               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.9.16.
            COM(2015) 458 final
            2015/0210(NLE)
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            Horvátországnak az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló 1995. július 26-i egyezményhez, az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez csatolt, 1996. szeptember 27-i jegyzőkönyvhöz, az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezménynek az Európai Közösségek Bírósága általi, előzetes döntéshozatal révén történő értelmezéséről szóló 1996. november 29-i jegyzőkönyvhöz és az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez csatolt 1997. június 19-i második jegyzőkönyvhöz történő csatlakozásáról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               A Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának feltételeiről szóló okmány
                  1
                egyszerűsített rendszert vezetett be Horvátország számára a tagállamok által kötött egyezményekhez (és jegyzőkönyvekhez) való csatlakozás tekintetében az EUSZ 34. cikke (korábbi EUSZ K.3 cikk) alapján. Így a korábbiakhoz képest már nincs szükség az ilyen egyezményekhez történő csatlakozáshoz külön csatlakozási jegyzőkönyvekről folytatott tárgyalásokra és ilyen jegyzőkönyvek megkötésére (amely korábban 28 tagállam megerősítést is maga után vonta): A csatlakozási okmány 3. cikkének (4) és (5) bekezdése rendelkezik arról, hogy Horvátország egyszerűen a csatlakozási okmány által csatlakozik ezekhez az egyezményekhez és jegyzőkönyvekhez.

               A csatlakozási okmány 3. cikkének (5) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Tanács e célból határozatot fogad el, amely meghatározza, hogy ezek az egyezmények melyik napon lépnek hatályba Horvátország tekintetében, és amely megtesz minden szükséges kiigazítást ezekben az egyezményekben, amelyek az új tagállam csatlakozása miatt szükségesek (ide tartozna mindenképpen ezen egyezmények horvát nyelvi változatának elfogadása, hogy ezek a nyelvi változatok is „egyaránt hitelesek” lehessenek). A Tanács a Bizottság ajánlása alapján, az Európai Parlamenttel folytatott konzultációt követően fogadja el határozatát.

               A csatlakozási okmány I. melléklete sorolja fel az érintett egyezményeket és jegyzőkönyveket. E jegyzék tartalmazza az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló 1995. július 26-i egyezményt
                  2
               , annak 1996. szeptember 27-i
                  3
                és 1996. november 29-i
                  4
                jegyzőkönyveit, valamint az 1997. június 19-i második jegyzőkönyvét
                  5
               , amelyeket az EK-Szerződés VI. címe szerint, az EK pénzügyi érdekeinek büntetőjogi védelme tekintetében létrehozandó közös alap céljából fogadtak el. Az egyezmény és annak 1996. szeptember 27-i és 1996. november 29-i jegyzőkönyvei 2002. október 17-én léptek hatályba, az akkori 15 tagállam megerősítését követően, az 1997. június 19-i jegyzőkönyv 2009. május 19-én lépett hatályba, az akkori 27 tagállam megerősítését követően.

               Annak érdekében, hogy a csatlakozási okmány 3. cikkének (5) bekezdésével összhangban elvégezzék Horvátországnak a fent említett egyezményhez és annak jegyzőkönyveihez történő csatlakozásával szükségessé vált kiigazításokat, nincs szükség bizottsági ajánlásra.

               Az előzőekre figyelemmel a Bizottság ajánlja, hogy a Tanács hozzon határozatot Horvátországnak az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez és annak jegyzőkönyveihez való csatlakozásáról.

               2.AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               E javaslat tekintetében nem alkalmazandók a konzultációk és a hatásvizsgálatok, mivel Horvátországnak az ezen egyezményekhez és jegyzőkönyvekhez való csatlakozásáról a Horvát Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződés 3. cikkének (4) és (5) bekezdésében állapodtak meg.

               3.A JAVASLAT JOGI ELEMEI

               E javaslat jogalapja a Horvát Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződés 3. cikkének (5) bekezdése.

               2015/0210 (NLE)

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               Horvátországnak az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló 1995. július 26-i egyezményhez, az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez csatolt, 1996. szeptember 27-i jegyzőkönyvhöz, az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezménynek az Európai Közösségek Bírósága általi, előzetes döntéshozatal révén történő értelmezéséről szóló 1996. november 29-i jegyzőkönyvhöz és az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez csatolt 1997. június 19-i második jegyzőkönyvhöz történő csatlakozásáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre,

               tekintettel Horvátország csatlakozási szerződésére és különösen annak 3. cikke (4) bekezdésére és 3. cikke (5) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  6
               ,

               tekintettel az Európai Parlament véleményére
                  7
               ,

               mivel:

               1) Az 1995. július 26-án aláírt, az Európai Unióról szóló Szerződés K.3 cikke alapján kidolgozott Európai Közösség pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezmény
                  8
                (a továbbiakban: az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezmény) 2002. október 17-én lépett hatályba.

               2) Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményt kiegészítette az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez csatolt 1996. szeptember 27-i jegyzőkönyv
                  9
                (a továbbiakban: az 1996. szeptember 27-i jegyzőkönyv) és az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezménynek az Európai Közösségek Bírósága által előzetes döntéshozatal révén történő értelmezéséről szóló 1996. november 29-i jegyzőkönyv
                  10
                (a továbbiakban: az 1996. november 29-i jegyzőkönyv); mindkét jegyzőkönyv 2002. október 17-én lépett hatályba.

               3) Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményt továbbá kiegészítette az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez csatolt, 1997. június 19-i második jegyzőkönyv
                  11
                (a továbbiakban: az 1997. június 19-i második jegyzőkönyv), amely 2009. május 19-én lépett hatályba.

               4) Horvátország csatlakozási szerződése
                  12
                3. cikkének (4) bekezdése úgy rendelkezik, hogy Horvátország csatlakozik a csatlakozási okmány I. mellékletében felsorolt egyezményekhez és jegyzőkönyvekhez. Ez a melléklet tartalmazza többek közt az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményt az 1996. szeptember 27-i jegyzőkönyvvel, az 1996. november 29-i jegyzőkönyvvel és az 1997. június 19-i második jegyzőkönyvvel együtt.  Szükséges meghatározni azt az időpontot, amikor az egyezmény és e jegyzőkönyvek Horvátország vonatkozásában hatályba lépnek.

               5) Továbbá Horvátország csatlakozási szerződése 3. cikkének (5) bekezdésével összhangban meg kell tenni a Horvátország csatlakozása miatt szükséges kiigazításokat, és e célból el kell készíteni az egyezmény és e jegyzőkönyvek hiteles horvát nyelvű változatait,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezmény, az 1996. szeptember 27-i jegyzőkönyv, az 1996. november 29-i jegyzőkönyv és az 1997. június 19-i második jegyzőkönyv e határozat mellékletében szereplő horvát nyelvű szövege hiteles.

               2. cikk

               Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezmény, az 1996. szeptember 27-i jegyzőkönyv, az 1996. november 29-i jegyzőkönyv és az 1997. június 19-i jegyzőkönyv Horvátország vonatkozásában az e határozat kihirdetését követő első hónap első napján lép hatályba.

               3. cikk

               Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)
                  HL L 112., 2012.4.24., 10. o.

                     (2)
                  Egyezmény az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről, HL C 316., 1995.11.27., 49. o.

                     (3)
                  Jegyzőkönyv az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez, HL C 313., 1996.10.23., 2. o.

                     (4)
                  Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezménynek az Európai Közösségek Bírósága által előzetes döntéshozatal címén történő értelmezéséről szóló jegyzőkönyv, HL C 151., 1997.5.20., 2. o.

                     (5)
                  Második jegyzőkönyv az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez, HL C 221., 1997.7.19., 12. o.

                     (6)
                  HL C […], […], […]. o.

                     (7)
                  HL C […], […], […]. o.

                     (8)
                  HL C 316., 1995.11.27., 49. o.

                     (9)
                  HL C 313., 1996.10.23., 2. o.

                     (10)
                  HL C 151., 1997.5.20, 2. o.

                     (11)
                  HL C 221., 1997.7.19., 12. o.

                     (12)
                  HL L 112., 2012.4.24, 21. o.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2015.9.16.
            COM(2015) 458 final
            MELLÉKLETEK
            a következőhöz:
            AjánlásA TANÁCS HATÁROZATA
            Horvátországnak az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló 1995. július 26-i egyezményhez, az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez csatolt, 1996. szeptember 27-i jegyzőkönyvhöz, az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezménynek az Európai Közösségek Bírósága általi, előzetes döntéshozatal révén történő értelmezéséről szóló 1996. november 29-i jegyzőkönyvhöz és az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez csatolt 1997. június 19-i második jegyzőkönyvhöz történő csatlakozásáról

               MELLÉKLETEK

               a következőhöz:

               Ajánlás
                  A TANÁCS HATÁROZATA

               Horvátországnak az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló 1995. július 26-i egyezményhez, az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez csatolt, 1996. szeptember 27-i jegyzőkönyvhöz, az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezménynek az Európai Közösségek Bírósága általi, előzetes döntéshozatal révén történő értelmezéséről szóló 1996. november 29-i jegyzőkönyvhöz és az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez csatolt 1997. június 19-i második jegyzőkönyvhöz történő csatlakozásáról

               1. MELLÉKLET

               Az Európai Unióról szóló Szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló 1995. július 26-i egyezmény horvát nyelvű szövege

               2. MELLÉKLET

               Az Európai Unióról szóló Szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez csatolt, 1996. szeptember 27-i jegyzőkönyv horvát nyelvű szövege

               3. MELLÉKLET

               Az Európai Unióról szóló Szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezménynek az Európai Közösségek Bírósága általi, előzetes döntéshozatal révén történő értelmezéséről szóló, 1996. november 29-i jegyzőkönyv horvát nyelvű szövege

               4. MELLÉKLET

               Az Európai Unióról szóló Szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez csatolt, 1997. június 19-i második jegyzőkönyv horvát nyelvű szövege


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.9.13.
            COM(2017) 472 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Ausztráliával kötendő szabadkereskedelmi megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról
            {SWD(2017) 292}{SWD(2017) 293}

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               ·A javaslat indokai és céljai

               Az Európai Unió (a továbbiakban: EU) kiváló politikai kapcsolatokat és kiforrott kereskedelmi és beruházási kapcsolatokat ápol Ausztráliával, amelyek alapját a demokrácia és az emberi jogok közös értékei képezik. Ausztrália számos szabadkereskedelmi megállapodást között más országokkal. Az EU nem kötött még kétoldalú szabadkereskedelmi megállapodást Ausztráliával, így az uniós vállalkozások összehasonlításban kevésbé kedvező feltételek mellett juthatnak az ausztráliai piacra.

               Az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője, az Európai Bizottság alelnöke (a továbbiakban: főképviselő/alelnök) és az ausztrál külügyminiszter 2015. április 22-i közös nyilatkozata
                  1
                is rámutatott a kétoldalú kereskedelmi és beruházási kapcsolat további erősítésének szükségességére. Ezt követően az EU és Ausztrália vezetői 2015. november 15-i közös nyilatkozatukban
                  2
                megállapodtak arról, hogy megkezdik a szabadkereskedelmi megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdéséhez szükséges munkát.

                  A javaslat elsődleges célja az, hogy kedvezőbb feltételeket teremtsenek az EU és Ausztrália közötti kereskedelem és beruházások további növeléséhez. A javaslat általános célkitűzései között a következők szerepelnek:

               ·intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés ösztönzése a kereskedelem bővítése révén;

               ·munkahelyek és munkalehetőségek, valamint jóléti előnyök teremtése;

               ·a fogyasztói előnyök fokozása;

               ·Európa világpiaci versenyképességének növelése; valamint

               ·a kereskedelemmel kapcsolatos kérdésekben való együttműködés erősítése egy hasonlóan gondolkodó partnerrel.

                  Ez összhangban áll „A mindenki számára előnyös kereskedelem: A felelősebb kereskedelem- és beruházáspolitika felé” című bizottsági közleménnyel
                     3
                  . A Bizottság kiemeli, hogy elő kell mozdítani a kétoldalú kapcsolatainkat, hogy a kereskedelem és a beruházások előtt álló akadályok átfogó módon való kezelése útján munkahelyeket teremtsünk és elősegítsük a növekedést. Ugyanakkor szükséges az EU magas szintű szociális és környezetvédelmi előírásainak biztosítása és a kereskedelemmel kapcsolatos egyéb szakpolitikai célok előmozdítása is, mint például a fenntartható fejlődés és a kis- és középvállalkozások (kkv-k) különleges szükségletei.

                  „A mindenki számára előnyös kereskedelem” című közlemény kiemelte különösen, hogy „Ausztrália és Új-Zéland Európa szoros partnerei, amelyek számos kérdésben osztják az európai értékeket és nézeteket, valamint fontos szerepet játszanak az ázsiai–csendes-óceáni térségben és a multilaterális kereten belül. Az ezen országokhoz fűződő szorosabb gazdasági kapcsolatok szilárd alapot nyújtanak majd a szélesebb körű ázsiai–csendes-óceáni értékláncokkal való mélyebb integrációhoz is. E kapcsolatok megerősítését kiemelten kell kezelni.”

                  Ezenkívül a célkitűzések összhangban állnak a kereskedelemről szóló, 2014. november 21-i tanácsi következtetésekkel
                     4
                  , melyek rámutatnak, hogy az árukereskedelem, a szolgáltatáskereskedelem és a beruházás jelentősen hozzájárulhatnak „Az Unió stratégiai menetrendje a változások idején” című dokumentum központi elemét képező célok megvalósításához. A következtetések leszögezték továbbá, hogy az EU kétoldalú kereskedelmi menetrendje terén megvalósított kézzelfogható eredményekre építve lépéseket kell tenni a kulcsfontosságú partnerekkel kialakítandó megállapodások érdekében. Hasonlóképpen e célkitűzés a kereskedelemről és beruházásról szóló, 2015. november 27-i tanácsi következtetéssel
                     5
                   is összhangban áll, mely támogatja az ambiciózus, átfogó és kölcsönösen előnyös kereskedelmi és beruházási megállapodások megkötését, valamint felkéri a Bizottságot, hogy mozdítsa elő a vonatkozó tárgyalásokat az ázsiai–csendes-óceáni térségben.

               ·Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

               A fentiekben ismertetett célkitűzések teljes mértékben összhangban állnak az Európai Unióról szóló szerződéssel (EUSZ), mely szerint az Európai Unió előmozdítja valamennyi ország bekapcsolódását a világgazdaságba, egyebek mellett a nemzetközi kereskedelemben érvényesülő korlátozások fokozatos megszüntetése révén
                  6
               .

               A célkitűzések összhangban állnak az „Európa 2020: Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája” című közleménnyel
                  7
                is, mely szerint az európai kereskedelmi stratégia magában foglalja majd a „Javaslatokat a legfontosabb partnerekkel folytatandó magas szintű, stratégiai párbeszéd kialakítására a piacra jutás, a szabályozási keretek, a globális egyensúlytalanságok, az energia és az éghajlatváltozás, a nyersanyagokhoz való hozzáférés, a világszegénység, az oktatás és a fejlesztés témáiban”.

               A célkitűzések továbbá teljes mértékben összhangban állnak az Európai Bizottságnak az európai kisvállalkozói intézkedéscsomagról szóló 2008. évi közleményében
                  8
                és a „Kisvállalkozás, nagyvilág” című 2011. évi közleményében
                  9
                meghatározott célkitűzésekkel. A kkv-k EU-n kívüli gazdasági tevékenységeinek támogatása megjelenik az Unió átfogó versenyképességi stratégiájában is, amint azt „Az európai ipar »reneszánszáért«” című közlemény
                  10
                körvonalazza.

               A célkitűzések megfelelnek továbbá az EUSZ-ben megállapított elveknek, amelyek szerint az EU szakpolitikáinak és intézkedéseinek arra kell irányulniuk, hogy „megszilárdítsák és erősítsék az emberi jogokat”
                  11
               , valamint „hozzájáruljanak olyan nemzetközi intézkedések kidolgozásához, amelyek a környezet minőségének és a világ természeti erőforrásaival való fenntartható gazdálkodásnak a megőrzésére és javítására irányulnak”
                  12
               .

               A célkitűzések összhangban állnak egyéb uniós szakpolitikákkal és az Európai Unió Alapjogi Chartájával.

               Végezetül a célkitűzések összhangban állnak a Juncker-Bizottság azon prioritásával, hogy Európa gazdasága ismét növekedési pályára álljon, és hogy az adósságállomány növekedése nélkül új munkahelyek jöjjenek létre, továbbá a beruházási tervvel (vagyis az Európai Stratégiai Beruházási Alappal)
                  13
               , valamint a Bizottság 2017. évi munkaprogramjában megfogalmazott konkrét prioritásokkal
                  14
               .

               Ez az ajánlás olyan megállapodásra vonatkozik, melynek hatálya kiterjedne az áruk és szolgáltatások kereskedelmének, a közbeszerzés és a közvetlen külföldi befektetések liberalizálására, valamint – például a szellemitulajdon-jogokkal foglalkozó – kísérő szabályokra.

               ·Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

               A szakpolitikai területen meglévő rendelkezésekkel való összhang kifejtése a fenti, „Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel” című szakaszban olvasható.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               ·Jogalap

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikkének (3) és (4) bekezdése.

               ·Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

               Az EUSZ 5. cikkének (3) bekezdése értelmében a szubszidiaritás elve nem alkalmazandó a kizárólagos uniós hatáskör alá tartozó területekre. A közös kereskedelempolitika szerepel az EUMSZ 3. cikkében felsorolt, az Unió kizárólagos hatáskörébe tartozó területek között. Ez a szakpolitika kiterjed a kereskedelmi megállapodásokról – többek között az EUMSZ. 207 cikkének megfelelően – folytatott tárgyalásokra is.

               ·Arányosság

               A hatásvizsgálati jelentésben részletesen ismertetettek szerint a Bizottság az arányosság elvével összhangban minden észszerű szakpolitikai alternatívát megfontolt az ilyen szakpolitikai fellépés valószínű hatékonyságának értékelése érdekében.

               ·A jogi aktus típusának megválasztása

                  Az Európai Unió Tanácsának határozata.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               ·A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  Tárgytalan.

               ·Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

               A Bizottság aktívan bevonta az érdekelt partnereket és átfogó online nyilvános konzultációt
                  15
                folytatott annak érdekében, hogy részleteiben megismerhesse az EU és Ausztrália közötti jövőbeli kereskedelmi és gazdasági kapcsolatokra vonatkozó elképzeléseket
                  16
               .

               Az online nyilvános konzultáció 2016. március 11. és június 3. között állt nyitva. A konzultációt a Kereskedelmi Főigazgatóság honlapján indították és közzétették az EU Survey honlapon is (a Bizottság online nyilvános konzultációra szolgáló portálján). Az EU-n belüli és kívüli érdekelt feleknek lehetőségük nyílt arra, hogy az EU és Ausztrália közötti kereskedelemre és beruházásokra vonatkozó területek széles körét lefedő kérdésekre válaszoljanak.

               A Bizottsághoz 108 válasz érkezett be a válaszadók széles körétől. A válaszokat belefoglalták a hatásvizsgálatról szóló jelentésbe, és az egyes válaszokat közzétették, kivéve, ha az egyes válaszadók ennek ellenkezőjét kérték.

               ·Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  A Bizottság külső tanácsadót bízott meg, hogy készítsen előzetes elemzést a szabadkereskedelmi megállapodás tervezett forgatókönyveinek potenciális hatásairól.

                  A Bizottság továbbá különböző érdekelt felekkel állt kapcsolatban, amelyek véleményt nyilvánítottak konkrét piacra jutási problémákról és az Ausztráliával kialakított kereskedelmi és beruházási kapcsolataik vonatkozásában a kereskedelem útjában álló egyéb akadályokról.

               ·Hatásvizsgálatok

                  Jóllehet a kereskedelemre, beruházásokra és más kérdésekre is kiterjedő hatásvizsgálat hatálya szélesebb volt, mint a jelen ajánlásé, következtetései érvényesek az ajánlás vonatkozásában is.

                  A hatásvizsgálatról szóló jelentést és az azt kísérő vezetői összefoglalót, továbbá a Szabályozói Ellenőrzési Testület fenntartásokat is tartalmazó kedvező véleményét közzé fogják tenni.

                  A hatásvizsgálaton túlmenően a szabadkereskedelmi megállapodás potenciális gazdasági, társadalmi, emberi jogi és környezeti hatásait független, külső szakértők által lefolytatott fenntarthatósági hatásvizsgálat fogja értékelni. A fenntarthatósági hatásvizsgálatot a szabadkereskedelmi megállapodásról folytatott tárgyalásokkal párhuzamosan fogják lefolytatni, amely az érdekelt felekkel, különösen a civil társadalommal folytatott széleskörű konzultáción alapul majd. A fenntarthatósági hatásvizsgálat lezárására a szabadkereskedelmi megállapodás parafálását megelőzően kerül majd sor, és a fenntarthatósági hatásvizsgálat megállapításait figyelembe veszik a tárgyalási folyamat során.

               ·Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  A kkv-k számára új üzleti lehetőségek nyílnak meg, valamint a szabadkereskedelmi megállapodás keretében költségeket takaríthatnak meg a liberalizációnak, a jogi keret és a vámeljárások javításának, valamint a szabályozás átláthatóbbá tételének köszönhetően. A hatásvizsgálati jelentés részletesen ismerteti az érdekelt felekre és a gazdasági ágazatokra gyakorolt potenciális hatásokat.

               ·Alapvető jogok

                  A hatásvizsgálatról szóló jelentés társadalmi, környezeti és emberi jogi szempontból kezeli az alapvető jogok kérdéseit.

                  A kialakult uniós szakpolitikának megfelelően a szabadkereskedelmi megállapodásnak a kereskedelemről és a fenntartható fejlődésről szóló fejezetet kell magában foglalnia.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  A szabadkereskedelmi megállapodás a vámliberalizáció miatt a vámbevételekben jelentkező korlátozott negatív hatást gyakorol majd az EU költségvetésére. Közvetett pozitív hatások várhatók a hozzáadottérték-adóhoz és a bruttó nemzeti jövedelemhez kapcsolódó bevételnövekedés formájában.

               5.EGYÉB ELEMEK

               ·Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  „A mindenki számára előnyös kereskedelem” című 2015. évi közleményben tett kötelezettségvállalással összhangban az Ausztráliával kötendő szabadkereskedelmi megállapodás hatásaira vonatkozóan mélyreható utólagos értékelésre kerül majd sor a megállapodás hatálybalépését követően elegendő idővel ahhoz, hogy értékelhető adatok álljanak rendelkezésre. A hatásvizsgálati jelentés részletesen ismerteti a tervezett nyomonkövetési és értékelési eljárásokat.

               ·Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén)

                  Tárgytalan.

                  •
                        A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

               Tárgytalan.

               ·Eljárási szempontok

               A tárgyalásokat az Unió nevében a Bizottság fogja folytatni.

               A Bizottság javasolja, hogy az EUMSZ 218. cikke (4) bekezdésének megfelelően az Európai Unió Tanácsa a Kereskedelempolitikai Bizottságot jelölje ki azon bizottságként, amellyel a tárgyalások során egyeztetni kell.

               Az EUMSZ 218. cikke (10) bekezdésének megfelelően az Európai Parlamentet az eljárás minden szakaszában tájékoztatni fogják.

               A Bizottság üdvözli, hogy saját intézményi gyakorlataikkal összhangban az Európai Unió Tanácsa tagjai parlamentjeikkel együttműködésben már a korai szakaszban egyre inkább részt vesznek a kereskedelmi tárgyalásokban. A Bizottság arra ösztönzi az Európai Unió Tanácsának tagjait, hogy – kellő tekintettel az EU-minősített adatok védelmét szolgáló biztonsági szabályokról szóló 2013/488/EU tanácsi határozatra
                  17
                – ugyanígy járjanak el az e tanácsi határozatra irányuló ajánlás kapcsán is.

               A Bizottság tájékoztatja majd Ausztráliát az Unió átláthatóságra, valamint az Európai Unió Tanácsának és az Európai Parlamentnek a tárgyalási dokumentumokhoz való hozzáférésére vonatkozó belső szabályairól.

               A Bizottság közvetlenül az elfogadást követően nyilvánosan hozzáférhetővé teszi ezt az ajánlást és csatolmányát.

               A Bizottság azt ajánlja, hogy a tárgyalási irányelveket az elfogadásukat követően haladéktalanul tegyék nyilvánossá.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Ausztráliával kötendő szabadkereskedelmi megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               MIVEL tárgyalásokat kell kezdeni Ausztráliával szabadkereskedelmi megállapodás megkötése céljából,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Tanács felhatalmazza a Bizottságot, hogy az Unió nevében szabadkereskedelmi megállapodásra irányuló tárgyalásokat folytasson Ausztráliával.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket a csatolmány tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalások során egyeztetni kell a Kereskedelempolitikai Bizottsággal.

               4. cikk

               Ezt a határozatot és csatolmányát az elfogadásukat követően haladéktalanul hozzáférhetővé teszik a nyilvánosság számára.

               5. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                  http://eeas.europa.eu/statements-eeas/2015/150422_04_en.htm

                     (2)

                  http://europa.eu/rapid/press-release_STATEMENT-15-6088_en.htm

                     (3)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/october/tradoc_153846.pdf

                     (4)

                  http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/EN/foraff/145908.pdf

                     (5)
                  http://www.consilium.europa.eu/en/meetings/fac/2015/11/st14688_en15_pdf/

                     (6)
                  Az EUSZ 21. cikke (2) bekezdésének e) pontja.

                     (7)

                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/PDF/?uri=CELEX:52010DC2020&qid=1496237675307&from=HU

                     (8)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/?uri=CELEX:52008DC0394

                     (9)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/hu/ALL/?uri=CELEX:52011DC0702

                     (10)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/?uri=CELEX:52014DC0014

                     (11)
                  Az EUSZ 21. cikke (2) bekezdésének b) pontja.

                     (12)
                  Az EUSZ 21. cikke (2) bekezdésének f) pontja.

                     (13)

                  https://ec.europa.eu/commission/priorities/jobs-growth-and-investment/investment-plan_hu

                     (14)
                  https://ec.europa.eu/info/publications/work-programme-commission-key-documents-2017_hu

                     (15)
                  http://trade.ec.europa.eu/consultations/index.cfm?consul_id=195

                     (16)
                  A nyilvános online konzultáció kitért az EU és Új-Zéland közötti jövőbeli kereskedelmi és gazdasági kapcsolatokra is.

                     (17)

                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/?uri=CELEX:32013D0488

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2017.9.13.
            COM(2017) 472 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA Tanács határozata
            az Ausztráliával kötendő szabadkereskedelmi megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról
            {SWD(2017) 292}{SWD(2017) 293}

               MELLÉKLET

               AZ AUSZTRÁLIÁVAL KÖTENDŐ SZABADKERESKEDELMI MEGÁLLAPODÁSRA VONATKOZÓ TÁRGYALÁSI IRÁNYELVEK

               A.
                     A MEGÁLLAPODÁS JELLEGE ÉS HATÁLYA

               A megállapodás kizárólag a felek között alkalmazandó, kereskedelemre és közvetlen külföldi befektetésre, valamint a kapcsolódó területekre vonatkozó rendelkezéseket tartalmaz.

               A megállapodás ambiciózus, átfogó jellegű, és teljes mértékben összhangban áll a Kereskedelmi Világszervezet (a továbbiakban: WTO) szerinti szabályokkal és kötelezettségekkel. A tárgyalásokat a WTO keretében tett kötelezettségvállalásokat figyelembe véve folytatják és zárják le. A megállapodás nagy mértékben törekszik arra, hogy túlmutasson a jelenlegi, WTO szerinti kötelezettségvállalásokon.

               A megállapodás rendelkezik az áru- és szolgáltatáskereskedelem, valamint a közvetlen külföldi befektetések fokozatos és kölcsönös liberalizálásáról. A kereskedelemmel kapcsolatos kérdésekre vonatkozó szabályokat is tartalmaz majd, hogy ösztönözze, megkönnyítse és szabályozza az ilyen kereskedelmet és közvetlen külföldi befektetést. A megállapodás keretében vállalt valamennyi kötelezettség célja, hogy közvetlen és azonnali hatást gyakoroljon a kereskedelemre, a releváns esetekben az EU közös szabályainak hatályán belül.

               A megállapodás a két fél valamennyi vonatkozó hatóságának és szervének hatáskörébe tartozó területtel kapcsolatos kötelezettségeket tartalmaz.

               B.
                     A MEGÁLLAPODÁS JAVASOLT TARTALMA

               Preambulum, általános elvek

               A preambulum emlékeztet arra, hogy az Ausztráliához fűződő partnerség alapját az EU–Ausztrália keretmegállapodásban szereplő közös elvek és értékek képezik. A megállapodás a keretmegállapodás
                  1
                által létrehozott átfogó politikai kapcsolat és intézményi keret részét képezi.

               A kétoldalú kereskedelem és a közvetlen külföldi befektetés liberalizálására figyelemmel a megállapodásnak többek közt a következőkre is kell hivatkoznia:

               ·Az EU külső tevékenységének elvei és célkitűzései;

               ·A felek elkötelezettsége a fenntartható fejlődés iránt, valamint aziránt, hogy a nemzetközi kereskedelem hozzájáruljon a fenntartható fejlődés gazdasági, társadalmi és környezeti dimenzióihoz, ideértve a gazdasági fejlődést, a szegénység csökkentését, a teljes és produktív foglalkoztatást és a mindenki számára rendelkezésre álló tisztességes munkát, a környezet és a természeti erőforrások védelmét és megőrzését;

               ·A felek kötelezettségvállalása a WTO-tagságból eredő jogaiknak és kötelezettségeiknek való teljes körű megfelelés iránt;

               ·A felek kötelezettségvállalása a fogyasztói jólét magas szintű fogyasztóvédelmet és gazdasági jólétet biztosító szakpolitikák útján történő növelésére;

               ·A gazdasági tevékenységnek a köz érdekében való szabályozásához való jog legitim közpolitikai célok megvalósítása érdekében, mint például a közegészség védelme és előmozdítása, a szociális szolgáltatások, a közoktatás, a biztonság, a környezet, a közerkölcs, a szociális és fogyasztóvédelem, a magánélet és a személyes adatok védelme, valamint a kulturális sokféleség előmozdítása és védelme;

               ·Az a célkitűzés, hogy a megállapodás a felek közötti gazdasági kapcsolatok új keretét hozza létre, mindenekelőtt a kereskedelem és a közvetlen külföldi befektetés fejlesztése érdekében;

               ·A felek közös célkitűzése, hogy figyelembe vegyék a kereskedelem és a közvetlen külföldi befektetés fejlesztéséhez való hozzájárulás során a kis és középvállalkozások (kkv-k) előtt álló sajátos kihívásokat;

               ·A felek arra vonatkozó kötelezettségvállalása, hogy kommunikáljanak valamennyi érdekelt féllel, köztük a magánszektor és a civil társadalom szervezeteivel és képviselőivel.

               Célkitűzések

               A megállapodás megerősíti a felek arra vonatkozó közös célkitűzését, hogy fokozatosan és kölcsönös jelleggel liberalizálják lényegében a teljes áru- és szolgáltatáskereskedelmet és a közvetlen külföldi befektetést a WTO-szabályoknak való teljes mértékű megfelelés mellett, különös tekintettel az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (a továbbiakban: GATT) XXIV. cikkére és a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény (a továbbiakban: GATS) V. cikkére.

               A megállapodás magas szintű piacra jutást biztosít a közbeszerzések területén, védi a kereskedelemmel kapcsolatos szellemitulajdon-jogokat, köztük a földrajzi jelzéseket, valamint erősíti a technikai és szabályozási keretekről folytatott párbeszédet és együttműködést.

               A megállapodás elismeri, hogy a fenntartható fejlődés a felek átfogó célkitűzése, valamint biztosítja és előmozdítja a nemzetközi környezetvédelmi és szociális megállapodások és standardok tiszteletben tartását a kereskedelem ösztönzése céljából. A fenntartható fejlődést a megállapodás egészében figyelembe veszik, szociális és környezeti kérdésekre egyaránt kitérve. A megállapodás biztosítja, hogy a felek nem ösztönzik a kereskedelmet és a közvetlen külföldi befektetéseket a hazai környezetvédelmi, munkaügyi, illetve foglalkozás-egészségügyi vagy -biztonsági jogszabályok szintjének csökkentése, vagy a kulturális sokféleség védelmét és előmozdítását célzó alapvető munkaügyi standardok vagy jogszabályok lazítása útján.

               Árukereskedelem

               Behozatali és kiviteli vámok, nem vámjellegű intézkedések

               A megállapodás célja, hogy biztosítsa a kereskedelem lehető legnagyobb mértékű liberalizálását. A megállapodás lényegében a felek közti teljes árukereskedelmet lefedi. A megállapodás hatálybalépésekor eltörlik a legtöbb tarifacsoportra vonatkozó vámokat. A megállapodás célja, hogy általános szabályként legfeljebb hétéves időszak alatt mindkét fél lebontsa a behozatali vámokat és az azokkal azonos hatású díjakat. A kivételeket minimális szinten tartják, a különleges rendelkezések a leginkább érzékeny termékekre vonatkoznak. Például bizonyos mezőgazdasági termékekre, melyek esetében a vámkontingensek, hosszabb átmeneti időszakok vagy más intézkedések lehetőségét tekintik át.

               A vámcsökkentési tárgyalások alapját az EU által a tárgyalások megkezdésének napján „erga omnes” alkalmazott vámok, valamint az Ausztrália által a tárgyalások megkezdésének napján „erga omnes” alkalmazott vámok képezik.

               Minden vámot vagy exportadót vagy bármely ezekkel azonos hatású intézkedést meg kell szüntetni, és ilyen jellegű új intézkedések sem vezethetők be.

               Származási szabályok

               A származási szabályok és az igazgatási együttműködésre irányuló rendelkezések a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésére irányulnak és egyszerűbbek, továbbá figyelembe veszik az EU standard preferenciális származási szabályait és az uniós termelők érdekeit.

               Csalás elleni intézkedések

               A megállapodás igazgatási együttműködésről szóló záradéka rögzíti az eljárásokat és azokat a megfelelő intézkedéseket, amelyeket a felek akkor foganatosíthatnak, ha megállapítást nyer, hogy elmaradt a vámügyekkel, szabálytalanságokkal vagy csalással kapcsolatos igazgatási együttműködés.

               Adminisztratív hibák kezelése

               A megállapodás rendelkezik az érintett hatóságok által a preferenciális származási szabályok alkalmazása során elkövetett hibák esetén elfogadandó megfelelő intézkedések lehetőségének közös áttekintéséről.

               A vámeljárás és a kereskedelmi eljárások egyszerűsítése

               A megállapodás rendelkezik a felek közötti kereskedelmi eljárások hatékony ellenőrzés melletti egyszerűsítéséről. E célból a megállapodás kötelezettségvállalásokról rendelkezik a felek behozatallal, kivitellel és tranzittal kapcsolatos szabályairól, előírásairól, alakiságairól és eljárásairól.

               A megállapodás előmozdítja a vámeljárásokra és más kereskedelemmel kapcsolatos eljárásokra vonatkozó nemzetközi szabályok és standardok hatékony végrehajtását és alkalmazását, ideértve a WTO rendelkezéseit, a WTO kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló megállapodását, a Vámigazgatások Világszervezetének eszközeit és a felülvizsgált Kiotói Jegyzőkönyvet.

               A megállapodás rendelkezik a bevált gyakorlatok és tapasztalatok cseréjéről a kölcsönös érdeklődésre számot tartó konkrét területeken. E területek kiterjedhetnek olyan kérdésekre is, mint a szabályok és eljárások korszerűsítése és egyszerűsítése, a dokumentációk egységesítése, a tarifális besorolás, az átláthatóság, a kölcsönös elismerés és az ügynökségközi együttműködés.

               A megállapodás előmozdítja a kereskedelmi eljárások egyszerűsítésének konvergenciáját, adott esetben a vonatkozó nemzetközi standardokra és eszközökre építve.

               A megállapodás elősegíti a szellemitulajdon-jogok vámhatóságok általi hatékony és eredményes érvényesítését a vámellenőrzésnek alávetett összes áru esetében.

               A megállapodás a kereskedelmi eljárások egyszerűsítéséről szóló rendelkezésekben figyelembe veszi  a kkv-k előtt álló kihívásokat, miközben egyenlő versenyfeltételeket biztosít valamennyi gazdasági szereplő számára.

               A megállapodás a vámügyekben történő kölcsönös közigazgatási segítségnyújtásról szóló jegyzőkönyv létrehozását célozza, mely kiterjed a vámokkal kapcsolatos csalás elleni vizsgálatok során történő segítségnyújtásra (ideértve a kérésre és spontán módon nyújtott segítséget, valamint a bizalmas kezelést is).

               Nem vámjellegű akadályok

               A megállapodás foglalkozik a kereskedelemmel kapcsolatos szabályozási kérdésekkel és a nem vámjellegű akadályokkal. A megállapodás ezért tiltja a kereskedelem mindenfajta tilalmát, korlátozását és más olyan nem vámjellegű akadályokat, amelyeket nem igazolnak a lent szereplő általános kivételek, és amelyek az önkényes megkülönböztetés vagy a felek közötti kereskedelem rejtett korlátozása eszközének minősülhetnek. A megállapodásban elsőbbséget élveznek a kereskedelem indokolatlan nem vámjellegű akadályainak felszámolását biztosító rendelkezések és eljárások. A megállapodás megfelelő eljárásokról is rendelkezik a kereskedelem nem vámjellegű akadályainak és egyéb szükségtelen akadályainak megelőzésére. A megállapodás kitér a lokalizációs előírásokra is.

               A termékspecifikus nem vámjellegű akadályokat kérelem-ajánlat alapon kezelik, a vámengedmények tárgyalásaival párhuzamosan. A megállapodás a nem vámjellegű akadályokra vonatkozóan ágazatspecifikus kötelezettségvállalásokat rögzít, figyelembe véve, hogy ezek mennyiben járulnak hozzá a megállapodás céljainak előreviteléhez, valamint azzal a céllal, hogy a piacra jutás a horizontális szabályok által biztosítottnál jelentősebb mértékben javuljon.

               A megállapodás rendelkezik az állami kereskedelmi vállalatokról, és értékeli a működésükből esetlegesen adódó versenytorzulásokat és kereskedelmi akadályokat.

               Műszaki előírások, szabványok és megfelelőségértékelési eljárások

               A WTO kereskedelem technikai akadályairól szóló megállapodása rendelkezéseinek megerősítésén túlmenően a felek ezen rendelkezésekre építő és ezeket kiegészítő rendelkezéseket is a megállapodásba foglalnak azzal a céllal, hogy megkönnyítsék a bejutást egymás piacaira.

               A megállapodás számos általános elvet rögzít (mint például az arányosság, az indokolatlan korlátozás tilalma, az átláthatóság és a megkülönböztetésmentesség), továbbá a WTO-szabályokra építő és azokat kiegészítő rendelkezéseket. A célok között szerepel egyebek mellett az átláthatóság növelése, a jó szabályozási gyakorlat előmozdítása, a vonatkozó nemzetközi szabványok elfogadása, törekvés a műszaki előírások kompatibilitására és egymáshoz közelítésére a nemzetközi szabványok alapján, a vizsgálati és tanúsítási előírások egyszerűsítése, például a megfelelőségértékelés kockázatalapú megközelítésének alkalmazásával (ideértve az öntanúsítás alkalmazását is azokban az ágazatokban, amelyekben ez lehetséges és megfelelő), valamint bizonyos prioritási ágazatokban a vizsgálati előírások összeegyeztethetőségét célzó rendelkezések útján és az akkreditálás alkalmazásának előmozdításával.

               A megállapodás rendelkezik az információk importőrök és exportőrök részére történő továbbításának javításáról.

               A tárgyalások folyamán érintik a megállapodás és a meglévő kölcsönös elismerésről szóló megállapodás közötti kapcsolatot azzal a céllal, hogy javítsák az utóbbi végrehajtását, és hatékonyabb együttműködést biztosítsanak.

               Állat- és növény-egészségügyi (SPS) intézkedések

               A felek a WTO SPS-megállapodására építve továbblépnek azon, hogy megkönnyítsék az egyes felek piacára való bejutást, miközben védik az ember, állatok és növények életét és egészségét. Az SPS-ről szóló fejezet kitér többek közt az átláthatóság, az arányosság, az indokolatlan késedelem, a harmonizáció, az egyenértékűség elismerése és alternatív intézkedések, a regionalizáció, az ellenőrzési, felügyeleti és jóváhagyási eljárások, az audit, az importellenőrzés, a vészhelyzeti intézkedések, a létesítmények előzetes vizsgálat nélküli jóváhagyása, uniós szintű (egy egységként kezelt) engedélyezési eljárások alkalmazása, szabályozási együttműködés, jobb együttműködés az antimikrobiális rezisztencia területén, valamint az SPS-intézkedésekhez kapcsolódó konkrét kereskedelmi problémák gyors kezelését célzó mechanizmus kialakításának kérdéseire.

               A tárgyalások során a Tanács által 1995. február 20-án elfogadott tárgyalási irányelvek (4976/95 sz. tanácsi dokumentum) rendelkezéseit követik.

               Állatjólét

               A megállapodás ösztönzi az állatjólét területén való együttműködés és cserék folytatását, többek közt a felek közötti, állatjóléttel kapcsolatos egyenértékűséggel kapcsolatos lehetséges kötelezettségvállalások megvitatása érdekében.

               Védintézkedések

               A megállapodás védintézkedésekről szóló rendelkezést tartalmaz, mely szerint az egyes felek az 1994. évi GATT XIX. cikkének végrehajtásáról szóló WTO-megállapodásnak vagy a védintézkedésekről szóló WTO-megállapodásnak megfelelően intézkedéseket tehetnek. A megállapodás rendelkezik arról is, hogy az ilyen védintézkedések a lehető legkisebb torzító hatást gyakorolják a kétoldalú kereskedelemre.

               A liberalizációra irányuló kötelezettségvállalások maximalizálása, valamint a szükséges védelem biztosítása céljából, továbbá figyelembe véve az érzékeny ágazatok sajátosságait, a megállapodás elvben kétoldalú védintézkedésről szóló záradékot tartalmaz, mely alapján bármely fél részben vagy egészében megszüntetheti a preferenciákat, amennyiben a másik féltől származó termék importjának megnövekedése komoly kárt okoz a helyi ipar számára, vagy azzal fenyeget.

               Dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések

               A megállapodás dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedésekről szóló rendelkezést tartalmaz, mely szerint az egyes felek az 1994. évi GATT VI. cikkének végrehajtásáról szóló WTO-megállapodásnak vagy a támogatásokról és kiegyenlíthető intézkedésekről szóló WTO-megállapodásnak megfelelően dömpingellenes és/vagy kiegyenlíthető támogatásokat ellensúlyozó intézkedéseket tehetnek. A megállapodásba foglalnak a területre vonatkozó WTO-szabályokon túlmutató, az uniós szabályozással és korábbi megállapodásokkal összhangban álló kötelezettségvállalásokat is.

               A megállapodás elismeri, hogy a zölddobozos kifizetések nem kereskedelemtorzító hatásúak, ezért elvben nem képezhetik dömpingellenes vagy szubvencióellenes intézkedések tárgyát.

               Szolgáltatáskereskedelem, közvetlen külföldi befektetés és digitális kereskedelem

               A GATS V. cikkének megfelelően a megállapodás az ágazatok jelentős részére és a szolgáltatásnyújtás valamennyi módjára kiterjed. A megállapodás az audiovizuális szolgáltatások, valamint az államhatalom gyakorlása során nyújtott szolgáltatások és elvégzett tevékenységek kivételével semmilyen más ágazatot nem zárhat ki eleve a hatálya alól. A tárgyalások során a Bizottság törekszik a szolgáltatáskereskedelem és a közvetlen külföldi befektetés fokozatos és kölcsönös liberalizálására a piacra jutással és a nemzeti elbánással kapcsolatos korlátozások megszüntetés útján, a felek WTO-vállalásain, valamint a szolgáltatáskereskedelemi megállapodásról folytatott tárgyalások során benyújtott ajánlatokon túlmenően. A megállapodás a közvetlen külföldi befektetéssel kapcsolatos teljesítési követelményekre vonatkozó szabályokat tartalmaz.

               A megállapodás továbbá a szabályozással kapcsolatos rendelkezéseket tartalmaz. E célból a tárgyalások során a Bizottság kitér többek közt a következő kérdésekre:

               ·Az átláthatóságra és a kölcsönös elismerésre vonatkozó szabályozási rendelkezések;

               ·Horizontális rendelkezések a hazai szabályozásról, például a hasznosítás engedélyezése, valamint a képesítési követelmények és eljárások tekintetében pártatlanságot és jogszerű eljárást biztosító rendelkezések; továbbá

               ·Konkrét ágazatokra, köztük a telekommunikációs szolgáltatásokra, a pénzügyi szolgáltatásokra, a kézbesítési szolgáltatásokra, valamint a nemzetközi tengeri szállítási szolgáltatásokra vonatkozó szabályozási rendelkezések.

               Tekintetbe véve a kereskedelem egyre nagyobb mértékű digitalizálását, a tárgyalások eredményeképpen olyan szabályoknak kell születniük, amelyek kitérnek a digitális kereskedelemre és a határokon átnyúló adatáramlásra, az elektronikus bizalmi és azonosítási szolgáltatásokra, a nem kívánt közvetlen marketingkommunikációra, valamint az indokolatlan adatlokalizációs követelményekre, miközben az EU személyes adatok védelmére vonatkozó szabályai nem képezik tárgyalások tárgyát és érintetlenül maradnak.

               A megállapodás tartalmazhat eljárási kötelezettségvállalásokat a természetes személyek üzleti célú ideiglenes belépése és tartózkodása vonatkozásában, a felek 4. mód szerinti kötelezettségvállalásai alapján. Ugyanakkor a megállapodás egy rendelkezése sem akadályozza a feleket abban, hogy a belépés és a tartózkodás tekintetében saját nemzeti jogszabályaikat, szabályozásukat vagy előírásaikat alkalmazzák, amennyiben ez az alkalmazás nem érvényteleníti vagy csorbítja a megállapodásból származó előnyöket. Továbbra is alkalmazandók maradnak az EU-ban hatályos, munkakörülményekre és munkavállalói jogokra vonatkozó jogszabályok, szabályozás és előírások.

               A megállapodásnak meg kell erősítenie a gazdasági tevékenység szabályozásához való jogot a köz érdekében és olyan legitim közpolitikai célok megvalósítása céljából, mint például a közegészség védelme és előmozdítása, a szociális szolgáltatások, a közoktatás, a biztonság, a környezet, a közerkölcs, a szociális és fogyasztóvédelem, a magánélet és a személyes adatok védelme, valamint a kulturális sokféleség előmozdítása és védelme. Meg kell őrizni az EU közszolgáltatásainak magas minőségét az Európai Unió működéséről szóló szerződésnek (EUMSZ) megfelelően, különös tekintettel az általános érdekű szolgáltatásokról szóló 26. jegyzőkönyvre, valamint figyelembe véve az EU által ezen a területen többek közt a GATS keretében tett fenntartásokat.

               Tőkemozgások és fizetések

               A megállapodás célja a megállapodás által liberalizált tranzakciókkal kapcsolatos folyó fizetésekre és tőkemozgásokra vonatkozó korlátozások feloldása, és felfüggesztési záradékot tartalmaz. Védintézkedésekről és kivételekről szóló rendelkezéseket tartalmaz (pl. az Unió gazdasági és monetáris uniójával és a fizetési mérleggel kapcsolatban), melyek összhangban állnak az EUMSZ tőke szabad mozgásáról szóló rendelkezéseivel.

               Szellemitulajdon-jogok

               A megállapodás kiegészíti és továbbfejleszti a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló megállapodás (TRIPS-megállapodás) rendelkezéseit azzal a céllal, hogy biztosítsa a szellemitulajdon-jogok megfelelő és hatékony szintű védelmét és érvényesítését.

               A szellemitulajdon-jogokról szóló fejezet rendelkezik például a szerzői jogokról és a szomszédos jogokról, védjegyekről, formatervezési mintákról, szabadalmakról, növényfajta-oltalmakról, a nem nyilvános információkról, köztük az üzleti titkokról, a földrajzi jelzésekről és az érvényesítés javításáról. A megállapodás törekszik a szellemitulajdon-jogok hatékonyabb érvényesítésére, többek közt a digitális környezetben és a határokon (a kivitel során is).

               A megállapodás megfelelő együttműködési mechanizmust hoz létre a felek között a szellemitulajdon-jogokról szóló fejezet végrehajtásának támogatása érdekében, valamint a szellemi tulajdonról folytatott rendszeres párbeszédet alakít ki a felek jogalkotásának haladásáról folytatott információcsere ösztönzéséhez, az érvényesítéssel kapcsolatos tapasztalatok megosztásához, valamint a harmadik országokkal kapcsolatos konzultációhoz.

               Földrajzi jelzések

               A megállapodás közvetlen, magas szintű oltalmat biztosít a megállapodás jegyzékében szereplő földrajzi jelzések számára (borok, szeszes italok, mezőgazdasági termékek és élelmiszerek) a TRIPS-megállapodás 23. cikke alapján, ideértve a termékek kivonását, az érvényesítés erősítését, a „bona fide” előzetes védjegyekkel való együttélést, az egymás követő generikusság elleni védelmet és új földrajzi jelzések hozzáadásának lehetőségét. Foglalkozni kell az előzetesen meglévő egyedi – például a növényfajtákhoz, a védjegyekhez, a generikus vagy egyéb jogos előzetes felhasználáshoz kapcsolódó – jogokat érintő kérdésekkel. Ezenkívül a tárgyalások folyamán a földrajzi jelzések harmadik országok piacán történő oltalmával kapcsolatos intézkedésekre is kitérnek.

               Tárgyalni kell a megállapodás és a már meglévő EU–Ausztrália borkereskedelmi megállapodás közötti kapcsolatról is.

               Közbeszerzés

               A megállapodás célja átfogó és nagyobb mértékű bejutást biztosítani a közbeszerzési piacokra, figyelembe véve Ausztráliának a WTO közbeszerzésről szóló megállapodásához való csatlakozása terén történt fejleményeket. Ide tartozik a beszerzések átfogó és kölcsönösen elfogadható lefedettsége valamennyi kormányzati szinten, az állami vállalatok és különleges vagy kizárólagos jogokkal rendelkező vállalatok esetében, továbbá az áruk, szolgáltatások és közszolgáltatások esetében. Ennek során a felek tiszteletben tartják egymás közbeszerzési környezetének sajátosságait és érzékeny pontjait. Megfontolják a megállapodás hatályának kiterjesztését a köz-magán társulásokra / koncessziókra vonatkozó kötelezettségvállalásokra, a felek e területen hatályos jogszabályaival összhangban. A felek elismerik a nemzeti elbánás elvének fontosságát azzal a céllal, hogy a helyben letelepedett beszállítók vagy szolgáltatók számára biztosított elbánásnál nem kevésbé kedvező elbánást biztosítsanak.

               Az eljárásokra vonatkozó kötelezettségvállalások a WTO közbeszerzésről szóló megállapodása által lefektetett szabályokon, eljárásokon és előírásokon alapulnak. A kötelezettségvállalások biztosítják különösen a jogszerű eljárást (például hatékony felülvizsgálati mechanizmust) és az átláthatóságot a megállapodás hatálya alá tartozó beszerzések esetén. Mérlegelni kell, hogy kifejezetten az átláthatóságra vonatkozó szövegrész révén biztosítsák, hogy egyértelműek legyenek az alkalmazandó beszerzési szabályok és a megpályázható közbeszerzési lehetőségek, és ezáltal könnyen elérhető információk álljanak a vállalkozások rendelkezésére.

               Kereskedelem és verseny

               A megállapodás versenyről szóló rendelkezései foglalkoznak a versenyszabályokkal és azok érvényesítésével.

               A megállapodás a támogatásokról szóló rendelkezéseket tartalmaz. Rendelkezik továbbá az állami tulajdonban lévő vállalkozásokról, a kijelölt monopóliumokról, valamint a különleges jogokkal vagy kiváltságokkal felruházott vállalatokról.

               Kis és középvállalkozások

               A megállapodás a kkv-król szóló külön fejezetet tartalmaz. A megállapodás segíti a kkv-kat abban, hogy teljes mértékben kihasználhassák a megállapodás által kínált kereskedelmi lehetőségek előnyeit, többek közt a piacra jutási követelményekkel kapcsolatos rendelkezésekre vonatkozó információk és megfelelő intézményi keretek útján.

               Kereskedelem és fenntartható fejlődés

               A megállapodás a kereskedelem munkaügyi és környezeti szempontjairól, valamint a fenntartható fejlődés kereskedelmi és közvetlen külföldi befektetési szempontból releváns szempontjairól szóló rendelkezéseket tartalmaz. Rendelkezik a nemzetközi szinten megállapított vonatkozó elvekhez és szabályokhoz való csatlakozásnak és azok hatékony végrehajtásának az előmozdításáról, ideértve a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet alapvető munkaügyi normáit és alapvető egyezményeit, valamint a környezetvédelemről szóló multilaterális megállapodásokat, többek közt az éghajlatváltozással kapcsolatosakat.

               A megállapodás megerősíti a felek szabályozási jogát a munkaügyi és környezetvédelmi területeken, a felek nemzetközi kötelezettségvállalásaival összhangban, valamint a védelem magas szintjének célját követve. Rendelkezik arról, hogy a munkaügyi védelmi és környezetvédelmi szint nem csökkenthető a kereskedelem és a közvetlen külföldi befektetés ösztönzése céljából. E rendelkezés kötelezettségvállalást is tartalmaz arra vonatkozóan, hogy nem térnek el a hazai munkaügyi és környezetvédelmi jogszabályoktól, illetve nem mulasztják el érvényesíteni őket.

               A megállapodás ösztönzi a kereskedelem és közvetlen külföldi befektetés nagyobb mértékű hozzájárulását a fenntartható fejlődéshez, többek közt olyan területek tárgyalásával, mint a környezet- és éghajlatbarát áruk és szolgáltatások kereskedelmének megkönnyítése, valamint a fenntarthatóságot garantáló önkéntes rendszerek és a vállalati társadalmi felelősségvállalás előmozdítása, tekintettel a nemzetközi szinten elismert eszközökre.

               A megállapodás kötelezettségvállalásokat tartalmaz a jogszerűen szerzett és fenntartható módon kezelt természeti erőforrások kereskedelmének előmozdításával kapcsolatban, különös tekintettel a biológiai sokféleségre, a vadon élő növényekre és állatokra, az erdészeti termékekre, a halászatra és kitér az alapvető vonatkozó nemzetközi eszközökre és gyakorlatokra. Ösztönzi az alacsony kibocsátással járó, az éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenállóképes gazdaságot célzó fejlődést előnyben részesítő kereskedelmet is.

               A megállapodás megfelelő rendelkezéseket irányoz elő a fenti rendelkezések hatékony végrehajtására és nyomonkövetésére, valamint eljárásokat a felek közt esetlegesen felmerülő viták rendezésére, és rendelkezik a civil társadalom részvételéről.

               Energia és nyersanyagok

               A megállapodás rendelkezéseket tartalmaz az energia és nyersanyagok kereskedelemmel és közvetlen külföldi befektetéssel kapcsolatos aspektusairól. A megállapodás célja nyílt, átlátható, megkülönböztetésmentes és kiszámítható üzleti környezet biztosítása, valamint a területen folytatott versenyellenes gyakorlatok korlátozása. A megállapodás olyan szabályokat is tartalmaz, amelyek tovább ösztönzik a kereskedelmet és a közvetlen külföldi befektetést a megújuló energiák ágazatában. A megállapodás az együttműködést is javítja a fent említett területeken.

               A szabályozás átláthatósága

               A megállapodás a következőkkel kapcsolatos rendelkezéseket tartalmaz:

               ·Közzététel, többek közt az általános hatályú intézkedések elérhetővé tétele a nyilvánosság számára, megkülönböztetésmentes módon és észszerű időben ahhoz, hogy véleményezni lehessen az általános hatályú intézkedésekre vonatkozó javaslatokat.

               ·Tájékoztatáskérés és kapcsolattartási pontok, olyan mechanizmusokat is ideértve, amelyeken keresztül megválaszolhatók az érdekelt felek javasolt vagy hatályos intézkedésekkel kapcsolatos kérdései.

               ·A jogszabályokon alapuló és azoknak megfelelő adminisztratív eljárások, amelyek biztosítják az általános hatályú intézkedések működésével kapcsolatos információk elérhetőségét az érdekelt felek számára, valamint annak reális lehetőségét, hogy az eljárás által érintettek kifejtsék nézeteiket, mielőtt bármilyen végleges közigazgatási rendelkezésre sor kerül.

               ·Megfelelő lehetőségek a megállapodás hatálya alá tartozó területekkel kapcsolatos közigazgatási rendelkezések felülvizsgálatára és az ellenük való jogorvoslatra.

               ·A színvonalas szabályozás és a helyes igazgatási gyakorlat előmozdítása.

               Szabályozási együttműködés

               A megállapodás a szabályozás koherenciájára és átláthatóságára vonatkozó átfogó szabályokat tartalmaz a hatékony, költséghatékony és összeegyeztethetőbb szabályok kialakítása, elfogadása és végrehajtása érdekében, a kereskedelem megkönnyítése céljából. A megállapodás rendelkezik az információcsere ösztönzéséről, a jó szabályozási gyakorlat fokozottabb alkalmazásáról és a szabályozási együttműködés fokozásáról.

               E célból fontolóra veszik bizonyos, a jelenlegi keretek által nem lefedett konkrét területeken folytatott szabályozási együttműködésről szóló rendelkezések, valamint a szabályozási együttműködés útján kezelhető potenciális akadályok azonosítására szolgáló mechanizmus belefoglalását a megállapodásba.

               Intézményi és záró rendelkezések

               Egyértelmű jogi és intézményi kapcsolatot alakítanak ki a megállapodás és a keretmegállapodás között. Ez gondoskodik a külső egységességről, különös tekintettel az egyes rendelkezések meglétére, alkalmazására, felfüggesztésére vagy megszüntetésére.

               A megállapodás átfogó hatáskörrel rendelkező külön szervet hoz létre a megállapodás végrehajtásának nyomon követése céljából. Adott esetben bizottságok vagy munkacsoportok hozhatók létre, melyek az átfogó hatáskörrel rendelkező szerv keretein belül működnek.

               Vitarendezés és közvetítés

               A megállapodás gyorsított eljárást biztosító, hatékony és kötelező erejű vitarendezési mechanizmust hoz létre, különös tekintettel a választottbírói testület összetételére és a választottbírói testület eljárásainak lefolytatására. A vitarendezési mechanizmus átlátható, nyílt és innovatív. A megállapodás rugalmas és gyors közvetítői mechanizmusról rendelkezik.

               Általános kivételek

               A megállapodás általános kivételeket tartalmaz, melyek a megállapodás adott részeire alkalmazandók, ideértve a biztonsággal, a fizetési mérleggel, a prudenciális felügyelettel és az adózással kapcsolatos kivételeket.

               Hiteles nyelvek

               A megállapodás az EU valamennyi hivatalos nyelvén egyaránt hiteles, és e célból nyelvi záradékot tartalmaz.

               Egyéb kérdések

               A megállapodás elismeri a fogyasztóvédelmi kérdések fontosságát és támogatja a hatékony fogyasztóvédelmet, a digitális környezetben is.

               A megállapodásba – a Bizottság elemzését és a Kereskedelempolitikai Bizottsággal való előzetes konzultációt követően, továbbá a Szerződésekkel – további rendelkezések illeszthetők a kereskedelmi és gazdasági kapcsolatokra vonatkozóan, amennyiben a tárgyalások folyamán erre irányuló kölcsönös érdek mutatkozik.

                     (1)

                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/?uri=CELEX:52016JC0051


title: Ajánlás: A TANÁCS HATÁROZATA a Monacói Hercegséggel kötött monetáris megállapodás újratárgyalására vonatkozó rendelkezésekről

text:
|

52011DC0023

	[pic] | EURÓPAI BIZOTTSÁG |Brüsszel, 2011.1.31.COM(2011) 23 véglegesAjánlás:A TANÁCS HATÁROZATAa Monacói Hercegséggel kötött monetáris megállapodás újratárgyalására vonatkozó rendelkezésekrőlINDOKOLÁSAz Európai Unió azért kötötte meg a monetáris megállapodásokat Monacóval, San Marinóval és a Vatikánnal, hogy jogfolytonosságot biztosítson az egyrészről ezen országok, másrészről pedig Franciaország és Olaszország között az euró bevezetése előtt hatályban lévő egyezményeknek.Tíz évvel azután, hogy az euró felváltotta Franciaország és Olaszország nemzeti valutáját, amely Monacóban, illetve San Marinóban és a Vatikánban használatos volt, a Tanács felkérte a Bizottságot, hogy vizsgálja felül a monetáris megállapodások működését[1]. Az értékelés eredményeit a Monacóval, San Marinóval és a Vatikánnal kötött monetáris megállapodások működéséről szóló bizottsági közleményben[2] fogadták el.A Bizottság megállapította, hogy a jelenleg hatályos monetáris megállapodásokat módosítani kell, az Unióval monetáris megállapodást kötött országok és az Unió közötti kapcsolatokra vonatkozó egységesebb megközelítési mód biztosítása érdekében. Ez alapján a Tanács 2009. október 16-án két határozatot fogadott el, amelyekben megbízta az Európai Bizottságot és Olaszországot, hogy tárgyalják újra a hatályos megállapodásokat. 2009. december 17-én új monetáris megállapodás[3] megkötésére került sor a Vatikánvárosi Állammal, míg San Marino Köztársasággal még folynak a megbeszélések.Ez a tanácsi határozatra irányuló ajánlástervezet meghatározza a Monacói Hercegséggel kötött monetáris megállapodás újratárgyalására vonatkozó rendelkezéseket.Míg a Vatikánnal és San Marinóval kötött megállapodások esetében számos ponton módosításra volt szükség, a Monacói Hercegséggel kötött monetáris megállapodás esetében kevesebb kérdést kell újratárgyalni, mivel a Monacói Hercegség már az összes releváns uniós banki és pénzügyi előírást alkalmazza. A Bizottság ezért az alábbi rendelkezések módosítását javasolja:-  Az euróérmék kibocsátására vonatkozó felső határértékTörténelmi okok miatt a Monaco, San Marino és a Vatikán általi éves kibocsátás felső határának megállapítása két különböző módon történt (Monaco jelenleg a Franciaországban vert euróérmék legfeljebb egy ötszázadának megfelelő mennyiségű euróérme kibocsátására jogosult, míg a Vatikán és San Marino esetében kvótát állapítottak/állapítanak meg), és ez rendkívül eltérő eredményekhez vezet.Annak érdekében, hogy a monetáris megállapodások révén az érintett országok mindegyike számára tisztességes bánásmódot lehessen biztosítani, a Bizottság az euróérmék kibocsátására vonatkozó felső határérték kiszámításához új, egységes módszer bevezetését javasolta (amelyet valamennyi megállapodásban alkalmazni kell). A Bizottság a kibocsátás felső határának növelését is javasolta, azért, hogy a monetáris megállapodást kötött országok érméinek egy része ténylegesen forgalomba kerüljön. A kis mennyiségben gyártott érmék rendkívül keresettek a gyűjtők körében. Ennek következtében az érmék nem töltik be eredeti rendeltetésüket fizetőeszközként, hanem kizárólag gyűjtők tulajdonába kerülnek.A Vatikánnal kötött új megállapodással és a San Marinóval jelenleg tárgyalt megállapodással összhangban a Monaco esetében megállapított új felső határérték egy rögzített és egy változó részből állna:1.  A rögzített rész célja az érmegyűjtők által támasztott kereslet fedezése. Közös becslések szerint összesen körülbelül 2 340 000 EUR értékű érmének elegendőnek kell lennie a gyűjtői piac által támasztott kereslet kielégítésére.2.  A változó rész Monaco esetében Franciaország átlagos egy főre jutó kibocsátásán alapulna. Franciaország n-1. évi egy főre jutó átlagos érmekibocsátását kellene megszorozni a Monacói Hercegség lakosságának számával.3.  Joghatóság kijelöléseA jelenlegi monetáris megállapodások alapján az Uniónak nincs eszköze arra az esetre, ha a megállapodást aláíró ország nem teljesíti kötelezettségeit (például nem ülteti át megfelelő időben a vonatkozó uniós jogszabályokat) a végső – és ennélfogva valószínűtlen – lehetőségen kívül, amely a megállapodás egyoldalú felmondását jelenti. A Bizottság ezért a monetáris megállapodások alkalmazásából eredő esetleges viták rendezéséhez az Európai Unió Bíróságának a kijelölését javasolja.-  A megállapodás formájaA monetáris megállapodás formáját módosítani kell.-  Ajánlás:A TANÁCS HATÁROZATAa Monacói Hercegséggel kötött monetáris megállapodás újratárgyalására vonatkozó rendelkezésekrőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 219. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására[4],tekintettel az Európai Központi Bank véleményére[5],mivel:4.  Az euró bevezetésének időpontja óta a monetáris vagy az átváltási árfolyammal kapcsolatos ügyek az Unió hatáskörébe tartoznak.5.  A Tanácsnak meg kell határoznia a monetáris és devizagazdálkodási szabályozási kérdéseket érintő megállapodásokra vonatkozó tárgyalásokra és e megállapodások megkötésére vonatkozó részletes rendelkezéseket.6.  A Francia Köztársaság 2001. december 26-án az Európai Közösség nevében monetáris megállapodást kötött a Monacói Hercegséggel.7.  Franciaország régóta monetáris kapcsolatokat tart fenn a Monacói Hercegséggel, amelyek számos jogi eszközben megnyilvánulnak. A Monacói Hercegségben működő pénzügyi intézményeknek hozzáférési joguk van a Banque de France refinanszírozási eszközeihez és a francia bankokéval azonos feltételekkel vesznek részt több francia fizetési rendszerben.8.  A Tanács 2009. február 10-én úgy határozott, hogy a Bizottságnak felül kell vizsgálnia a hatályos megállapodások működését és fontolóra kell vennie az érmekibocsátás felső határának növelését.9.  A Bizottság a Monacóval, San Marinóval és a Vatikánnal kötött monetáris megállapodások működéséről szóló közleményben[6] megállapította, hogy a Monacói Hercegséggel jelenleg fennálló monetáris megállapodást módosítani szükséges, az Unióval monetáris megállapodást kötött országok és az Unió közötti kapcsolatokra vonatkozó egységesebb megközelítési mód biztosítása érdekében.10.  Ezért a Monacóval kötött monetáris megállapodást újra kell tárgyalni az euróérmék kibocsátására vonatkozó felső határérték kiigazítása, az esetleges viták rendezéséhez szükséges joghatóság megállapítása és a megállapodás formájának az új egységes előírásokhoz való igazítása céljából. A jelenlegi megállapodás addig marad hatályban, amíg a felek meg nem kötik az új megállapodást,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkA Francia Köztársaság értesíti a Monacói Hercegséget arról, hogy a Francia Köztársaság által az Európai Unió nevében a Monacói Hercegséggel kötött, jelenleg hatályos monetáris megállapodást a lehető leghamarabb módosítani szükséges és javasolja a megállapodás releváns rendelkezéseinek újratárgyalását.2. cikkAz Unió a Monacói Hercegséggel kötött megállapodás újratárgyalása során az alábbi módosításokra törekszik:11.  A megállapodást a Francia Köztársaság és az Európai Bizottság által képviselt Európai Unió és a Monacói Hercegség között kell megkötni.12.  Felül kell vizsgálni a monacói euróérmék kibocsátására vonatkozó felső határérték meghatározásának módszerét. Az új felső határértéket olyan módszer alkalmazásával kell kiszámítani, amelynek megfelelően a határértéknek van egy rögzített – az érmegyűjtők piacán jelentkező kereslet kielégítését és ezáltal a monacói érmékkel való túlzott numizmatikai spekuláció elkerülését célzó – része és egy változó része, amelynek kiszámítása úgy történik, hogy Franciaország n-1. évi egy főre jutó átlagos érmekibocsátását meg kell szorozni Monaco lakosságának számával. A gyűjtők számára történő érmekibocsátás sérelme nélkül a megállapodás a névértéken kibocsátandó monacói euróérmék minimális arányát 80%-ban határozza meg.13.  A megállapodás alkalmazásából eredő esetleges viták rendezéséhez az Európai Unió Bíróságát kell kijelölni. Ha az Unió vagy Monaco úgy ítéli meg, hogy a másik fél nem teljesítette a monetáris megállapodás keretében vállalt valamely kötelezettségét, a Bírósághoz fordulhat. A Bíróság ítélete kötelező a felekre nézve, akik az abban meghatározott időtartamon belül megteszik a Bíróság ítéletében foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedéseket. Amennyiben az Unió vagy Monaco az említett időtartamon belül nem teszi meg a Bíróság ítéletében foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedéseket, a másik fél haladéktalanul felmondhatja a megállapodást.14.  A monetáris megállapodás formáját módosítani kell.3. cikkA Francia Köztársaság és a Bizottság az Unió nevében tárgyalásokat folytat a Monacói Hercegséggel. Az Európai Központi Bank teljes mértékben részt vesz a tárgyalásokon, és egyetértését kell kérni a hatáskörébe tartozó kérdésekben. A Francia Köztársaság és a Bizottság benyújtja a megállapodás tervezetét a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsághoz véleménynyilvánításra.4. cikkA Francia Köztársaságnak és a Bizottságnak jogában áll az Unió nevében megkötni a megállapodást, kivéve, ha a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság vagy az EKB úgy véli, hogy a megállapodást a Tanács elé kell terjeszteni.Ennek a határozatnak a Francia Köztársaság, a Bizottság és az EKB a címzettje.Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.a Tanács részérőlaz elnök [1] A Tanács következtetései a pénzforgalomba szánt euróérmék nemzeti előlapjára és kibocsátására vonatkozó közös iránymutatásokról, az ECOFIN-Tanács 2922. ülése, 2009. február 10.[2] COM(2009) 359, 2009. július 14.[3] HL C 28., 2010.2.4. 13–18. o.[4] HL C […], […], […] o.[5] HL C […], […], […] o.[6] COM(2009)359


title: Ajánlás: a Tanács határozata a 2011. évre az Európa kulturális fővárosa elnevezésű eseményről

text:
Fontos jogi nyilatkozat

|

52007PC0636

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 23.10.2007COM(2007) 636 véglegesAjánlás:A TANÁCS HATÁROZATAa 2011. évre az Európa kulturális fővárosa elnevezésű eseményről(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSAz Európa kulturális fővárosa eseménysorozat 2007–2019. évekre szóló közösségi fellépésének megállapításáról szóló, 2006. október 24-i 1622/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat[1] megállapítja Európa kulturális fővárosai kijelölésének eljárását. E határozat 2. cikke szerint 2009-től kezdődően két tagállam két városát jelölik az Európa kulturális fővárosa címre a határozat mellékletében meghatározott időrendi sorrend szerint egymás után. A 14. cikkel összhangban a 2011. évre Európa kulturális fővárosává történő jelölésre a következő átmeneti rendelkezések vonatkoznak.A jelölésekről az érintett tagállamok legkésőbb négy évvel a szóban forgó esemény kezdete előtt értesítést küldenek az Európai Parlament, a Tanács, a Bizottság és a Régiók Bizottsága részére.A Bizottság választótestületet alakít, amely jelentést ad ki az e fellépés céljait és jellemzőit szem előtt tartó jelölésről vagy jelölésekről. A választótestület független, a kultúra területén szakértelemmel rendelkező vezető személyiségekből áll. A választótestület a Bizottságnak, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak nyújtja be jelentését.az Európai Parlament legkésőbb a jelentés kézhezvételét követő három hónapon belül továbbíthatja a jelölésekkel kapcsolatos véleményét a Bizottságnak.A Tanács a választótestület jelentésének fényében megfogalmazott bizottsági ajánlás figyelembevételével hivatalosan kijelöli a szóban forgó várost Európa kulturális fővárosává arra az évre, amelyre jelölték.A 2. cikkel és a melléklettel összhangban 2006 vége előtt Finnország Turku, Észtország pedig Tallinn városát jelölte meg a 2011. évi Európa kulturális fővárosa címre.A választótestület 2007. június 4-én ült össze a jelölések megvizsgálására. Ez a vizsgálat magában foglalta a jelölt városok képviselőinek meghallgatását. A testület 2007. június 11-én nyújtotta be a Bizottságnak jelentését, amelyet a választótestület kérésére a Bizottság a többi intézményhez továbbított.A pályázatok végleges értékelése alapján a testület – néhány javítást szolgáló javaslatot téve – egyhangúlag úgy döntött, hogy az Európai Unió intézményeinek Turku és Tallinn városát javasolja a 2011. évi Európa kulturális fővárosa címre.Az Európai Parlament kulturális és oktatási bizottsága szeptember 13-án a testület beérkezett jelentésének nyomon követéseként egy levelet továbbított az Oktatásügyi és Kulturális Főigazgatóságnak, hogy a témával kapcsolatban kiemelje az eszmecsere vonatkozó aspektusait. Végezetül az 1622/2006/EK határozat 14. cikke értelmében a Bizottság benyújtja a Tanácsnak a 2011. évre Európa kulturális fővárosaként Turku és Tallinn hivatalos kijelölésére irányuló, melléklettel ellátott ajánlását.Ajánlás:A TANÁCS HATÁROZATAa 2011. évre az Európa kulturális fővárosa elnevezésű eseményrőlAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel az Európa kulturális fővárosa eseménysorozat 2007-2019. évekre szóló közösségi fellépésének megállapításáról szóló 1622/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozatra[2] és különösen annak 14. cikkére,tekintettel a választótestület 2007. szeptemberi jelentésére, amelyet a Bizottságnak, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az 1622/2006/EK határozat 14. cikke (2) bekezdésével összhangban nyújtott be,figyelembe véve, hogy az 1622/2006/EK határozat 14. cikkének (3) bekezdésében megállapított feltételek maradéktalanul teljesültek,tekintettel a Bizottság 2007…-i ajánlására,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkAz 1622/2006/EK határozat 14. cikkével összhangban Turkut és Tallinnt jelölik az „Európa kulturális fővárosa 2011” címre.2. cikkA kijelölt városok megtesznek minden szükséges intézkedést az 1622/2006/EK határozat 3. cikkének hatékony végrehajtása érdekében.Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.a Tanács részérőlaz elnök […] [1] HL L 304., 2006.11.3., 1.o.[2] HL L 304., 2006.11.3., 1. o.