title: A Tanács ajánlása (2018. november 26.) a felsőfokú és a felső középfokú képesítések, valamint a külföldi tanulmányi időszakok eredményei automatikus kölcsönös elismerésének ösztönzéséről

text:
               10.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 444/1

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2018. november 26.)
      a felsőfokú és a felső középfokú képesítések, valamint a külföldi tanulmányi időszakok eredményei automatikus kölcsönös elismerésének ösztönzéséről
      (2018/C 444/01)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 165. és 166. cikkére,
      tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
      mivel:

                  (1)

                  A tanulási célú mobilitás előmozdítja a tudást, a készségeket, a kompetenciákat és a tapasztalatokat, ideértve a személyes és társas kompetenciákat és a kulturális tudatosságot is, melyek elengedhetetlenek a társadalomban és a munkaerőpiacon való aktív részvételhez, valamint az európai identitás előmozdításához.

                  (2)

                  Az Európai Bizottság „Az európai identitás megerősítése az oktatás és a kultúra révén” című közleményében (1) felvázolta, hogy 2025-re miként lehetne létrehozni egy olyan európai oktatási térséget, amelyben a határok már nem állnak a tanulás és a kutatás útjában, és a képesítések elismerésével kapcsolatos akadályokat is felszámolták a közoktatás és a felsőoktatás terén egyaránt.

                  (3)

                  Az Európai Tanács a 2017. december 14-i következtetéseiben felszólította a tagállamokat, a Tanácsot és a Bizottságot, hogy hatáskörük keretein belül folytassák tevékenységeiket „a felsőoktatási diplomák és a középfokú iskolai végzettséget tanúsító oklevelek kölcsönös elismerésével kapcsolatos tagállami együttműködés ösztönzése” érdekében (2).

                  (4)

                  Az Európa Tanács és az UNESCO által kidolgozott, 1997-ben elfogadott, a felsőoktatási képesítéseknek az európai régióban történő elismeréséről szóló egyezmény (a lisszaboni elismerési egyezmény) és a hozzá kapcsolódó kiegészítő dokumentumok jogi keretet biztosítanak a felsőfokú és a felsőoktatáshoz hozzáférést biztosító felső középfokú képesítések elismeréséhez.

                  (5)

                  Az európai felsőoktatási térség miniszterei a 2012-es bukaresti kommünikében elkötelezték magukat az egymással összehasonlítható felsőoktatási oklevelek automatikus elismerésére irányuló hosszú távú célkitűzés mellett. Bár többek között az automatikus elismeréssel foglalkozó útkereső csoportban végzett munka révén előrelépés történt, ez a célkitűzés még nem teljesült.

                  (6)

                  A tagállamok szakképzésért felelős miniszterei 2002-ben elkötelezték magukat a koppenhágai folyamat, vagyis a képesítések és a kompetenciák elismerését elősegítő megerősített együttműködés mellett.

                  (7)

                  A minőségbiztosítás kulcsszerepet játszik az átláthatóság növelésében, és ezáltal a kölcsönös bizalom kiépítésében. Fontos ezért arra a munkára építeni, amelyet a felsőoktatás minőségbiztosításának európai sztenderdjeivel és irányelveivel, a Szakképzés Európai Minőségbiztosítási Referenciakeretével, valamint az egész életen át tartó tanulás európai képesítési keretrendszerével összefüggésben már elvégeztek.

                  (8)

                  A – többek között mobilitás keretében elért – eredmények nemzeti jogszabályok általi elismerésének előmozdítása érdekében folytatni kell az európai kreditátviteli és -gyűjtési rendszer, valamint az európai szakképzési kreditrendszer megvalósítása területén zajló munkát.

                  (9)

                  Az egész életen át tartó tanulás európai képesítési keretrendszeréről szóló, 2017. május 22-i tanácsi ajánlás (3) célja a képesítések átláthatóságának, összehasonlíthatóságának és hordozhatóságának javítása így elősegítve elismerésüket.

                  (10)

                  Az Európai Parlament a 2012. április 20-i, az európai felsőoktatási rendszerek modernizációjáról szóló állásfoglalásában felszólította az EU-t és tagállamait, hogy tegyenek további erőfeszítéseket a felsőoktatási képesítések hatékonyabb elismerésének és fokozottabb harmonizálásának biztosítása érdekében (4).

                  (11)

                  Az egyre nagyobb mértékben globalizált környezetben fontos, hogy a hallgatók a lehető legjobban ki tudják használni az Európa-szerte kínált tanulási lehetőségeket. Ennek megvalósításához az egyik tagállam illetékes hatósága által odaítélt képesítésnek bármely más tagállamban is érvényesnek kell lennie a további tanulási tevékenységekhez való hozzáférés céljából. Ez azokra a harmadik országbeli állampolgárokra is vonatkozik, akik valamely tagállamban képesítést szereznek, majd egy másik tagállamba költöznek. A képesítések és a külföldi tanulmányi időszakokból származó eredmények ilyen automatikus elismerésének hiánya azonban hátráltatja a mobilitást. Egy, az automatikus elismerésre vonatkozó uniós rendszerrel biztosítani lehetne a szükséges egyértelműséget és összhangot a fennmaradó akadályok felszámolása érdekében.

                  (12)

                  A felsőoktatásban az elismerési eljárások gyakran továbbra is túl bonyolultak vagy drágák, és a mobilitásban részt vevő hallgatók közül túl sokan nem tudják teljeskörűen elismertetni a sikeresen elért tanulási eredményeiket. Ugyanakkor több tagállam is kezdeményezést tett az automatikus elismerés irányában történő előrehaladás érdekében, ideértve regionális megállapodások aláírását is. Ezek a kezdeményezések modellként szolgálhatnak egy Unió-szerte alkalmazandó rendszer létrehozásához.

                  (13)

                  A felső középfokú oktatás és képzés szintjén a valamely tagállam felsőoktatásában való részvételre feljogosító képesítések birtokosai számára sok esetben nem egyértelmű, hogy egy másik tagállamban is részt vehetnek-e a felsőoktatásban. Egyes tagállamok például nem ismerik el a más tagállamok szakképzésében szerzett középfokú képesítések birtokosai esetében a felsőoktatásban való részvételre feljogosító képesítéseket. Továbbá, míg a rövidebb külföldi tanulmányi időszakok nem feltétlenül okoznak az elismeréssel kapcsolatos problémákat, továbbra is jelentős a bizonytalanság a három hónap és egy év közötti időszakok esetében.

                  (14)

                  Egy fokozatos megközelítéssel támogatni lehet a tagállamokat a kölcsönös automatikus elismerést lehetővé tevő feltételek kialakításában. Ez a megközelítés a felsőoktatás és a szakképzés esetében már működő eszközökre fog épülni, de javítani fogja azok használatát és fokozatosan egyre ambiciózusabb célokat fog szolgálni. Az általános felső középfokú oktatásban és képzésben kezdetét veszi majd egy együttműködési folyamat, amelynek célja a tagállamok különböző oktatási és képzési rendszerei közötti bizalom szükséges szintjének kialakítása. Ez az ajánlás kiegészítő megközelítést biztosít a tagállami kezdeményezésekhez, a vállalások pedig önkéntes jellegűek.

                  (15)

                  Ez az ajánlás nem érinti a szakmai képesítések kölcsönös elismerésének a 2013/55/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (5) módosított, a szakmai képesítések elismeréséről szóló 2005/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (6) megfelelő rendszerét, illetve több szakma harmonizált képzési minimumkövetelményeit,

            A KÖVETKEZŐKET AJÁNLJA A TAGÁLLAMOKNAK:
      A nemzeti és uniós jogszabályoknak, a rendelkezésre álló erőforrásoknak és a nemzeti körülményeknek megfelelően, a lisszaboni elismerési egyezményre (7) és annak kiegészítő szövegeire építve, valamint az összes érdekelt féllel való szoros együttműködésben:

         Alapelv

                  1.

                  2025-ig hajtsák végre az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy

                              a)

                              a további tanulás külön elismerési eljárás lefolytatása nélkül történő lehetővé tétele céljából sikerüljön megvalósítani az automatikus kölcsönös elismerést (8), hogy:

                                          i.

                                          az egyik tagállamban szerzett felsőfokú képesítés a további tanulmányokhoz való hozzáférés céljából automatikusan elismerésre (9) kerüljön a többi tagállamban ugyanolyan szintű képesítésként, a felsőoktatási intézmények, illetve az illetékes hatóságok azon jogának sérelme nélkül, hogy meghatározott programok tekintetében külön felvételi kritériumokat határozzanak meg, vagy hogy ellenőrizzék a dokumentumok hitelességét;

                                          ii.

                                          az egyik tagállamban felsőfokú oktatási szinten töltött külföldi tanulmányi időszak eredményeit a többi tagállamban automatikusan és teljes mértékben elismerjék az előzetesen a tanulmányi megállapodásban meghatározottak és a kreditigazolásban megerősítettek szerint, az európai kreditátviteli és -gyűjtési rendszernek megfelelően;

                              b)

                              történjen jelentős előrelépés a további tanulás céljából történő automatikus kölcsönös elismerés megvalósítása terén, annak érdekében, hogy:

                                          i.

                                          a képesítés kiadása szerinti tagállamban felsőoktatásban való részvételre feljogosító felső középfokú oktatási és képzési képesítést – kizárólag a felsőoktatásban való részvételre történő feljogosítás céljából – a többi tagállam is elismerje, a felsőoktatási intézmények, illetve az illetékes hatóságok azon jogának sérelme nélkül, hogy meghatározott programok tekintetében külön felvételi kritériumokat határozzanak meg, vagy hogy ellenőrizzék a dokumentumok hitelességét;

                                          ii.

                                          a felső középfokú oktatás és képzés során valamely másik tagállamban eltöltött, legfeljebb egy évig tartó külföldi tanulmányi időszak eredményeit bármely másik tagállamban teljeskörűen elismerjék, anélkül, hogy a tanulónak meg kellene ismételnie a programévet vagy újból meg kellene szereznie az elért tanulási eredményeket a származási országában, feltéve, hogy a tanulási eredmények nagy vonalakban összhangban vannak a származási ország nemzeti tantervében foglaltakkal.

         Felsőoktatás

                  2.

                  Felismerve, hogy a további tanulás céljából történő automatikus kölcsönös elismerés eléréséhez egyaránt fontos az átláthatóság előmozdítása és az egymás felsőoktatási rendszereibe vetett bizalom kiépítése, állapodjanak meg a következő feltételek teljesítéséről:

                              a)

                              a nemzeti képesítési keretrendszerek vagy rendszerek az európai képesítési keretrendszernek legyenek megfeleltetve – a megfelelést pedig szükség szerint felül kell vizsgálni és aktualizálni kell – és saját tanúsítással rendelkezzenek az európai felsőoktatási térség képesítési keretrendszere szerint;

                              b)

                              a felsőoktatási rendszereket a bolognai folyamat struktúráival és elveivel összhangban szervezzék meg, ami egy háromciklusú keretből és – amennyiben a tagállamra alkalmazható – egy rövid ciklusból áll, az európai felsőoktatási térség képesítési keretrendszerében meghatározottak szerint; valamint

                              c)

                              külső minőségbiztosítást végezzenek az európai minőségbiztosítási nyilvántartásban szereplő vagy az abban való nyilvántartásba vételre törekvő független minőségbiztosítási ügynökségek, amelyeknek ennek megfelelően mind a felsőoktatás minőségbiztosításának európai sztenderdjeivel és irányelveivel, mind pedig a közös programok minőségbiztosítására vonatkozó európai megközelítéssel összhangban kell működniük.

                  3.

                  A felsőoktatási intézmények, a minőségbiztosítási szervezetek és más kulcsfontosságú érdekeltek a Felsőfokú Tanulmányok és Oklevelek Elismerésével Foglalkozó Nemzeti Információs Központokkal együttműködésben, az európai kreditátviteli és -gyűjtési rendszer iránymutatásai alapján dolgozzanak ki nemzeti iránymutatásokat annak érdekében, hogy támogassák a felsőoktatási intézményeket a következő átláthatósági eszközök létrehozásában és hatékony alkalmazásában, biztosítva ezáltal az összhangot és csökkentve az adminisztratív terheket a felsőoktatási intézmények és a tanulók számára:

                              a)

                              naprakész kurzuskatalógus a képzési programok és az egyes oktatási egységek leírásával, valamint az osztályozási/értékelési rendszert tartalmazó táblázatokkal;

                              b)

                              oklevélmellékletek valamennyi diplomás számára, amelyeket automatikusan és díjmentesen állítanak ki egy széles körben használt nyelven és – lehetőség szerint – digitális formátumban; valamint

                              c)

                              az elismerésre vonatkozó átlátható kritériumok, amelyeket valamennyi felsőoktatási intézményben alkalmaznak.

                  4.

                  A Felsőfokú Tanulmányok és Oklevelek Elismerésével Foglalkozó Nemzeti Információs Központokkal együttműködésben nyújtsanak szakértői támogatást és képzést a felsőoktatási intézmények számára a nemzeti iránymutatások alkalmazásához és az alkalmazás nyomon követéséhez.

         Felső középfokú oktatás és képzés

                  5.

                  Annak céljából, hogy jelentős előrelépés történjen a felső középfokú oktatási és képzési képesítések kizárólag a további tanulás céljából történő automatikus kölcsönös elismerésének megvalósítása terén, mozdítsák elő az átláthatóságot és építsenek bizalmat egymás középfokú oktatási és képzési rendszere iránt az alábbiak segítségével:

                              a)

                              annak biztosítása, hogy a nemzeti képesítési keretrendszerek vagy rendszerek az európai képesítési keretrendszernek legyenek megfeleltetve, a megfelelést szükség szerint felülvizsgálva és aktualizálva;

                              b)

                              információcsere és az egymástól való tanulás elősegítése a minőségbiztosítási rendszerekkel kapcsolatosan az iskolai oktatásban, ugyanakkor teljes mértékben tiszteletben tartva a minőségbiztosítás különböző nemzeti megközelítéseit; valamint

                              c)

                              további minőségbiztosítási eszközök kialakítása a szakképzés területén a Szakképzés Európai Minőségbiztosítási Referenciakeretével és annak későbbi fejlesztéseivel összhangban.

                  6.

                  Mozdítsák elő a felső középfokú oktatás és képzés során a mobilitást és a külföldi tanulmányi időszak eredményeinek elismerését az alábbiak révén:

                              a)

                              a felső középfokú oktatási és képzési intézmények támogatása az általános elveket és az elismerési eszközöket illetően, például útmutató anyag vagy képzés útján;

                              b)

                              átlátható kritériumok és eszközök – például a küldő és fogadó intézmények közötti, a tanulási eredményen alapuló tanulmányi megállapodások – használatának ösztönzése. Az uniós eszközök (10) szélesebb körű alkalmazása a szakképzés területén; valamint

                              c)

                              a mobilitás előnyeinek népszerűsítése a felső középfokú oktatási és képzési intézmények, illetve a tanulók és családjaik körében.

         A Felsőfokú Tanulmányok és Oklevelek Elismerésével Foglalkozó Nemzeti Információs Központok

                  7.

                  Fejlesszék a Felsőfokú Tanulmányok és Oklevelek Elismerésével Foglalkozó Nemzeti Információs Központok és az elismeréssel foglalkozó szakemberek kapacitását és erősítsék a szerepüket, különös tekintettel az információk terjesztésére, a hatékonyság, átláthatóság és következetesség javítását célzó online eszközök használatára, valamint a szolgáltatásaikat igénybe vevőket terhelő adminisztratív és pénzügyi terhek csökkentésével kapcsolatos célra.

         Átjárhatóság és mobilitás

                  8.

                  Térképezzék fel a korábbi tanulás elismerésével és az oktatási és képzési ágazatok – különösen a szakképzés és a felsőoktatás – közötti átjárhatósággal kapcsolatos bevált gyakorlatokat.

         Adattár

                  9.

                  Ezen ajánlásra tekintettel fejlesszenek adattárat az elismerési esetek számára és jellegére vonatkozó adatokból, az adatok gyűjtésével és megosztásával.

         Jelentéstétel és értékelés

                  10.

                  Az ezen ajánlás elfogadásától számított három éven belül, majd pedig rendszeresen számoljanak be a meglévő keretek és eszközök segítségével a tapasztalatokról, a bevált gyakorlatokról – a regionális megállapodásokat is beleértve –, valamint a képesítéseknek és a külföldi tanulmányi időszakok eredményeinek automatikus kölcsönös elismerésére irányuló célkitűzés megvalósítása terén elért előrehaladásról.

            ÜDVÖZLI A BIZOTTSÁG AZON SZÁNDÉKÁT, HOGY:

                  11.

                  Célzott támogatást nyújtson a tagállamoknak, beleértve az egymástól való tanulást, a képesítések elismerésének jelenlegi gyakorlata során tapasztalt akadályok feltérképezését, a bevált gyakorlatok cseréjét és az együttműködés elősegítését a tagállamok között, illetve az érdekelt felekkel, az elismerési hatóságokkal és a nemzetközi szervezetekkel, különös tekintettel az Európa Tanácsra és az ENSZ Nevelésügyi, Tudományos és Kulturális Szervezetére. Ezen együttműködés célja a bolognai folyamat uniós felsőoktatási eszközei, a lisszaboni elismerési egyezmény és a hozzá kapcsolódó kiegészítő dokumentumok, valamint a koppenhágai folyamat szakképzési eszközei teljeskörű végrehajtásának biztosítása.

                  12.

                  Az oktatás és a képzés terén folytatott európai együttműködés stratégiai keretrendszere (Oktatás és képzés 2020) vagy bármely, esetlegesen azt követő keretrendszer keretében az általános felső középfokú oktatás területén uniós szintű együttműködési folyamatot indítson el a tagállamokkal közösen annak kezdeményezése céljából, hogy a tagállamok között a felső középfokú oktatás szintjén szorosabb együttműködésre és a gyakorlatok cseréjére kerüljön sor ezen ajánlás céljainak megvalósítása, azaz az átláthatóság előmozdítása és a kölcsönös bizalom építése érdekében az iskolai oktatási rendszereken belül, az egész Unió területén.

                  13.

                  A tagállamokkal együttműködve, a meglévő online platformok továbbfejlesztésével létrehozzon egy olyan uniós szintű, felhasználóbarát online információs szolgáltatást, amely tartalmazza az egyes tagállamok felsőoktatáshoz való hozzáférést biztosító, felső középfokú oktatási és képzési képesítéseit.

                  14.

                  Feltérképezze a szinergiákat az uniós átláthatósági eszközök (11) között és adott esetben továbbfejlessze azokat az oktatási és képzési ágazat közötti együttműködés és mobilitás javítása céljából.

                  15.

                  A tagállamokkal együttműködésben feltárja az új technológiákban, például a blokkláncban rejlő lehetőségeket az automatikus kölcsönös elismerés elősegítésének érdekében.

                  16.

                  A tagállamokkal és a Felsőfokú Tanulmányok és Oklevelek Elismerésével Foglalkozó Nemzeti Információs Központokkal együttműködve feltárja a központok szerepe kiterjesztésének lehetőségét az egyéb oktatási és képzési ágazatok felölelése érdekében, valamint megvizsgálja, hogy miként lehet támogatni őket e kiterjesztés megvalósításában.

                  17.

                  Támogatja az olyan európai finanszírozási források felhasználását, mint például az Erasmus+ vagy az európai strukturális és beruházási alapok, összhangban azok pénzügyi kapacitásával, jogalapjával, döntéshozatali eljárásaival és a 2014–2020-as időszak tekintetében meghatározott prioritásaival, a következő többéves pénzügyi keretről folytatott tárgyalások sérelme nélkül. Az Erasmus+ programon és annak utódprogramján belül megerősíti a mobilitást a középfokú oktatás és képzés terén.

                  18.

                  A meglévő keretek és eszközök segítségével, a tagállamok hozzájárulásai alapján négy éven belül jelentést nyújt be a Tanács részére az ajánlást követő intézkedésekről.

         Kelt Brüsszelben, 2018. november 26-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            J. BOGNER-STRAUSS

         (1)  COM(2017) 673 final.

         (2)  EUCO 19/1/17 REV 1.

         (3)  HL C 189., 2017.6.15., 15. o.

         (4)  P7_TA(2012)0139.

         (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013/55/EU irányelve (2013. november 20.) a szakmai képesítések elismeréséről szóló 2005/36/EK irányelv és a belső piaci információs rendszer keretében történő igazgatási együttműködésről szóló 1024/2012/EU rendelet (az IMI-rendelet) módosításáról (HL L 354., 2013.12.28., 132. o.).

         (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 2005/36/EK irányelve (2005. szeptember 7.) a szakmai képesítések elismeréséről (HL L 255., 2005.9.30., 22. o.).

         (7)  Lisszaboni egyezmény a felsőoktatási képesítéseknek az európai régióban történő elismeréséről.

         (8)  A mellékletben foglalt meghatározás szerint.

         (9)  Ahogyan azt a lisszaboni elismerési egyezmény meghatározta, és a bolognai folyamat tekintetében legutóbb a 2018. május 25-i párizsi kommüniké megerősítette.

         (10)  Mint például a Europass online platformon hozzáférhetővé tett eszközök, valamint az európai szakképzési kreditrendszer részét képező egyetértési megállapodás és tanulmányi megállapodás.

         (11)  Mint például az oklevélmelléklet, a bizonyítványkiegészítés, az európai kreditátviteli és -gyűjtési rendszer, az európai szakképzési kreditrendszer, az európai képesítési keretrendszer, valamint a Europass online platformon hozzáférhetővé tett eszközök.

         MELLÉKLET
         GLOSSZÁRIUM

            A képesítések automatikus kölcsönös elismerése: az egyik tagállam által kiadott, bizonyos szintű képesítés birtokosának azon joga, hogy bármely másik tagállamban egy következő szintű felsőoktatási programban való részvételre külön elismerési eljárás nélkül jelentkezhessen. Ez nem sérti a felsőoktatási intézmények vagy illetékes hatóságok azon jogát, hogy konkrét programok esetében egyedi értékelési és felvételi kritériumokat írjanak elő. Nem sérti továbbá az annak ellenőrzéséhez való jogot, hogy a képesítés hiteles-e, továbbá felső középfokú oktatási és képzési képesítés esetén az annak ellenőrzéséhez való jogot, hogy a képesítés a kiadás helye szerinti tagállamban valóban feljogosít-e a felsőoktatásban való részvételre, illetve, kellően indokolt esetekben, az annak ellenőrzéséhez való jogot, hogy a kiadott képesítés megfelel-e egy adott konkrét felsőoktatási programban való részvétel követelményeinek a fogadó tagállamban.

            A külföldi tanulmányi időszakok eredményeinek automatikus kölcsönös elismerése: a felsőoktatás szintjén az ahhoz való jog, hogy egy tanulmányi időszak tanulási eredményeit elismerjék: az előzetesen a tanulmányi megállapodásban meghatározottak és a kreditigazolásban megerősítettek szerint, az európai kreditátviteli és -gyűjtési rendszernek (ECTS) megfelelően. Ez konkrétan az ECTS 2015. évi használati útmutatójában foglalt szabály alkalmazását jelenti, amely szerint: „[m]inden, a külföldi tanulmányi időszak vagy virtuális mobilitás alatt szerzett kreditet – a tanulmányi megállapodásban leírtaknak megfelelően, amit az eredményközlő lap [helyesen: kreditigazolás] is megerősít – késlekedés nélkül át kell vinni és be kell számítani a hallgató diplomájába, anélkül, hogy a hallgatónak bármilyen további munkát vagy értékelést teljesítenie kellene.”A felső középfokú oktatás szintjén az ahhoz való jog, hogy egy valamely tagállamban töltött külföldi tanulmányi időszak tanulási eredményeit a származási országban elismerjék, feltéve, hogy a tanulási eredmények nagy vonalakban összhangban vannak a származási ország nemzeti tantervében foglaltakkal. Ez nem sérti az oktatási és képzési intézmények azon jogát, hogy egy tanulmányi mobilitási időszakot megelőzően konkrét követelményeket határozzanak meg, vagy a tanulmányi mobilitási időszakról való visszatérést követően ellenőrizzék, hogy az említett követelmények teljesültek-e.

            Blokklánc: az információk rögzítését és egy közösségen belüli megosztását lehetővé tevő módszer. A közösség minden tagja megőrzi az információkról készített saját másolatát. A bejegyzések maradandók, átláthatók és kereshetők. Minden frissítés új „blokkot” képez a „lánc” végén.

            Bizonyítványkiegészítés: az illetékes hatóságok vagy szervek által kibocsátott, a szakképzés befejezését igazoló bizonyítványhoz vagy a szakképesítést igazoló bizonyítványhoz csatolt olyan dokumentum, amelynek célja, hogy harmadik személyek számára – különösen más országokban – megkönnyítse az adott képesítéssel rendelkező személy tanulási eredményeinek, valamint az elvégzett képzés jellegének, szintjének, hátterének, tartalmának és státuszának, továbbá a megszerzett készségeknek a megértését.

            Kurzuskatalógus:
            az ECTS 2015. évi használati útmutatójában foglaltak szerint „[a] kurzuskatalógus részletes, felhasználóbarát és naprakész információkat tartalmaz az intézmény által biztosított tanulási környezetről (az intézményre, annak erőforrásaira és szolgáltatásaira vonatkozó általános információkat, valamint a képzési programokra és az egyes képzési elemekre vonatkozó oktatási információkat). A katalógust minden hallgató számára elérhetővé kell tenni tanulmányaik megkezdése előtt és tanulmányaik folyamán, így segítve őket abban, hogy helyes döntéseket hozzanak, és hatékonyabban használják ki idejüket. A kurzuskatalógust az intézmény honlapján közzé kell tenni, a nemzeti (adott esetben regionális) és angol nyelven feltüntetve a kurzus/tárgy címét, hogy minden érdeklődő könnyen hozzáférhessen az adatokhoz. Az intézmény szabadon dönthet a katalógus formátumáról, valamint a megadott információk sorrendjéről. A katalógust megfelelő időben kell közzétenni úgy, hogy a leendő hallgatók meghozhassák döntéseiket.”

            Illetékes hatóság: egy meghatározott funkció ellátására vonatkozó, törvényesen átruházott vagy átadott hatáskörrel, kapacitással vagy jogosultsággal rendelkező egyén vagy szervezet.

            Elismeréssel foglalkozó szakember: a képesítéseket értékelő, illetve az elismerésükre vonatkozó döntést meghozó személy.

            Oklevélmelléklet: az illetékes hatóságok vagy szervek által kibocsátott, a felsőfokú oklevélhez csatolt olyan dokumentum, amelynek célja, hogy harmadik személyek számára – különösen más országokban – megkönnyítse az adott képesítéssel rendelkező személy tanulási eredményeinek, valamint az elvégzett képzés jellegének, szintjének, hátterének, tartalmának és státuszának, továbbá a megszerzett készségeknek a megértését.

            A közös programok minőségbiztosítására vonatkozó európai megközelítés: az európai felsőoktatási térség oktatási miniszterei által 2015-ben elfogadott megközelítés, melynek célja a közös programok minőségbiztosításának javítása sztenderdek meghatározása és az elismerés előtt álló akadályok megszüntetése révén.

            Európai szakképzési kreditrendszer (ECVET): az egyéni tanulási eredmények képesítés megszerzése érdekében történő átvitelének, elismerésének és adott esetben gyűjtésének technikai kerete. Az európai szakképzési kreditrendszer a képesítéseknek tanulási eredmények egységeiben való leírására, az átviteli, elismerési és gyűjtési folyamatokra, valamint számos kiegészítő dokumentumra, például egyetértési megállapodásokra és tanulmányi megállapodásokra támaszkodik.

            Európai kreditátviteli és -gyűjtési rendszer (ECTS): az ECTS 2015. évi használati útmutatójában foglaltak szerint „[h]allgatóközpontú kreditgyűjtési és kreditátviteli rendszer, amely a tanulási, tanítási és értékelési folyamatok átláthatóságának elvén alapul. Célja a képzési programok és a hallgatói mobilitás megtervezésének, végrehajtásának és értékelésének támogatása, a tanulási eredmények, képesítések és tanulmányi időszakok elismerésének biztosításával.”

            Az európai felsőoktatási térség képesítési keretrendszere: a 48 országot felölelő európai felsőoktatási térség képesítéseinek átfogó kerete. Négy ciklust tartalmaz (rövid ciklus, alapképzés, mesterképzés és doktori képzés), ideértve a nemzeti keretek között a közbenső képesítéseket, valamennyi ciklus tekintetében a tanulási eredményeken és kompetenciákon alapuló általános mutatókat, valamint az első és második ciklus tekintetében a kreditmennyiségeket.

            Európai felsőoktatási minőségbiztosítási nyilvántartás (EQAR): a minőségbiztosítási ügynökségek nyilvántartása, mely azokat az ügynökségeket sorolja fel, amelyek bizonyították az európai minőségbiztosítási elveknek való lényegi megfelelésüket. Az említett elveket a felsőoktatás minőségbiztosításának európai sztenderdjei és irányelvei határozzák meg.

            A Szakképzés Európai Minőségbiztosítási Referenciakerete: a tagállamokat, a szociális partnereket és az Európai Bizottságot összefogó gyakorlati közösség a szakképzés minőségbiztosításának fejlesztése és javítása céljából.

            Európai képesítési keretrendszer (EKKR): az európai képesítési rendszerek közötti kommunikációt és összehasonlítást segítő megfeleltetési eszköz. Nyolc közös európai referenciaszintje a tanulási eredmények – tudás, készségek, felelősség és önállóság – szempontjából kerül leírásra. Ez lehetővé teszi, hogy bármely európai nemzeti képesítési rendszer, nemzeti képesítési keretrendszer és képesítés az európai képesítési keretrendszer szintjeihez kapcsolódjon. A tanulók, diplomások, szolgáltatók és munkáltatók felhasználhatják e szinteket a különböző országok, illetve különböző oktatási és képzési rendszerek által kiadott képesítések megértéséhez és összehasonlításához.

            Tanulmányi megállapodás: a felsőoktatásban, az ECTS 2015. évi használati útmutatójában foglalt meghatározás szerint „[a] mobilitásban részt vevő három fél – a hallgató, a küldő intézmény és a fogadó intézmény vagy szervezet/vállalkozás – közötti megállapodás, amelynek célja, hogy előmozdítsa a kreditmobilitás szervezését és elismerését. A megállapodást a mobilitási időszak kezdete előtt mindhárom fél aláírja. Célja, hogy a hallgató számára megerősítse, hogy a mobilitási időszak során sikeresen megszerzett kreditjeit elismerik majd.”A felső középfokú oktatásban és képzésben, a mobilitásban részt vevő három fél – a tanuló/gyakornok vagy a családja, a küldő intézmény, a fogadó intézmény vagy szervezet/vállalkozás – közötti megállapodás, amelynek célja, hogy előmozdítsa a tanulmányi időszak szervezését és elismerését. A tanulmányi megállapodást aláíró mindhárom fél kötelezettséget vállal arra, hogy megfelel a megállapodás szerinti szabályoknak, ezáltal biztosítva, hogy a tanuló/gyakornok tanulmányi időszakát vagy tanulási eredményeit bármely egyéb követelmény előírása nélkül elismerjék.

            Tanulási eredmények: az ismeretek, készségek és kompetenciák szempontjából meghatározott megállapítások arra vonatkozóan, hogy a tanuló egy tanulási folyamat befejezésekor mit tud, ért és képes elvégezni.

            Nemzeti képesítési keretrendszer: a képesítések osztályozásának eszköze az elért tanulási szint meghatározására szolgáló kritériumok szerint. Célja, hogy integrálja és összehangolja a nemzeti képesítési alrendszereket, továbbá a munkaerőpiac és a civil társadalom szempontjából növelje a képesítések átláthatóságát, hozzáférhetőségét, egymásra épülését és minőségét.

            Felsőoktatási intézmény: bármilyen típusú felsőoktatási intézmény, amely a nemzeti joggal vagy gyakorlattal összhangban elismert oklevelet vagy más elismert felsőfokú képesítést kínál, függetlenül az intézmény megnevezésétől, valamint bármilyen más típusú felsőoktatási intézmény, amelyet a nemzeti hatóságok a tagállam felsőoktatási rendszeréhez tartozóként elismernek.

            Képesítés: egy értékelési és hitelesítési folyamat formális eredménye, amelyet akkor adnak ki, amikor az illetékes hatóság vagy testület megállapítja, hogy az egyén adott sztenderdeknek megfelelő tanulási eredményt ért el.

            A korábban elsajátított ismeretek elismerése: az érvényesítés kérelmezését megelőzően megszerzett tanulási eredmények elismerése, akár formális oktatás és képzés, akár nem formális vagy informális tanulás révén szerezték meg azokat (1).

            A felsőoktatás minőségbiztosításának európai sztenderdjei és irányelvei (ESG): a felsőoktatás belső és külső minőségbiztosítására vonatkozó, a bolognai folyamat keretében kidolgozott sztenderdek és irányelvek, amelyek iránymutatást nyújtanak a minőségi felsőoktatás és tanulási környezet sikeres biztosítása szempontjából elengedhetetlen területeken. A felsőoktatás minőségbiztosításának európai sztenderdjeit és irányelveit tágabb kontextusban kell vizsgálni, amely magában foglalja a képesítési keretrendszereket, az európai kreditátviteli és -gyűjtési rendszert, valamint az oklevélmellékletet, amelyek mindegyike hozzájárul az átláthatóság és a kölcsönös bizalom fejlesztéséhez az európai felsőoktatási térségben.

            Kreditigazolás: az ECTS 2015. évi használati útmutatójában foglalt meghatározás szerint „[n]aprakész információkat tartalmaz a hallgatók tanulmányi előrehaladásáról: a felvett képzési elemekről, ideértve a megszerzett ECTS-kreditek számát, valamint a megszerzett érdemjegyeket. Alapvető dokumentum az előrehaladás rögzítése és a tanulási eredmények – ideértve a hallgatói mobilitást – elismerése szempontjából. A legtöbb intézmény saját adatbázisának felhasználásával állítja ki a kreditigazolást.”

            (1)  A Tanács 2012. december 20-i ajánlása a nem formális és az informális tanulás eredményeinek érvényesítéséről (HL C 398., 2012.12.22., 1. o.).


title: A Bizottság (EU) 2018/2052 ajánlása (2018. december 19.) a 2009/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikke (2) bekezdésének c) pontjában említett, kiállítási célú általános transzferengedélyek alkalmazási körének és feltételeinek összehangolásáról (az értesítés a C(2018) 8611. számú dokumentummal történt) (EGT-vonatkozású szöveg.)

text:
               21.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 327/98

      A BIZOTTSÁG (EU) 2018/2052 AJÁNLÁSA
      (2018. december 19.)
      a 2009/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikke (2) bekezdésének c) pontjában említett, kiállítási célú általános transzferengedélyek alkalmazási körének és feltételeinek összehangolásáról

            (az értesítés a C(2018) 8611. számú dokumentummal történt)

      (EGT-vonatkozású szöveg)
      AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
      mivel:

                  (1)

                  A 2009/43/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 5. cikke értelmében a tagállamok legalább négy esetben kötelesek általános transzferengedélyeket közzétenni.

                  (2)

                  Az általános transzferengedélyek a 2009/43/EK irányelv által bevezetett egyszerűsített engedélyezési rendszer egyik kulcsfontosságú elemét képezik.

                  (3)

                  Az egyes tagállamok által közzétett általános transzferengedélyek alkalmazási körének a bennük meghatározott védelmi vonatkozású termékek tekintetében fennálló különbségei, valamint a transzferekre alkalmazandó eltérő feltételek akadályozhatják a 2009/43/EK irányelv végrehajtását és az irányelv egyszerűsítési céljának elérését. A tagállamok által közzétett általános transzferengedélyek értelmében zajló transzferek hatókörével és feltételeivel kapcsolatos tagállami megközelítések összehangolása fontos az ilyen engedélyek kedvező megítélésének és használatának biztosítása szempontjából.

                  (4)

                  A Tanács 2015. május 18-i következtetéseiben ismételten hangsúlyozta többek között a 2009/43/EK irányelv végrehajtásának és alkalmazásának fontosságát. A fegyveres erők (2), illetve a tanúsított címzettek (3) részére kiadott általános transzferengedélyekre vonatkozó két korábbi ajánlás elfogadását követően a Bizottság az európai védelmi cselekvési tervben (4) és a transzferekről szóló irányelv értékeléséről készült jelentésben (5) bejelentette, hogy az általános transzferengedélyek két fennmaradó típusára – azaz a bemutatók, értékelések és kiállítások céljából, valamint a karbantartás és javítás céljából végrehajtott transzferekre vonatkozó engedélyekre – fog összpontosítani.

                  (5)

                  A tagállamok képviselői a 2009/43/EK irányelv 14. cikke alapján létrehozott bizottságban határozottan támogatták az ebben az ajánlásban meghatározott kezdeményezést. Az ajánlásban foglalt iránymutatások az e bizottság keretében felállított szakértői csoport megbeszélésein elhangzottakat tükrözik.

                  (6)

                  Ez az ajánlás a védelmi vonatkozású termékeknek a 2009/43/EK irányelv mellékletében meghatározott (az Európai Unió közös katonai listájának megfelelő) jegyzékére alkalmazandó. Ezt az ajánlást a Bizottság a jövőben szükség szerint naprakésszé teszi, hogy az tükrözze a védelmi vonatkozású termékek jegyzékének jövőbeni frissítéseit.

                  (7)

                  A tagállamokkal folytatott megbeszélések alapján, valamint figyelembe véve a termékek jellemzőit (beleértve a kivételeket is), például azok érzékenységét, a védelmi vonatkozású termékek ezen ajánlás 1.1. pontjában szereplő felsorolása azon termékek minimális, nem kimerítő listájának tekintendő, amelyek transzferét a tagállamok a kiállítási célú általános transzferengedélyeikben engedélyezik. Ez azt jelenti, hogy a valamely tagállam által közzétett, kiállítási célú általános transzferengedély engedélyezheti más olyan, ezen ajánlásban fel nem sorolt védelmi vonatkozású termékek transzferét, amelyek a 2009/43/EK irányelv mellékletében szerepelnek.

                  (8)

                  Az ezen ajánlás kapcsán folytatott megbeszélések keretében a tagállamok emlékeztettek arra, hogy a kivitel ellenőrzése területén nemzetközi kötelezettségvállalások, valamint az uniós jog értelmében olyan kötelezettségvállalások is kötik őket, mint a 2008/944/KKBP tanácsi közös álláspont (6),

            ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
      1.   KIÁLLÍTÁSI CÉLÚ ÁLTALÁNOS TRANSZFERENGEDÉLYEK

      A tagállamok számára ajánlott, hogy a kiállítási célú általános transzferengedélyeket az alábbi szempontoknak megfelelően hangolják össze.
      1.1.   A 2009/43/EK irányelv 5. cikke (2) bekezdésének c) pontjában meghatározott, kiállítási célú általános transzferengedélyek szerinti transzfer tárgyát képező védelmi vonatkozású termékek

      A következő ML-kategóriák részhalmazát képezik a védelmi vonatkozású termékek azon listájának, amely a 2009/43/EK irányelv mellékletében szerepel. A kiállítási célú általános transzferengedélyeknek legalább az alábbi ML-kategóriákban meghatározott védelmi vonatkozású termékek transzferének engedélyezésére kell vonatkozniuk. A tagállamok határozhatnak úgy, hogy további ML-kategóriákat vesznek fel a megfelelő védelmi vonatkozású termékekkel a kiállítási célú általános transzferengedélyükbe.
      A minimálisan felveendő ML-kategóriák jegyzéke:

                  —

                  ML1. Az összes ide tartozó áru, a következők kivételével:

                              —

                              kifejezetten katonai használatra tervezett fegyverek;

                              —

                              kifejezetten katonai használatra tervezett fegyverek csövei és zártestjei.

                  —

                  ML2. c) és d) pont. Az összes ide tartozó áru.

                  —

                  ML3. A következő áruk:

                              —

                              inert lőszermodellek.

                  —

                  ML4. Az összes ide tartozó áru, a következők kivételével:

                              —

                              a 4. fejezet a) pontja: az ide tartozó áruk közül kizárólag az inert modellek;

                              —

                              a 4. fejezet b) pontja: az ML4. fejezet a) pontjának hatálya alá tartozó, kifejezetten indítási, telepítési, csapdává alakítási, zavarási, leállítási célokra tervezett részegységek.

                  —

                  ML5. Az összes ide tartozó áru, a következők kivételével:

                              —

                              az 5. fejezet c) pontja: az ML5. fejezet a) vagy b) pontjában meghatározott eszközök elleni ellentevékenység eszközei.

                        Az összes terméket jelátviteli részegység és beépített adatbázis nélkül kell szállítani.

                  —

                  ML6. Az összes ide tartozó áru, a következők kivételével:

                              —

                              az ML6. fejezet a) pontjának hatálya alá tartozó teljes járművek;

                              —

                              az ML6. fejezet a) pontjának hatálya alá tartozó alvázak és lövegtornyok.

                  —

                  ML7. Az ide tartozó áruk közül kizárólag a következők:

                              —

                              a 7. fejezet f) pontja: kifejezetten katonai felhasználásra tervezett vagy átalakított védelmi és mentesítőberendezések, részegységek és vegyi keverékek;

                              —

                              a 7. fejezet g) pontja: az ML7. fejezet a), b) vagy d) pontjában meghatározott harcanyagok felderítésére vagy azonosítására tervezett vagy átalakított, kifejezetten katonai felhasználásra tervezett vagy átalakított berendezések, továbbá kifejezetten azokhoz tervezett részegységek.

                  —

                  ML9. Az összes ide tartozó áru, a következők kivételével:

                              —

                              teljes (felszíni vagy víz alatti) hadihajók;

                              —

                              teljes úszótestek;

                              —

                              az ML9. fejezet c) pontjában felsorolt termékek: kifejezetten katonai felhasználásra tervezett víz alatti érzékelőeszközök, azok vezérlőberendezései és kifejezetten katonai felhasználásra tervezett részegységei.

                  —

                  ML10. Az összes ide tartozó áru, a következők kivételével:

                              —

                              teljes légi járművek;

                              —

                              törzsek harci légi járművekhez és harci helikopterekhez;

                              —

                              hajtóművek harci légi járművekhez.

                  —

                  ML11. Az összes ide tartozó áru, a következők kivételével:

                              —

                              az ML11. fejezet a) pontjának a) alpontja: elektronikai ellentevékenységre szolgáló és elektronikai ellentevékenység elleni berendezések, beleértve a zavarásra szolgáló és zavarás elleni berendezéseket is;

                              —

                              az ML11. fejezet a) pontjának b) alpontja: széles frekvenciasávban hangolható elektroncsövek;

                              —

                              az ML11. fejezet a) pontjának c) alpontja: elektronikai rendszerek vagy berendezések, amelyeket elektromágneses spektrum katonai hírszerzési vagy biztonsági célokat szolgáló ellenőrzésére és megfigyelésére vagy az ilyen ellenőrzés és megfigyelés elhárítására terveztek;

                              —

                              az ML11. fejezet a) pontjának d) alpontja: a víz alatti ellentevékenység eszközei, többek között akusztikai és mágneses zavaróeszközök és csapdák, a szonárvevőkbe zavaró vagy hamis jeleket továbbító berendezések;

                              —

                              az ML11. fejezet a) pontjának e) alpontja: adatfeldolgozó berendezések biztonsági eszközei, adattitkosító berendezések, rejtjelezési eljárásokkal ellátott biztonsági távközlési és jelátviteli berendezések;

                              —

                              az ML11. fejezet a) pontjának f) alpontja: azonosító, engedélyező és kulcsbetöltő berendezések, valamint kulcsok kezelésére, készítésére és elosztására szolgáló berendezések;

                              —

                              az ML11. fejezet a) pontjának i) alpontja: kifejezetten jelek felderítésére kifejlesztett digitális demodulátorok;

                              —

                              az ML11. fejezet b) pontja: globális navigációs műholdrendszerek (GNSS) zavarására szolgáló berendezések és kifejezetten ezekhez tervezett részegységek;

                              —

                              az ML11. fejezet c) pontja: kifejezetten katonai használatra tervezett vagy átalakított űrhajók és az űrhajók kifejezetten katonai használatra tervezett részegységei.

                  —

                  ML13. Az összes ide tartozó áru.

                  —

                  ML14. Az összes ide tartozó áru.

                  —

                  ML15. Az összes ide tartozó áru.

                  —

                  ML16. Az összes ide tartozó áru.

                  —

                  ML17. Az összes ide tartozó áru, a következők kivételével:

                              —

                              az ML17. fejezet f) pontja: kifejezetten az EU közös katonai listájában meghatározott rendszerekkel, berendezésekkel vagy részegységekkel együtt történő katonai felhasználásra tervezett vagy átalakított könyvtárak;

                              —

                              az ML17. fejezet g) pontja: nukleáris energia előállítására szolgáló berendezések vagy nukleáris meghajtóberendezések, beleértve a kifejezetten katonai felhasználásra tervezett atomreaktorokat, valamint azok kifejezetten katonai felhasználásra tervezett vagy átalakított részegységeit;

                              —

                              az ML17. fejezet h) pontja: kifejezetten katonai felhasználásra tervezett, jel elfojtása érdekében bevonattal ellátott vagy kezelt berendezések és anyagok, amelyeket az EU közös katonai listája máshol nem sorol fel;

                              —

                              az ML17. fejezet i) pontja: kifejezetten katonai atomreaktorokhoz tervezett szimulátorok.

                  —

                  ML18. Az összes ide tartozó áru.

                  —

                  ML21. Az összes ide tartozó áru, a következők kivételével:

                              —

                              az ML21. fejezet a) pontja: kifejezetten az alábbiakban felsorolt valamely célra tervezett vagy átalakított szoftverek:

                                          —

                                          az EU közös katonai listájában meghatározott berendezések fejlesztése, gyártása, üzemeltetése vagy karbantartása;

                                          —

                                          az EU közös katonai listájában meghatározott anyagok fejlesztése vagy gyártása; vagy

                                          —

                                          az EU közös katonai listájában meghatározott szoftverek fejlesztése, gyártása, üzemeltetése vagy karbantartása;

                              —

                              kifejezetten az ebben az általános transzferengedélyben nem szereplő termékek használatához tervezett vagy módosított szoftverek.

                  —

                  ML22. A következő áruk:

                              —

                              kizárólag az ugyanazon általános transzferengedély által engedélyezett áruk használatához szükséges technológia.

            1.2.   A kiállítási célú általános transzferengedélybe foglalandó feltételek

      A következő lista nem kimerítő jellegű. Ugyanakkor a tagállamok által a transzferengedélybe foglalt egyéb feltételek nem lehetnek ellentétesek az alább felsorolt feltételekkel, és nem gyengíthetik azokat.

                  Földrajzi hatály:

                  az Európai Gazdasági Térség (7)

                  Kiállítási célú transzfer:

                  nem működési feltételek mellett történő használatra szánt védelmi vonatkozású termék valamely tagállamban történő kiállítás céljából végrehajtott transzfere, amely nem foglalja magában a bemutatók vagy az értékelések céljából történő transzfereket.

                  További transzfer

                  A tagállamoknak a védelmi vonatkozású termék kiállítás utáni további transzferére vonatkozóan adott esetben az alábbi lehetőségek egyikét kell választaniuk:

                              a)

                              az előzetes engedélyezési kötelezettség alóli mentesítés a 2009/43/EK irányelv 4. cikke (2) bekezdése e) pontjának megfelelően;

                              b)

                              külön általános transzferengedély közzététele a védelmi vonatkozású termékek kiállítás utáni további transzferére vonatkozóan, amely legalább a védelmi vonatkozású termékeknek az eredeti engedélyben szereplővel azonos felsorolását tartalmazza;

                              c)

                              a további transzfer belefoglalása a kiállítási célú általános transzferengedélybe.

                  Időtartam:

                  a származási tagállam határidőt állapíthat meg a védelmi vonatkozású termék visszajuttatása tekintetében, amelyet a szállító a származási tagállam illetékes hatóságával szemben köteles betartani. A védelmi vonatkozású termék további transzferének kiindulási helye szerinti tagállam szintén határidőt állapíthat meg a további transzfernek a szállító vagy képviselője általi lebonyolítása tekintetében.

            2.   TOVÁBBI LÉPÉSEK

      A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy legkésőbb 2019. július 1-jéig hajtsák végre ezt az ajánlást.
      A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy értesítsék az ezen ajánlás végrehajtását célzó intézkedésekről.
      3.   CÍMZETTEK

      Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

         Kelt Brüsszelben, 2018. december 19-én.

               a Bizottság részéről

            Elżbieta BIEŃKOWSKA

               a Bizottság tagja

         (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009/43/EK irányelve (2009. május 6.) a védelmi vonatkozású termékek Közösségen belüli transzferére vonatkozó feltételek egyszerűsítéséről (HL L 146., 2009.6.10., 1 o.).

         (2)  HL L 329., 2016.12.3., 101. o.

         (3)  HL L 329., 2016.12.3., 105. o.

         (4)  COM(2016) 950 final.

         (5)  COM(2016) 760 final.

         (6)  A Tanács 2008/944/KKBP közös álláspontja (2008. december 8.) a katonai technológia és felszerelések kivitelének ellenőrzésére vonatkozó közös szabályok meghatározásáról (HL L 335., 2008.12.13., 99. o.).

         (7)  Az EGT Vegyes Bizottságnak a 2009/43/EK irányelvet az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásba foglaló, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás II. mellékletének (Műszaki előírások, szabványok, vizsgálatok és tanúsítás) módosításáról szóló, 2013. június 14-i 111/2013 határozata (HL L 318., 2013.11.28., 12. o.) az alkalmazásra vonatkozó következő megjegyzést tartalmazta: „Ez az irányelv Liechtensteinre nem alkalmazandó.”


               11.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 369/156

      P8_TA(2017)0495
      Hong Kong, 20 évvel az átadást követően
      Az Európai Parlament 2017. december 13-i ajánlása a Tanácshoz, a Bizottsághoz és a Bizottság alelnökéhez/az Unió kül- és biztonságpolitikai főképviselőjéhez 20 évvel az átadást követően Hongkongról (2017/2204(INI))
      (2018/C 369/17)

         Az Európai Parlament,

                  —

                  tekintettel a Hongkong Különleges Közigazgatási Terület (Hongkong KKT) 1990. április 4-én elfogadott és 1997. július 1-jén hatályba lépett alaptörvényére,

                  —

                  tekintettel az Egyesült Királyság kormánya és a Kínai Népköztársaság kormánya 1984. december 19-i, a hongkongi kérdésről szóló együttes nyilatkozatára, amely „kínai–brit együttes nyilatkozat” néven is ismert,

                  —

                  tekintettel a Bizottságnak és az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének közös jelentéseire: a Hongkong Különleges Közigazgatási Területről szóló 2017. április 26-i, , 2016-ra vonatkozó éves jelentésre (JOIN(2017)0016), a Hongkong Különleges Közigazgatási Területről szóló 2016. április 25-i, 2015-re vonatkozó éves jelentésre (JOIN(2016)0010), valamint a Hongkong Különleges Közigazgatási Területről szóló 2015. április 24-i, 2014-re vonatkozó éves jelentésre (JOIN(2015)0012),

                  —

                  tekintettel a Bizottság és az alelnök/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője 2016. június 22-i, a Kínára vonatkozó új uniós stratégia elemeiről szóló közös közleményére (JOIN (2016)0030), a Bizottság „A mindenki számára előnyös kereskedelem: a felelősebb kereskedelem- és beruházáspolitika felé” című 2015. október 14-i közleményére, a mindenki számára előnyös kereskedelemről szóló közleményére (COM(2015)0497), valamint a Tanács 2016. július 18-i, a Kínára vonatkozó uniós stratégiáról szóló következtetéseire,

                  —

                  tekintettel az EU „Egy Kína” elnevezésű politikájára,

                  —

                  tekintettel az EU és a Hongkong különleges közigazgatási terület között 1999-ben létrejött vámügyi együttműködési megállapodásra (1),

                  —

                  tekintettel arra, hogy a Hongkong különleges közigazgatási terület útlevelével rendelkező személyeknek joguk van vízummentesen belépni a schengeni területre (2) és az Európai Unió többi területére, és viszont,

                  —

                  tekintettel az EU és Kína között 1995-ben útjára indított emberi jogi párbeszédre,

                  —

                  tekintettel a Hongkongról szóló korábbi állásfoglalásaira, és különösen a Gui Minhai, a Kínában bebörtönzött kiadó ügyéről szóló 2016. november 24-i állásfoglalására (3), a Hongkongban eltűnt könyvkiadói munkatársak ügyéről 2016. február 4-i állásfoglalására (4), az emberi jogok Tibetben és Hongkongban tapasztalható helyzetéről szóló 2005. december 15-i állásfoglalására (5), a Hongkong Különleges Közigazgatási Területről a Bizottság a Tanács és az Európai Parlament számára készített harmadik és negyedik éves jelentéséről szóló 2003. április 8-i állásfoglalására (6), a Hongkongról szóló 2002. december 19-i állásfoglalására (7), a Hongkong Különleges Közigazgatási Területről a Bizottság által készített első és második éves jelentésről szóló 2000. október 26-i állásfoglalására (8), az Európai Unió és Hongkong 1997 utáni viszonyáról a Bizottság által a Tanácshoz intézett közleményről szóló 1998. október 8-i állásfoglalására (9), valamint a hongkongi helyzetről szóló 1997. április 10-i állásfoglalására (10),

                  —

                  tekintettel a Kínáról szóló korábbi állásfoglalásaira, és különösen az EU és Kína kapcsolatairól szóló 2015. december 16-i (11) és 2013. március 14-i (12) állásfoglalására,

                  —

                  tekintettel eljárási szabályzata 113. cikkére,

                  —

                  tekintettel a Külügyi Bizottság jelentésére (A8-0382/2017),

                  A.

                  mivel a Hongkong feletti fennhatóságot az Egyesült Királyság 1997. július 1-jén átruházta a Kínai Népköztársaságra (KNK);

                  B.

                  mivel az 1984-es kínai–brit együttes nyilatkozat szavatolta, és a Hongkong Különleges Közigazgatási Terület (Hongkong KKT) alaptörvénye kimondta, hogy Hongkong a fennhatóság átadását követően 50 évig megtartja a végrehajtó hatalom, a törvényhozás és az igazságszolgáltatás függetlenségét;

                  C.

                  mivel az EU és az Európai Parlament továbbra is erősen támogatják az „egy ország, két rendszer” elvet, valamint Hongkong Kína fennhatósága alatti nagyfokú autonómiáját;

                  D.

                  mivel az EU és Hongkong 2005 óta éves rendszerességgel magas szintű, úgynevezett strukturált párbeszédeket folytat egymással; mivel 2016. november 17-én, Brüsszelben sor került a tizedik éves strukturált párbeszédre;

                  E.

                  mivel az EU és Hongkong közötti kétoldalú kapcsolatok továbbra is erősödnek; mivel az EU Hongkong második legnagyobb kereskedelmi partnere (a szárazföldi Kína mögött), Hongkong pedig az EU 14. legnagyobb árukereskedelmi partnere és meghatározó szolgáltatáskereskedelmi partnere; mivel a jövőbeni kétoldalú kapcsolatokban építeni kell arra, hogy Hongkongnak a gazdaság további diverzifikációjára, az „új selyemúthoz” történő szoros kapcsolódásra és a Gyöngy-folyó torkolatvidékével kialakítandó nagyobb integrációra van szüksége; mivel az ENSZ Kereskedelmi és Fejlesztési Konferencia (UNCTAD) szerint Hongkong a közvetlen külföldi befektetések második legnagyobb célpiaca;

                  F.

                  mivel Hongkong védelmi ügyei és külügyei a KNK kormányának hatáskörébe tartoznak;

                  G.

                  mivel az alaptörvény értelmében a Hongkong Különleges Közigazgatási Területnek joga van megszervezni saját külgazdasági kapcsolatait, illetve nemzetközi szervezetek tagjává válni;

                  H.

                  mivel a polgári jogokról, politikai, gazdasági, szociális és kulturális jogokról és nemzetközi emberi jogokról szóló meglévő megállapodások 1997. július 1-jét követően is érvényben maradtak; mivel a KNK szintén aláírt és ratifikált a fenti jogokat szavatoló nemzetközi megállapodásokat, és ezzel elismerte az emberi jogok fontosságát és egyetemlegességét; mivel Kína fórumokat alakított ki az EU-val és más nemzetközi partnerekkel a jogállamisággal kapcsolatos témákban folytatott párbeszédre;

                  I.

                  mivel Hongkong több mint 20 nemzetközi szervezetnek tagja vagy társult tagja, ideértve a Kereskedelmi Világszervezetet (WTO), a Nemzetközi Valutaalapot (IMF), az Ázsiai és Csendes-óceáni Gazdasági Együttműködést (APEC), az Interpolt, a Nemzetközi Fizetések Bankját (BIS), az Ázsiai Fejlesztési Bankot (ADB), az Ázsiai Infrastrukturális Beruházási Bankot (AIIB), a Nemzetközi Olimpiai Bizottságot, a Nemzetközi Kereskedelmi Kamarát és a Szabad Szakszervezetek Nemzetközi Szövetségét;

                  J.

                  mivel Hongkong a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányának (ICCPR) részes fele;

                  K.

                  mivel az alaptörvényben előírt rendelkezések védelmet biztosítanak az emberi jogok és az egyéni szabadságok számára;

                  L.

                  mivel az alaptörvény 27. cikke garantálja a szólás-, sajtó- és közzétételi szabadságot, az egyesülési, a gyülekezési, a felvonulási és a tüntetési szabadságot;

                  M.

                  mivel az alaptörvény 45. és 68. cikke kimondja, hogy a Jogalkotási Tanács legfőbb vezetőjét és minden tagját általános választáson kell megválasztani;

                  N.

                  mivel a KNK Államtanácsa 2014. június 10-én fehér könyvet adott ki az „egy ország, két rendszer” politikájának Hongkongban történő alkalmazásáról, amelyben kiemelte, hogy Hongkong Különleges Közigazgatási Terület önállósága végső soron a Kínai Népköztársaság központi kormányának jóváhagyásától függ;

                  O.

                  mivel Hongkong hagyományosan nyitott társadalma egyengette az utat egy vérbeli, független civil társadalom kibontakozása előtt, amely tevékenyen és építő módon részt vesz a Hongkong KKT közéletében;

                  P.

                  mivel a hongkongi civil társadalom felkeltette a közvélemény érdeklődését a polgári és politikai jogok, a vallás, az egészségügy, a környezetvédelem, az éghajlatváltozás, a nők politikai szerepvállalása, a háztartási dolgozók jogai, az LMBTI-személyek jogai, valamint a tudományos és a kulturális élettel kapcsolatos szabadságok iránt;

                  Q.

                  mivel Hongkong egészséges, életerős többpártrendszerrel rendelkezik; mivel Hongkong lakossága hosszú évek során számos tömeges tüntetésnek lehetett szemtanúja, amelyek a demokrácia és az alaptörvény maradéktalan végrehajtása mellett szálltak síkra (mint például az úgynevezett Esernyő Mozgalom), valamint szót emeltek a média szabadsága és többek között a Hongkongban eltűnt könyvkiadói munkatársak ügyében;

                  R.

                  mivel az utóbbi húsz év folyamán több újságíró és médiamunkás, akik gyakran a demokráciát támogató és a rendszerrel szemben kritikus nézeteket juttattak kifejezésre, kénytelen volt állásáról lemondani vagy kevésbé érzékeny témákra váltani, és olykor még erőszakos fenyegetést is el kellett szenvedniük;

                  S.

                  mivel 2015 végén a „Mighty Current” könyvkiadó és könyvesbolt négy hongkongi és egy nem hongkongi lakos munkatársa eltűnt, mivel hónapokkal később olyan információk láttak napvilágot, miszerint a szárazföldi Kína területén, ismeretlen helyszínen tartják fogva őket, és mivel egyikük szabadon bocsátása után arról számolt be, hogy a vétkességét beismerő vallomást kényszer hatása alatt tette;

                  T.

                  mivel az elmúlt öt évben egyre erősebb öncenzúra figyelhető meg a hongkongi médiában a szárazföldi Kínával kapcsolatos témákban, amit a Hongkongi Újságírók Egyesülete által készített felmérések és jelentések is megerősítenek;

                  U.

                  mivel Hongkongban a magas szintű oktatás széles skáláját kínálja és tudományos élete is színvonalas, azonban a tudományos élet szabadságát veszély fenyegeti a kínai központi kormány sorozatos beavatkozása miatt, különösen ami az egyetemi tanácsi kinevezéseket illeti;

                  V.

                  mivel a Hongkongi Egyetem közvélemény-kutatási programja keretében rendszeresen végzett felmérés szerint tartós visszaesés látható a Kínával való azonosulás terén;

                  W.

                  mivel 2017 januárjában a Hongkongi Környezetvédelmi Hivatal közzétette a Hongkongra vonatkozó, 2030-ig szóló, több ágazatra kiterjedő éghajlat-politikai cselekvési tervet, amely a Párizsi Megállapodás nyomán új szén-dioxid-kibocsátási célértékeket ír elő, mégpedig a szén-dioxid-intenzitás kétharmad résszel, illetve az abszolút szén-dioxid-kibocsátás egyharmad résszel való csökkentését 2030-ra a 2005-ös kiindulási értékekhez viszonyítva;

                  X.

                  tekintettel a hongkongi kikötőnek a KKN és a nemzetközi kereskedelem szempontjából betöltött fontos szerepére;

                  1.

                  a következő ajánlásokat fogalmazza meg a Tanács, a Bizottság és a Bizottság alelnöke/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője felé:

                              a)

                              határozottan közölje a Hongkong Különleges Közigazgatási Terület és a Kínai Népköztársaság hatóságaival, hogy miként az uniós részvétel egyik sarokköve a Hongkong Különleges Közigazgatási Terület alaptörvényét maradéktalanul tiszteletben tartó uniós „egy Kína” politika, ugyanúgy az „egy ország, két rendszer” elv is kulcsfontosságú mozzanat az EU-val fenntartott kapcsolataik jelenlegi és jövőbeli alakulása és szélesítése szempontjából, és hogy a Hongkong belügyeibe való beavatkozás aláaknázhatja ezt az elvet, ezért kerülendő;

                              b)

                              ítélje el a KNK Hongkong belügyeibe való állandó beavatkozását, amely veszélyeztetheti az „egy ország, két rendszer” modell hosszú távú életképességét;

                              c)

                              erősítse a Hongkong Különleges Közigazgatási Terület kormányával folytatott kétoldalú párbeszédet, nem utolsósorban az EU és Hongkong közötti éves strukturált párbeszéd révén számos különféle témában és szakpolitikai területen, mint amilyen a demokrácia, az emberi jogok, a jogállamiság, a kereskedelem, a beruházások, a pénzügyi szolgáltatások, a vámügyek, a környezet, az éghajlatváltozás, a kutatás és az oktatás, továbbá támogassa az „egy ország, két rendszer” elv alkalmazását, és gondoskodjon arról, hogy a főképviselő/alelnök és a Bizottság továbbra is évente tegyenek jelentést a Parlamentnek és a Tanácsnak Hongkong helyzetének alakulásáról;

                              d)

                              ismerje el, hogy Hongkong hosszú idő alatt nyitott társadalommá fejlődött, amely biztosítja polgárai számára az emberi jogokat, a szabadságokat, a színvonalas közegészségügyi ellátást, a biztonság magas fokát, az átláthatóságot, az igazságszolgáltatás megbízhatóságát, továbbá ismerje el, hogy Hongkongban jogállamiság uralkodik és a korrupció mértéke alacsony, és hogy a Hongkongban élő emberek jogos elvárása, hogy a továbbiakban is folytatódjon kialakult életmódjuk és érvényesüljenek a magas fokú autonómia keretében megszilárdult jogok és értékek;

                              e)

                              hangsúlyozza, hogy Hongkong autonómiájának tiszteletben tartása elengedhetetlen mind Hongkong további pozitív fejlődéséhez, mind pedig a szárazföldi Kínával fenntartott kedvező kapcsolataihoz, valamint a szárazföldi Kína és Tajvan közötti párbeszéd újrakezdéséhez;

                              f)

                              vállaljon kötelezettséget Hongkong autonómiájának, virágzásának, valamint az ott élő emberek jogainak és szabadságainak megkérdőjelezhetetlen támogatása mellett, valamint juttassa kifejezésre, hogy határozottan támogatja a nemzetközi előírásokkal és a hongkongi alaptörvénnyel összhangban álló politikai reformfolyamat megindítását, amely szavatolja majd a legmagasabb rangú tisztségek megválasztására irányuló szavazáson való részvétel és jelölés jogát a Hongkong Különleges Közigazgatási Területen élő emberek számára, és kifejezésre juttatja a hongkongi közvélemény túlnyomó részének akaratát;

                              g)

                              szólítsa fel ezzel összefüggésben Hongkong és a KNK kormányait, hogy kötelezettségvállalásukat fenntartva adjanak újabb lendületet egy olyan reformhoz, amelynek köszönhetően a hongkongi jogalkotási tanács legfőbb vezetőjét és tagjait a jövőben általános választáson választják meg, egy demokratikus, tisztességes, nyílt és átlátható választási rendszer megteremtése érdekében;

                              h)

                              találja meg a hongkongi demokrácia és többpártrendszer megszilárdításának módjait, és juttassa kifejezésre aggodalmát amiatt, hogy az ellenzéki pártokat egyre gyakrabban éri zaklatás, és a demokráciát pártoló számos csoport nem kerülhetett be a cégjegyzékbe;

                              i)

                              üdvözölje, hogy 2016-ban, a legutóbbi a Jogalkotási Tanács megválasztásakor a szavazáson kiemelkedően magas volt a részvétel, de ugyanakkor fejezze ki sajnálatát is amiatt, hogy 2016-ban ugyanezen választások alkalmával a hongkongi hatóságok nem voltak hajlandók engedélyezni egy függetlenségi programot hirdető politikai párt bejegyzését, valamint hat olyan jelölt indulását érvénytelenítették, akik Hongkong autonómiájának növelésére törekedtek volna;

                              j)

                              ítélje el, hogy a demokrácia előmozdításán fáradozó politikusok fenyegetéseknek, többek között elrablásnak és fizikai erőszaknak vannak kitéve, amit több jogalkotó is megerősített;

                              k)

                              üdvözölje, hogy óvadék ellenében szabadon bocsátották a demokráciáért küzdő mozgalom három vezetője, Joshua Wong-ot, Alex Chow-t és Nathan Law-t, akiket a közelmúltban hat és nyolc hónap közötti börtönbüntetésre ítéltek „törvénytelen gyülekezés” vádjával, miután tavaly szabadságelvonással nem járó büntető intézkedésekkel sújtották, például közérdekű munkára kötelezték őket azért, mert békés tiltakozásokon vettek részt; nyomatékosan hívja fel a hongkongi Legfelsőbb Bíróságot arra, hogy Wong, Law és Chow urak ügyeit a nemzetközi emberi jog szerint Hongkongra is érvényes kötelezettségekkel összhangban bírálja el, és nyomatékosan kéri a hongkongi kormány a közrendről szóló rendelet felülvizsgálatára annak érdekében, hogy az összhangba kerüljön a nemzetközi emberi jogi normákkal;

                              l)

                              hívja fel Kína figyelmét arra, hogy bár a hongkongi alaptörvényt, a kínai-brit együttes nyilatkozatot és az „egy ország, két rendszer” elvét a felek széles körben tiszteletben tartják, mégis egyre nagyobbak és elterjedtebbek a kételyek Hongkong autonómiájának a megállapodásban rögzített „magas szintjét” vagy érvényességét illetően, illetve egyre többen vonják kétségbe a kínai-brit együttes nyilatkozat szellemének megvalósulását;

                              m)

                              juttassa kifejezésre mély aggodalmát amiatt, hogy az Országos Népi Gyűlés állandó bizottsága az alaptörvényre vonatkozóan (felkérésre vagy anélkül) értelmezéseket bocsát ki a bírósági ítélethozatalt megelőzően, ezáltal azt sugallja, hogy a demokratikusan megválasztott bírákat meg kell fosztani jogaiktól, és aláássa a szóban forgó egyedi esetekben az igazságszolgáltatás maradéktalan függetlenségébe vetett bizalmat; emlékeztessen arra, hogy a fő vitarendezési eszköz a hongkongi bírósági rendszer és a rendes bírósági eljárás kell hogy legyen;

                              n)

                              hangsúlyozza, hogy az öt eltűnt könyvesbolti munkatárs esetének kezelése sajnálatos kérdéseket vetett fel a Hongkong Különleges Közigazgatási Terület alaptörvényben rögzített autonómiájával, valamint a szárazföldi Kína bűnüldöző szerveinek Hongkongban játszott tisztázatlan szerepével kapcsolatban;

                              o)

                              juttassa kifejezésre aggodalmát azon állítások miatt, amelyek szerint Kína bűnüldöző szervei Hongkongban tevékenykednek, ami sértené az alaptörvényt, illetve összeegyeztethetetlen volna az „egy ország – két rendszer” elvvel;

                              p)

                              hangsúlyozza, hogy az információszabadság és a szólásszabadság általánosságban érvényre jut, ugyanakkor fejezze ki aggodalmát amiatt, hogy a hongkongi sajtószabadság helyzete folyamatosan romlik, és mind a nyomtatott, mind az internetes sajtóra egyre nagyobb nyomás nehezedik, nő az öncenzúra – különösen a szárazföldi Kínát vagy a hongkongi kormányt érintő kényes témák esetében –, és szinte minden számottevő könyvkereskedés tulajdonjogát monopolizálták, így az érzékeny politikai kérdéseket tárgyaló könyvek értékesítése egyre szorosabb ellenőrzés alá kerül
                                    t
                                 ;

                              q)

                              folytassa a Hongkong KKT kormányával számos politikai területen, többek között az „egy ország, két rendszer” elv érvényesítése kapcsán folytatott kétoldalú párbeszédet,

                              r)

                              juttassa ismételten kifejezésre, hogy az alaptörvény jogcímén bevezetendő egyetlen új jogszabály – így az alaptörvény 23. cikke alapján indítványozható bármely jogszabály, például adott esetben a nemzetbiztonsági törvény – sem zavarhatja a hongkongi igazságszolgáltatás függetlenségét és kizárólagos joghatóságát, nem akadályozhatja a Gazdasági, Szociális és Kulturális Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya szerinti kötelezettségek teljesítését, és nem korlátozhatja a szabadságokat, közöttük a sajtó, a média, az egyesülés, a gyülekezés, a tüntetés, a szakszervezet-alakítás, a sztrájk, a tudományos kutatás, valamint a kulturális és a művészi kifejezés szabadságát, továbbá nem használható fel emberi jogi aktivisták és a kormányt bíráló személyek jogainak korlátozására;

                              s)

                              nyújtson be a közeljövőben javaslatokat a Parlamentnek a hongkongi hatóságokkal való együttműködés fejlesztésére az adózási átláthatóság területén, beleértve az automatikus információcserét, a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelmet, valamint az OECD adóalap-erózióval és nyereségátcsoportosítással kapcsolatos csomagjában (OECD BEPS) szorgalmazott intézkedések végrehajtását;

                              t)

                              ösztönözze és támogassa a regionális szinten koordinált, demokráciáért küzdő mozgalmakat mint a demokráciával és emberi jogi ügyekkel kapcsolatos ázsiai együttműködés erősítésének fontos eszközeit;

                              u)

                              nyomatékosan kérje fel Hongkong kormányát arra, hogy tegyen hatékonyabb intézkedéseket az adókijátszás és az adócsalás ellen, és intézkedjen azon társaságok megfigyeléséről és szankcionálásáról, amelyek hongkongi leányvállalataik útján elősegítik az adókijátszást és az adócsalást;

                              v)

                              találja meg, milyen módokon nyújthat segítséget a hongkongi civil társadalom és különösen az egyetemes értékeket védelmező, az emberi jogokat előmozdító, valamint az igazságszolgáltatás függetlenségét és a sajtószabadságot támogató szervezetek számára; hangsúlyozza, hogy a vita eszközei csak erőszakmentes tüntetések és a párbeszéd lehetnek;

                              w)

                              javasolja a hongkongi jogalkotási tanácsnak, hogy alaposan vizsgálja meg a nagysebességű vasútra vonatkozó jövőbeli jogszabályokat, a civil társadalmi szervezetekkel és Hongkong polgáraival egyeztetve;

                              x)

                              bátorítsa a hongkongi felsőoktatási/tudományos intézményeket arra, hogy tartsák fenn tanterveik/kutatási programjaik igényességét, és továbbra is őrizzék meg a tudományos élet szabadságát, ugyanakkor fejezze ki aggodalmát ezzel összefüggésben az egyetemi tanácsok kinevezésére irányuló eljárás és az iskolai tantervek megváltoztatására irányuló külső beavatkozások miatt, amelyek alááshatják a felsőoktatási intézmények függetlenségét; ösztönözze az európai és a hongkongi felsőoktatási/tudományos intézmények közötti kapcsolatok szorosabbra fűzését;

                              y)

                              szólítson fel a hátrányos megkülönböztetést tiltó törvény mielőbbi elfogadására;

                              z)

                              emlékeztessen arra, hogy Hongkong társadalmára és lakosságára jelentős befolyással van a bevándorlás, ezen belül a menekültáramlás, és szólítsa fel Hongkong kormányát, hogy menekültpolitikáját hozza összhangba a nemzetközi előírásokkal, különösen, ha kísérő nélküli kiskorúakról van szó;

                              aa)

                              mutasson rá arra, hogy bár a nemrégiben végzett felmérések szerint Hongkong számos lakosa szeretne kivándorolni, sajnálatos lenne, ha Hongkong nem volna képes megtartani legkiválóbb polgárait, az pedig nyugtalanító, ha ilyen sok ember (különösen fiatal) veszítené el a jövőbe vetett hitét;

                              ab)

                              fejezze ki aggodalmát, hogy az ENSZ Észak-Koreával foglalkozó szakértői bizottsága azt állapította meg jelentéseiben, hogy Hongkong egyike azon két, üzleti tevékenységeket szabályozó joghatóságnak, amelyekben a legnagyobb arányban vannak jelen észak-koreai hátterű fedőcégek; emlékeztessen arra, hogy az Észak-Koreával közös, nemzetközi ügyletek bonyolítása az ENSZ Biztonsági Tanácsának legutóbbi 2388 (2017) számú határozatába ütközik, és sürgesse Hongkong hatóságait, hogy fordítsanak figyelmet az ENSZ Észak-Koreával foglalkozó szakértői bizottsága által felvetett aggályokra;

                              ac)

                              hívja fel a hongkongi hatóságok figyelmét arra, hogy egy tanulmány szerint Hongkongban az elmúlt években a települési hulladék 80 %-kal nőtt, ami a lakosság növekedésének több, mint a kétszerese, és támogassa Hongkongot egy hatékony hulladékcsökkentési politika megvalósításában, előmozdítva az újrahasznosítást és a körforgásos gazdaság egyéb formáit, valamint tudatosító kampányokat folytatva a felelősségteljes fogyasztás elterjesztése érdekében;

                              ad)

                              nyomatékosan hívja fel a Kínai Népköztársaság figyelmét arra, hogy Hongkong önállóságának maradéktalan tiszteletben tartása mélyreható demokratikus folyamat mintájául szolgálhat Kínában is, és előkészítheti a kínai társadalom fokozatos liberalizálását és megnyitását;

                              ae)

                              juttassa hangsúlyosan kifejezésre, hogy az EU elkötelezett a hongkongi demokrácia, így a jogállamiság, az igazságszolgáltatás függetlensége, az alapvető jogok és szabadságok, az átláthatóság, valamint az információszabadság és a véleménynyilvánítás szabadságának megerősítése mellett;

                  2.

                  utasítja elnökét, hogy továbbítsa ezt az ajánlást a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Bizottság alelnökének/az Unió kül- és biztonságpolitikai főképviselőjének, valamint tájékoztatásképpen a Hongkong Különleges Közigazgatási Terület kormányának és a Kínai Népköztársaság kormányának.

         (1)  HL L 151., 1999.6.18., 20. o.

         (2)  HL L 81., 2001.3.21., 1. o.

         (3)  Elfogadott szövegek, P8_TA(2016)0444.

         (4)  Elfogadott szövegek, P8_TA(2016)0045.

         (5)  HL C 286. E, 2006.11.23., 523. o.

         (6)  HL C 64. E, 2004.3.12., 130. o.

         (7)  HL C 31. E, 2004.2.5., 261. o.

         (8)  HL C 197., 2001.7.12., 387. o.

         (9)  HL C 328., 1998.10.26., 186. o.

         (10)  HL C 132., 1997.4.28., 222. o.

         (11)  HL C 399., 2017.11.24., 92. o.

         (12)  HL C 36., 2016.1.29., 126. o.


title: A Tanács ajánlása (2019. május 14.) az állandó strukturált együttműködés (PESCO) keretében tett kötelezettségvállalások teljesítése terén a részt vevő tagállamok által elért eredmények értékeléséről

text:
               15.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/1

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2019. május 14.)
      az állandó strukturált együttműködés (PESCO) keretében tett kötelezettségvállalások teljesítése terén a részt vevő tagállamok által elért eredmények értékeléséről
      (2019/C 166/01)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 46. cikke (6) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Unióról szóló szerződés 42. cikkével létrehozott állandó strukturált együttműködésről szóló, az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt (10.) jegyzőkönyvre,
      tekintettel az állandó strukturált együttműködés (PESCO) létrehozásáról és a részt vevő tagállamok jegyzékének meghatározásáról szóló, 2017. december 11-i (KKBP) 2017/2315 tanácsi határozatra (1),
      tekintettel az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének javaslatára,
      mivel:

                  (1)

                  A (KKBP) 2017/2315 határozat 4. cikke (2) bekezdésének d) pontja kimondja, hogy a Tanács határozatokat és ajánlásokat fogad el, amelyekben értékeli a részt vevő tagállamok által az elfogadott kötelezettségvállalások teljesítése érdekében – e határozat 6. cikkében leírt mechanizmusnak megfelelően – tett hozzájárulásokat.

                  (2)

                  A (KKBP) 2017/2315 határozat 6. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője (a továbbiakban: a főképviselő) által a PESCO-ról, a Tanácshoz benyújtott éves jelentés alapján a Tanács évente egyszer értékeli, hogy a részt vevő tagállamok továbbra is teljesítik-e a határozat 3. cikkében említett szigorúbb kötelezettségvállalásokat.

                  (3)

                  A PESCO végrehajtására vonatkozó ütemtervről szóló 2018. március 6-i tanácsi ajánlás (2) 15. pontja értelmében helyénvaló, hogy a főképviselő 2019 áprilisában vagy legalábbis a Külügyek Tanácsának az év első felében tartandó megfelelő ülését megelőzően nyújtsa be első éves jelentését, hogy abban figyelembe lehessen venni a részt vevő tagállamok által 2019. január 10-ig előterjesztett aktualizált nemzeti végrehajtási terveket. Az említett tanácsi ajánlás 16. pontja szerint helyénvaló, hogy az az Európai Unió Katonai Bizottsága (EUKB) – a főképviselő jelentése alapján – tanácsot adjon és ajánlásokat fogalmazzon meg a Politikai és Biztonsági Bizottság (PBB) részére, annak érdekében, hogy a PBB előkészíthesse azt a folyamatot, amelynek keretében a Tanács minden év májusáig felülvizsgálja, hogy a részt vevő tagállamok továbbra is teljesítik-e a szigorúbb kötelezettségvállalásokat.

                  (4)

                  Az állandó strukturált együttműködés (a továbbiakban: a PESCO) keretében tett szigorúbb kötelezettségvállalások teljesítésének ütemezéséről és a konkrétabb célok meghatározásáról szóló 2018. október 15-i tanácsi ajánlás (3) 26. pontja értelmében a főképviselőnek figyelembe kell vennie ezt az ajánlást a PESCO-ról szóló éves jelentés elkészítésekor, amely segítségül szolgál majd annak értékeléséhez, hogy minden egyes részt vevő tagállam teljesíti-e a szigorúbb kötelezettségvállalásokat.

                  (5)

                  A Tanács 2018. november 19-én elfogadta a PESCO keretében kidolgozandó projektek listájának összeállításáról szóló (KKBP) 2018/340 határozat módosításáról és aktualizálásáról szóló (KKPB) 2018/1797 határozatot (4).

                  (6)

                  A főképviselő 2019. március 22-én benyújtotta a Tanácsnak éves jelentését, amelyben ismertette a PESCO végrehajtásának állását, beleértve azt is, hogy az egyes részt vevő tagállamok az aktualizált és módosított nemzeti végrehajtási terveikkel összhangban hogyan teljesítik kötelezettségvállalásaikat.

                  (7)

                  Ez alapján a Tanácsnak egy ajánlást kell elfogadnia, amelyben értékeli a PESCO keretében tett kötelezettségvállalások teljesítése terén a részt vevő tagállamok által elért eredményeket,

            ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
      I.   Cél és hatály

                  1.

                  Ezen ajánlás célja az állandó strukturált együttműködés (PESCO) végrehajtásának állásáról a főképviselő által 2019. március 22-én benyújtott éves jelentés alapján és a részt vevő tagállamok által a nemzeti végrehajtási tervekben megadott információk felhasználásával értékelni a PESCO keretében tett szigorúbb kötelezettségvállalások megvalósulásához a részt vevő tagállamok által nyújtott hozzájárulásokat.

                  2.

                  Az ajánlás figyelembe veszi a PESCO-projektek végrehajtása terén 2018-ban elért eredményekről a részt vevő tagállamok által a Tanácsnak benyújtott jelentéseket, valamint a PESCO titkársága által a PESCO-projektekkel kapcsolatban levont első tanulságokról készített jelentést.

            II.   Megállapítások és értékelés

                  3.

                  A Tanács üdvözli a főképviselő első éves jelentését, amely szilárd alapot biztosít a Tanácsnak arra, hogy hol tart a PESCO végrehajtása, és ezen belül, hogy az egyes részt vevő tagállamok hogyan teljesítették a kötelezettségvállalásaikat.

                  4.

                  A biztonsággal és a védelemmel kapcsolatos uniós ambíciószint megvalósításához való hozzájárulás érdekében biztosítani kell az összhangot a PESCO, a koordinált éves védelmi szemle (a továbbiakban: a CARD), az európai védelmi ipari fejlesztési program (a továbbiakban: az EDIDP), és a jövőbeli Európai Védelmi Alap (a továbbiakban: az EDA), valamint az egyéb uniós védelmi kezdeményezések között. A Tanács ezzel összefüggésben emlékeztet arra, hogy felkérte a főképviselőt/az alelnököt/az Európai Védelmi Ügynökség vezetőjét, hogy a tagállamokkal szoros konzultációt folytatva továbbra is mozdítsa elő az uniós védelmi kezdeményezések közötti további szinergiákat és az összhangot.

                  5.

                  A részt vevő tagállamok aktuális és jövőbeli erőfeszítései mutatják az általuk a PESCO keretében tett húsz szigorúbb kötelezettségvállalás teljesítéséhez nyújtott hozzájárulást, és azok révén a részt vevő tagállamok további lépéseket tesznek a biztonsággal és a védelemmel kapcsolatos uniós ambíciószint megvalósulása érdekében, amely által fokozzák az Unió stratégiai autonómiáját és arra irányuló kapacitását, hogy biztonságszolgáltatóként lépjen fel, valamint megerősítik az Uniónak a partnerekkel való együttműködésre és a polgárainak védelmére irányuló képességét.

                  6.

                  A Tanács emlékeztet arra, hogy a tagállamok „egyetlen haderővel” rendelkeznek, amelyet többféle keretben használhatnak fel, így a tagállami képességeknek az uniós keretben történő fejlesztése az ENSZ és a NATO által potenciálisan igénybe vehető képességek megerősítését is elősegíti egyben.

                  7.

                  Annak érdekében, hogy iránymutatást adjon a PESCO további végrehajtásához ebben az első szakaszban, a Tanács hangsúlyozza, hogy a részt vevő tagállamok összességében:

                              a)

                              fontos előrelépést tettek a védelmi költségvetésekhez és a közös védelmi beruházásokhoz kapcsolódó kötelezettségvállalások terén. Ezt fenn kell tartani és szükség esetén a következő években a pontosabb célokkal összhangban tovább kell erősíteni;

                              b)

                              elkezdték használni a nemzeti védelmi tervezési folyamataikban az uniós eszközöket, kezdeményezéseket és mechanizmusokat, például a CARD-ot és az EDIDP-t, valamint megkezdték az előkészületeket a jövőbeli EDA 2021 és 2027 közötti alkalmazására. A Tanács ösztönzi a részt vevő tagállamokat, hogy fokozott erőfeszítésekkel kezeljék az egyes területeket érintő szigorúbb kötelezettségvállalásokat, mindenekelőtt azáltal, hogy a lehető legjobban beépítik ezeket az uniós eszközöket, kezdeményezéseket és mechanizmusokat a nemzeti védelmi tervezési folyamataikba. Ezzel összefüggésben az eddigiekhez hasonlóan egyrészt továbbra is biztosítva van a CARD-nak és a képességfejlesztési tervnek, valamint másrészt a kapcsolódó NATO-folyamatoknak – így például a NATO védelmi tervezési folyamatának – az eredményei közötti összhang azokon a területeken, ahol a követelmények között átfedések vannak, mindazonáltal a Tanács tisztában van a két szervezet, illetve feladataik eltérő jellegével;

                              c)

                              noha a Tanács tisztában van azzal, hogy ez a feladat hosszabb távú, tartós erőfeszítést igényel, felkérést kapnak, hogy tegyenek jelentős előrelépést az azon szigorúbb kötelezettségvállalások teljesítése érdekében, amelyek összhangba hozzák egymással saját védelmi rendszereiket, valamint, hogy különösen – a képességfejlesztési tervvel és annak jelenleg kidolgozás alatt álló, releváns stratégiai forgatókönyveivel összhangban – erősítsék meg az együttműködésen alapuló képességfejlesztést;

                              d)

                              a szigorúbb kötelezettségvállalással, és a szigorúbb kötelezettségvállalások teljesítésének ütemezéséről, valamint a konkrétabb célok meghatározásáról szóló, 2018. október 15-i tanácsi ajánlással összhangban ösztönzést kapnak arra, hogy folytassák a haderőik interoperabilitásának és rugalmasságának fokozására irányuló pozitív erőfeszítéseiket, valamint hogy további érdemi lépéseket tegyenek a haderők rendelkezésre állásának és bevethetőségének megerősítéséhez kapcsolódó kötelezettségvállalásokat illetően, mégpedig többek között azáltal, hogy szisztematikusabban osztják be az uniós harccsoportok sorrendjét, mindenekelőtt a jelenlegi hiányosságok megszüntetése érdekében, és módszeresebben töltik ki a gyorsreagálási adatbázist és a közös biztonság- és védelempolitika (a továbbiakban: a KBVP) keretébe tartozó uniós missziók és műveletek igényjegyzékét, valamint hogy optimalizálják tovább a multinacionális struktúrákat, és törekedjenek arra, hogy a katonai KBVP-műveletek és -missziók közös finanszírozásával kapcsolatban ambiciózus megközelítést alakítanak ki; és

                              e)

                              részéről jelentős előrelépésre van szükség a képességbeli hiányosságok és a képességfejlesztési terv keretében meghatározott prioritások kezelésében, többek között a jelentős hatással bíró képességfejlesztési célok teljesítésében, továbbá prioritásként a nemzeti tervezés során egy együttműködésen alapuló megközelítés mérlegelésében, abból a célból is, hogy teljesítsék – adott esetben – az EDA keretében bonyolított, főbb közös vagy európai felszerelési programokban való részvétellel kapcsolatos kötelezettségvállalásokat, valamint hogy pozitív hatást gyakoroljanak az európai védelmi technológiai és ipari bázisra (a továbbiakban: az EDTIB). E tekintetben a Tanács bátorítja a részt vevő tagállamokat, hogy amennyiben lehetséges, biztosítsák az e területtel kapcsolatos kötelezettségvállalások teljesítésének érdemi értékeléséhez szükséges elemeket, amelyek többek között arról szolgáltatnak információt, hogy a részt vevő tagállamok képességfejlesztési projektjei hogyan erősítik az EDTIB-et.

            III.   Nemzeti végrehajtási tervek

                  8.

                  Annak érdekében, hogy könnyebben lehessen értékelni a nemzeti végrehajtási tervekben szereplő kötelezettségvállalások teljesítését, és jobban be lehessen azonosítani a különböző területeken jelentkező tendenciákat, a Tanács a részt vevő tagállamokat arra ösztönzi, hogy növeljék tovább a nemzeti végrehajtási terveikben megadott információk minőségét és részletességét, különösen az előretekintő tervek készítése tekintetében, mégpedig – ahol lehetséges – a szigorúbb kötelezettségvállalások teljesítésének ütemezéséről és a konkrétabb célok meghatározásáról szóló, 2018. október 15-i tanácsi ajánlás végrehajtása révén. Ez mindenekelőtt arra vonatkozik, hogy ahol lehet, előretekintő terveket kell benyújtani.

                  9.

                  A Tanács ösztönzi a részt vevő tagállamokat, hogy továbbra is folytassanak a kétoldalú párbeszédeket a PESCO titkárságával a jövőbeli nemzeti végrehajtási terveik felülvizsgálatáról és aktualizálásáról. A részt vevő tagállamoknak – a PESCO titkárságának támogatásával – továbbra is gondoskodniuk kell maguk között az átláthatóságról, valamint tovább kell fokozniuk az összhangot és a következetességet a PESCO és az egyéb védelmi vonatkozású kezdeményezések – így például a CARD – összefüggésében előírt és biztosított információk tekintetében. A Tanács ösztönzi a PESCO titkárságát, hogy dolgozzon ki módszereket a részt vevő tagállamok megfelelő támogatására.

            IV.   PESCO-projektek

                  10.

                  A PESCO-projektek gyors és eredményes végrehajtása érdekében tett lépésekről szóló jelentések fényében a Tanács ösztönzi a részt vevő tagállamokat, hogy a szigorúbb kötelezettségvállalások teljesítése érdekében folytassák a munkát, és összpontosítsanak azon projektek gyors és hatékony végrehajtására, amelyekben részt vesznek, hogy kézzelfogható eredményeket és termékeket mutathassanak fel.

                  11.

                  A levont tanulságokat figyelembe véve, annak érdekében, hogy aktualizálni lehessen a (KKBP) 2018/1797 tanácsi határozatot, a Tanács felkéri a részt vevő tagállamokat, hogy a PESCO következő projektpályázati felhívása tekintetében – a PESCO titkárságának támogatásával – tegyék meg a következő rövid távú intézkedéseket:

                              a)

                              foglalkozzanak a képességfejlesztési tervben meghatározott uniós képességfejlesztési prioritások mindegyikével – többek között a jelentős hatással bíró képességfejlesztési célokkal és a stratégiai forgatókönyvekkel –, amint azokat az Európai Védelmi Ügynökségben részt vevő tagállamok jóváhagyják, és vegyék figyelembe a CARD során tett megállapításokat;

                              b)

                              dolgozzanak ki olyan projekteket, amelyek célja a meglévő katonai képességek közötti együttműködésben rejlő lehetőségek kiaknázása, és e képességeket tegyék elérhetővé a missziók és műveletek számára;

                              c)

                              nyújtsanak be közös – legalább két részt vevő tagállam által javasolt –, projektjavaslatokat, amelyeket egyéb kritériumok mellett a projektjavaslat kiforrottsága, valamint a projektjavaslat pénzügyi és egyéb szükséges forrásainak kezdeti áttekintése alapján fognak értékelni.

                        A Tanács felkéri a PESCO titkárságát, hogy a következő projektfelhívásokat megelőzően nyújtson be a projektek értékelésére szolgáló pontosított kritériumokat.

                  12.

                  2019-et követően – az uniós védelmi kezdeményezések közötti jobb összhang és szinkronicitás biztosítása és a kiforrottabb és megalapozottabb projektek középpontba helyezése érdekében, a jövőbeli döntéshozatal sérelme nélkül – a PESCO-projektekre irányuló következő felhívásra 2021-ben kerül sor. A további levont tanulságok alapján a részt vevő tagállamok ezt követően megfontolják a kétéves alapú folyamatra történő átállás lehetőségét. A Tanács emlékeztet arra, hogy a projekttagoknak a PESCO-projektekre vonatkozó irányítási szabályokkal összhangban lehetőségük van adott esetben bevonni a Bizottságot a projekttel kapcsolatos munkába.

            V.   A további lépések

                  13.

                  A Tanács felkéri a részt vevő tagállamokat, hogy vizsgálják felül a nemzeti végrehajtási terveiket annak érdekében, hogy adott esetben a szigorúbb kötelezettségvállalások teljesítésének ütemezéséről és konkrétabb célok meghatározásáról szóló, 2018. október 15-i tanácsi ajánlással összhangban, valamint az éves jelentésben szereplő megállapításokat és ajánlásokat figyelembe véve aktualizálják e terveket, és azokat 2020. január 10-ig nyújtsák be.

                  14.

                  A Tanács felkéri a főképviselőt, hogy – amellett, hogy bemutatja a PESCO végrehajtásának állását, és többek között azt, hogy az egyes részt vevő tagállamok a nemzeti végrehajtási terveikkel összhangban hogyan teljesítették vállalásaikat – a 2020-as éves jelentésben szerepeltesse az első olyan javaslatokat is, amelyek a PESCO első szakaszának (2018–2020) végén elvégzendő stratégiai felülvizsgálati folyamatra irányulnak, és amelyek figyelembe veszik a biztonsággal és a védelemmel kapcsolatos uniós ambíciószint megvalósításához hozzájáruló egyéb releváns uniós kezdeményezéseket is.

         Kelt Brüsszelben, 2019. május 14-én.

               a Tanács részéről

               az elnök

            F. MOGHERINI

         (1)  HL L 331., 2017.12.14., 57. o.

         (2)  HL C 88., 2018.3.8., 1. o.

         (3)  HL C 374., 2018.10.16., 1. o.

         (4)  A Tanács (KKPB) 2018/1797 határozata (2018. november 19.) a PESCO keretében kidolgozandó projektek listájának összeállításáról szóló (KKBP) 2018/340 határozat módosításáról és aktualizálásáról (HL L 294., 2018.11.21., 18. o.).