title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2015. január 28. ) az osztalékfizetési politikákról (EKB/2015/2)

text:
               13.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 51/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2015. január 28.)
   az osztalékfizetési politikákról
   (EKB/2015/2)
   (2015/C 51/01)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 127. cikke (6) bekezdésére és 132. cikkére,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 34. cikkére,
   tekintettel az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló, 2013. október 15-i 1024/2013/EU tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 4. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel az Egységes Felügyeleti Mechanizmuson belül az Európai Központi Bank és az illetékes nemzeti hatóságok, valamint a kijelölt nemzeti hatóságok közötti együttműködési keretrendszer létrehozásáról (SSM-keretrendelet) szóló, 2014. április 16-i 468/2014/EU európai központi banki rendeletre (EKB/2014/17) (2),
   mivel:

               (1)

               Az 1024/2013/EU rendelet létrehozza az Európai Központi Bankból (EKB) és a részt vevő tagállamok illetékes nemzeti hatóságaiból álló egységes felügyeleti mechanizmust (SSM).

               (2)

               A hitelintézeteknek az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) és a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) megfelelő időben történő és teljes körű alkalmazására való felkészülést kihívást jelentő makrogazdasági és pénzügyi körülmények között kell folytatniuk, amelyek nyomást gyakorolnak a hitelintézetek nyereségességére, és ennek következtében a tőkealapjuk kialakítására való képességükre is. Továbbá, noha a hitelintézeteknek finanszírozniuk kell a gazdaságot, a konzervatív osztalékfizetési politika a megfelelő kockázatkezelés és a stabil bankrendszer részét képezi.

               (3)

               Erre tekintettel a hitelintézeteknek az osztalékkal kapcsolatos politikájukat konzervatív és prudens feltételezések felhasználásával kell kialakítaniuk annak érdekében, hogy osztalékfizetést követően meg tudjanak felelni az alkalmazandó tőkekövetelményeknek.

                           i.

                           A hitelintézetek mindenkor kötelesek megfelelni az alkalmazandó minimális tőkekövetelményeknek (1. pillér szerinti követelmények). Ez az 575/2013/EU rendelet 92. cikkének megfelelően magában foglal egy 4,5 %-os elsődleges alapvető tőkemegfelelési mutatót, egy 6 %-os alapvető tőkemegfelelési mutatót és egy 8 %-os teljes tőkemegfelelési mutatót, a 2013/36/EU irányelv 128. cikke (2) és (3) bekezdésében említett anticiklikus tőkepufferekkel és rendszerszempontú pufferekkel, valamint az illetékes nemzeti hatóságok és kijelölt hatóságok által meghatározott valamennyi egyéb pufferrel (5) együtt.

                           ii.

                           Ezenkívül a hitelintézetek mindenkor kötelesek megfelelni az 1024/2013/EU rendelet 16. cikke (2) bekezdése a) pontjának alkalmazásában a felügyeleti felülvizsgálati és értékelési eljárásról szóló alkalmazandó határozat eredményeként előírt, az 1. pillér szerinti követelményeken túlterjedő tőkekövetelményeknek (2. pillér szerinti követelmények).

                           iii.

                           A hitelintézetek továbbá kötelesek az irányadó teljes bevezetési időpontig megfelelni a számukra előírt, teljes mértékben megvalósított (fully loaded) elsődleges alapvető tőkemegfelelési mutatónak, alapvető tőkemegfelelési mutatónak és teljes tőkemegfelelési mutatónak. Ez a fenti mutatóknak az átmeneti rendelkezések alkalmazását követő teljes alkalmazására, valamint a 2013/36/EU irányelv 128. cikke (2) és (3) bekezdésében említett anticiklikus tőkepufferek és rendszerszempontú pufferek, továbbá az illetékes nemzeti hatóságok és kijelölt hatóságok által meghatározott minden egyéb puffer (6) teljes alkalmazását jelenti. Az átmeneti rendelkezéseket a 2013/36/EU irányelv XI. címe és az 575/2013/EU rendelet tizedik része tartalmazza.

                     E követelményeknek mind konszolidált szinten, mind pedig egyedi szinten meg kell felelni, kivéve, ha a prudenciális követelmények egyedi alapú alkalmazásától az 575/2013/EU rendelet 7. és 10. cikkében foglaltaknak megfelelően eltekintettek,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

      I.

   A 2014-es pénzügyi évre vonatkozó, 2015-ben történő osztalékfizetés (7) tekintetében az EKB azt ajánlja, hogy:

         1. kategória
      : Azon hitelintézetek, amelyek eleget tesznek a (3) preambulumbekezdés i. és ii. alpontjában említett, alkalmazandó tőkekövetelményeknek, és amelyek 2014. december 31-én már elérték a (3) preambulumbekezdés iii. alpontjában említett, teljes mértékben megvalósított mutatóikat, osztalékként csak nettó nyereségüket osszák fel konzervatív módon annak érdekében, hogy még romló gazdasági és pénzügyi körülmények esetén is lehetővé tegye számukra valamennyi követelmény teljesítését;

         2. kategória
      : Azon hitelintézetek, amelyek 2014. december 31-én eleget tettek a (3) preambulumbekezdés i. és ii. alpontjában említett, alkalmazandó tőkekövetelményeknek, azonban 2014. december 31-én még nem érték el a (3) preambulumbekezdés iii. alpontjában említett, teljes mértékben megvalósított mutatóikat, osztalékként csak nettó nyereségüket osszák fel konzervatív módon annak érdekében, hogy még romló gazdasági és pénzügyi körülmények esetén is lehetővé tegye számukra valamennyi követelmény teljesítését. Emellett főszabály szerint csak annyiban fizessenek osztalékot, amennyiben legalább a (3) preambulumbekezdés iii. alpontjában hivatkozott, előírt és teljes mértékben megvalósított mutatóikra irányuló lineáris (8) pálya biztosított;

         3. kategória
      : Azon hitelintézetek (9), amelyek a 2014. évi átfogó értékelés szerint olyan tőkehiánnyal rendelkeznek, amelyet a tőkemennyiség 2014. december 31-ig nem fog fedezni, illetve a (3) preambulumbekezdés i. vagy ii. alpontjában említett követelményeket nem teljesítő hitelintézetek főszabály szerint ne fizessenek osztalékot (10).

      II.

   Ezen ajánlás címzettjei a 468/2014/EU rendelet (EKB/2014/17) 2. cikkének 16. és 22. pontjában meghatározott jelentős felügyelt szervezetek és jelentős felügyelt csoportok.
   Ezen ajánlás címzettjei továbbá a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek és kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoportok tekintetében az illetékes nemzeti hatóságok és a kijelölt hatóságok. Az illetékes nemzeti hatóságok és kijelölt hatóságok ezt az ajánlást az ezen szervezetekre és csoportokra szükség szerint alkalmazzák.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2015. január 28-án.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI

      (1)  HL L 287., 2013.10.29., 63. o.

      (2)  HL L 141., 2014.5.14., 1. o.

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 575/2013/EU rendelete (2013. június 26.) a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról (HL L 176., 2013.6.27., 1. o.).

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013/36/EU irányelve (2013. június 26.) a hitelintézetek tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek és befektetési vállalkozások prudenciális felügyeletéről, a 2002/87/EK irányelv módosításáról, a 2006/48/EK és a 2006/49/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 176., 2013.6.27., 338. o.).

      (5)  Ez többek között például az 575/2013/EU rendelet 458., 459. és 500. cikkében említett puffereket foglalja magában, valamint az illetékes nemzeti hatóságok és kijelölt hatóságok által már elfogadott, azonban későbbi végrehajtási időponttal meghatározott puffereket, amennyiben azok az osztalékfizetés időpontjában alkalmazandóak.

      (6)  Lásd a 5. lábjegyzetet.

      (7)  A hitelintézetek különböző jogi formákat ölthetnek, lehetnek például tőzsdén jegyzett társaságok és nem részvénytársaság formájú társaságok, mint a kölcsönös biztosítók, szövetkezeti bankok vagy takarékpénztárak. Az „osztalék” kifejezés ezen ajánlásban bármely típusú készpénzkifizetésre vonatkozik, amely a közgyűlés jóváhagyásához kötött.

      (8)  A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy egy négy éves időszak alatt a hitelintézeteknek a (3) preambulumbekezdés iii. alpontjában említett, teljes mértékben megvalósított elsődleges alapvető tőkemegfelelési mutatójuktól, alapvető tőkemegfelelési mutatójuktól és teljes tőkemegfelelési mutatójuktól őket elválasztó különbségnek főszabály szerint évente legalább 25 %-át vissza kell tartaniuk.

      (9)  Beleértve azon kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezeteket, amelyek átfogó értékelés tárgyát képezték.

      (10)  Azon hitelintézetek, amelyek úgy vélik, hogy jogilag kötelesek ezen összeget meghaladó mértékű osztalék kifizetésére, haladéktalanul vegyék fel a kapcsolatot közös felügyeleti csoportjukkal. Azon kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek, amelyek úgy vélik, hogy jogilag kötelesek ezen összeget meghaladó mértékű osztalék kifizetésére, haladéktalanul vegyék fel a kapcsolatot az illetékes nemzeti hatósággal.


title: A Bizottság ajánlása ( 2009. július 7. ) a 2006/117/Euratom tanácsi irányelv rendelkezéseivel kapcsolatos dokumentumok és információk biztonságos és hatékony továbbításáról

text:
               8.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 177/5

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2009. július 7.)
   a 2006/117/Euratom tanácsi irányelv rendelkezéseivel kapcsolatos dokumentumok és információk biztonságos és hatékony továbbításáról
   (2009/527/Euratom)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 33. cikke második bekezdésére, valamint 124. cikke második francia bekezdésére,
   tekintettel a radioaktív hulladékok és a kiégett fűtőelemek szállításának felügyeletéről és ellenőrzéséről szóló, 2006. november 20-i 2006/117/Euratom tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 19. cikke (1) bekezdésére,
   a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               A 2006/117/Euratom irányelv 9. cikke (2) bekezdésében előírt automatikus hozzájáruláshoz szükség van a tagállamok illetékes hatóságainak együttműködésére.

               (2)

               Az érintett tagállamok illetékes hatóságainak kötelessége megtenni a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az irányelv hatálya alá tartozó szállítmányokra vonatkozó információkat kellő gondossággal kezeljék, és védjék minden visszaélés ellen.

               (3)

               A 2006/117/Euratom irányelv alkalmazásában a tagállami illetékes hatóságok birtokába jutó információkat általában védeni kell,

         AJÁNLJA:

               1.

               A 2006/117/Euratom irányelv alkalmazásában az illetékes hatóságok birtokába jutó valamennyi információt a többi illetékes hatóság által alkalmazott adatvédelmi szinttel azonos szintű védelemmel kell ellátni.

               2.

               A tagállamok illetékes hatóságainak kell megválasztaniuk a 2006/117/Euratom irányelv 9. cikke (2) bekezdésében előírt automatikus hozzájárulási eljárás zavartalan bonyolítását leginkább lehetővé tévő adatvédelmi szintet.

               3.

               A megfelelő adatvédelmet a tagállamok nemzeti jogrendjének megfelelő különböző intézkedések révén kell biztosítani, így titoktartási kötelezettség révén, az adatokhoz való hozzáférés felhatalmazott személyekre való korlátozásával, a személyes adatok kötelező védelmével, valamint olyan általános technikai és eljárási intézkedések révén, amelyek szavatolják az információ védelmét.

               4.

               A különböző tagállamok illetékes hatóságai közötti elektronikus kapcsolatnak az egyes tagállamokon belül használt analóg adat- és dokumentum-átviteli rendszerekével azonos szintű védelmet kell nyújtania.

               5.

               Ezen elektronikus kapcsolatok tekintetében a tagállamok illetékes hatóságai állapítsanak meg közös normákat.

               6.

               Amennyiben a 2006/117/Euratom irányelv alkalmazásában az illetékes hatóságok birtokába jutó információkat a tagállamok nemzeti jogrendjével összhangban titkosítani szükséges, a lehető legalacsonyabb minősítési szintet kell alkalmazni.

               7.

               Amennyiben egyes információk fokozottabb védelmet igényelnek, a szükséges ideig és kellően indokolt esetben alkalmazható ennél magasabb minősítési szint, de erre külön jelöléssel kell felhívni a figyelmet.

               8.

               Az információ forrását jelentő illetékes hatóságok feladata a megfelelő minősítési szint megválasztása a következők figyelembevételével:

                           a)

                           saját nemzeti adatvédelmi szabályaik;

                           b)

                           az automatikus hozzájárulási eljárás rugalmasságához és hatékonyságához szükséges feltételek;

                           c)

                           kivételes minősítési követelmények.

               9.

               Az illetékes hatóságok az egyes tagállamok nemzeti jogrendjével összhangban azokat a minősítési szinteket alkalmazzák, amelyek szerepelnek a Tanács biztonsági szabályzatának elfogadásáról szóló, 2001. március 19-i 2001/264/EK tanácsi határozathoz (2) 2. függelékként csatolt, a tagállamok biztonsági minősítéseit összehasonlító táblázatban, valamint a 2001/844/EK, ESZAK, Euratom határozat módosításáról szóló, 2005. február 3-i 2005/94/EK, Euratom bizottsági határozat (3) függelékében. A megfelelő minősítési szint megválasztásához segítséget nyújt a 2001/264/EK tanácsi határozathoz 3. függelékként csatolt, a minősítésre vonatkozó gyakorlati útmutató, illetve az eljárási szabályzatának módosításáról szóló, 2001. november 29-i 2001/844/EK, ESZAK, Euratom bizottsági határozat (4) 2. függeléke.

               10.

               Az információ forrását jelentő illetékes hatóság feladata meghatározni az adott minősítési szint időbeli hatályát, valamint ennek leteltével dönteni a minősítés megváltoztatásáról.

               11.

               Az információ forrását jelentő illetékes hatóság írásban bármikor kérheti egy korábbi minősítési szint megváltoztatását, legyen az a minősítés megszüntetése, visszaminősítés vagy új minősítési szint hozzárendelése.

               12.

               Az információ birtokába jutott illetékes hatóságok kötelesek az ilyen kérelemnek megfelelően eltávolítani, megváltoztatni vagy hozzárendelni a minősítést.

               13.

               Az információ forrását jelentő illetékes hatóság kötelessége írásban kérni a minősítési szint leszállítását vagy a minősítés megszüntetését, amint azt a körülmények lehetővé teszik.

               14.

               A szükséges ismeret elve alapján az információhoz való hozzáférést és az információ birtoklását a kijelölt illetékes hatóságokon belül azokra a személyekre kell korlátozni, akiknek munkaköri kötelezettségük folytán szükségük van az adott információkra vagy kezelik azokat. Amennyiben az adott tagállam jogrendje azt megköveteli, e személyeknek előzetesen a minősítési szintnek megfelelő biztonsági ellenőrzésen kell átesniük.

               15.

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2009. július 7-én.

            a Bizottság részéről

         Andris PIEBALGS

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 337., 2006.12.5., 21. o.

      (2)  HL L 101., 2001.4.11., 1. o.

      (3)  HL L 31., 2005.2.4., 66. o.

      (4)  HL L 317., 2001.12.3., 1. o.


				|

		52012DC0397

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA a Spanyolországban fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről /* COM/2012/0397 final */

			   	c
Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
a Spanyolországban fennálló túlzott
költségvetési hiány megszüntetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre (EUMSZ) és különösen annak 126.
cikke (7) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)
Az EUMSZ 126. cikke szerint a tagállamoknak
kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt.
(2)
A Stabilitási és Növekedési Paktum az árstabilitás
és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez vezető növekedés
eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul.
(3)
A Tanács 2009. április 27-én – az Európai
Közösséget létrehozó szerződés (EKSz.) 104. cikke (6) bekezdésének
megfelelően – határozatában megállapította, hogy Spanyolországban túlzott
hiány áll fenn, és – összhangban az EKSz. 104. cikkének (7) bekezdésével és a
túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és
pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkével
– ajánlásokat bocsátott ki a túlzott hiány legkésőbb 2012-ig történő
megszüntetéséről.
(4)
A Tanács 2009. december 2-án – az 1467/97/EK
tanácsi rendelet 3. cikke (5) bekezdésének megfelelően – határozatban
megállapította, hogy Spanyolország eredményes intézkedéseket tett, továbbá,
hogy az említett ajánlás elfogadását követően az államháztartásra
jelentős negatív hatást gyakorló, előre nem látható gazdasági
események történtek. Ennek nyomán a Bizottság az EUMSZ 126. cikke (7)
bekezdésének megfelelő módosított ajánlás elfogadásáról határozott a
túlzott hiány legkésőbb 2013-ra történő megszüntetése érdekében. Az
ajánlás értelmében annak érdekében, hogy a költségvetési hiány 2013-ra a GDP
3 %-ában meghatározott referenciaérték alatti szintet érjen el, a
2010–2013-as időszakban a GDP 1,5 %-át meghaladó átlagos éves
költségvetési erőfeszítésre van szükség. Az átlagos éves költségvetési
erőfeszítés számításakor a Bizottság szolgálatainak 2009. őszi
előrejelzésében szereplő 2011. évi hiányt tekintették kiindulási
pontnak. A nominális hiányra vonatkozóan megállapított 3 %-os cél
határidőre való eléréséhez szükséges teljes költségvetési erőfeszítés
kiszámításakor feltételezték továbbá, hogy a kibocsátási rés 2015-ig
fokozatosan bezárul.
(5)
2010. június 15-én a Bizottság megállapította, hogy
Spanyolország eredményes intézkedéseket tett a Tanács 2009. december 2-i
ajánlásával összhangban annak érdekében, hogy a költségvetési hiányt a GDP
3 %-ában meghatározott referenciaérték alá szorítsa, így a
túlzotthiány-eljárás keretében nincs szükség kiegészítő intézkedésekre.
(6)
Az 1467/97/EK rendelet 3. cikkének (5) bekezdése
értelmében a Tanács a Bizottság ajánlása alapján az EUMSZ 126. cikke (7)
bekezdésének megfelelő felülvizsgált ajánlás elfogadásáról határozhat,
amennyiben sor került eredményes intézkedések meghozatalára, továbbá, ha az
említett ajánlás elfogadását követően a költségvetésre jelentős
negatív hatást gyakorló, előre nem látható gazdasági események következtek
be. A költségvetésre jelentős negatív hatást gyakorló, előre nem
látható kedvezőtlen gazdasági eseményeket a tanácsi ajánlás alapjául
szolgáló gazdasági előrejelzéssel összevetve kell megvizsgálni.
(7)
Az EUMSZ 126. cikke (7) bekezdésének és az
1467/97/EK tanácsi rendelet 3. cikkének megfelelően a Tanácsnak a túlzott
hiány meghatározott időszakon belül történő megszüntetésére irányuló
ajánlásokat kell tennie az érintett tagállam részére. Az ajánlás az érintett
tagállam számára legfeljebb hathónapos határidőt állapíthat meg a túlzott
hiány megszüntetésére irányuló eredményes intézkedések meghozatalára. A túlzott
hiány megszüntetéséről szóló ajánlásában a Tanácsnak továbbá olyan éves
költségvetési célok elérését kell előírnia, amelyek az ajánlást
alátámasztó előrejelzések alapján összhangban vannak a strukturális
egyenlegben, azaz az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélküli,
ciklikusan kiigazított egyenlegben elért, viszonyítási alapként a GDP legalább
0,5 %-ának megfelelő éves minimális egyenlegjavulással.
(8)
A 2009-ben rögzített, a reál GDP 3,7 %-ának
megfelelő mértékű jelentős visszaesést követően a gazdaság
– jóllehet csekély mértékű, a reál GDP 0,1 %-ának megfelelő –
zsugorodása 2010-ben is folytatódott. A növekvő gazdasági versenyképesség
által alátámasztott erőteljes spanyol exporttevékenység, valamint a
belső kereslet visszaeséséből adódó csökkenő importtevékenység
eredményeként a gazdaság 2011-ben ismét növekedésnek indult (0,7 %).
Ugyanakkor a Spanyolország 2012–2013 közötti gazdasági kilátásaira vonatkozó
előrejelzésnek (amely a 2012. tavaszi előrejelzésnek a 2012. május
végén hozott regionális szintű fiskális intézkedéseket és a legutóbbi
gazdasági és költségvetési fejleményeket tartalmazó frissített változata) a
Bizottság szolgálatai által legutóbb közétett, aktualizált változata abból
indul ki, hogy a spanyol gazdaság ismét recesszióba esik, és éves szinten mind
2012-ben, mind 2013-ban visszaesést könyvelhet majd el. A tőkeáttétel
csökkentése a köz- és magánszférában, valamint a munkanélküliség magas aránya
jelentős mértékben visszaszorítja a hazai keresletet. Emellett a
nemzetközi környezet gyengülése miatt a külső kereslet sem tudja
ellensúlyozni a hazai kereslet gyengülését, ami a spanyol gazdaság zsugorodását
eredményezi.
(9)
Az államháztartás hiánya 11,2 %-ról (2009)
2010-re 9,3 %-ra csökkent. A költségvetési egyenleg javulását az
összkiadás visszafogása és a teljes bevételnek elsősorban a
diszkrecionális intézkedéseknek köszönhető növekedése együttesen
eredményezte. A költségvetési hiány alakulása 2011-ben jelentősen
alulmúlta a várakozásokat, és a GDP 6 %-ának megfelelő célérték helyett
a GDP 8,5 %-ának megfelelő szintet ért el. Spanyolország 2012. május
17-én arról tájékoztatta az Eurostatot, hogy a 2011. évi költségvetési hiányt
az autonóm régiók egyes kiadási tételeire vonatkozó, a 2012. márciusi
EDP-értesítésben még nem szereplő adatok alapján adott esetben körülbelül
a GDP 0,4 %-ának megfelelő értékkel felfelé kell korrigálni. A 2011.
évi költségvetéstől való eltérés mintegy kétharmad részben a regionális
szintet érintő folyamatoknak tudható be, míg a központi kormányzat és a
társadalombiztosítás sokkal csekélyebb mértékben tért el a meghatározott
céloktól. Miközben a kiadások túllépése mérsékelt volt, a költségvetéstől
való eltérés főleg a 2011-es stabilitási programban tervezetteknél
kedvezőtlenebb gazdasági környezet miatti, a vártnál rosszabb bevételekre,
valamint arra vezethető vissza, hogy a növekedés összetételében kisebb
szerepet játszanak az adók.
(10)
A Bizottság szolgálatai által kiadott 2012. tavaszi
előrejelzés aktualizált változata 2012-ben a GDP 6,3 %-ának
megfelelő államháztartási hiánnyal számol, míg a 2012. évi stabilitási
program és a 2012. évi költségvetés-tervezet a GDP 5,3 %-ának
megfelelő hiányt vesz alapul. A költségvetés-tervezet a bevételnövelő
intézkedésekre, elsősorban a közvetlen adók – köztük a jövedelemadó és a társasági
adó módosítását igénylő – emelésére és az adóamnesztiára támaszkodik. A
felsorolt intézkedések némelyikét, így például a jövedelemadónak a 2012–2013-ra
korlátozott emelését átmeneti intézkedésként, vagy – mint a társasági adó
részletfizetési rendszerének 2012-re vonatkozó módosítását, illetőleg az
adóamnesztiát – egyszeri hatást kifejtő intézkedésként jelentették be. A
költségvetés-tervezet és a stabilitási program alapján a teljes kiadások
csökkentése a tőke- és folyó kiadások jelentős visszaszorítása által
érhető el, ami magában foglalja az egészségügy és az oktatás területét
érintő, valamint a regionális szintű megtakarításokat is. A
célkitűzéstől való tervezett eltérés 2012-ben elsősorban a
különösen a társadalombiztosítást érintő várható bevételkiesésekhez,
valamint a magasabb szociális kiadásokhoz kapcsolódik, amelyek hátterében a
kedvezőtlenebb makrogazdasági kilátások, a munkaerőpiaci helyzet
erőteljes romlása, valamint az áll, hogy a gazdasági növekedés
összetételében alacsonyabb adóhányad. Ezt a költségvetési előrejelzést
azonban továbbra is jelentős kockázati tényezők veszélyeztetik. A
tervezettekhez képest még nagyobb eltérést okozhat a gazdasági válság további
elmélyülése, vagy a regionális szintű végrehajtást veszélyeztető
kockázatok, amelyek oka, hogy számos költségvetési intézkedés csupán az év egy
részében kerül alkalmazásra. A spanyol gazdaság jelenleg folyamatban lévő
szükséges kiegyensúlyozása, amelynek keretében a hangsúly a nem
kereskedelemképes javakról a kereskedelemképes javak irányába tolódik el, szintén
magában rejti annak kockázatát, hogy a gazdasági növekedéshez kisebb mértékben
járulnak hozzá az adóbevételek. A 2012. év első hónapjaira vonatkozó
legújabb költségvetési adatokból kitűnik a bevételekre nehezedő,
folytatódó negatív nyomás, valamint annak szükségessége, hogy további
strukturális intézkedéseket kell végrehajtani késedelem nélkül.
(11)
A Bizottság szolgálatai által kiadott 2012. tavaszi
előrejelzés aktualizált változata – a változatlan politikai irányvonal és
a reál GDP-nek az előző évihez mért 0,3 %-os csökkenése
alapulvételével – 2013-ra a GDP 3 %-ának megfelelő eredeti
célkitűzés helyett a GDP 6,1 %-ának megfelelő költségvetési
hiányt vetít előre. A 2012. évi stabilitási program a bevételeknek a
termelésre és az importra kivetett adókból származó jelentős növekedésével
számol, jóllehet egyelőre nem ismertek az ezt alátámasztó konkrét
intézkedések, emellett ezt az adónövelést várhatóan részben ellensúlyozza a
munka adóterheinek csökkentése. A stabilitási program a kiadási oldalt
érintő, egyelőre nem teljes mértékben kidolgozott, elsősorban a
regionális szintű oktatás és egészségügy területére vonatkozó megszorító
intézkedéseket is tartalmaz. A költségvetés 2014-re és 2015-re tervezett
további konszolidációjához egyelőre nem kapcsolódnak megfelelő, a
javasolt hiánycél elérését biztosító intézkedések, ezenfelül a stabilitási
program sem tartalmaz elegendő számú konkrét intézkedést.
(12)
A Bizottság szolgálatainak 2012. évi aktualizált
tavaszi előrejelzése alapján a strukturális hiány 2009-ben a GDP
8,7 %-ának, 2010-ben a GDP 7,3 %-ának, míg 2011-ben a GDP
7,0 %-ának felelt meg. Számítások szerint a strukturális hiány 2012-ben a
GDP 4,3 %-ának felel majd meg. Ez a 2010–2012 közötti időszak
tekintetében a GDP 1,5 %-ának megfelelő átlagos éves költségvetési
erőfeszítést jelent, ami megfelel a Tanács által a 2010–2013 közötti
időszak tekintetében előírt, a GDP 1,5 %-a feletti szintet
elérő minimális átlagos éves költségvetési erőfeszítésnek. A
makrogazdasági forgatókönyv azon változásait figyelembe véve, amelyek a Tanács
2009. december 2-i ajánlása alapjául szolgáló előrejelzések és a jelenlegi
előrejelzések közötti eltérésre vezethetők vissza, az átlagos éves
költségvetési erőfeszítések mértékének a 2010–2012 közötti időszakban
a becslések szerint GDP-arányos 0,5 százalékponttal kellene emelkednie. A
Spanyolország által eddig tett, a strukturális hiány irányvonalának 2012-ig
történő meghatározására irányuló intézkedések tehát eredményesnek
bizonyultak.
(13)
A Bizottság szolgálatai által kiadott – az EUMSZ
126. cikke (7) bekezdésének megfelelő, 2009. december 2-i tanácsi ajánlás
alapját képező – 2009. évi őszi előrejelzés 2010-re a spanyol
gazdaság 0,8 %-os zsugorodását, majd 2011-re 1 %-os növekedését
vetítette előre. Jóllehet az előrejelzés már nem vonatkozott 2012–2013-ra,
az arra vonatkozó feltételezés alapján, hogy a jelentős negatív
kibocsátási rés 2015-ig fokozatosan bezárul, 2012–2013-ra a 2011. évinél
erősebb növekedést vártak. A reál GDP mértéke 20102011-ben a 2009.
őszi előrejelzésben foglaltaknál valamivel kedvezőbben alakult. A
gazdasági növekedés összetételében ugyanakkor a várakozásoknál kisebb szerepet
játszottak az adók, mivel a hazai keresletnek a növekedéshez való kumulált
hozzájárulása 2010-ben és 2011-ben GDP-arányosan -2,7 százalékpont volt, a
-1,1 százalékpontos előrejelzéshez képest, aminek hátterében a nem
kereskedelemképes szektor vártnál gyorsabb zsugorodása állt. A Bizottság
szolgálatai által 2012–2013 vonatkozásában kiadott 2012. tavaszi
előrejelzés aktualizált változata szerint valószínű, hogy a spanyol
gazdaság jelentős, a 2009. őszi előrejelzésben figyelembe nem
vett kihívásokkal szembesül. Míg a 2009. őszi előrejelzés 2012–2013
tekintetében az 1 %-ot jóval meghaladó növekedési ütemből indult ki,
a legújabb – változatlan politikát feltételező – előrejelzések
2012-re -1,9 %-os, 2013-ra pedig -0,3 %-os növekedési ütemet várnak. A
növekedés összetételének alakulásában a nettó külföldi kereslet továbbra is
jelentősebb tényezőt képvisel, ami a jövőben is kedvezőtlen
hatást jelent az adóbevételekre nézve.
(14)
A bruttó államadósság 2011-ben a GDP
68,5 %-ának megfelelő szintre nőtt, és a Bizottság szolgálatai
által kiadott 2012. tavaszi előrejelzés aktualizált változata alapján,
amely változatlan politikai feltételeket vesz alapul, 2012-ben a GDP 80,9 %-ának,
míg 2013-ban a GDP 86,6 %-ának megfelelő szintre emelkedik majd, ami
azt jelenti, hogy a bruttó államadósság az összes említett évben túl fogja
lépni a Szerződésben rögzített referenciaértéket. Az államadósság-ráta
ilyen mértékű emelkedése elsődlegesen a kamatfizetések magasabb
mértékére, kisebb részben pedig az elsődleges hiány dinamikájára
vezethető vissza. A 2012-ben jelentős volumenű SFA-tételek
GDP-arányosan 5,4 %-százalékponttal járultak hozzá a bővüléshez. Ennek
hátterében az állami szervek szolgáltatói által kiállított számlák,
illetőleg az egyéb kintlevőségek kiegyenlítését szabályozó terv áll.
A makrogazdasági forgatókönyvből, a költségvetési célokból, valamint a
további pénzügyi mentőintézkedésekből eredő kockázatok
hozzájárulhatnak az államadósság további emelkedéséhez.
(15)
A költségvetési helyzet a korábbi tanácsi ajánlás
kidolgozásának időpontjához képest jelentősen romlott, ami a nem várt
mértékben kedvezőtlen, alacsonyabb adóbevételeket jelentő gazdasági
kilátásokra vezethető vissza. Ehhez társul, hogy a gazdaság jelentős
mértékű zsugorodása meglehetősen negatív következményekkel jár a
foglalkoztatási ráta és a munkanélküliség szempontjából. A
társadalombiztosítási járulékokból származó bevételek ebből adódó visszaesése,
valamint a szociális transzferek mértékének emelkedése mind a bevételi, mind
pedig a kiadási oldalra kedvezőtlenül hat. Tekintettel a fent említett
tényezőkre, és különösen arra, hogy a költségvetési kilátások az EUMSZ
126. cikke (7) bekezdésének megfelelő eredeti tanácsi ajánlás kiadása óta
jelentősen romlottak, indokolt lenne egy további évet biztosítani a
túlzott hiány megszüntetésére.
(16)
A túlzott hiány megszüntetésére szolgáló további
egy év biztosítása az államháztartási hiány tekintetében közbenső célok
meghatározását teszi szükségessé: a költségvetési hiány 2012-ben legfeljebb a
GDP 6,3 %-ának megfelelő szintet, 2013-ban a GDP 4,5 %-ának
megfelelő szintet, míg 2014-ben a GDP 2,8 %-ának megfelelő
szintet érhet el. A Bizottság szolgálatai által kiadott 2012. tavaszi előrejelzés
aktualizált változata alapján az államháztartási hiányra vonatkozó említett
célkitűzésekből adódóan a strukturális költségvetési egyenlegnek
2012-ben a GDP 2,7 %-át, 2013-ban a GDP 2,5 %-át, 2014-ben pedig a GDP 1,9 %-át
kitevő javulására van szükség. A 2012. év első hónapjaira vonatkozó
legfrissebb költségvetési adatok azt mutatják, hogy a 2012-re kitűzött
hiánycél eléréséhez további intézkedések szükségesek. A helyzet alakulását
szigorúan nyomon kell követni, továbbá a megfelelő időpontban további
korrekciós intézkedéseket kell hozni, amennyiben további csúszások várhatók a
hiánycélhoz képest.
(17)
Tekintettel arra, hogy a spanyol állampapírpiacra
jelentős nyomás nehezedik, a bejelentett 2013–2014-re szóló többéves
költségvetési terv 2012. július végéig történő elfogadása révén meg kell
erősíteni a konszolidációs erőfeszítések hitelességét. Ennek
előfeltételeként Spanyolországnak részletesen ki kell dolgoznia a
2013–2014-re meghatározott költségvetési célkitűzések eléréséhez szükséges
strukturális intézkedéseket, továbbá fel kell gyorsítania a hiány csökkentését,
ha a gazdasági vagy a költségvetési feltételek a jelenleg vártnál
kedvezőbben alakulnak. Tekintettel arra, hogy megfelelő időben
kell intézkedéseket hozni annak érdekében, hogy a jövőben elkerülhetők
legyenek a költségvetési csúszások, indokolt az eredményes intézkedések
megtételére nyitva álló határidőt három hónapra csökkenteni.
(18)
Július 10-én a Tanács országspecifikus ajánlásokat
fogadott el Spanyolország vonatkozásában, melyek közül az első többek
között Spanyolország nemzeti reformprogramjának, valamint Spanyolország
2012–2015 közötti stabilitási programjának értékelésén alapul. Az említett ajánlás
a költségvetési stabilitási törvény szigorú végrehajtására és a határozott,
regionális szintű fiskális intézkedések elfogadására szólította fel az
országot. Ily módon csökkenne a regionális szintű költségvetési csúszások
kockázata. Tekintettel Spanyolország decentralizált államháztartási
szerkezetére, elengedhetetlen a szilárd költségvetési és intézményi keretek
biztosítása. E keretek megerősítését szolgálhatná egy független
költségvetési intézmény létrehozása, amely elemzéseket készít, tanácsokat ad,
továbbá nyomon követi a költségvetési politikát. A tartományi kormányzatok
költségvetési igazodása – korábbi gyenge teljesítményük fényében – ugyancsak
kockázatot jelent a költségvetési stratégia megvalósulása szempontjából;
további kockázati tényező a bevételeknek a folyamatban lévő
strukturális kiigazításra való fokozott érzékenysége, az adóamnesztia bizonytalan
bevételi hatása és az esetleges további pénzügyi mentőműveletek
hozadéka.
(19)
A Spanyolország újratőkésítését szolgáló
program feltételeinek a 2012. június 29-i euróövezeti csúcstalálkozón
elfogadott nyilatkozatban említett rendszeres felülvizsgálatával párhuzamosan,
háromhavonta sor kerül majd a túlzotthiány-eljárás keretében Spanyolország
által vállalt kötelezettségek teljesítésének ellenőrzésére is.
(20)
Spanyolország teljesíti annak feltételeit, hogy a
túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és
pontosításáról szóló 1467/97/EK rendelet 3. cikkének (5) bekezdésében
meghatározott, a túlzott államháztartási hiány megszüntetésére kitűzött
határidő meghosszabítható legyen,
ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
(1)
A spanyol hatóságoknak legkésőbb 2014-ig meg
kell szüntetniük a jelenleg fennálló túlzott hiányt.
(2)
Annak érdekében, hogy az államháztartás hiánya
2014-re a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték alatti szint alá
kerüljön, a Bizottság szolgálatai által kiadott 2012. tavaszi előrejelzés
aktualizált változata alapján a spanyol hatóságoknak 2012-ben a GDP 2,7 %-ának,
2013-ban a GDP 2,5 %-ának, 2014-ben pedig a GDP 1,9 %-ának megfelelő
javulását kell elérniük a strukturális egyenleg tekintetében. Az államháztartási hiányt érintő közbenső
célkitűzések nem léphetik túl 2012-ben a GDP 6,3 %-ának, 2013-ban a
GDP 4,5 %-ának, míg 2014-ben a GDP 2,8 %-ának megfelelő szintet.
(3)
A spanyol hatóságoknak végre kell hajtaniuk a 2012.
évi költségvetésben, valamint az autonóm térségek vonatkozásában kidolgozott
egyensúlyi tervben elfogadott intézkedéseket, 2012. július végéig el kell
fogadniuk a bejelentett, középtávú költségvetési stratégiát is tartalmazó
2013–2014-re szóló többéves költségvetési tervet, amely átfogóan meghatározza a
túlzott hiány 2014-ig történő megszüntetéséhez szükséges intézkedéseket.
Tekintettel a 2012. év első hónapjaira vonatkozó legújabb költségvetési
adatokra, késedelem nélkül el kell fogadni azokat a további intézkedéseket,
amelyek biztosítják a 2012. évi költségvetési terv teljesülését. A hatóságoknak
készen kell állniuk arra, hogy további intézkedéseket fogadjanak el abban az
esetben, ha a költségvetés teljesítése veszélybe kerül, továbbá 2013–2014-ben
fel kell gyorsítaniuk a hiány csökkentését, ha a gazdasági vagy a költségvetési
feltételek a jelenleg vártnál kedvezőbben alakulnak.
(4)
A Tanács a spanyol hatóságok számára 3 hónapos
határidőt biztosít az eredményes intézkedések megtételére, továbbá arra,
hogy Spanyolország az 1467/97/EK rendelet 3. cikke (4a) bekezdésének értelmében
részletes jelentést nyújtson be a célok elérését szolgáló, tervezett
konszolidációs stratégiáról.
A spanyol hatóságok az ajánlásban (4)
meghatározott jelentésen túl, és a 2012. június 29-i euróövezeti
csúcstalálkozón elfogadott nyilatkozatban is említett, újratőkésítést
célzó programmal egyidejűleg, háromhavonta benyújtandó jelentésben,
illetőleg a 2015-ig kidolgozandó stabilitási program külön fejezetében
kötelesek beszámolni az ajánlások végrehajtása terén elért eredményekről.
A spanyol hatóságok továbbá kötelesek
szigorúan alkalmazni a költségvetési stabilitási törvénynek az átláthatóságra
és a költségvetés végrehajtására vonatkozó új rendelkezéseit. Összhangban az
európai szemeszter keretében kiadott országspecifikus ajánlásokkal, a Tanács
továbbá felszólítja Spanyolországot, hogy hozzon létre olyan független
költségvetési intézményt, amely elemzéseket készít, tanácsokat ad, nyomon
követi a költségvetési politikát, ügyel a középtávú költségvetési keret
kötelező jellegének tiszteletben tartására, valamint az egész év során, az
államháztartás minden szintjén szigorúan figyelemmel kíséri a költségvetési
célok betartását. Ennek az ajánlásnak a Spanyol Királyság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök


title: A Bizottság ajánlása ( 2008. május 30.) a következő anyagokkal kapcsolatos kockázatcsökkentő intézkedésekről: cink, cink-klorid, cink-disztearát (az értesítés a C(2008) 2329. számú dokumentummal történt) (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               19.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 160/36

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2008. május 30.)
   a következő anyagokkal kapcsolatos kockázatcsökkentő intézkedésekről: cink, cink-klorid, cink-disztearát
   (az értesítés a C(2008) 2329. számú dokumentummal történt)
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2008/464/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésére,
   tekintettel a létező anyagok kockázatainak értékeléséről és ellenőrzéséről szóló, 1993. március 23-i 793/93/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 11. cikke (2) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A 793/93/EGK rendelet értelmében az alábbi anyagok értékelendő elsőbbségi anyagoknak minősülnek, összhangban a 793/93/EGK tanácsi rendeletben megállapított elsőbbségi anyagok második listájáról rendelkező, 1995. szeptember 27-i 2268/95/EK bizottsági rendelettel (2):

                           —

                           cink,

                           —

                           cink-klorid,

                           —

                           cink-disztearát.

               (2)

               A bizottsági rendeletnek megfelelően kijelölt referens tagállam a létező anyagok embert és környezetet érintő kockázatainak becslésére vonatkozó elvek megállapításáról szóló, 1994. június 28-i 1488/94/EK bizottsági rendelettel (3) összhangban befejezte az említett anyagokkal kapcsolatos, az embert és a környezetet érintő kockázatok értékelését, és a 793/93/EGK tanácsi rendeletnek megfelelően stratégiát javasolt a kockázatok csökkentésére.

               (3)

               A toxicitási, ökotoxicitási és környezetvédelmi tudományos bizottság (a továbbiakban: SCTEE) és az egészségügyi és környezeti kockázatok tudományos bizottsága (a továbbiakban: EKKTB) konzultációt követően véleményt bocsátott ki a referens tagállam által elvégzett kockázatértékelésekre vonatkozóan. A véleményeket közzétették a tudományos bizottságok weboldalán.

               (4)

               A kockázatértékelés eredményei és a kockázatcsökkentésre irányuló stratégiák további eredményei a vonatkozó bizottsági közleményben (4) találhatók.

               (5)

               Az értékelés ismeretében indokolt kockázatcsökkentési intézkedéseket javasolni az ebben az ajánlásban és a közleményben foglalt anyagok tekintetében.

               (6)

               Az ebben az ajánlásban megfogalmazott kockázatcsökkentő intézkedések összhangban vannak a 793/93/EGK rendelet 15. cikke (1) bekezdésének megfelelően felállított bizottság véleményével,

         AJÁNLJA:
   1.   SZAKASZ
   CINK

         (CAS-szám: 7440-66-6; Einecs-szám: 231-175-3);

   CINK-KLORID

         (CAS-szám: 7646-85-7; Einecs-szám: 231-592-0);

   CINK-DISZTEARÁT

         (CAS-szám: 557-05-1 és 91051-01-3; Einecs-szám: 209-151-9 és 293-049-4)

   A környezetet érintő kockázatot csökkentő intézkedések (1, 2, 3, 4, 5)

               1.

               Az érintett tagállamoknak hozzanak létre környezetminőségi szabványokat (a továbbiakban: szabványok) a folyók azon vízgyűjtő területeire vonatkozóan, ahol a cinkkibocsátás kockázatot jelenthet. Az e szabványok 2015-ig történő elérésre irányuló nemzeti környezetszennyezési intézkedéseket foglalják bele a vízgyűjtő-gazdálkodási tervekbe, összhangban a 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) rendelkezéseivel.

               2.

               A tagállamok tájékoztassák a Bizottságot a különböző cinkforrások kibocsátásáról, a cink vízi környezetbe vezető útjáról, az ellenőrzés lehetséges módjairól, valamint a vízi környezet cinkszintjéről, hogy így megfontolható legyen az anyag belefoglalása a 2000/60/EK irányelv X. mellékletébe annak következő felülvizsgálata során.

               3.

               Az érintett tagállamok illetékes hatóságai a 2008/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) szerint kibocsátott engedélyekben határozzanak meg feltételeket, kibocsátási határértékeket vagy ekvivalens paramétereket, illetve technikai intézkedéseket a cinkre és vegyületeire vonatkozóan annak érdekében, hogy az érintett létesítmények a rendelkezésre álló legjobb technológiák szerint működjenek, figyelembe véve ezen létesítmények műszaki jellemzőit, földrajzi elhelyezkedését és a helyi környezeti tényezőket.

               4.

               A tagállamok ellenőrizzék körültekintően a rendelkezésre álló legjobb technológiák a cink és vegyületei tekintetében történő alkalmazását, és minden fontos fejleményről tegyenek jelentést a Bizottságnak a rendelkezésre álló legjobb technológiákról való információcsere keretében.

               5.

               A környezetbe történő helyi kibocsátást szükség szerint nemzeti szabályok alkalmazásával ellenőrizzék annak biztosítására, hogy ne merüljön fel a környezetet érintő kockázat.

         2.   SZAKASZ
   CÍMZETTEK

               6.

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2008. május 30-án.

            a Bizottság részéről

         Stavros DIMAS

            a Bizottság tagja

      (1)  HL L 84., 1993.4.5., 1. o. Az 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított rendelet.

      (2)  HL L 231., 1995.9.28., 18. o.

      (3)  HL L 161., 1994.6.29., 3. o.

      (4)  HL C 154., 2008.6.19., 1. o.

      (5)  HL L 327., 2000.12.22., 1. o. A legutóbb a 2008/32/EK irányelvvel (HL L 81., 2008.3.20., 60. o.) módosított irányelv.

      (6)  HL L 24., 2008.1.29., 8. o.


				|

		52012DC0308

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Ciprus 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és a Ciprus 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről /* COM/2012/0308 final */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Ciprus 2012. évi nemzeti reformprogramjáról
és a Ciprus 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjáról
szóló tanácsi véleményről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok
megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EK
európai parlamenti és tanácsi rendeletre[2]
és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[4],

tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az
Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és
növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia a
gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a kulcsfontosságú
területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében,
hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén
rejlő lehetőségeit.
(2)
A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a
tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról
szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a
tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló
határozatot[5],
amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést
kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék
figyelembe az integrált iránymutatásokat.
(3)
A Tanács 2011. július 12-én ajánlást fogadott el
Ciprus 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményt nyilvánított
Ciprus 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó, aktualizált stabilitási
programjáról.
(4)
A Bizottság 2011. november 23-án elfogadta a
második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve
elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció második
európai szemeszterét. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2012.
február 14-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[6], amelyben Ciprust azon
tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra
kerül sor.
(5)
Az Európai Tanács 2012. március 2-án jóváhagyta a
pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést
ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta,
hogy a növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell
végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás
normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet,
kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit,
valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(6)
Az Európai Tanács 2012. március 2-án arra is
felkérte az Euró Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy
vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási
vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba
beépíthessék.
(7)
Ciprus 2012. május 7-én benyújtotta a 2012–2015
közötti időszakra vonatkozó stabilitási programját, 2012. május 10-én
pedig előterjesztette 2012. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási
pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg
került sor. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes
felülvizsgálat során azt is értékelte, hogy Ciprus esetében fennáll-e
makrogazdasági egyensúlytalanság. A Bizottság részletes felülvizsgálata során[7] arra a következtetésre jutott,
hogy Ciprus esetében fennáll a belső egyensúlytalanság a bankszektora és a
vállalati szektor eladósodottsága miatt, valamint külső és belső
egyensúlytalanság, bár nem túlzott mértékben, a fiskális dinamikájára és
versenyképességére vonatkozóan.
(8)
A 2012. évi stabilitási program 1466/97/EK tanácsi
rendeletnek megfelelő értékelése alapján a Tanács véleménye szerint a
stabilitási programban szereplő költségvetési előrejelzéseket
alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2012–2014-re vonatkozóan optimistának
tűnik. Bár magában foglalja a növekedési kilátások jelentős lefelé
módosítását, a programban szereplő költségvetési előrejelzéseket
alátámasztó makrogazdasági forgatókönyvre továbbra is a lefelé mutató
kockázatok hatnak, amelyek különösen a belföldi kereslet 2012–2013-as alakulásával
kapcsolatosak. A programban vázolt költségvetési stratégia célkitűzése,
hogy 2012-ig korrigálja a túlzott hiányt, valamint 2014-ig elérje a középtávú
költségvetési célt (MTO) és azt tartsa 2015-ben is. A program megerősíti a
strukturális szempontból kiegyensúlyozott költségvetés előzőleg
meghatározott középtávú célját, amely megfelelően tükrözi a Stabilitási és
Növekedési Paktum követelményeit. A túlzott hiány tervezett korrekciója
összhangban áll a Tanácsnak a túlzottdeficit-eljárás keretében 2010. július 13-án
kiadott ajánlásában megállapított határidővel. Az (újraszámított)
strukturális hiány[8]
alapján, az átlagos éves költségvetési konszolidáció, amelyet a 2011-2012
közötti időszakban a GDP 1,5%-ára terveztek, megegyezik a Tanács által
ajánlott konszolidációval. A tervezett előrelépés a középtávú
költségvetési cél elérésére 2013-ban elegendő, mivel magasabb, mint a GDP 0,5%-ának
megfelelő, a Stabilitási és Növekedési Paktumban megállapított
referenciaérték, mind a Bizottság 2012-es tavaszi előrejelzése, mind a
program szerint. Az állami kiadások növekedése, figyelembe véve a
diszkrecionális bevételi intézkedéseket is, 2013–2014-ben összhangban áll a
Stabilitási és Növekedési Paktum kiadásokra vonatkozó referenciaértékeivel, 2015-ben
azonban már nem. A program költségvetési céljait illetően felmerülnek
bizonyos kockázatok a 2012–2014-ben optimistának tűnő makrogazdasági
forgatókönyvvel, valamint a 2013-ban tervezett költségvetési konszolidációval
kapcsolatosan, mivel ezek részben olyan intézkedéseken alapulnak, amelyek
nincsenek egyértelműen meghatározva. A program szerint a GDP-arányos
államadósság, amely 71,6%-ra nőtt 2011-ben, 72,1%-ra nő 2012-ben,
mielőtt 2015-re fokozatosan 65,4%-ra csökkenne. A Stabilitási és
Növekedési Paktum adósságcsökkentésre vonatkozó referenciaértéke szempontjából
Ciprus átmeneti időszakban lesz 2013-2015 között és a programban
bemutatott tervek kellő mértékű előrehaladást biztosítanak az
adósságcsökkentésre vonatkozó referenciaértéknek való megfeleléshez. Ehhez az
előrejelzéshez azonban bizonyos kockázatok társulnak, amelyek a pénzügyi
vállalatok esetleges mentési műveleteivel kapcsolatosak.
(9)
Az adóigazgatás nem hatékony, mivel az
adóbehajtással kapcsolatos adminisztratív költségek nagyon magasak Cipruson. Az
adóbehajtás viszonylag lassú. Különösen az adóigazgatással kapcsolatos kiadások
GDP-arányosan, valamint a nettó bevételek beszedésével kapcsolatos
adminisztratív költségek magasak és emelkedő tendenciát mutatnak. Szükség
van a nem hivatalos/be nem jelentett munkától való elmozdulást ösztönző és
az adóelkerülés elleni intézkedésekre. Ezen felül erősíteni kell az
adóbehajtás hatékonyabbá tételére irányuló kezdeményezéseket.
(10)
Tekintettel a ciprusi bankok görög gazdaságnak való
nagymértékű kitettségére, a banki eszközök teljesítményét, a
jövedelmezőséget, a tőkepuffereket és a likviditási tartalékokat
negatívan érintette a görög államadósság átalakítása, valamint a görög
hitelfelvevőkhöz kihelyezett nem teljesítő hitelek emelkedő
száma. Nagyon magas a konszolidált ciprusi bankszektor Görögországnak való
teljes kitettsége. A ciprusi parlament 2011. december 14-én két törvényt
fogadott el a pénzügyi rendszer bankválságokkal szembeni stressztűrő
képességének erősítése érdekében. Az összes belföldi betét mintegy 40%-át
kezelő szövetkezeti hitelintézetek felügyeletének megerősítésében
történt előrelépés azonban mindezidáig nem kielégítő.
(11)
Ciprus kihívásokkal néz szembe az államháztartás
hosszú távú fenntarthatóságának biztosítását illetően, különösen a
nyugdíjak területén. Ciprus két jelentős strukturális intézkedést hajtott
végre nyugdíjrendszerének megreformálására. Míg az elfogadott intézkedések
ugyan fontosak és hitelesek, Ciprus válasza nem kellőképpen ambiciózus,
hogy biztosítsa a rendszer fenntarthatóságát és megfelelőségét, valamint
méltányosságának javítását hosszú távon. További intézkedésekre van szükség a
munkavállalók vállalkozásokon belüli foglalkoztathatóságának fenntartása
érdekében, valamint a tényleges nyugdíjkorhatár emelésének alátámasztására. Az
időskori szegénységet illetően, Ciprus csak részben foglalkozott a
szegénységi küszöb alatt élő idősek magas arányának problémájával. Az
elfogadott intézkedések nem elegendőek, hogy rövid távon javítsák a
szegénység által veszélyeztetett nyugdíjasok megfelelő jövedelmi
viszonyait.
(12)
Az intézkedések nem foglalkoztak érdemben az
egyenlőtlenségekkel és hiányosságokkal az egészségügyi szektorban. A
tavalyi évben kiadott ajánlások ellenére, eddig nem határoztak meg
egyértelmű menetrendet a nemzeti egészségbiztosítási rendszer kialakítására
vonatkozóan. Ez kockázatokat jelent az államháztartás hosszú távú kontrolljára
és fenntarthatóságára, valamint az egészségügyi ellátás minőségére nézve.
(13)
A ciprusi kormány lépéseket tett a 2011. évi
ajánlás bérindexálásra (cost of living allowance, – COLA) vonatkozó kérdésének
kezelésére, különösen a bérek kétéves befagyasztásának elfogadásával a
szélesebb értelemben vett közszférában. A kormány és a szociális partnerek
egyaránt megegyeztek abban, hogy 2012. június végéig párbeszédet kezdeményeznek
a megélhetési költségekkel kapcsolatos juttatások (COLA) rendszerének
felülvizsgálata céljából. Folytatni kell a rendszer átfogó reformját a
szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlattal összhangban, a
reálbérek és a termelékenység alakulása közötti kapcsolat erősítése és a
rendszer méltányosságának javítása céljából. Ez nemcsak az ország
versenyképességét erősítené, hanem a munkaerő hatékonyabb
elosztásához is vezetne. Míg ezek a helyes irányba tett első lépéseket
jelentik, e fejlemények relevanciája és hitelessége döntően a reformokról
és a bérindexálási rendszerről jelenleg folyó szociális párbeszéd
végeredményétől és a végrehajtásától függ.
(14)
A romló makrogazdasági kilátások hátrányosan
érintették a ciprusi munkaerőpiacot, növelve a munkanélküliségi rátát és
jelentős növekedést okozva az ifjúsági munkanélküliség terén. Ciprus
számos pozitív lépést tett e kihívás kezelésére. Ezek az intézkedések fontosak,
azonban nem elég hatásosak, különösen az oktatás és a szakképzés területén,
ahol a végrehajtást fel kell gyorsítani. További lépésekre van szükség az
ifjúsági munkanélküliség kezelésére, valamint a munkaerő átképzésére és
továbbképzésére a munkaerőpiacon szükséges átmenet megkönnyítése
érdekében, az olyan csoportokra helyezve a hangsúlyt, amelyek alacsony arányban
vesznek részt az egész életen át tartó tanulást célzó tevékenységekben, mint
például az alacsony képzettségű, a munkanélküli és az idősebb
munkavállalók.
(15)
A szolgáltatási szektort illetően, Ciprus
horizontális törvény útján átültette a szolgáltatási irányelvet, amelyet számos
ágazatspecifikus módosító törvény és rendelet kísért. Egyes ágazatokban azonban
(pl. a kiskereskedelem, a turizmus és építőipari szolgáltatások) az
ágazatspecifikus szabályozás továbbra is elfogadásra vár. Bizonyos szabályozott
szakmai szolgáltatásokra vonatkozóan, mint az ügyvédek és az építészek,
továbbra is léteznek rögzített tarifák.
(16)
A részletes felülvizsgálat keretében elvégzett
elemzés alapján megállapítható, hogy Cipruson egyensúlytalanságok állnak fenn.
Különösen a makrogazdasági fejlemények miatt a folyó fizetési mérleg, az
államháztartás és a pénzügyi szektor területén szoros nyomon követésre van
szükség és sürgősen figyelmet kell fordítani a gazdaságpolitikára annak
érdekében, hogy elhárítsa a negatív hatásokat a gazdaság és a gazdasági és
monetáris unió működése előtt. Pontosabban a ciprusi gazdaság tartós
és jelentős folyó fizetési mérleghiányt mutat, amelyet az ár-/költségalapú
versenyképesség fokozatos romlásának betudható külkereskedelmi hiány, az
államháztartás egyensúlyának éves hiányba forduló és még a gazdaság
recesszióból való kilábalása után is növekedő hiánya, valamint a
magánszféra növekvő eladósodottsága okoz. Különösen a nem pénzügyi
vállalatok nagyon sérülékenyek magas eladósodottságuk miatt, amellyel alacsony
nyereségesség párosul, a nem teljesítő hitelek jelentős növekedését
eredményezve ebben a szektorban. A bankszektor nagymértékű kitettsége a
görög államkötvényeknek és a görög gazdaságnak szintén nagy kockázatot jelent.
Ezen felül a növekedés kilátásai kedvezőtlenek, amely továbbra is nehezíti
az egyensúlytalanságokból való viszonylag lassú kibontakozást.
(17)
Ciprus egy sor vállalást tett az Euró Plusz Paktum
keretében. Ezek a kötelezettségvállalások, valamint azok 2011-ben történt
végrehajtása a versenyképesség javítására, a foglalkoztatási ráta növelésére,
az államháztartás fenntarthatóságára, valamint a pénzügyi fenntarthatóság
erősítésére vonatkoznak. A Bizottság értékelte az Euró Plusz Paktum
keretében tett vállalások végrehajtását. Az ajánlás figyelembe veszi ennek az
értékelésnek az eredményeit.
(18)
Az európai szemeszter keretében a Bizottság
elvégezte Ciprus gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és értékelte a
stabilitási programot, valamint a nemzeti reformprogramot, és bemutatott egy
részletes felülvizsgálatot. Figyelembe vette nemcsak a programok Ciprus
fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából
mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós
szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti
döntéseknél az uniós szempontok beépítésével kell megerősíteni az Európai
Unió átfogó gazdasági kormányzását. A Bizottság európai szemeszter keretében
megfogalmazott ajánlásait az alábbi, 1.–7. ajánlások tükrözik.
(19)
A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta
Ciprus 2012. évi stabilitási programját. Véleményét[9] mindenekelőtt az alábbi 1.
ajánlásban foglaltak tükrözik.
(20)
A Bizottság részletes felülvizsgálata és ezen
értékelés eredményeinek fényében a Tanács megvizsgálta Ciprus 2012. évi nemzeti
reformprogramját és stabilitási programját. A Bizottság 1176/2011/EU rendelet 6.
cikke értelmében megfogalmazott ajánlásait az alábbi 1., 2. és 7. ajánlások
tükrözik,
AJÁNLJA, HOGY Ciprus a 2012-2013
közötti időszakon belül tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.
Tegyen további intézkedéseket a túlzott hiány
tartós korrekciója érdekében 2012-ben. A középtávú költségvetési cél (MTO) 2014-ig
történő elérésének és a kiadásokra vonatkozó referenciaértékkel való
megfelelés biztosítása, valamint az adósságcsökkentési referenciaérték terén
kellő előrehaladás biztosítása érdekében szigorúan hajtsa végre a
kellően konkrét intézkedésekkel támogatott költségvetési stratégiát 2013-ra
vonatkozóan és azt követően. Gyorsítsa fel egy kötelező jogi
erővel és korrekciós mechanizmusokkal rendelkező többéves
költségvetési keret bevezetését. Tegyen intézkedéseket a kiadások szoros
ellenőrzése érdekében, és a lehető leghamarabb valósítsa meg a
program- és teljesítményalapú költségvetési tervezést. Javítsa az adózási morált
és az adóelkerülés elleni küzdelmet.
2.
Hozza összhangba a szövetkezeti hitelintézetek
felügyeletét a kereskedelmi bankokra alkalmazandó standardokkal. Erősítse
a pénzügyi intézmények hatékony feltőkésítésére vonatkozó szabályozó
rendelkezéseket annak érdekében, hogy csökkentse a pénzügyi szektor külső
sokkoknak való kitettségét.
3.
Javítsa tovább a nyugdíjrendszerek
fenntarthatóságát és megfelelőségét és orvosolja a szegénység magas
szintjét az időskorúak körében. Hangolja össze a kötelező
nyugdíjkorhatárt a várható élettartam növekedésével.
4.
Haladéktalanul fejezze be és hajtsa végre a nemzeti
egészségbiztosítási rendszert egy ütemterv alapján, amely biztosítja annak
pénzügyi fenntarthatóságát, valamint az ellátáshoz alanyi jogon való
hozzáférést.
5.
Javítsa a munkaerő kompetenciáit, hogy növelje
a munkavállalók foglalkozási mobilitását a magas növekedési potenciállal és
hozzáadott értékkel rendelkező tevékenységek felé. Tegyen további
lépéseket az ifjúsági munkanélküliség kezelésére, hangsúlyt fektetve a vállalatoknál
végzett szakmai gyakorlatra, valamint az önfoglalkoztatás előmozdítására.
Tegyen megfelelő szakpolitikai intézkedéseket a keresleti oldalon a
vállalati innováció ösztönzésére.
6.
Szüntesse meg az indokolatlan korlátokat a szolgáltatások
piacán, különösen a szolgáltatási irányelv végrehajtásának javításával a
legnagyobb növekedési potenciállal rendelkező szolgáltatási szektorokban
(beleértve a turizmust) és a szakmai szolgáltatások piacának megnyitásával.
7.
Javítsa a versenyképességet, többek között a bérindexálás
rendszerének megreformálásával, a szociális partnerekkel egyeztetve és a
nemzeti gyakorlattal összhangban, hogy az jobban tükrözze a termelékenység
alakulását. Tegyen lépéseket a gazdaság szerkezetének diverzifikálására.
Állítsa helyre a költségvetési egyensúlyt a kiadások visszafogásával.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
[3]               COM(2012) 308 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 és P7_TA(2012)0047.
[5]               A Tanács 2012. április 26-i 2012/238/EU
határozata.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 152 final.
[8]               A Bizottság szolgálatai által a programban megadott információk alapján
a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes
intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.
[9]               az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése,


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Austriaand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Austria 2011-2014

text:
           EURÓPAI BIZOTTSÁG
                                           Brüsszel, 2011.6.7.
                                           SEC(2011) 801 végleges
                                  Ajánlás
                         A TANÁCS AJÁNLÁSA
              Ausztria 2011. évi nemzeti reformprogramjáról
és az Ausztria 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási
                  programjáról szóló tanácsi véleményről
                         {SEC(2011) 728 végleges}
 ---pagebreak---                                                       Ajánlás
                                             A TANÁCS AJÁNLÁSA
                                Ausztria 2011. évi nemzeti reformprogramjáról
          és az Ausztria 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási
                                       programjáról szóló tanácsi véleményről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
   bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
   felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre1 és
   különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására2,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:
   (1)       Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa
             2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról
             szóló javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén
             azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség
             annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a
             versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.
   (2)       A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira
             vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én
             pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
             szóló határozatot3, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A
             tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban
             vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.
   1
           HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
   2
           HL C [...]., [...], [...]. o.
   3
           A 2011. évre érvényben tartotta a Tanács 2011. május 19-i 2011/308/EU határozata.
HU                                                       2                                       HU
 ---pagebreak---    (3) A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az első éves növekedési jelentést, amely az
       Európa 2020 stratégiára épülve az EU-ban követett gazdasági kormányzás új
       ciklusának kezdetét jelenti, és elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai
       koordináció első európai szemeszterét.
   (4) Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011. február 15-i és március 7-i
       következtetéseivel összhangban és a Bizottság éves növekedési jelentésének
       fényében) jóváhagyta a költségvetési konszolidáció és a strukturális reformok
       prioritásait. Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget élvez majd a költségvetések
       megszilárdítása, a költségvetési fenntarthatóság helyreállítása és a munkanélküliség
       munkaerő-piaci reformokkal való csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb
       erőfeszítéseket tegyen a növekedés felgyorsítása érdekében. Felszólította a
       tagállamokat, hogy ezeket a prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék
       majd be stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti
       reformprogramjukba.
   (5) Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban
       részt vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy
       azokat      stabilitási vagy     konvergenciaprogramjukba,        valamint    nemzeti
       reformprogramjukba beépíthessék.
   (6) Ausztria 2011. április 27-én benyújtotta a 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó,
       2011. évi aktualizált stabilitási programját, valamint 2011. évi nemzeti
       reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program
       értékelésére egyidejűleg került sor.
   (7) Az osztrák gazdaság szilárd alapokon állt a válság kitörésekor: a megelőző
       időszakban nem jellemezték nagyobb egyensúlytalanságok vagy torzulások. Ennek
       ellenére a pénzügyi és gazdasági válság hatására Ausztria gazdasága olyan mély
       recesszióba került, amelyre évtizedekig nem volt példa. Összességében a reál-GDP
       csaknem 4%-kal csökkent 2009-ben. A válság következtében a foglalkoztatás 2009-
       ben mintegy 1%-kal csökkent, 4,8%-ra emelve a munkanélküliségi rátát (az előző évi
       3,8%-ról). A válság megállította a folyó fizetési mérleg többletének addig folyamatos
       növekedését. A gazdasági és pénzügyi válság rányomta bélyegét Ausztria
       államháztartására is. Az ösztönző csomagok elfogadásának és az automatikus
       stabilizátorok teljes körű működésének eredményeként az államháztartás hiánya
       2009-ben elérte a GDP 4,1%-át, 2010-ben pedig a 4,6%-ot. Ugyanezekben az
       években az államadósság aránya 69,6%-ra, illetve 72,3%-ra nőtt. Mivel az ösztönző
       intézkedések legtöbbje tartós jellegű volt, amint a gazdasági feltételek javultak,
       szükségessé vált a költségvetési konszolidáció. A 2011-re vonatkozó költségvetési
       törvényben konszolidációs csomag került elfogadásra – ennek összege a GDP közel
       1%-a. Az osztrák gazdaság 2009 harmadik negyedéve óta a javuló külföldi
       keresletnek, különösen pedig Németország egyre élénkülő gazdasági
       tevékenységének köszönhetően biztosan lábal kifelé a válságból. 2010-ben a reál
       GDP növekedése összességében elérte a 2%-ot.
   (8) Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikke (1) bekezdésének megfelelően az aktualizált
       stabilitási program értékelése alapján a Tanács véleménye szerint a költségvetési
       előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott, a
       programidőszak vége felé pedig túlzottan optimista. A stabilitási program legutóbbi,
       aktualizált változatában bemutatott középtávú költségvetési stratégia fő célja az
HU                                           3                                               HU
 ---pagebreak---         államháztartási hiány fokozatos csökkentése a GDP 4,6%-áról (2010. évi szint)
        2,4%-ra (2014-re), elsősorban a kiadások korlátozása révén. E célokra főként negatív
        kockázatok hatnak, mivel a konszolidációs pályát alátámasztó, nemzetinél
        alacsonyabb szintű intézkedéseket nem határozták meg pontosan és a szövetségi
        szinten elfogadott egyes intézkedésekből származó megtakarítások nem fognak
        realizálódni, pl. a csalás elleni kampányból származó nyereség – a kampány előre
        jelzett hatása ugyanis nagymértékben spekulatívnak tűnik. Másrészt pozitív
        kockázati tényezőt jelent a szövetségi kormány számára 2009-ben bevezetett
        többéves kiadási keret, amely a jelek szerint – bár csak szövetségi szinten –
        hozzájárult a költségvetési folyamatok előrejelezhetőségének középtávú javításához.
        A programban foglaltak szerint az államadósság GDP-hez viszonyított aránya a
        2010. évi 72,3%-ról 2013-ra 75,5%-ra emelkedik, mielőtt 2014-ben 75,1%-ra
        csökkenne. Ezen előrejelzéshez azonban kapcsolódik néhány kockázat, amely az
        állami szektoron kívülre besorolt állami tulajdonú vállalkozások növekvő
        adósságállományával, valamint a bankszektort támogató intézkedésekből eredő
        esetleges további terhekkel kapcsolatos. Ugyanakkor viszont előfordulhat, hogy az
        adósságráta alacsonyabb lesz, mivel valószínű, hogy a bankok a válság ideje alatt
        kapott támogatást a programban feltételezett ütemtervnél korábban fizetik vissza.
   (9)  A program szerint az államháztartási hiány várhatóan 2013-ban kerül a 3%-os
        referenciaérték alá, ami összhangban van a Tanács által megállapított határidővel. A
        programban a 2011–2013 közötti időszakra szereplő, a GDP 0,35%-át kitevő éves
        átlagos költségvetési erőfeszítés azonban jóval elmarad a 0,75%-os erőfeszítéstől,
        amelynek megtételére a Tanács Ausztriát felkérte.
   (10) Miközben Ausztria kidolgozott nemzeti stabilitási paktummal rendelkezik, a
        különböző kormányzati szintek közötti költségvetési kapcsolatok további reformja
        számottevő megtakarításokat eredményezne, támogatná a költségvetési
        konszolidációt, és forrásokat szabadítana fel a növekedést ösztönző beruházásokhoz,
        pl. a K+F és az oktatás területén. Széles körben elismert, hogy e kapcsolatok jelenleg
        meglehetősen összetettek: egyrészt a legtöbb egyedi adóból származó bevétel
        rögzített arányban kerül felosztásra a különböző területi szintek között, másrészt
        pedig a döntéshozatal számos területen megoszlik a hatóság különböző szintjei
        között. Számos tevékenység esetében a bevételteremtési és a kiadási hatáskörök nem
        ugyanazon kormányzati szinthez tartoznak. Az egészségügyben és az oktatásban
        számos hatékonysági probléma fedezhető fel a költségvetési kapcsolatok jelenlegi
        formája miatt.
   (11) Az átlagos adóteher Ausztriában az egyik legmagasabb az Unióban. Más uniós
        országokhoz viszonyítva nagyon magasak a munkavállalókat terhelő
        társadalombiztosítási járulékok. Az alacsony jövedelműek által fizetendő
        munkanélkülibiztosítás-járulék 2008. évi csökkentése és a 2009. évi jövedelemadó-
        reform segítette az adóterhek csökkentését, de nem tudta megakadályozni, hogy
        mind az alacsony, mind a közepes jövedelműek adóterhei az évtized elejéhez képest
        kismértékben emelkedjenek. Ez az adóteher negatív hatással van a foglalkoztatásra,
        különösen az alacsony jövedelmű és az alacsony képzettségű munkavállalók
        esetében.
   (12) Az idősebb munkavállalók foglalkoztatási rátája Ausztriában továbbra is jóval
        elmarad az uniós átlagtól, annak ellenére, hogy az elmúlt évtizedben meredek
        emelkedés volt tapasztalható. A korkedvezményes nyugdíjazási rendszerek és a
HU                                             4                                               HU
 ---pagebreak---          rokkantsági nyugdíj továbbra is széles körben kerülnek alkalmazásra Ausztriában.
         2010-ben az összes új nyugdíjjogosultság 72%-át a törvényes nyugdíjkorhatár elérése
         előtt ítélték meg. Az idősebb munkavállalók alacsony foglalkoztatási rátájához
         emellett hozzájárul egy másik tényező is: a nőkre vonatkozó, továbbra is viszonylag
         alacsony törvényes nyugdíjkorhatár (60 év). Tekintettel Ausztria demográfiai
         trendjére, a tényleges nyugdíjkorhatár emelése, valamint az idősebb munkavállalók
         hosszabb ideig munkaerőpiacon maradását lehetővé tévő keretszabályozás javítása
         egyaránt fontos az államháztartás stabilitásának biztosítása, valamint a munkaerő-
         kínálat növelése szempontjából – ez utóbbi az előrejelzések szerint 2020-tól
         csökkenni kezd.
   (13)  A nők foglalkoztatási rátája viszonylag magas Ausztriában és ehhez kapcsolódik,
         hogy a részmunkaidős foglalkoztatás aránya az egyik legmagasabb. A nők aránya
         igen magas az alacsony jövedelmű foglalkoztatásban. Mindezek 25,4%-os nemek
         közti bérszakadékot eredményeznek, ami a második legmagasabb az EU-ban, és
         jelentős tényező a nőket fenyegető viszonylag magas elszegényedési kockázat
         kialakulásában. A nők részmunkaidős foglalkoztatottságának oka a gyermek- és
         idősgondozási kötelezettségek egyenetlen eloszlása a nők és a férfiak között,
         valamint a gyermekgondozási és a tartós ápolási-gondozási szolgáltatások hiánya.
   (14)  Az oktatási rendszerre a korai differenciálás jellemző: a tanulóknak 10 évesen kell
         dönteniük jövőbeli tanulmányaik irányáról, a különböző oktatási ágak átjárhatósága
         korlátozott. Széles körben elterjedt a félnapos iskolarendszer. Mindezek
         következtében a veszélyeztetett fiatalok, mindenekelőtt a migrációs háttérrel
         rendelkezők esetében az oktatás eredményessége elmaradhat az optimálistól. A korai
         döntések nagymértékben meghatározzák a jövőbeni tanulmányok irányát, ami
         megnehezíti, hogy valaki később magasabb végzettséget szerezhessen. A valamennyi
         10–14 évesre kiterjedő, általános jellegű iskola és az egész napos iskolák
         elősegítenék az esélyegyenlőség javítását az oktatási rendszerben és hozzájárulnának
         az iskolából kimaradók arányának csökkentéséhez.
   (15)  A szolgáltatási szektorban, különösen a hálózatos szolgáltatások, pl. a
         telekommunikáció, a közlekedés és a közműszolgáltatások esetében, valamint a
         kiskereskedelemben és a szakmai szolgáltatások terén nem eléggé fejlett a verseny.
         A termelékenységnövekedés lanyha volt, a piaci struktúra pedig nem fokozta a
         vásárlóerőt és a fogyasztói keresletet. A piacra lépés megkönnyítése, a szakmák
         törvényi szabályozásának csökkentése és versengő árképzés biztosítása révén történő
         versenyösztönzés kiszélesítené a fogyasztók rendelkezésére álló választékot és
         javítaná a megfizethetőséget. Ausztria számottevő hátralékot halmozott fel a
         szolgáltatási irányelv végrehajtását illetően; e hátralék feldolgozása hozzájárulna
         ahhoz, hogy lendületet kapjon a növekedés. Mindenekelőtt az úgynevezett
         horizontális törvény, az irányelv fő alapelveit végrehajtó szövetségi törvény van még
         függőben.
   (16)  Ausztria számos vállalást tett az Euró Plusz Paktum keretében4. A vállalások a
         Paktum négy területe közül hármat érintenek. A költségvetési oldalon az
         intézkedések a tényleges nyugdíjkorhatár emelése, valamint a közkiadások
   4
        Az Euró Plusz Paktum keretében tett kötelezettségvállalások további részletei a SEC(2011) 728 számú
        dokumentumban) találhatók.
HU                                                  5                                                       HU
 ---pagebreak---            különböző kormányzati szinteken történő hatékonyabb ellenőrzése iránti igény
           kezelését célozzák. A foglalkoztatás esetében a hangsúly a fiatalkori
           munkanélküliség elleni küzdelemre került, a versenyképesség területén pedig a
           kutatásba és a műszaki képzésbe történő további beruházásra és egész napos
           iskolamodellek kidolgozására. A Paktum keretében bemutatott kezdeményezések
           összhangban vannak a nemzeti reformprogrammal és megfelelnek a szövetségi
           költségvetési keretről szóló törvénynek és a stabilitási programnak. Bár ezek az
           intézkedések az ország előtt álló legfőbb társadalmi-gazdasági kihívások megoldását
           célozzák, vannak olyan fennmaradó kihívások, amelyeket hasznos lett volna
           belefoglalni a kötelezettségvállalásokba, például a költségvetési politika, az oktatás,
           a verseny és az innováció területén. Az Euró Plusz Paktum kötelezettségvállalásait
           értékelték és figyelembe vették az ajánlásokban.
   (17)    A Bizottság értékelte Ausztria stabilitási programját és nemzeti reformprogramját,
           valamint az Euró Plusz Paktum keretében tett vállalásait5. Figyelembe vette nemcsak
           a programok Ausztria fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája
           szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós
           szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél
           az uniós szempontok beépítésével kell megerősíteni az Európai Unió átfogó
           gazdasági kormányzását. Úgy véli, hogy – tekintettel a kedvező gazdasági
           feltételekre – különösen 2012-ben fokozni kell a költségvetési konszolidációs
           erőfeszítéseket, és a kormányzat különböző szintjei közötti költségvetési kapcsolatok
           további reformjára van szükség. Az adóterhek csökkentése, az oktatás
           eredményességének javítása, valamint a nemek szerinti szegmentálódás elleni
           küzdelem kedvező hatással lenne a munkaerőpiac dinamizmusára, a verseny
           fokozása és az innovációösztönzés pedig javítaná Ausztria versenyképességét.
   (18)    Ezen értékelés fényében és figyelembe véve a 2009. december 2-i, az Európai Unió
           működéséről szóló szerződés 126. cikkének (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlást, a
           Tanács megvizsgálta Ausztria 2011. évi aktualizált stabilitási programját, és arról
           alkotott véleményét6 az alábbi ajánlás, és különösen annak (1) és (2) pontja tükrözi.
   AJÁNLJA, HOGY Ausztria a 2011–2012-es időszakon belül tegyen intézkedéseket a
   következők érdekében:
   (1)     Használja ki a folyamatban lévő gazdasági fellendülést a túlzott hiány korrekciójának
           felgyorsítására. E célból fogadja el és hajtsa végre a szükséges intézkedéseket – a
           nemzeti szint alatt is – annak biztosítására, hogy az átlagos éves költségvetési
           erőfeszítés mértéke 2012-ben és 2013-ban legalább a GDP 0,75%-a legyen.
   (2)     Tegyen lépéseket a nemzeti költségvetési keret további megerősítésére a különböző
           kormányzati szintek között megoszló jogalkotási, adminisztratív, bevételteremtési és
           kiadási jogkörök összehangolásával, különösen az egészségügy területén.
   (3)     A nyugdíjrendszer fenntarthatóságának és megfelelőségének biztosítására a szociális
           partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlattal összhangban hozzon
           intézkedéseket a hosszú szolgálati idővel rendelkező munkavállalók jelenlegi
   5
          SEC(2011) 728.
   6
          Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdésében előírtaknak megfelelően.
HU                                                     6                                           HU
 ---pagebreak---         korkedvezményes nyugdíjazási rendszerének fokozatos megszüntetésére, és javasolja
        a nők törvényes nyugdíjkorhatárának emelését. Érvényesítse szigorúan a rokkantsági
        nyugdíjjogosultság megszerzésének feltételeit.
   (4)  Tegyen intézkedéseket a munkaerő-piaci részvétel fokozása érdekében, többek
        között: a munka adó- és társadalombiztosítási terheinek költségvetési szempontból
        semleges módon történő csökkentésével, különös tekintettel az alacsony és közepes
        keresetűekre; hajtsa végre a férfiakkal és nőkkel szembeni azonos munkaerő-piaci
        bánásmódra vonatkozó nemzeti cselekvési tervet, többek között a gyermekgondozási
        létesítmények és az egész napos iskolai férőhelyek rendelkezésre állásának
        javításával, annak érdekében, hogy növekedjen a nők teljes munkaidős
        foglalkoztatásának lehetősége és csökkenjen a nemek közti bérszakadék; tegyen
        lépéseket az oktatás eredményességének javítása és a korai iskolaelhagyók számának
        csökkentése érdekében.
   (5)  Tegyen további lépéseket a verseny ösztönzésére, mindenekelőtt a szolgáltatási
        szektorban, a belépési korlátok enyhítése, a szakmákra vonatkozó indokolatlan
        korlátozások megszüntetése, valamint a versenyhatóságok jogkörének kiszélesítése
        révén. Gyorsítsa fel a szolgáltatási irányelvet végrehajtó, függőben lévő, ún.
        horizontális törvény elfogadását.
   Kelt
                                           a Tanács részéről
                                           az elnök
HU                                           7                                             HU


title: Az EFTA Felügyeleti Hatóság ajánlása 144/06/COL ( 2006. május 11. ) a takarmányokban és élelmiszerekben jelen lévő dioxinok, furánok és PCB-k csökkentéséről

text:
               21.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 366/93

      AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG AJÁNLÁSA

   144/06/COL
   (2006. május 11.)
   a takarmányokban és élelmiszerekben jelen lévő dioxinok, furánok és PCB-k csökkentéséről
   AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG,
   tekintettel az Európai Gazdasági Térségről (EGT) szóló megállapodásra, és különösen annak 109. cikkére és 1. jegyzőkönyvére,
   tekintettel az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodásra, és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésének b) pontjára, valamint 1. jegyzőkönyvére,
   tekintettel az EGT-megállapodás I. melléklete II. fejezetének 33. pontjában hivatkozott, az EGT-megállapodásba az 1. jegyzőkönyvvel felvett és módosított jogi aktusra (A Tanács 2002. május 7-i 2002/32/EK irányelve a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról
       (1),
   tekintettel az EGT-megállapodás II. melléklete XII. fejezetének 54zn. pontjában hivatkozott, az EGT-megállapodásba az 1. jegyzőkönyvvel felvett és módosított jogi aktusra (A Bizottság 2001. március 8-i 466/2001/EK rendelete az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok legmagasabb értékének meghatározásáról
       (2),
   tekintettel az EFTA felügyeleti hatóság 2006. április 6-i 84/06/COL határozatára, amely a testület illetékes tagját az ajánlás elfogadására utasítja, ha az ajánlástervezet összhangban van az EFTA Növényi és állati takarmányok bizottságának, illetve az EFTA Élelmiszer Bizottságának véleményével.
   mivel:

               (1)

               Ezen ajánlás része a környezetben, a takarmányokban és az élelmiszerben jelenlévő dioxinok, furánok és PCB-k csökkentésére irányuló átfogó stratégiának. Célja javaslatot tenni a takarmányokra és élelmiszerekre vonatkozó beavatkozási szintek meghatározására.

               (2)

               Bár toxikológiai szempontból minden határértéknek vonatkoznia kellene a dioxinokra és a dioxinjellegű PCB-kre is, az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok legmagasabb értékét 2001-ben csak a dioxinokra vonatkozóan állapították meg, a dioxinjellegű PCB-kre vonatkozóan nem, a dioxinjellegű PCB-k elterjedtségéről rendelkezésre álló adatok korlátozottsága miatt. Ehhez hasonlóan legmagasabb értéket 2001-ben az EGT-megállapodás I. melléklete II. fejezetének 33. pontjában hivatkozott jogi aktusban (2002/32/EK Irányelv) csak a dioxinokra vonatkozóan állapítottak meg, a dioxinjellegű PCB-kre vonatkozóan nem.

               (3)

               A 466/2001/EK rendelet szerint az Európai Bizottságnak a dioxinok és dioxinjellegű PCB-k előfordulásával kapcsolatos új adatok fényében első alkalommal 2004 végéig kell felülvizsgálnia az élelmiszerekben előforduló dioxinokra vonatkozó rendelkezéseket, különösen azzal a céllal, hogy kiterjessze a meghatározandó határértékeket a dioxinjellegű PCB-kre. Az EGT-megállapodás I. melléklete II. fejezetének 33. pontjában hivatkozott jogi aktus hasonló felülvizsgálati záradékot tartalmaz a takarmányokban előforduló dioxinok tekintetében (2002/32/EK Irányelv).

               (4)

               Időközben több adatot is rendelkezésre bocsátottak a takarmányokban és élelmiszerekben előforduló dioxinjellegű PCB-kről. Következésképpen megállapították a dioxinok és dioxinjellegű PCB-k összegére vonatkozó megengedett legmagasabb értékeket, az Egészségügyi Világszervezet (WHO) toxicitási egyenértékében kifejezve, WHO-TEF-ek alkalmazásával, mivel toxikológiai szempontból ez a legmegfelelőbb megközelítés. A zökkenőmentes átállás biztosítása érdekében a dioxinokra vonatkozó, már meglévő legmagasabb értékek átmenetileg még érvényesek maradnak a dioxinok és dioxinjellegű PCB-k összegére megállapított új határértékek mellett.

               (5)

               Általánosan elismert, hogy a dioxinok és a dioxinjellegű PCB-k élelmiszerekben és takarmányokban való előfordulásának csökkentése érdekében a felső szintek meghatározása mellett proaktív megközelítést ösztönző intézkedéseket is foganatosítani kell, ami magába foglalja az élelmiszerekre és a takarmányokra vonatkozó beavatkozási szintek meghatározását. Ezek a beavatkozási szintek eszközként szolgálnak az illetékes hatóságok és a gazdasági szereplők számára, mivel segítségükkel fel lehet hívni a figyelmet azokra az esetekre, amelyekben indokolt azonosítani a szennyezés forrását, illetve szükséges a forrás csökkentését vagy megszüntetését célzó intézkedéseket hozni. Mivel a dioxinok és dioxinjellegű PCB-k forrásai különbözőek, célszerű külön beavatkozási szintet meghatározni egyrészt a dioxinokra, másrészt a dioxinjellegű PCB-kre.

               (6)

               Ezen túlmenően, a beavatkozási szinteket időszakosan ki kell igazítani, összhangban a dioxinok és dioxinjellegű PCB-k előfordulásának csökkenő trendjével, valamint a takarmányokban és élelmiszerekben való jelenlétük fokozatos csökkentésére irányuló aktív megközelítéssel.

               (7)

               Az EFTA-államok ezen ajánlás I. melléklete szerinti programokban való részvételét meg kell vizsgálni, tekintettel az EGT-megállapodás I. mellékletének II. fejezete alóli mentességeikre.

               (8)

               A jelen ajánlásban biztosított intézkedések összhangban vannak az EFTA Élelmiszer Bizottság és az EFTA Felügyeleti Hatóságot támogató EFTA Növényi és állati takarmányok bizottságának véleményével.

         AJÁNLJA,

               (1)

               Az EFTA-államok a takarmány-alapanyagok, takarmányok és élelmiszerek előállításával, felhasználásával és fogyasztásával arányosan szúrópróbaszerűen ellenőrizzék a dioxinok és dioxinjellegű PCB-k, valamint, ha lehetséges, a nem-dioxinjellegű PCB-k takarmány-alapanyagokban, takarmányokban és élelmiszerekben való előfordulását.
               Ezt az ellenőrzést a takarmányban található dioxinok és dioxinjellegű PCB-k háttérszintjének ellenőrzéséről szóló, 2005. január 19-i 3/05/COL sz. EFTA felügyeleti hatósági ajánlással, és az élelmiszerekben található dioxinok és dioxinjellegű PCB-k háttérszintjének ellenőrzéséről szóló, 2004. október 11-i 2004/705/EK (3) bizottsági ajánlással összhangban kell elvégezni.

               (2)

               Az EGT-megállapodás I. melléklete II. fejezetének 33. pontjában hivatkozott jogi aktus (2002/32/EK) és a 466/2001/EK rendelet rendelkezései teljesítésének elmulasztása esetében, valamint (a 3. pontban foglaltaktól függően) azon esetekben, amelyekben a dioxinok és/vagy dioxinjellegű PCB-k szintje túllépi az ezen ajánlás I. mellékletében az élelmiszerek tekintetében, valamint az EGT-megállapodás I. melléklete II. fejezetének 33. pontjában hivatkozott jogi aktusban (2002/32/EK) a takarmányok tekintetében megállapított beavatkozási szinteket, a tagállamok a gazdasági szereplőkkel együttműködve

                           a)

                           indítsanak vizsgálatot a szennyezés forrásának azonosítására,

                           b)

                           hozzanak intézkedéseket a szennyezés forrásának csökkentésére vagy megszüntetésére,

                           c)

                           ellenőrzik a nem-dioxinjellegű PCB-k jelenlétét.

               (3)

               Azon EFTA-államok, amelyekben a dioxinok és dioxinjellegű PCB-k háttérszintje különösen magas, határozzanak meg nemzeti beavatkozási szinteket a hazai takarmány-alapanyag-, takarmány- és élelmiszer-előállításukra vonatkozóan úgy, hogy az 1. pontban említett ellenőrzés során kapott eredmények körülbelül 5 %-a esetében vizsgálat induljon a szennyezés forrásának azonosítására.

               (4)

               Az EFTA-államok tájékoztassák az EFTA Felügyeleti Hatóságot és a többi EFTA-államot megállapításaikról, vizsgálataik eredményeiről és a szennyezés forrásának csökkentésére vagy megszüntetésére hozott intézkedésekről.

               (5)

               Az EFTA-államok továbbítsák a 4. pontban említett információt legkésőbb minden év március 31-ig, az élelmiszerekre vonatkozóan, illetve az EGT-megállapodás I. mellékletének II. fejezete 31a. pontjában hivatkozott jogi aktus 22. cikkének (2) bekezdése (A Tanács 1995. október 25-i 95/53/EK irányelve a takarmányozás hatósági ellenőrzésének megszervezésére irányadó elvek megállapításáról
                   (4) szerint a Hatóságnak benyújtandó éves beszámoló részeként a takarmányokra vonatkozóan, kivéve, ha az információ sürgős jelentőségű a többi EGT-állam számára, mely esetben azonnal kell továbbítani. A Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 1. jegyzőkönyve 2. cikkének (1) bekezdésével összhangban az EFTA Felügyeleti Hatóság továbbítja az információt az Európai Bizottságnak.

      Kelt Brüsszelben, 2006. május 11-én.

            az EFTA Felügyeleti Hatóság részéről

         Kristján Andri STEFÁNSSON

            testületi tag

         Niels FENGER

            igazgató

      (1)  HL L 140., 2002.5.30., 10. o. A legutóbb a 2006/77/EK bizottsági irányelvvel (HL L 271., 2006.9.30, 53. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 77., 2001.3.16., 1. o. A legutóbb a 199/2006/EK rendelettel (HL L 32., 2006.2.4., 34. o.) módosított rendelet.

      (3)  HL L 321., 2004.10.22., 45. o.

      (4)  HL L 265., 1995.11.8., 17. o. A legutóbb a 2001/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 234., 2001.9.1., 55. o.) módosított irányelv.

      MELLÉKLET
      Dioxinok (poliklórozott dibenzo-para-dioxinok (PCDD-k) és poliklórozott dibenzofuránok (PCDF-ek) összege, az Egészségügyi Világszervezet (WHO) toxicitási egyenértékében, WHO-TEF-ek használatával (toxicitási egyenérték tényezők, 1997) kifejezve), valamint dioxinjellegű PCB-k (poliklórozott bifenilek összege, az Egészségügyi Világszervezet (WHO) toxicitási egyenértékében, WHO-TEF-ek használatával (toxicitási egyenérték tényezők, 1997)) kifejezve.

                  Élelmiszer

                  Beavatkozási szint dioxinok és furánok (WHO-TEQ) (1)

                  Beavatkozási szint dioxinjellegű PCB-k (WHO-TEQ) (1)

                  Hús és húskészítmények

                              —

                              kérődzők (szarvasmarhafélék, juh)

                  1,5 pg/g zsír (2)

                  1,0 pg/g zsír (2)

                              —

                              baromfi és tenyésztett vad

                              —

                              sertés

                  1,5 pg/g zsír (2)

                  1,5 pg/g zsír (2)

                  Szárazföldi állatok mája és az abból származó termékek

                  0,6 pg/g zsír (2)

                  4,0 pg/g zsír (2)

                  0,5 pg/g zsír (2)

                  4,0 pg/g zsír (2)

                  Hal színhúsa, halászati termékek és azokból készült termékek, az angolna kivételével (3)
                      (4)

                  3,0 pg/g friss súly

                  3,0 pg/g friss súly

                  Angolna (Anguilla anguilla) színhúsa és abból készült termékek (3)
                      (4)

                  3,0 pg/g friss súly

                  6,0 pg/g friss súly

                  Tej és tejtermékek, beleértve a vajzsírt is

                  2,0 pg/g zsír (2)

                  2,0 pg/g zsír (2)

                  Tyúktojás és tojástermékek

                  2,0 pg/g zsír (2)

                  2,0 pg/g zsír (2)

                  Olajok és zsírok

                              —

                              Állati zsír

                              —

                              kérődzők

                  1,5 pg/g zsír

                  1,0 pg/g zsír

                              —

                              baromfi és tenyésztett vad

                  1,5 pg/g zsír

                  1,5 pg/g zsír

                              —

                              sertés

                  0,6 pg/g zsír

                  0,5 pg/g zsír

                              —

                              vegyes állati zsírok

                  1,5 pg/g zsír

                  0,75 pg/g zsír

                              —

                              Növényi olaj és zsírok

                  0,5 pg/g zsír

                  0,5 pg/g zsír

                              —

                              Tengeri olaj (halolaj, hal májából kivont olaj és más tengeri szervezetekből kivont, emberi fogyasztásra szánt olajok)

                  1,5 pg/g zsír

                  6,0 pg/g zsír

                  Gyümölcs-, zöldség- és gabonafélék

                  0,4 ng/kg termék

                  0,2 ng/kg termék

         (1)  Koncentráció felső határa: A koncentráció felső határának kiszámítása azon a feltételezésen alapul, hogy a különböző rokonvegyületek minden, a számszerűsítés határértéke alatti értéke egyenlő a számszerűsítés határértékével.

         (2)  A beavatkozási szintek nem alkalmazandók 1 %-nál kevesebb zsírtartalmú élelmiszerre.

         (3)  Amennyiben a halat egészben történő fogyasztásra szánják, a beavatkozási szint az egész halra alkalmazandó.

         (4)  A beavatkozási szint túllépésekor néhány esetben nem szükséges vizsgálat lefolytatása a szennyezés forrását illetően, mivel a háttérszint bizonyos halfajok előfordulási területén megközelíti vagy túllépi a beavatkozási szintet. A beavatkozási szint túllépésének eseteiben azonban a halakban és halászati termékekben jelenlévő dioxinokra és dioxinjellegű vegyületekre vonatkozó jövőbeli intézkedések céljából nyilvántartásba kell venni minden információt, így például a mintavételi időszakot, a földrajzi eredetet, illetve a halfajt.