és adósságbehajtás keretrendszerét. Gyorsan fejezze be a bankszektor folyamatban lévő vállalatirányítási reformjának végrehajtását.

               4.Hajtsa végre az aktív munkaerő-piaci intézkedések reformját, mindenekelőtt a foglalkozatási szolgálatok hatékonyságának javítása révén. Segítse elő a második keresők munkába állását. Fogadja el és hajtsa végre a szegénység elleni nemzeti stratégiát, valamint vizsgálja felül és ésszerűsítse a szociális kiadásokat.

               5.Gyorsan fogadja el és hajtsa végre a versenyjogi törvényt. Hozzon további versenyfokozó intézkedéseket a szabályozott szakmákat, a közlekedést, az egészségügyi és a kiskereskedelmi ágazatokat, valamint a koncessziós rendszert illetően.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2016) 332 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 és P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 81 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  C(2015) 8105 final.

                     (12)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2016.5.18.
            COM(2016) 348 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            az Egyesült Királyság 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi az Egyesült Királyság 2016. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               az Egyesült Királyság 2016. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi az Egyesült Királyság 2016. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  4
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács 2016. március 17–18-án jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2015. november 26-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  5
               , amelyben az Egyesült Királyságot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)2016. február 26-án közzétették az Egyesült Királyságra vonatkozó 2016. évi országjelentést
                  6
               . Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a Tanács által 2015. július 14-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az Európa 2020 stratégia nemzeti célkitűzései kapcsán az Egyesült Királyság által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot. 2016. március 8-án a Bizottság bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit
                  7
               . Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az Egyesült Királyságban nem áll fenn makrogazdasági egyensúlyhiány. A háztartások nagy adósságállománya, a magas lakásárak, valamint a folyó fizetési mérleg jelentős hiánya sebezhetőséget jelenthet. A háztartások anyagi helyzete ugyanakkor összességében stabil, és a bankszektor ellenálló képessége fokozatosan javul. Úgy tűnik, rövid távon a háztartások és a tágabban értelmezett gazdaság megbízhatóbban képes kezelni az olyan kockázatokat, mint például a kamatsokk és a foglalkoztatási sokk. A kormányzati kezdeményezések ugyanakkor egyelőre még nem gyakorolnak érzékelhető hatást a lakáskínálat és -kereslet közötti egyensúlyhiányra. A jelentős folyófizetésimérleg-hiányból fakadó kockázatokat enyhíti a kedvező intézményi keret és az alacsony devizahitel-állomány. A hiány növekedése az elsődleges jövedelmekből eredő hiány emelkedéséből fakad, és a kedvezőtlen konjunkturális körülmények megszűntével várhatóan csökkenni fog.

               (3)2016. március 24-én az Egyesült Királyság benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját és 2016. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU rendelet 23. cikkének megfelelően a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát, amennyiben ez szükséges a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében. Az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban
                  8
                a Bizottság részletesen kifejtette, miként kívánja ezt a rendelkezést alkalmazni.

               (5)Az Egyesült Királyság jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ágához tartozik. Amennyiben 2016–17-ben sikerül elérni a túlzott hiány tartós kiigazítását, az Egyesült Királyság 2017–18-tól átkerül a prevenciós ághoz, és az átmeneti adósságszabály hatálya alá fog tartozni. 2015–16. évi konvergenciaprogramja alapján a kormány arra számít, hogy az államháztartási hiány 2016–17-ben a GDP 3 %-a alatt lesz, 2017–18-ra pedig a tervei szerint a GDP 2 %-ára fog csökkenni. Az újraszámított
                  9
                strukturális hiány 2015–16-ban a GDP-arányosan 0,6 százalékpontnak, 2016–17-ben 0,9 százalékpontnak, 2017–18-ban pedig 0,7 százalékpontnak megfelelő strukturális javulásra utal. A konvergenciaprogram nem határoz meg középtávú költségvetési célt. A konvergenciaprogram szerint az államadósság-ráta a 2015–16 évi, a GDP 88,0 %-ának megfelelő szint után a várakozások szerint emelkedni fog, és 2016–17-ben a GDP 88,3 %-án fog tetőzni, majd 2017–18-ban a GDP 87,1 %-ára csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A 2016–17-re és 2017–18-ra kitűzött hiánycélok elérését támogató intézkedések kellőképpen kidolgozottak. Néhány 2017–18. évi intézkedés hatása azonban – amelyek becsült költségvetési hatása a GDP mintegy 0,2 %-ának felel meg – kevésbé bizonyos. A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése alapján úgy tekinthető, hogy 2015–16-ban az Egyesült Királyság eléri a GDP 4,1 %-ának megfelelő ajánlott államháztartási hiányt, és megvalósította az ajánlás szerinti fiskális intézkedéseket. Az Egyesült Királyság az előrejelzések szerint a Tanács által ajánlott 2016–2017-es határidőre javítja túlzott hiányát, bár a GDP 2,7 %-ának megfelelő mértékű ajánlott államháztartási hiánycéltól elmarad. A túlzotthiány-eljárás teljes ideje alatt kumulatívan az ajánlott fiskális erőfeszítésnél valamivel kevesebb teljesítése várható. 2017–18-ban az Egyesült Királyság változatlan politikát feltételezve várhatóan eleget tesz a minimális középtávú költségvetési cél elérése érdekében ajánlott kiigazításnak. Az Egyesült Királyság az előrejelzések szerint 2017–18-ban megfelel az átmeneti adósságszabálynak is. A konvergenciaprogram értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint az Egyesült Királyság várhatóan nagyrészt meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (6)A termelékenység az Egyesült Királyságban 2008 óta stagnál. Ez olyan tényezőknek tudható be, mint a beruházási kiadások alacsony szintje, a szakképzett munkaerő hiánya, a strukturális munkaerőhiány és a gazdaság összetételének a kisebb termelékenységű szektorok felé történő elmozdulása. Ennek kapcsán figyelembe kell venni a lakáshiány támasztotta kihívásokat is, amelyek különösen a nagy gazdasági növekedést felmutató földrajzi térségekben jellemzőek. A kormány 2015. júliusi „Fixing the foundations – creating a prosperous nation” (Az alapok helyreállítása – virágzó nemzet létrehozása) című szakpolitikai dokumentuma erre vonatkozóan szerteágazó intézkedéseket körvonalaz. Tekintettel egyes, még mindig fennálló beruházási akadályokra és az egyesült királyságbeli köz- és magánberuházások alacsony szintjére, időszerűek a kormányzat készségfejlesztést, innovációt és infrastrukturális beruházásokat ösztönző szakpolitikai intézkedései, amelyeknek a hatékony végrehajtása is rendkívül fontos. A legnagyobb beruházási kihívások közé tartozik a megfelelő hálózati infrastruktúra megvalósítása. A 2016 márciusában aktualizált nemzeti infrastrukturális terv részletesen meghatározza az infrastrukturális projektek összefüggő és egységes keretben történő fejlesztését. A terv a beruházások nagy része esetében a magánfinanszírozás növelésének biztosításán alapszik. Kulcsfontosságú a végrehajtás és a nyomon követés, valamint az átláthatóság és az elszámoltathatóság. A lakáskereslet a különféle kormányzati kezdeményezések ellenére továbbra is jóval meghaladja a kínálatot, így a lakásárak magasak és egyre emelkednek. A lakáshiány leginkább a gyorsan növekvő londoni és délkeleti régiókban jelent égető problémát. A földterület-használatra a nemzeti területfejlesztési politikai keretben meghatározott elvek irányadók, és a területfejlesztési rendszer reformjának hatékony végrehajtása megkönnyítheti a lakásépítés fellendítését.

               (7)Az Egyesült Királyság munkaerőpiaca továbbra is dinamikus. 2015-ben a foglalkoztatási ráta (a 20–64 év közöttiek körében) elérte a 76,9 %-ot, míg a munkanélküliségi ráta tovább csökkent, és 5,3 %-ot ért el. Az ifjúsági munkanélküliség és a foglalkoztatásban, oktatásban vagy képzésben részt nem vevő fiatalok aránya szintén tovább csökkent. Az inaktív, alulfoglalkoztatott és alacsony képzettségű munkavállalók kilátásait illetően azonban akad még javítanivaló. A kis keresetűek és az alacsony óraszámban dolgozók helyzetén a munkaerő-piaci előrejutási kilátások javításával és világosabb továbbképzési útvonalakkal lehetne segíteni. Ezzel orvosolható lenne a szakképzett munkaerő hiánya is, amely a gazdaság egyes részein, például az építőiparban jelentkezik. A tanulószerződéses gyakorlati képzési járulékból befolyó források sikeres felhasználása gondos figyelmet igényel. A gyermekgondozási kínálat javítására vonatkozó javaslatokat mielőbb végre kell hajtani, mert a gyermekgondozás elérhetősége és megfizethetősége továbbra is problémát jelent.

               (8)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte az Egyesült Királyság gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2016. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években az Egyesült Királyságnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak az Egyesült Királyság fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat.

               (9)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a konvergenciaprogramot. Arról alkotott véleményét
                  10
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

               AJÁNLJA, hogy az Egyesült Királyság 2016-ban és 2017-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Igyekezzen 2016–17-re tartósan kiigazítani a túlzott hiányt. A túlzott hiány kiigazítása után 2017–18-ban érjen el a GDP 0,6 %-ának megfelelő fiskális kiigazítást a minimális középtávú költségvetési cél elérése érdekében.

               2.Pótolja a hálózatiinfrastrukúra-beruházások hiányosságait, többek között a nemzeti infrastruktúraterv prioritásainak megvalósításával. Tegyen további lépéseket a lakáskínálat fellendítésére, többek között a nemzeti területfejlesztési politikai keret reformjainak végrehajtásával.

               3.Orvosolja a strukturális munkaerőhiányt és biztosítsa a készségfejlesztést, beleértve a tanulószerződéses gyakorlati képzés minőségének megerősítését. Javítsa tovább a megfizethető, kiváló minőségű, egész napos gyermekgondozás elérhetőségét.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  COM(2016) 348 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 és P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  SWD(2016) 96 final.

                     (7)
                  COM(2016) 95 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  A Bizottság által a konvergenciaprogramban foglalt információk alapján, a közös módszertan szerint újraszámított strukturális egyenleg.

                     (10)
                  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.5.13.
            COM(2015) 273 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Szlovénia 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Szlovénia 2015. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Szlovénia 2015. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Szlovénia 2015. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot: ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket az integrált iránymutatásokat.

               (3)A Tanács 2014. július 8-án ajánlást fogadott el Szlovénia 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Szlovénia 2014. évi aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2014. november 28-án a 473/2013/EU rendeletnek
                  5
                megfelelően kiadta Szlovénia 2015-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét
                  6
               .

               (4)A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést
                  7
               , amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést
                  8
               , amelyben Szlovéniát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)Az Európai Tanács 2014. december 18-án meghatározta a beruházások fokozásához, a strukturális reformok felgyorsításához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Szlovéniára vonatkozó 2015. évi országjelentését
                  9
               . Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Szlovénia által elért eredményeket. Szlovénia esetében az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Szlovéniában makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek határozott szakpolitikai intézkedéseket és egyedi nyomon követést tesznek szükségessé. Megkezdődött az egyensúly helyreállítása, és a határozott szakpolitikai fellépéseknek, a javuló exportteljesítménynek és a kedvező növekedési feltételeknek köszönhetően a tavalyi évhez képest csökkent a kockázatok szintje, különös tekintettel a külső fenntarthatósággal kapcsolatos kockázatokra. Ezzel szemben a gyenge vállalatirányítás, az állami tulajdon nagy aránya, a magas vállalati adósságállomány és az államadósság növekedése kockázatot jelent a pénzügyi stabilitásra és a növekedésre nézve, ezért fokozott odafigyelést igényel. Mindezekre tekintettel az egyensúlyhiányok már nem tekintendők túlzottnak, azonban továbbra is szoros figyelmet érdemelnek.

               (7)Szlovénia 2015. április 30-án benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és 2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)Szlovénia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum korrekciós ágához tartozik. A 2015. évi stabilitási programja alapján a kormány – a Tanács által kitűzött határidővel összhangban – 2015-re tervezi megvalósítani a túlzott hiány korrekcióját, és 2020-ban, azaz egy évvel a programidőszak után érné el a középtávú költségvetési célt, azaz a strukturális értelemben egyensúlyban lévő költségvetési pozíciót. A kormány tervei szerint az államháztartási hiány 2015-ben fokozatosan a GDP 2,9 %-ára, majd 2019-re a GDP 0,9 %-ára csökken. A stabilitási program szerint az államadósság-ráta várhatóan 2015-ben a GDP 81,6 %-ának megfelelő értéken tetőzik, majd ezt követően csökkenésnek indul. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján 2015-ben várhatóan megtörténik a túlzott hiány időben történő és tartós kiigazítása. Ugyanakkor a strukturális egyenleg és az eddig megtett diszkrecionális intézkedések alapján a költségvetési kiigazítás mértéke a tanácsi ajánlás alatt marad. Feltételezve a túlzott hiány tervek szerinti, időben történő kiigazítását, Szlovénia 2016-tól a Paktum prevenciós ágához tartozik majd. A 2016-tól kezdődő időszakra kitűzött hiánycélok elérését támogató intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva. Ezért a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése fényében úgy tűnik, hogy 2016-ban fennáll a középtávú költségvetési cél eléréséhez vezető kiigazítástól való jelentős eltérés kockázata, és további intézkedésekre lesz szükség. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Szlovénia nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. A költségvetési szabályokat illetően a parlament 2013-ban jóváhagyta a strukturális értelemben kiegyensúlyozott/többletet felmutató költségvetési egyenlegre vonatkozó szabály kidolgozásához szükséges alkotmányos alap létrehozását. Ugyanakkor a szükséges végrehajtási jogszabály még nem került elfogadásra. Az államháztartási törvény felülvizsgálata várhatóan biztosítani fogja a szükséges jogszabályi alapot a költségvetési szabályozási törvénnyel összefüggő eljárási kérdések számára.

               (9)Szlovénia lépéseket tett a nyugdíjrendszer középtávú fenntarthatóságára nehezedő nyomás feloldása érdekében, egyes alapvető paramétereket azonban még ki kell igazítani ahhoz, hogy biztosítani lehessen a rendszer 2020 utáni fenntarthatóságát. A 2013. évi nyugdíjreformnak pozitív hatása volt, és várhatóan 2015 júniusában elfogadják a demográfiai alap létrehozásáról szóló jogi aktust. Mindamellett a nyugdíjak hosszú távú fenntarthatóságának biztosításához még további reformokra lesz szükség. A tartós ápolás-gondozás reformja terén nem történt előrelépés. 2013 végén a kormány elfogadta a tartós ápolás-gondozás reformjának tervét, azonban a reformot végrehajtó jogszabályok elfogadását 2015 végére halasztotta, mert előtte egy sor egyéb döntést kíván meghozni az egészségbiztosítási reformról, többek között az egészségügy és a tartós ápolás-gondozás átfogó finanszírozását biztosító források kérdéséről. A tartós ápolással-gondozással összefüggő, az elöregedéshez kapcsolódó kiadásokat úgy lehet visszafogni, ha a juttatásokat a leginkább rászorulókra irányítják, és az intézményi ápolás helyett az otthoni ápolást helyezik előtérbe.

               (10)A 2015 januárjában megkötött szociális megállapodás úgy rendelkezik, hogy az állami szektorbeli munkabérek a magánszférabeli munkabéreknél lassúbb ütemben növekednek. A megállapodás nem rendelkezik a minimálbérek összetételéről és indexálásáról. A minimálbérek a közelmúltban csak korlátozott mértékben – bár az átlagbérekhez képest viszonylag gyorsabban – emelkedtek. A 2013. évi munkaerő-piaci reform értékelése szerint csökkennek a munkaerő-piaci korlátok, azonban továbbra is strukturális problémák tapasztalhatók a tartós munkanélküliség, valamint a kevésbé képzett és idősebb munkavállalók alacsonyabb foglalkoztatási rátája tekintetében. Szlovénia lépéseket tett a strukturális munkaerőhiány kezelése érdekében, és 2020-ig még számos további intézkedést tervez.

               (11)A banki ágazat stabilizációját tovább erősítette az Abanka és a Banka Celje 2014. évi feltőkésítése. 2015 januárjában véglegesítették és benyújtották a Miniszterelnöki Hivatalnak a bankokra vonatkozó átfogó cselekvési tervet. A szlovén központi bank gondoskodott a 2013. évi eszközminőség-vizsgálatban feltárt hiányosságok nyomon követéséről, és 2015 első negyedévétől ismét megkezdi a helyszíni vizsgálatokat annak ellenőrzésére, hogy a bankok végrehajtották-e az ajánlásokat. A legnagyobb bankok átszervezték és megerősítették kintlevőség-kezelési és szerkezetátalakítási egységeiket. Mindamellett a banki ágazat egészségének helyreállításához elengedhetetlen a hosszú távú jövedelmezőség javítása és a vállalati szférának nyújtott, rosszul teljesítő kölcsönök volumenének csökkentése. Kialakították a vállalatok szerkezetátalakítására vonatkozó alaptervet, és létrehoztak egy központi vállalati szerkezetátalakítási munkacsoportot. A vállalati szektor adósságállományának további csökkentése – többek között a banki eszközkezelő társaság révén és az új fizetésképtelenségi jogszabályok teljes körű alkalmazásával – elősegítené a magánberuházások fellendítésének kedvező feltételek helyreállítását. A bankok hitelezési tevékenysége továbbra is csökken, ami főként a kkv-kat érinti. A banki ágazat közelmúltbeli feltőkésítésének eredményei várhatóan csak 2016-ban mutatkoznak majd meg teljes mértékben. A korlátozott banki hitelezés és a magas kamatlábak megviselik a kkv-k finanszírozási kapacitását. Noha az elutasított hitelkérelmek aránya csökkent az elmúlt hat évben, nagymértékben nőtt – sőt európai szinten a legmagasabbak közé került – azoknak a kkv-knak a száma, amelyek arról számoltak be, hogy a bankok egyre kevésbé hajlandóak a hitelnyújtásra.

               (12)A privatizációs program késedelmekkel ugyan, de halad az útján. Folyamatban van az öt legnagyobb állami tulajdonú bank szerkezetátalakítása és két kisebb belföldi bank felszámolása. Az állami vagyoni eszközök igazgatásáért és privatizációjáért felelős szlovén állami vagyonkezelő szerv már teljes körűen működik. A szlovén parlamentnek még jóvá kell hagynia a vagyonkezelési stratégia tervezetét, és várhatóan ezután fogják nyilvánosságra hozni egy sor célzottan kiválasztott állami tulajdonú vagyoni eszköz privatizációs ütemtervét. A szlovén állami vagyonkezelő 2014 decemberében új vállalatirányítási kódexet fogadott el, és 2015. januárban kineveztek egy megfelelési vezetőt.

               (13)Bár a korábbinál lassúbb ütemben, de 2014-ben is tovább javult a bíróságok hatékonysága. Míg sikerült némi eredményt elérni a polgári és kereskedelmi peres ügyekre – többek között a fizetésképtelenségi ügyekre – irányuló elsőfokú bírósági eljárások időtartamának csökkentése terén, továbbra is hosszú ideig tartanak az eljárások, és jelentős az ügyhátralék.

               (14)Szlovéniában a kevéssé támogató üzleti környezet kulcsszerepet játszik abban, hogy a szlovéniai vállalkozások esetében még mindig alacsony a beruházási szint, a számos és gyakran változó jogszabály pedig még tovább nehezíti a vállalkozások működtetését és a helyi szabályoknak való megfelelést. A szabályozott szakmák száma 323-ról 242-re csökkent, de még így is magas. Az egységes dokumentumban előírt, az adminisztratív terhek csökkentését célzó intézkedéseknek mintegy 25 %-át hajtották végre. Szlovénia megfelelő költségvetési autonómiát biztosított a versenyhivatal számára, és kellő mértékűre növelte annak intézményi függetlenségét.

               (15)Az új kormány megerősítette a korrupció elleni küzdelem melletti elkötelezettségét, és 2015. januárban elfogadott egy 11 többéves intézkedésből álló új kétéves programot. Némi előrelépés történt az átláthatóság és az elszámoltathatóság terén, és megkezdődött az állami szektor átfogó reformjának előkészítése. Nem történt azonban előrelépés a teljesítményértékelési jelentések és a minőségellenőrzési eljárások terén.

               (16)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Szlovénia gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Szlovéniának címzett ajánlások nyomán hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Szlovénia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat.

               (17)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Szlovénia nemzeti reformprogramját és stabilitási programját. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi.

               (18)Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euróövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat adott ki azon tagállamok számára, amelyek pénzneme az euró. Szlovéniának az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

               AJÁNLJA, hogy Szlovénia 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.2015 folyamán biztosítsa a túlzott hiány tartós korrekcióját, valamint a középtávú költségvetési cél elérése érdekében 2016-ban hajtson végre a GDP 0,6 %-ának megfelelő mértékű költségvetési kiigazítást. Fogadja el a költségvetési szabályozási törvényt, és vizsgálja felül az államháztartási törvényt. Tegyen lépéseket a nyugdíjrendszer hosszú távú reformjának megvalósítása érdekében. 2015 végére fogadja el az egészségügy és a tartós ápolás-gondozás reformját.

               2.Az aktív keresők szegénységi rátája, a munkahelyteremtés és a versenyképesség fényében – a szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatnak megfelelően – vizsgálja felül a minimálbér megállapításának mechanizmusát, különös tekintettel a szociális juttatások szerepére. Javítsa az alacsony képzettségű és az idősebb munkavállalók foglalkoztathatóságát. Tegyen intézkedéseket a tartós munkanélküliség kezelése érdekében, és biztosítson megfelelő ösztönzőket a munkában töltött életszakasz meghosszabbítására.

               3.Konkrét célszámok bevezetésével csökkentse a nemteljesítő hitelek szintjét. Javítsa a bankok hitelkockázat-ellenőrzési kapacitását. Folytassa a vállalati szerkezetátalakításokat, és a banki eszközkezelő társaságon belül tartsa fenn a szilárd vállalatirányítást. Tegyen intézkedéseket a kkv-k és a mikrovállalkozások finanszírozáshoz jutásának javítása érdekében. Fogadja el a szlovén állami vagyonkezelő szerv stratégiáját, amely egyértelmű rendszer szerint osztályozza a vagyoni eszközöket, valamint hajtson végre éves eszközgazdálkodási tervet, és alkalmazzon teljesítménykritériumokat.

               4.Biztosítsa, hogy a polgári igazságszolgáltatás hatékonyságának javítását célzó reformok elősegítsék az eljárások lerövidítését.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)
                  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)
                  COM(2015) 273.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  HL L 140., 2013.5.27., 11. o.

                     (6)
                  C(2014) 8813 final.

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904.

                     (9)
                  SWD(2015) 43 final/2.