               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 401 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Belgium 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Belgium 2018. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Belgium 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Belgium 2018. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Belgiumot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2018. március 22-én hagyott jóvá. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (a továbbiakban: az euróövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)Mivel Belgium pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Belgiumnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezet gazdaságpolitikájára vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1–3. ajánlás tükröz.

               (3)A Belgiumra vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  4
                2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Belgiumnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében Belgium által elért eredményeket.

               (4)Belgium 2018. április 27-én benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  5
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  6
               .

               (6)Belgium jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik. A 2018. évi stabilitási program szerint a kormány az államháztartási egyenleget a GDP 1,0 %-ának megfelelő 2017-es hiányról 2021-re a GDP 0,1 %-ának megfelelő többletre tervezi javítani. A strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési pozícióként meghatározott középtávú költségvetési célt a kormány 2020-ra tervezi elérni. Ugyanakkor az újraszámított strukturális egyenleg
                  7
                továbbra is 0,2 %-os hiány vetít előre 2020-ra. A GDP-arányos államadósság-ráta azt követően, hogy 2014-ben a GDP közel 107 %-ának megfelelő szinten tetőzött, majd 2017-ben a GDP mintegy 103 %-ának megfelelő szintre süllyedt, a 2018. évi stabilitási program szerint 2021-re várhatóan 94,6 %-ra csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor 2019-től kezdődően a tervezett hiánycélok eléréséhez szükséges intézkedéseket nem határozták meg, ami a Bizottság 2018. tavaszi – változatlan politikát feltételező – előrejelzése szerint hozzájárul a strukturális egyenlegnek 2019-re előre vetített romlásához.

               (7)A Bizottság 2018. május 23-án az EUMSZ 126. cikkének (3) bekezdése alapján jelentést adott ki, mivel Belgium 2017-ben nem közelített kellő mértékben az adósságcsökkentési referenciaértéknek való megfeleléshez. Az összes releváns tényező értékelését követően, mivel jelenleg nem áll rendelkezésre kellően megalapozott bizonyíték arra vonatkozóan, hogy 2017-ben, illetve 2016 és 2017 együttese tekintetében jelentős eltérés volt-e Belgiumban, a jelentés nem tudta egyértelműen megállapítani, hogy a Szerződésben és az 1467/1997/EK rendeletben meghatározott adósságkritériumnak eleget tettek-e. A Bizottság a 2019. tavaszán közlendő 2018. évi utólagos adatok alapján újraértékeli a megfelelést.

               (8)A 2018. évi stabilitási program szerint a biztonsággal kapcsolatos intézkedések jelentős költségvetési hatást gyakoroltak 2017-ben, és a program megfelelően bemutatja ezen költségvetési többletkiadások mértékét és jellegét. A Bizottság szerint a biztonsággal kapcsolatos intézkedésekkel összefüggésben a figyelembe vehető többletkiadások mértéke 2017-ben a GDP 0,04 %-ának felelt meg. Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében és 6. cikkének (3) bekezdésében foglalt rendelkezések lehetőséget adnak e többletkiadások figyelembevételére, mivel a terrorfenyegetettség olyan rendkívüli eseménynek számít, amely jelentős hatást gyakorol a belga államháztartásra, és a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérés engedélyezése nem veszélyeztetné a fenntarthatóságot. Ennek megfelelően, e többletkiadásokat figyelembe véve csökkentették a középtávú költségvetési célhoz előírt 2017. évi kiigazítás mértékét.

               (9)A Tanács 2017. július 11-i ajánlása szerint Belgiumnak biztosítania kell, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  8
                nominális növekedési rátája 2018-ban ne haladja meg az 1,6 %-ot, ami a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Ugyanakkor megállapította, hogy a 2018. évi költségvetésiterv-javaslat, majd a 2018-as költségvetési eredmények értékelése során megfelelően figyelembe kell venni egy olyan költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozó célt, amely hozzájárul mind a folyamatban lévő gazdaságélénkülés megerősítéséhez, mind pedig az államháztartás fenntarthatóságának biztosításához. A belga gazdaság fellendülésének erejére vonatkozó, Belgium költségvetésiterv-javaslatának véleményezése keretében elvégzett értékelése alapján – a fenntarthatósággal kapcsolatos kihívások megfelelő megjelenítése mellett – a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy e tekintetben nem szükséges további elemeket figyelembe venni. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy Belgium 2018-ban, illetve 2017 és 2018 együttese tekintetében jelentősen eltér a középtávú költségvetési célhoz vezető, ajánlott kiigazítási pályától.

               (10)Tekintettel Belgium 60 %-ot meghaladó GDP-arányos államadósságára és a 0,4 %-os előre vetített kibocsátási résre, a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája nem haladhatja meg az 1,8 %-ot, ami összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum szerinti követelménymátrix alapján adódó, a GDP 0,6 %-ának megfelelő strukturális kiigazítással. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a kockázata, hogy az ország 2019-ben, illetve 2018 és 2019 együttese tekintetében jelentősen el fog térni ettől a követelménytől. Az előrejelzés szerint Belgium várhatóan 2018-ban és 2019-ben sem fog megfelelni az adósságszabálynak. A Tanács összességében úgy véli, hogy 2018-tól meg kell tenni a szükséges intézkedéseket a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés biztosítása érdekében. Az esetleges rendkívüli költségvetési többleteknek az adósságráta további csökkentése érdekében történő felhasználása prudens megközelítést tükrözne.

               (11)Az államháztartás fenntarthatósága továbbra is kihívást jelent. A 2015-ben bevezetett nyugdíjreform jelentős lépést jelentett az idősödés hosszú távú kockázatainak kezelése terén, ám az idősödésről szóló 2018. évi jelentés a korábban vártnál nagyobb növekedést vetít előre az idősödéssel összefüggő hosszú távú kiadások tekintetében, mind a nyugdíjkiadásoknál, mind a tartós ápolás-gondozás kiadásainál. A nyugdíjkiadások az előrejelzések szerint 2070-re GDP 2,9 %-ának megfelelő mértékben nőnek, míg a korábbi frissítésnél 1,3 %-kal számoltak, és miközben az euróövezetben a kiadások átlagosan a GDP 0,1 %-ának megfelelő mértékben csökkennek. Ezzel összefüggésben a kormány által meghirdetett reformprogram teljes körű végrehajtása hozzájárulhat az említett kockázatok kezeléséhez. Emellett az előrejelzések szerint a tartós ápolás-gondozás kiadási is növekedni fognak: a már most is az uniós átlag feletti, a GDP 2,3 %-ának megfelelő szintjükről 2070-re elérik a GDP 4,0 %-ának megfelelő szintet.  A tartós ápolás-gondozásnak – a hatásköröknek a különböző igazgatási szintek közötti elosztására visszavezethető – elaprózott szervezeti struktúrája a kiadások hatékonysága növelésének potenciális forrása lehet.

               (12)A költségvetés hatékony koordinációja alapvető fontosságú egy olyan szövetségi berendezkedésű tagállamban, mint Belgium, ahol a kiadásokkal kapcsolatos döntések jelentős részét szubnacionális kormányzatok hatáskörébe utalták. A belső koordináció javítása és a gazdasági és monetáris unióbeli stabilitásról, koordinációról és kormányzásról szóló szerződés (a „költségvetési paktum”) költségvetési rendelkezései átültetése érdekében a szövetségi, a regionális és a települési kormányzatok 2013-ban együttműködési megállapodást kötöttek azzal a céllal, hogy összevont és önálló többéves költségvetési pályákat jelöljenek ki, amelyek nyomon követését a Pénzügyi Államtanácsra bízták. Pozitív fejlemény, hogy megállapodás született a 2020-ig elérendő egyedi költségvetési célokról. Ugyanakkor továbbra sincs formális megállapodás a kormányzat egyes szintjein elérendő éves költségvetési célokról. Előrelépés történt a Pénzügyi Államtanács függetlenségével kapcsolatos megfelelő biztosítékok kialakítása terén.

               (13)Adott a lehetőség arra, hogy a költségvetési konszolidáció keretében nagyobb szerepet kapjon a kiadások korlátozása. A GDP százalékos arányában kifejezve a közkiadások meghaladják az euróövezeti átlagot. A növekedést hosszú távon ösztönző hatása ellenére a közberuházások mértéke európai összehasonlításban alacsony, különösen a közkiadások teljes összegéhez viszonyítva. Nem csupán arról van szó, hogy alacsony a közszektorbeli tőkeállomány, hanem a közszektorhoz tartozó infrastruktúra is leromlott. A kiadások felülvizsgálata hozzájárulhat a kiadások intelligensebb allokációjához és a növekedésbarát konszolidáció támogatásához. Regionális szinten csak Flandria tervezi, hogy a költségvetési eljárásba beépíti a kiadások felülvizsgálatára épülő megközelítést. Másrészt Belgiumban jelenleg – az egészségügyi kiadásokra vonatkozó felső korláton kívül – egyetlen kormányzati szintet sem kötnek nemzeti kiadási szabályok. Ezzel szemben szerte az Unióban egyre több helyen fogadnak el ilyen szabályokat, és ezek hiánya gátolja a kiadási alapú költségvetési konszolidációt. Ezenkívül a belga betétbiztosítási rendszerbe érkező hozzájárulásokat nem fektetik alacsony kockázatú eszközök elkülönített portfóliójába.

               (14)Az adósságoknak és az eszközöknek a belga háztartások közötti eloszlása sebezhetőséget rejt magában, jól lehet a belga háztartások vagyoni helyzete összességében kedvező. A háztartások nettó jövedelménél tartósan gyorsabban növekvő lakásárak sérülékenyebbé tették a háztartások pénzügyi helyzetét az adósságuk szinte automatikus növekedésén keresztül. Jóllehet hoztak intézkedéseket a makroprudenciális kockázat növekedésének kezelése érdekében, a nemzeti makroprudenciális döntéshozatali folyamat összetettsége miatt a pénzügyi stabilitást veszélyeztető egyes kockázatok kezeletlenek maradhatnak. Úgy tűnik, hogy a lakásárak jelenleg némileg túlértékeltek.

               (15)Amint azt az euróövezetre vonatkozó 2018. évi ajánlás jelzi, az agresszív adótervezési elleni küzdelem elengedhetetlen a vállalkozások közötti verseny torzulásának megakadályozásához, az adófizetők méltányos kezeléséhez és az államháztartás védelméhez. Az adófizetők agresszív adótervezési stratégiáinak a tagállamok között átgyűrűző hatásai koordinált intézkedést kívánnak meg a nemzeti szakpolitikák részéről, amely kiegészíti az uniós jogszabályokat. Az eszközállományon alapuló korábbi fiktív kamatlevonási rendszert egy növekményi rendszer váltotta fel. Az új rendszer, amely szintén a közös társaságiadó-alapban javasolt növekedési és beruházási engedményhez tartozó inkrementális alapra épül, az öt éves átlag alapján számított többlettőkére korlátozódik. E változás célja, hogy hozzájáruljon a társaságiadó-reform költségvetési semlegességéhez, ugyanakkor kezelje a rendszer agresszív adótervezés keretében történő lehetséges használatát, de mégis segítse az adósság- / tőkefinanszírozás eltérő megítélésének kezelését. Bár korábban aggodalomra adott okot a visszaélések elleni egyes szabályok hiánya, jelenleg folyamatban van a visszaélések elleni keret megújítása, ez pedig pozitív fejlemény. A reformot szorosan nyomon kell követni annak biztosítása érdekében, hogy az új szabályok valóban a visszaélések valamennyi releváns formájával foglalkozzanak. A közelmúltbeli egyeztetések alapján a Bizottság folytatni fogja az adófizetők agresszív adótervezési stratégiái elleni küzdelem jegyében folytatott konstruktív párbeszédet.

               (16)Az elmúlt időszak gazdasági növekedése sok új munkahelyeket teremtett. A foglalkoztatás erőteljesen növekedett 2017-ben, a munkanélküliségi ráta pedig a válság előtti szinthez közelít.  Mindazonáltal a 20–64 éves népesség foglalkoztatási rátája tekintetében (2017-ben 68,1 %) Belgium nem halad afelé, hogy elérje az Európa 2020 stratégia 73,2 %-os célkitűzését. Korlátozott haladás történt a hátrányos helyzetű csoportok munkaerőpiaci részvétele terén, mivel az inaktivitás és a munkanélküliség nagyrészt az alacsony képzettségűek, a migráns háttérrel rendelkező személyek és az idősebb munkavállalók körében koncentrálódik, ami arra utal, hogy mind strukturális, mind csoportspecifikus tényezők akadályozzák a munkaerőpiaci integrációt. A munkaképes korú népességen belül nagy részt képviselő migráns háttérrel rendelkező személyek továbbra is kedvezőtlen munkaerőpiaci eredményekkel szembesülnek, és így jelentős kihasználatlan munkaerőpiaci potenciált jelentenek. 2016-ban az Unión kívüli születésű személyek foglalkoztatási rátája 49,1 % volt, ami több mint 20 százalékponttal alacsonyabb a belgiumi születésű munkavállalók foglalkoztatási rátájánál (a különbség a nők esetében még markánsabb volt). Vannak arra utaló bizonyítékok, hogy az aktivizálási intézkedések nem egyformán hatékonyak valamennyi népességcsoport esetében. Bár hoztak néhány intézkedést az újonnan érkezők integrációjának elősegítése és a megkülönböztetés leküzdése érdekében, továbbra is hiányzik az arra irányuló koordináció a szakpolitikai területek és politikai szintek között, hogy kezelni lehessen a migráns háttérrel rendelkező személyek munkaerőpiaci integrációját. Továbbra is jelentős regionális különbségek tapasztalhatók a munkaerőpiaci teljesítmény terén.

               (17)A munka adóékének csökkentésére irányuló erőfeszítések ellenére egyes csoportok – így például az átlagbért kereső egyszemélyes háztartások és a második keresők – esetében továbbra is sok, a munkától visszatartó tényező érvényesül. A korábbi intézkedések ellenére az átlagbért kereső egyszemélyes háztartások adóéke 2016-ban továbbra is a legmagasabbak közé számított az Unióban. Az alacsony keresetűek esetében a munkanélküliségi csapda (az átlagbér 67 %-a az egyszemélyes háztartások esetében) ugyancsak a legmagasabbak közé tartozik az Unióban. A magas adók továbbra is sok második keresőt – főként nőket – tartanak vissza a munkától.

               (18)A betöltetlen álláshelyek aránya a legmagasabbak között van az Unióban, ami jelentős strukturális munkaerőhiányt jelez, amelynek hátterében többek között az alacsony mobilitás és a brüsszeli régió esetében a nem megfelelő nyelvi készségek állnak. Az egész életen át tartó tanulásban való részvétel alacsony. Az élethosszig tartó folyamatos tanulás iránti fokozottabb elkötelezettség a munkavállalók és a munkáltatók részéről fontos ahhoz, hogy az emberek képesek legyenek a pályamódosítások kezelésére.

               (19)Az iskolai reformoknak a közösségek általi bevezetése révén némi haladás történt a minőségi oktatásban és szakképzésben való részvételt érintő esélyegyenlőség terén. Mindazonáltal a nemzetközi összehasonlításban elért jó átlagos teljesítmény ellenére továbbra is régóta fennálló, jelentős oktatási egyenlőtlenségek tapasztalhatók.  A 15 éves tanulók oktatási eredményei jelentős a társadalmi-gazdasági háttértől és a migráns státusztól függően jelentős eltéréseket mutatnak. Aggodalomra adnak okot a közösségek között teljesítménybeli különbségek, csakúgy, mint az a tény, hogy a természettudományok, az olvasás és a matematika terén legjobban teljesítők között a hátrányos helyzetű csoportok alulreprezentáltak. Az iskolák közötti jelentős teljesítménybeli különbségek egyenlőtlen oktatási lehetőségekkel párosulnak. Bár a felsőfokú végzettséggel rendelkezők aránya magas, a minőségi oktatáshoz való hozzáférés terén egyenlőtlenségek, szakemberhiány és regionális különbségek tapasztalhatók.  A természettudományok, a műszaki területek és a matematika területén végzettek aránya az egyik legalacsonyabb az Unióban, és e területeken a szakemberhiány jelentős akadályt jelenthet a növekedés és az innováció szempontjából. A tanárok hiánya aggodalomra ad okot, a tanárokat érintő reformok azonban lassan valósulnak meg. A tanárok folyamatos szakmai fejlődésén módosítani kell.  Mind a flamand, mind a francia nyelvű közösségek megkezdték oktatási rendszereik átfogó reformját, melyek végrehajtását a következő évtizedben és azon túl tervezik. 2017 végén azonban kulcsfontosságú intézkedések hatályba lépésének elhalasztásáról született döntés. A reformok és intézkedések hatása nagyban függ azok eredményes végrehajtásától és nyomon követésétől.

               (20)A szolgáltatások korlátozó szabályozási keretének kezelésére irányulóan csak mérsékelt reformok születtek. Flandria bizonyos kézműipari szakmák tekintetében eltörölte a cégalapításra vonatkozó jogszabályt. Egyes szellemi szabadfoglalkozások esetében azonban továbbra is korlátozó szabályozás érvényesül. Ennek eredményeként ezekben az ágazatokban a verseny visszafogott, alacsony a piacra lépő új vállalkozások aránya. Az építőiparban az építési piachoz való hozzáférésre vonatkozó horizontális engedélyezési rendszerek működnek, és az elmúlt években elfogadott intézkedések ellenére az építési engedélyek továbbra is összetettek. A belga építőiparban a lemorzsolódási arányok számottevően alacsonyabbak az uniós átlagnál, ami azt jelezheti, hogy az ágazatban nincs kellő verseny. Ennek hatása fontos infrastrukturális projektek teljesítésén is érződik. Jelentős korlátozások vannak a vasúti és közúti árufuvarozási és személyszállítási szolgáltatások terén is. A belga gazdaság alacsony termelékenységnövekedését főként a szolgáltatási ágazat alacsony termelékenységnövekedése okozza. A szabályozási korlátozások kedvezőtlen továbbgyűrűző hatásokat gyakorolnak az érintett szolgáltatások igénybevevőire is, nevezetesen a feldolgozóiparra. A kulcsfontosságú szolgáltatási ágazatok mélyreható szerkezeti reformja elősegítené a termelékenység növekedését, ami elengedhetetlen a jövőbeli növekedés és az államháztartás fenntarthatóságának biztosításához.

               (21)Korlátozott haladás történt a kiskereskedelmi ágazat működésének javítása terén is. A közelmúltbeli reformok ellenére a szabályozási korlátozások továbbra is lerontják a szektor teljesítményét, és visszatartólag hatnak a beruházásokra. Számos termékkategória esetében az árak továbbra is magasabbak, mint a szomszédos országokban. Több erőfeszítésre van szükség ahhoz, hogy az üzleti környezet jobban ösztönözze a versenyt és beruházásbarátabb legyen, aminek révén a fogyasztók alacsonyabb árakon kínált termékek szélesebb választékából választhatnának. Áprilisban a Bizottság bevált módszereket javasolt a tagállamoknak, hogy irányt mutasson a kiskereskedelmi ágazat reformjaihoz
                  9
               .

               (22)Az elmúlt években végrehajtott reformok és a közelmúltban hozott, hatásaikat tekintve még nem értékelt intézkedések ellenére a vállalkozói teljesítmény Belgiumban továbbra is alacsony. Az üzleti dinamika alacsony fokú, a vállalkozásindítási arány a legalacsonyabbak közé tartozik Európában, jóval alacsonyabb, mint az uniós átlag, és ehhez alacsony vállalkozás-megszüntetési arány társul. Emellett a vállalkozások változatlanul jelentős adminisztratív teherrel szembesülnek, amelyet bonyolult eljárások és a szabályozási biztonság alacsony szintje jellemez.

               (23)A digitális közszolgáltatások terén Belgium átlagos teljesítményt nyújt. A digitális gazdaság fejlesztése terén elért általános jó helyezése ellenére a digitális közszolgáltatások tekintetében csak átlagosan teljesít. Belgium szövetségi struktúrája sajátos kihívásokat támaszt a koherens és országos e-kormányzati szolgáltatások létrehozása szempontjából. A nem feltétlenül interoperábilis rendszerek eltérő megoldásai súrlódási veszteséget okoznak. Az igazságszolgáltatási rendszert illetően továbbra is súlyos gondok vannak, különösen a késedelmes intézkedések, a digitalizáció, valamint a bírósági adatok megbízhatósága, összehasonlíthatósága és egységessége tekintetében. A bizonyos bírósági szolgáltatások digitalizálására irányuló kezdeményezéseknek – például az elektronikus postafiókok vagy elektronikus irattárak – a bíróságok mindegyikében történő bevezetése késedelmet szenved. Amíg azonban az egységes kódolási rendszert nem alkalmazzák valamennyi bíróságon, a bírósági eljárások hatékonyságára vonatkozó adatok továbbra is korlátozott megbízhatóságot és összehasonlíthatóságot fognak biztosítani.

               (24)A közelmúltbeli reformok ellenére a belga adórendszer továbbra is összetett. A társasági adó reformja alacsonyabb jogszabályban megállapított adókulcsokat fog eredményezni, és hozzájárul a rendszer egyszerűsítéséhez. Mindazonáltal számos mentesség és torzító kedvezmény továbbra is fennáll, amint azt az adókedvezmények teljes összegének emelkedő tendenciája is mutatja. Jobban ki lehetne használni az adóterheknek a növekedést kevésbé visszafogó adóbázisokra történő áthelyezésére kínálkozó lehetőséget. A környezeti adókból származó bevételek még mindig a legalacsonyabbak közé tartoznak az Unióban. Jelentős potenciál van a „zöld” adók irányába való elmozdulásra, amelynek keretében többek között foglalkozni kellene a céges autók kedvező adóügyi megítélésével, amely hozzájárul a légszennyezettséghez, a forgalmi torlódásokhoz és az üvegházhatásúgáz-kibocsátáshoz.

               (25)Korlátozott haladás tapasztalható a forgalmi torlódások kezelése terén. A mobilitásra negatívan hat az infrastruktúrába való közberuházások elégtelensége, a torzító hatású adókedvezmények és a verseny hiánya az árufuvarozási és személyszállítási szolgáltatások terén, ami jelentős zsúfoltságot okoz és hátráltatja a termelékenység növekedését. A közúti forgalmi torlódások évről évre súlyosabb helyzetet eredményeznek, elriasztják a külföldi beruházásokat, és magas társadalmi, gazdasági és környezeti költségekkel járnak. A legsürgetőbb kihívást a vasúti és közúti közlekedési infrastruktúra kiépítése és korszerűsítése jelenti, különösen Antwerpen és Brüsszel körül, illetve az említett két városban. Jelentős korlátozások vannak a vasúti és közúti árufuvarozási és személyszállítási szolgáltatások terén is. A hatóságok ösztönözhetik a meglévő infrastruktúra hatékonyabb kihasználását és az egyéni közlekedési módok helyett a közösségi és alacsony kibocsátású alternatívákra való modális váltást.

               (26)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Belgium gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Belgiumnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak azoknak Belgium fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (27)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  10
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy Belgium 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Biztosítsa, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2019-ben ne haladja meg az 1,8 %-ot, ami a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A rendkívüli bevételeket használja fel a GDP-arányos államadósság csökkentésének felgyorsítására. Folytassa a tervezett nyugdíjreformokat, és fogja vissza a tartós ápolás-gondozás kiadásainak előre vetített növekedését. Teljeskörűen hajtsa végre a 2013. évi együttműködési megállapodást a költségvetési politikák valamennyi kormányzati szintre kiterjedő összehangolása érdekében. A közberuházásokhoz szükséges források előteremtése érdekében javítsa a közkiadások hatékonyságát és összetételét valamennyi kormányzati szinten, különösen a kiadások felülvizsgálata révén.

               2.Szüntesse meg a munkavállalási hajlandóságot hátráltató tényezőket és javítsa az aktív munkaerőpiaci intézkedések hatékonyságát, különösen az alacsony képzettségűek, a migráns háttérrel rendelkezők és az idősebb munkavállalók esetében. Folytassa az oktatási és képzési reformokat, többek között az esélyegyenlőség előmozdítása és természettudományos, műszaki, mérnöki és matematikai területeken végzők arányának növelése révén.

               3.A vállalkozói készség ösztönzése és a szolgáltatások, különösen a kiskereskedelmi, építőipari és szakmai szolgáltatások terén a verseny ösztönzése érdekében csökkentse a szabályozási és adminisztratív terheket. Első sorban az új vagy meglévő közlekedési infrastruktúrába történő beruházások, valamint a közösségi és alacsony kibocsátású közlekedés használatának ösztönzése révén kezelje a súlyosbodó mobilitási kihívásokat.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        COM(2018) 401 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 200 final.

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

                     (8)

                        A nettó államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve, a diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövekedést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (9)

                        COM(2018) 219 final.

                     (10)

                        Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 402 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Bulgária 2018. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Bulgária 2018. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Bulgária 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Bulgária 2018. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Bulgáriát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)A Bulgáriára vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  5
                2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Bulgáriának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Bulgária által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, melynek eredményeit szintén 2018. március 7-én tették közzé.
                  6
                Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Bulgáriában makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. A pénzügyi szektorbeli sebezhetőségi gócok összekapcsolódnak a vállalatok jelentős eladósodottságával és nemteljesítő hitelállományával, háttérben az elégtelen munkaerőpiaci kiigazítással.

               (3)Bulgária 2018. április 19-én benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor. Bulgária nemzeti reformprogramja mind rövid, mind középtávú kötelezettségvállalásokat tartalmaz, és kitér a 2018. évi országjelentésben szereplő kihívásokra is. Különösen a banki és nem banki felügyelet megerősítésére, a fizetésképtelenségi keret javítására és a 2016. évi stressztesztekben azonosított fennmaradó hiányosságok csökkentésére irányuló intézkedéseket jelent be. Vannak az adóbeszedés megerősítésére és az árnyékgazdaság kezelésére, az aktív munkaerőpiaci politikák célzottságának javítására, a szociális védelem növelésére, valamint az egészségügyi és oktatási ágazatban jelentkező különböző kihívások kezelésére irányuló intézkedések is. Összességében a nemzeti reformprogram hatékony végrehajtása elősegítené az egyensúlyhiány kiigazítását.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  7
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  8
               .

               (5)Bulgária jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A 2018. évi konvergenciaprogramban a kormány a GDP 0,9 %-ának megfelelő 2017. évi államháztartási többletből kiindulva 2018-ban kiegyensúlyozott költségvetésre, 2019-ben pedig a GDP 0,3 %-át, 2020-ben 0,5 %-át, 2021-ben pedig 0,2 %-át kitevő többletre törekszik. A középtávú költségvetési cél – a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiány – tervek szerint a programidőszak egésze során továbbra is teljesülni fog. A 2018. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság-ráta a 2017-es 25,4 %-os értékről 2021-re várhatóan fokozatosan 19,4 %-ra csökken. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg várhatóan többletben marad, de a 2017-ben a GDP 0,9 %-ának megfelelő értékről 2018-ban a GDP 0,6 %-ára csökken, 2019-ben pedig ugyanazon a szinten marad. A strukturális egyenleg így várhatóan mindkét évben a középtávú költségvetési cél felett marad. Összességében a Tanács véleménye az, hogy Bulgária az előrejelzések szerint 2018-ban és 2019-ben meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (6)A költségvetési politika hatékonyságának növelése rendkívül fontos. Az adóbevételek és az adószabályok betartása javul, de inkább a jobb gazdasági kilátások, mint az adóhatóság és az adóbegyűjtés fejlődésének eredményeként. Bulgáriában nagyon alacsony a közkiadások hatékonysága. E tekintetben fontos az államháztartási gazdálkodás reformja, és a jelenlegi gazdasági és költségvetési feltételek különösen kedvezőek az ilyen reformokhoz. Az állami tulajdonban lévő vállalatok gazdasági teljesítménye gyenge a régió többi országával és a magánszektorral összehasonlítva, egyben bizonytalanságot és kockázatot jelent az államháztartás számára, mivel az ilyen vállalatok hátralékai függő kötelezettségeket jelentenek. Összességében az állami tulajdonú vállalatok vállalatirányítása továbbra is kihívást jelent, és nem felel meg a nemzetközi normáknak. Ezen túlmenően az e területen végrehajtott reformok nagyon fontosak az üzleti környezet szempontjából.

               (7)A fennmaradó sebezhetőség ellenére a pénzügyi szektor stabilitása tovább javult. A nemteljesítő vállalati hitelek még mindig jelentősek, bár csökkentek. A tőkepufferek átlagosan kényelmesek, így teret biztosítanak a mérleg megtisztításához. Jelentős előrelépés történt a pénzügyi szektor felügyeletének javítása terén, de néhány fontos intézkedést még teljes mértékben végre kell hajtani. A kapcsolt felek okozta kitettségekkel kapcsolatos fennmaradó kockázatok enyhítése és az eszközértékelés javítása kulcsfontosságú a mérlegek további megerősítéséhez, valamint a bankok és biztosítótársaságok ellenálló képességének növeléséhez.

               (8)A fizetésképtelenségi keretrendszer alacsony hatékonysága lassítja a magánszektor eladósodottságának csökkenését és a nemteljesítő hitelek szanálását. Az eljárások hosszadalmasak és a visszanyerési arány alacsony. A működőképes keret egyes elemei még mindig hiányoznak, különösen az adósságkibocsátásra vonatkozó szabályok, valamint a vállalkozóknak csőd után észszerű határidőn belül második esély biztosítása tekintetében. Az adatgyűjtés és a megfelelő nyomonkövetési eszközök hiánya nem teszi lehetővé a régebbi vagy új eljárások hatékonyságának értékelését, ideértve a vállalkozások szerkezetátalakítását is.

               (9)A be nem jelentett munkavégzés szintje továbbra is magas, ami jelentős hatással van a költségvetési bevételekre, a munkafeltételekre és a nyugdíjba vonulás utáni jövedelem megfelelőségére. Bulgária a közelmúltban számos intézkedést tett a helyzet javítására. Ezek közé tartoznak az egynapos mezőgazdasági szerződések, a költségvetési és a munkaügyi hatóságok közötti együttműködés javítása, valamint a munkavállalókat érintő negatív következményekkel kapcsolatos tudatosság növelése. Ezek hatékonysága a végrehajtás eredményességétől függ. A formális gazdaságra való áttérés felgyorsítása elengedhetetlen az inkluzív növekedés eléréséhez és a tisztességes munkafeltételek biztosításához mindenki számára.

               (10)A munkaerőpiac fejlődött, de a kihívások továbbra is fennállnak. A foglalkoztatás elérte a válság előtti szintet, és a munkanélküliség az uniós átlag alatt van. A pozitív munkaerőpiaci fejlemények azonban nem egyformán kedveznek a munkaképes korú népesség egészének. A tartósan munkanélküli személyek, az inaktív fiatalok, a romák, valamint a szegényebb régiókban és a vidéki térségekben élők továbbra is jelentős nehézségekkel szembesülnek a foglalkoztatás területére való belépéskor és újbóli belépéskor. Az elöregedés és a csökkenő népesség az uniós átlag alatti aktivitási rátával párosulva munkaerő- és készséghiányhoz vezetnek, ezáltal gyengítve a gazdaság hosszú távú kilátásait. Ezért indokolt lenne a továbbképzésre és képzésre való fokozott összpontosítás. A munkaerőpiaci részvételt és a foglalkoztathatóságot hatékony tájékoztatási intézkedések, aktív munkaerőpiaci politikák és szociális szolgáltatások ötvözésével lehetne elősegíteni.

               (11)A jövedelem és a szolgáltatásokhoz való hozzáférés (oktatás, egészségügy és lakhatás) terén jelenlevő egyenlőtlenségek, valamint a szegénység és a társadalmi kirekesztés kockázata továbbra is a legmagasabbak között vannak az EU-ban. 2016-ben a lakosság kétötödét fenyegette szegénység vagy a társadalmi kirekesztettség, míg a háztartások leggazdagabb 20 %-ának jövedelme majdnem nyolcszorosa volt a legszegényebb 20 %-nak. A szociális védelemre fordított kiadások alacsonyak, ideértve az általános minimáljövedelmi rendszert is, amelynek lefedettsége és megfelelősége, valamint a szegénység és az egyenlőtlenség csökkentésére gyakorolt hatása mérsékelt. Hiányzik a juttatások szintjének felülvizsgálatára szolgáló objektív mechanizmus. A szociális ellátások és a minimálnyugdíjak megfelelőségének közelmúltbeli javulása ellenére a szociális védelmi rendszer nem nyújt megfelelő mértékű támogatást a legkiszolgáltatottabb vagy hátrányos helyzetű csoportok – például a romák, a gyermekek, az idősek, a fogyatékossággal élők és a vidéki térségekben élők – számára. A szociális szolgáltatások nyújtása továbbra is gyenge, és a munkaerőpiaci és egyéb szolgáltatásokkal való integrációjuk hiányos.

               (12)A minimálbér meghatározása világos és átlátható mechanizmus nélkül történik, és az elmúlt hat évben több mint kétszeresére nőtt a minimálbérért dolgozó munkavállalók aránya. Egy ilyen mechanizmus hiánya kockázatot jelent a foglalkoztatás és a versenyképesség támogatása közötti megfelelő egyensúly a munkából származó jövedelmek megőrzése melletti fenntartására vonatkozó célkitűzésekre. Emellett bizonytalansághoz vezet, ami hátrányosan befolyásolhatja az üzleti feltételek kiszámíthatóságát. A kormány javaslatot terjesztett elő a minimálbér-megállapítási mechanizmusra vonatkozóan, amely ezzel a hiányossággal foglalkozik. A szociális partnerek azonban nem értenek egyet a kérdésben. Továbbá a kormány a költségvetési előrejelzésben 2020-ig minimálbér emeléseket szerepeltetett. 2018-ban Bulgária megerősítette a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet a legkisebb munkabérek megállapítására vonatkozó eljárásról szóló egyezményét. Ez jó alapot jelenthet egy objektív mechanizmus kialakításához.

               (13)Továbbra is jelentős kihívást jelent az egészségügyi ellátáshoz való korlátozott hozzáférés, amelynek okai az állami kiadások alacsony szintje, a korlátozott erőforrások egyenlőtlen eloszlása és az alacsony egészségbiztosítási lefedettség. A közkiadások alacsony szintjét a magas magánkiadásoknak kell ellensúlyozniuk, főként közvetlen kifizetések formájában. Az egészségbiztosítás nélküli bolgárok aránya magas az uniós tagállamok többségéhez képest. Továbbra is problémát jelent az orvosok eloszlása és az ápolók alacsony létszáma. Pozitív fejlemény, hogy a Bulgáriát elhagyó orvosok száma a közelmúltban csökkent. E hiányosságok kezelésére a nemzeti egészségügyi stratégiához hasonló intézkedéseket kell alkalmazni.

               (14)Az oktatási rendszer korszerűsítését célzó közelmúltbeli intézkedések ellenére az oktatási eredmények gyengék, és erősen befolyásolja őket a társadalmi-gazdasági helyzet. A hátrányos helyzetű, különösen a roma családokból származó gyerekek nem részesülnek egyenlő oktatási lehetőségekben. A korai iskolaelhagyás magas szintje negatív következményekkel jár a jövőbeli foglalkoztathatóságra és a munkaerőpiaci teljesítményre nézve. Az etnikailag vegyes óvodák, iskolák és osztályok biztosítása továbbra is kihívást jelent az inkluzív többségi oktatás biztosítása tekintetében. A tantervi reform célja az oktatási eredmények és a digitális készségek javítása. A digitális készségek szintje azonban még mindig a legalacsonyabb az EU-ban, és eltér a különböző társadalmi-gazdasági csoportok esetében. A közelmúltban hozott intézkedések ellenére továbbra sem megfelelő a szakképzés munkaerőpiaci relevanciája. A felsőoktatási reform folyamatban van, de kihívást jelent a szakemberhiány kezelése, mivel a diplomások profiljai kiegyensúlyozatlanok ágazatok szerint. A felnőttkori tanulásban való részvétel szintje a továbbképzés szükségessége ellenére nagyon alacsony. A tanári kar nagymértékű elöregedésével összefüggésben megkezdődtek a jövőbeli hiányok kezelésére szolgáló intézkedések. A közelmúltbeli javulás ellenére a tanárképzési programok további fejlesztésre szorulnak.

               (15)Számos, a nemzeti közbeszerzési stratégiában foglalt számos intézkedés már bevezetésre került. A nemzeti hatóságoknak azonban nagyobb erőfeszítéseket kell tenniük a hatékony végrehajtás biztosítása érdekében. Üzleti és nem kormányzati szervezetek szerint az általános közbeszerzési helyzet már javulni kezdett. Az átláthatóság és a korrupció tekintetében azonban továbbra is vannak okok az aggodalomra. A közvetlen odaítélések fokozott használata és azon eljárások magas száma, amikor csak egyetlen pályázó indul, jelentősen akadályokat gördíthet a rendszer átláthatósága és hatékonysága elé. Folyamatban van a Közbeszerzési Ügynökség új ellenőrzési funkcióinak első független értékelése. Rendszeres frissítésre lenne szükség az Ügynökség ellenőrzési funkcióinak további optimalizálása érdekében. Az igazgatási kapacitással kapcsolatban – többek között önkormányzati szinten – fennmaradó problémák további erőfeszítéseket tesznek szükségessé a központi közbeszerzési szervek által kínált lehetőségek professzionalizálása és szabványosítása terén, továbbá komolyan meg kell fontolni az e szervek kínálta lehetőségeket. A kereslet összesítése javíthatja az egészségügyi beszerzési rendszer hatékonyságát és gazdaságosságát. A fontos közprojektekhez kapcsolódó késedelmek megelőzéséhez szükséges megoldás megtalálása további mérlegelést igényel.

               (16)A strukturális hiányosságok és a kutatási, fejlesztési és innovációs rendszer nagy fokú széttagoltsága korlátozza annak a termelékenységhez és növekedéshez való hozzájárulását. Továbbra is az alacsonyabb technológiai szegmensek uralják a gyártást és az innovációt. A kutatásfejlesztésre fordított üzleti kiadások szintje különösen alacsony. A reformok lassúsága akadályozza az innováció orientált rendszer irányába történő elmozdulást. Bár számos egyetem és kutatóintézet létezik, közülük csak néhányon születnek kiváló minőségű tudományos eredmények. A kutatás kereskedelmi hasznosítása terén továbbra is jelentősek a hiányosságok. A kutatásfinanszírozási rendszerből hiányzik a versenyeztetés, a nemzetközi értékelés és a kutatóintézetek teljesítményalapú finanszírozása. Gyenge a köz- és magánszféra közötti együttműködés a kutatás-fejlesztés terén. A „Sofia Tech Park” kiemelt kezdeményezés még mindig számos kihívással néz szembe, többek között: nem hatékony az irányítás, a gazdálkodás instabil, kihasználatlan a tudományos infrastruktúra és hiányzik a kormány hosszú távú pénzügyi elkötelezettsége. A strukturális átalakulás, valamint a hatékony kormányzás és az állami kutatási és innovációs források stabil szintje együttesen maximalizálhatja a termelékenységre és a növekedésre gyakorolt hatást, és támogathatja a gazdaság átállását a magasabb hozzáadott értékű tevékenységekre, összhangban az intelligens szakosodási stratégiával.

               (17)Az üzleti környezet további javításra szorul. Bár számos reformot fogadtak el, gyakorlati végrehajtásuk lassú. A vállalkozásokat továbbra is aggasztja a korrupció, az intézményi hiányosságok és az elégtelen munkaerő-kínálat. A közigazgatási reform és az e-kormányzat terén lassú az előrehaladás. Az állami szektor javára válna a nagyobb átláthatóság, a világosabb szabályok és a hosszú távú kilátások. Emellett tovább fejlődhet a szociális párbeszéd szerepe, amihez szükség esetén az állami hatóságok is hozzájárulhatnak. Az infrastruktúra hiányosságai megmutatkoznak a közlekedési ágazat alacsony hatékonyságában és teljesítményében. A vasúti személyszállítási piacot hátráltatja a hatékony verseny hiánya. Nem vezettek be célirányos és hatékony intézkedéseket a levegőszennyezés csökkentésére.

               (18)2017-ben Bulgária folytatta az igazságszolgáltatás reformjára, valamint a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem terén fennálló hiányosságok kezelésére irányuló erőfeszítéseit. A Legfelsőbb Igazságszolgáltatási Tanács új tagjainak megválasztása megerősítette a 2015-ben és 2016-ban végrehajtott alkotmányos és jogalkotási reformok pozitív hatását. Elfogadták a büntető törvénykönyv reformját a magas szintű korrupciós ügyekben folyó büntetőeljárások javítása érdekében, további reformok pedig mérlegelés tárgyát képezik. 2018 elején törvényt fogadtak el egy új, egységes korrupcióellenes hatóság létrehozásáról, hogy hatékonyabb legyen a magas szintű korrupció megelőzése és növekedjen a visszatartó erő. Az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus keretében a Bizottság folytatja a bolgár igazságügyi reform, valamint a korrupció és szervezett bűnözés elleni küzdelem figyelemmel kísérését. Ezek a területek nem szerepelnek a Bulgáriának címzett országspecifikus ajánlásokban, azonban fontosak a bulgáriai pozitív üzleti környezet fejlődése szempontjából.

               (19)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Bulgária gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi konvergenciaprogramot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Bulgáriának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak azoknak Bulgária fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (20)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és azt a véleményt fogalmazta meg, hogy Bulgária várhatóan megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek,

               (21)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a konvergenciaprogramot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 2. és 3. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy Bulgária 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Javítsa az adóbehajtást és az állami kiadások hatékonyságát, többek között az informális gazdaság visszaszorítását célzó intézkedések végrehajtásának fokozása révén. Korszerűsítse az állami tulajdonú vállalatirányítási keretrendszert a nemzetközi bevált gyakorlatokkal összhangban.

               2.Hozza meg a pénzügyi ágazat felülvizsgálatából eredő nyomonkövetési intézkedéseket és hajtsa végre a felügyeleti cselekvési terveket az ágazat felügyeletének és stabilitásának megerősítése érdekében. Az értékelési és ellenőrzési folyamatok javítása révén biztosítsa az eszközök, köztük a banki biztosítékok megfelelő értékelését. Fejezze be a fizetésképtelenségi jogi keretre irányuló reformot és mozdítsa elő a nemteljesítő hitelek működő másodlagos piacának létrehozását.

               3.Növelje a hátrányos helyzetű csoportok foglalkoztathatóságát továbbképzés és az aktivizálási intézkedések megerősítése révén. Javítsa a minőségi többségi oktatást, különösen a romákra és más hátrányos helyzetű csoportokra tekintettel. A nemzeti egészségügyi stratégiával és cselekvési tervével összhangban javítsa az egészségügyi szolgáltatásokhoz való hozzáférést, többek között a betegek által közvetlenül fizetett térítések csökkentése és az egészségügyi szakemberhiány kezelése révén. Vezessen be rendszeres és átlátható felülvizsgálati rendszert a minimáljövedelem tekintetében, valamint terjessze ki a minimáljövedelmet és javítsa annak megfelelőségét.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)

                        COM(2018) 402 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 201 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel,2018.5.23.
            COM(2018) 407 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Írország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Írország 2018. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Írország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Írország 2018. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre
                  2
                és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  4
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Írországot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2018. március 22-én hagyott jóvá. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (a továbbiakban: az euróövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)Mivel Írország pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Írországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezet gazdaságpolitikájára vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi ajánlások és különösen az 1. és 2. ajánlás tükröznek.

               (3)2018. március 7-én közzétették az Írországra vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  5
               . Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Írországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Írország által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, melynek eredményeit szintén 2018. március 7-én tették közzé.
                  6
                Elemzése alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Írországban makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Különösen a magánszektor és az állami szektor nagy adósságállománya és a nettó külső kötelezettségállomány jelent kockázatot. A javulás azonban jelentős. Az elmúlt években tapasztalható ütemes termelékenységnövekedés nyomán javult a versenyképesség és pozitívvá vált a pozitív folyó fizetési mérleg, ami a magas nettó külföldi kötelezettségállomány gyors csökkenését eredményezte. Az erős gazdasági növekedés továbbra is támogatólag hat a magánszektor hitelállomány-leépítésére. A magánszektor adósságállománya azonban továbbra is magas, bár a multinacionális vállalkozások tevékenységének jelentős hatását figyelembe kell venni a vállalati adósságállomány értékelésekor, míg a háztartások adósságállománya nagyjából összhangban van a gazdasági fundamentumokkal. Az államadósság várhatóan csökkenő pályán marad, és az államháztartási mérleg egyre közelebb kerül az egyensúlyi helyzethez. Az ingatlanárak gyors ütemben nőnek (bár valószínűleg alulértékelt szintekről), ami ugyancsak erősíti a háztartások mérlegét. A bankokat megfelelően feltőkésítették, és nyereségességük fokozatosan javul. A nemteljesítő hitelek állománya csökken, bár továbbra is magas. E sérülékenységek kezelésére több szakpolitikai intézkedést hoztak, de néhányuk esetében időbe fog telni a várt hatások kialakulása.

               (4)Írország 2018. április 18-án benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját, április 30-án pedig 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  7
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  8
               .

               (6)Írország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az átmeneti adósságszabály hatálya alá tartozik. A kormány a 2018. évi stabilitási programjában azt vetíti előre, hogy a GDP-arányos államháztartási hiány 2018-ban enyhe javulás következtében 0,2 %-ra csökken, majd ezt követően fokozatosan tovább csökkenve 2021-ben a GDP 0,4 %-ának megfelelő többletbe fordul át. A középtávú költségvetési célt – azaz a GDP 0,5 %-át kitevő strukturális hiányt – várhatóan 2019-től érik el. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság 2018-ben várhatóan 66 %-ra esik vissza, majd további csökkenést követően 2021-ben 58,7 %-ot ér el. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor 2019-től kezdődően a kitűzött államháztartási többletcélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva.

               (7)A Tanács 2017. július 11-i ajánlásai szerint Írországnak biztosítania kell, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2018-ban ne haladja meg a 2,4 %-ot, ami a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Tanács ugyanakkor megállapította, hogy fontolóra kell venni egy olyan költségvetési irányvonal megvalósítását, amely hozzájárul mind a folyamatban lévő gazdaságélénkülés megerősítéséhez, mind pedig az ír államháztartás fenntarthatóságának biztosításához A Bizottság 2018. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2018-ban, valamint 2017-ben és 2018-ben együttesen számítva Írország némileg eltér a javasolt költségvetési kiigazítástól.

               (8)2019-ben Írországnak el kell érnie középtávú költségvetési célját. Ehhez a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  9
                nominális növekedési rátája nem haladhatja meg a 5,3 %-ot
                  10
               , ami a GDP 0,1 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2019-ben várhatóan a GDP 0,4 %-ának megfelelő hiányt mutat majd, vagyis meghaladja a középtávú költségvetési célt. Az előrejelzés szerint Írország 2018-ban megfelel az átmeneti adósságszabálynak, 2019-ben pedig meg fog felelni az adósságszabálynak. Összességében a Tanács úgy véli, hogy Írországnak készen kell állnia arra, hogy további intézkedéseket tegyen 2018-ban a megfelelés érdekében, 2019-ben pedig megfelel majd a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Tekintettel a GDP és a belföldi kibocsátás írországi mérésének különbségére és a GDP-arányos államadósság-rátára ezzel összefüggésben gyakorolt hatásra, az ír gazdasági ciklus jelenlegi feltételeire és a megnövekedett külső kockázatokra, tanácsos lenne a rendkívüli bevételeket az államadósság arányának további csökkentésére használni.

               (9)A kibocsátás erőteljes növekedése nyomán tovább javult az államháztartás helyzete, bár a bevételek ingadozása továbbra is kockázatokat hordoz, és van még tér arra, hogy a bevételek ellenállóbbak legyenek a gazdasági ingadozásokkal és sokkhatásokkal szemben. Az adókiadások körének és számának korlátozása, illetve az adóbázis kiszélesítése javítaná a bevételek stabilitását a gazdaság ingadozásaival szemben. Egyes nemrégiben elfogadott adóügyi intézkedések azonban főként csökkentésekre és kedvezményekre irányultak, és feltehetően csak tovább fokozták az erősen prociklikus bevételi forrásokra való támaszkodást. Ezen túlmenően Írország további lépéseket tehet annak érdekében, hogy az adórendszert a környezetvédelmi célkitűzések támogatásának szolgálatába állítsa.

               (10)Amint azt az euróövezetre vonatkozó 2018. évi ajánlás jelzi, az agresszív adótervezési stratégiák elleni küzdelem elengedhetetlen a vállalkozások közötti verseny torzulásának megelőzéséhez, az adózók méltányos kezeléséhez és az államháztartás védelméhez. Az adózók agresszív adótervezési stratégiáinak a tagállamok között átgyűrűző hatásai az uniós jogszabályokat kiegészítő, koordinált fellépést kívánnak meg a nemzeti szakpolitikák részéről. Az osztalék-, kamat- és jogdíjfizetések magas GDP-arányos szintje azt sugallja, hogy az ország adózási szabályait kihasználják azok a vállalkozások, amelyek agresszív adótervezést folytatnak. Az Írországban működő vállalkozások által külföldre (azaz az Unióban rezidens adóalanyok által harmadik országban rezidens adóalanyok számára) utalt osztalék- és jogdíjfizetésekre vonatkozó forrásadó korlátozott alkalmazása miatt e kifizetések teljes mértékben adózatlanok maradhatnak, amennyiben a kedvezményezett joghatóságában nem adókötelesek. Az Írország és más országok közötti kétoldalú adóügyi egyezmények egyes rendelkezéseit továbbá felhasználhatják a vállalkozások arra, hogy kibújjanak az Írország által 2015-ben bevezetett új adóügyi illetőségi szabályok alól. A bejelentett adóreformok kialakítása szempontjából fontos lehet az Írország által a társasági adótörvényről szóló független felülvizsgálatot követően folytatott konzultáció eredménye. A Bizottság nyugtázza a közelmúltban bejelentett vagy elfogadott pozitív lépéseket (azaz a belföldi  agresszív adótervezés kezelésére tett lépéseket és a nem együttműködő joghatóságok jegyzékében szereplő joghatóságokkal szemben hozott védintézkedéseket). A közelmúltban folytatott eszmecsere alapján a Bizottság továbbra is konstruktív párbeszédet folytat majd az adózók agresszív adótervezési stratégiái elleni küzdelem érdekében.

               (11)Nem szűntek meg a költségvetés hosszú távú fenntarthatóságával kapcsolatos, az elöregedés költségeivel összefüggő kockázatok. Írország bevezetett néhány jelentős hatékonysági intézkedést, így például a gyógyszeriparral kötött költségmegtakarítási megállapodást, pénzügyi igazgatási rendszert és a tevékenységalapú finanszírozást. Intézkedéseket hoztak az alapellátás elérhetőségének javítására is. Az ír egészségügyi rendszer azonban költséges és számos kihívással néz szembe, amelyeket súlyosbít a népesség gyors elöregedése. Emellett az alapellátás és a kórházon kívüli ellátás még nem képes enyhíteni a kórházak kapacitására és költségeire nehezedő nyomást. Az egyetemes egészségügyi ellátásra való tervezett átálláshoz többéves költségvetés-tervezésre és a kiadások hatékonyabb ellenőrzése van szükség. Az átalakításnak emellett figyelembe kell vennie az egészségügyi ágazat hatékonyságának és eredményességének átfogó kiadási felülvizsgálata során tett megállapításokat. Emellett meg kell fontolni az alapellátás  kapuőri – a túlterhelt írországi kórházakat tehermentesítő – szerepének megerősítését. Az állami nyugdíjkiadások visszafogását érintő számos reform ellenére a nyugdíjrendszer teljes hiánya várhatóan jelentősen növekedni fog hosszú távon. A nyugdíjreformra vonatkozóan előterjesztett ütemterv kellő időben történő végrehajtása kulcsfontosságú az ír nyugdíjrendszer pénzügyi fenntarthatóságának megerősítéséhez.

               (12)A recessziót követő évek beruházási apálya máig érezteti hatását a megfelelő infrastruktúra szűkösségében a közlekedés, a tiszta energia, a vízszolgáltatás, a lakhatás és a távközlési szolgáltatások területén. A növekvő kereslettel párosulva a tartósan szűkös kínálat továbbra is fűti az ingatlanárak növekedését.  Bár az árak 2016-ban nem tűntek túlértékeltnek, az ingatlanok megfizethetősége aggodalomra ad okot. Ha kezeletlenek maradnak, a lakóingatlan-kínálatot korlátozó tényezők hozzájárulhatnak egyensúlytalanságok kialakulásához. A területrendezéssel párosulva az infrastruktúra fejlesztése döntő fontosságú eleme a megfelelő lakáskínálat kialakításának, a magánberuházások ösztönzésének, a termelékenység növelésének és a kiegyensúlyozott regionális gazdasági fejlődésnek. Emellett a tiszta energiákat, a tiszta tömegközlekedést és a vízgazdálkodást támogató infrastrukturális beruházások, valamin a megújuló energiával és a körforgásos gazdasággal kapcsolatos fokozott erőfeszítések alapvető fontosságúak lesznek az alacsony szén-dioxid-kibocsátású és környezeti hatásokkal szemben ellenálló gazdaság felé való átmenet sikeres végrehajtása szempontjából. A 2018–2027 közötti időszakra vonatkozó nemzeti fejlesztési terv és a nemzeti tervezési keret – melyek az „Írország 2040 stratégia” részét képezik – az érdekelt felekkel szoros együttműködésben történő végrehajtásukat követően a megfelelő irányba tett határozott lépések lesznek.

               (13)Az éghajlatváltozás mérséklésére irányuló jelenlegi erőfeszítések nem teszik lehetővé Írország számára, hogy az Európa 2020 stratégia keretében kitűzött éghajlatvédelmi célokat belföldön megvalósítsa. Csak korlátozott előrelépés történt a gazdaság kulcsfontosságú részei – a mezőgazdaság, a közúti közlekedés és a lakossági szektor – dekarbonizációjában. Ez szükségessé teszi, hogy az erőfeszítés-megosztási határozatnak való megfelelés érdekében Írország igénybe vehesse a rendelkezésre álló rugalmassági intézkedéseket, így például kibocsátási egységeket vásároljon más tagállamoktól.  A nemzeti előrejelzések kiemelik a szükséges további erőfeszítések mértékét: a jelenlegi szakpolitikák alapján a tagállamok számára a 2013–2020 közötti időszakra vonatkozó, kötelező éves üvegházhatásúgáz-kibocsátási célértékeket meghatározó erőfeszítés-megosztási határozat szerinti kibocsátások 2025-ig várhatóan növekednek, majd a 2005. évi kibocsátásnál valamivel alacsonyabb szinten stabilizálódnak. Írország nemrégiben nemzeti éghajlatváltozás-mérséklési tervet fogadott el, amely tartalmazza az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra való átállás ütemtervét és az energiaszektorban fennálló tartós kihívások kezelésére irányuló koherens keretrendszert. Jelen állapotában ugyanakkor a terv kevés konkrét új intézkedést tartalmaz. A nemzeti tervezési keretnek ugyancsak van éghajlat-változási összetevője, arra a felismerésre alapozva, hogy a megfelelő területrendezés az éghajlatváltozás mérséklésének kritikus tényezője, tekintettel arra, hogy Írország nagy részén kicsi a népsűrűség, és a néhány kiterjedtebb városi terület mindegyike jelentős forgalmi és tömegközlekedési problémákkal küzd. Végül 2018–2027 közötti időszakra vonatkozó nemzeti fejlesztési terv és annak hatékony végrehajtása döntő szerepet fog játszani a gazdaság dekarbonizációjában. A terv voltaképpen meghatározza majd, hogy milyen mértékben mobilizálandók további eszközök az energiaágazat dekarbonizációjához, a megújuló energiaforrások kiaknázásához, valamint a tömegközlekedés és az energiahatékonyság javításához.

               (14)Továbbra is kihívást jelent Írországban az inkluzív növekedés biztosítása. A munkanélküliségi ráta 2017-ben 6,7 %-ra csökkent, de egyes csoportok továbbra is nehezen férnek hozzá a munkaerőpiachoz, és kirekesztettek a társadalomból. A szociális védőháló és az adórendszer rendkívül hatékonyan segíti elő a szegénység és az egyenlőtlenségek megfékezését, és Írország intézkedéseket tett a foglalkoztatás ösztönzése érdekében azáltal, hogy fokozatosan szüntette meg a juttatásokat és a kiegészítő kifizetéseket. A szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben élők tartósan magas aránya összefügg azzal, hogy magas az alacsony munkaintenzitású háztartásokban élők aránya (2016-ban ez az arány 18,2 % volt, ami a legmagasabb érték az Unióban, és csaknem kétszerese a 10,5 %-os uniós átlagnak). Ez különösen az egyszülős háztartások esetében gyakori probléma. A nem dolgozó lakosság közel háromnegyede inaktív. 2016-ban a szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben élők aránya a teljes lakosság és a gyerekek körében egyaránt némileg csökkent, de még mindig meghaladja az uniós átlagot. Szükséges ezért, hogy Írország befejezze a munkanélküli háztartások helyzetének javítását célzó cselekvési terv végrehajtását, többek között a munkaerőpiacról leginkább kiszorultak részére nyújtott integrált támogatás fejlesztésével. A szociális lakások kínálatát az ambiciózus célok teljesítése és a jelentős kereslet kielégítése érdekében folyamatosan nyomon kell követni.

               (15)A megfizethető, egész napos, minőségi gyermekgondozás biztosítása továbbra is kihívást jelent. Az OECD szerint Írországban a gyermekgondozási költségek 2015-ben a bérekhez viszonyítva a legmagasabb voltak az EU-ban a gyermeküket egyedül nevelő szülők esetében és a második legmagasabb a párok esetében. A magas gyermekgondozási költségek akadályozzák a fizetett foglalkoztatáshoz való hozzáférést, különösen az alacsony jövedelmű családok, így többek között az egyedülálló szülők esetében. Ez kedvezőtlen hatással van a nők foglalkoztatási aránya, amely 2016-ban az uniós átlag közelében, 65,4 %-on állt. A Parlament jelenleg tárgyalja az egységes megfizethető gyermekgondozási rendszerről szóló törvényt. A törvényt 2018-ban tervezték végrehajtani, de már most is nyilvánvalóvá, hogy a végrehajtás késedelmet szenved. Intézkedések születtek a minőségi gyermekgondozás előmozdítása érdekében is, különösen olyan kezdeményezések révén, amelyek célja a bölcsődei és óvodai személyzet képzettségének jelentős javítása volt.

               (16)2016-ban az alacsony, közepes és magas szintű képzettséggel rendelkező munkavállalók foglalkoztatási rátái közötti különbségek a legmagasabbak között voltak az EU-ban, és az alacsony képzettségű munkaerő foglalkoztatási rátája 10 százalékponttal elmarad a gazdasági válság előtti szinttől. Ennek következményeként és a gazdaság szerkezetátalakulásával összefüggésben számos területen egyre nyilvánvalóbb a strukturális munkaerőhiány és a szakemberhiány. Nagyobb hangsúlyt kell helyezni következésképpen a továbbképzési és átképzési politikákra és intézkedésekre. Írországban különösen alacsony szintű a szakképzetlen munkaerő egész életen át tartó tanulásban való részvétele, ami kiszolgáltatottá teszi ezeket a munkavállalókat a munkaerőpiaci kereslet változásaival szemben. Írországban összességében az egyik legalacsonyabb az EU-ban a digitális készségek szintje, ami éles ellentétben áll a természettudományok, a technológia, a műszaki tudományok és a matematika terén az országban diplomázók magas arányával. A fogyatékossággal élő személyek foglalkoztatási rátája is itt az egyik legalacsonyabb az EU-ban.

               (17)Írországban a termelékenységnövekedés motorját elsősorban a multinacionális vállalatok jelentik. Ezek termelékenysége és a belföldi vállalkozások – elsősorban kkv-k – termelékenységi mutatói között egyre nagyobb a különbség. Egyes multinacionális cégek magas nemzetközi mobilitása és a jelenlegi bizonytalanságok hosszú távon kockázatot jelenthetenek az ír gazdaság fenntarthatóságára és ellenálló képességére. Közelmúltban végzett kutatások megállapították, hogy az ír tulajdonban lévő vállalkozások a termelékenység, az innováció és az exportteljesítmény tekintetében keveset profitálnak a multinacionális vállalatok jelenlétéből fakadó átgyűrűző hatásokból. A kutatási és fejlesztési tevékenységet végző ír cégekre azonban kedvező hatást gyakorolnak a multinacionális vállalatok tevékenységéből eredő externáliák. A K+F tevékenység ösztönzését célzó állami intézkedések és az ír kkv-k rendelkezésére álló szakképzett munkaerőbázis növelése elősegítenék az új technológiák elterjedését a hazai vállalkozások körében. Ezenkívül, amint azt már több alkalommal jelezte az ír Nemzeti Versenyképességi Tanács az ír vállalkozások versenyképességének biztosításához korlátozni kellene egyes inputköltségek, különösen a jogi költségek növekedését. A jogi szolgáltatások piacának korlátozó jellegű szabályozása továbbra is kihívást jelent, akadályozza a versenyt, és növeli a jogi szolgáltatások igénybevételének költségeit. Ez a magasabb perköltségeken keresztül főként a kisvállalkozásokat érinti. A jogi szolgáltatások szabályozásáról szóló új törvény végrehajtási szabályait még nem alkották meg. A végrehajtási szabályok elfogadásának előfeltételét jelentő nyilvános konzultációk lefolytatása jelentős késésben van.

               (18)Jóllehet Írország pénzügyi ágazata a fenntartható fellendülés felé halad, a korábbi időszakból örökölt problémák továbbra is korlátokat képeznek. Bár Írország további haladást ért el a nemteljesítő hitelek csökkentése terén, ezek aránya a teljes bruttó hitelállományban (2017 szeptemberében 11,2 %) még mindig a legmagasabbak között van az Európai Unióban. A túlzott eladósodottság, a piaci koncentráció és a megnövekedett bizonytalanság egyes exportágazatokban visszafogja a kkv-k hitelkeresletét, amely így továbbra is mérsékelt maradt.  Alapvető fontosságú a hosszú távú fizetési hátralékok csökkentése, amelyek körében a több mint két éve késedelmes hitelek aránya 2017-ben körülbelül 60 %-ot tett ki a késedelmes lakáshitelek teljes állományában.  A hosszú távú fizetési hátralékok csökkentése a túlzott eladósodottság kezeléséhez is hozzájárulhat; utóbbi csökkenti a vállalatok, különösen a kkv-k hajlandóságát arra, hogy produktívabb célokra használják fel a hiteleket. Az ír központi bank legújabb kutatásai azt mutatják, hogy az időszakos törlesztési kedvezményekkel járó átütemezési megoldások esetében különösen magas az újbóli nemteljesítés valószínűsége. A lefoglalások és leírások működőképességét javíthatná és kiegészíthetné a másodpiaci hitelértékesítés szigorúbb fogyasztóvédelmi keretrendszere, a hitel átütemezésére kialakított megoldások tartósságának megőrzése mellett.

               (19)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Írország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Írországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak azoknak Írország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (20)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  11
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (21)A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–3. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy Írország 2018-ban és 2019-ben hozzon intézkedéseket a következők érdekében:

               1.2019-ben teljesítse középtávú költségvetési célját. A rendkívüli bevételeket használja fel az államháztartás adósságának csökkentésére. Korlátozza az adókiadások körét és számát, és szélesítse ki az adóbázist. Az egészségügyi rendszer költséghatékonyságának növelésével és a tervezett nyugdíjreform végrehajtásával kezelje az elöregedéssel kapcsolatos kiadások várható növekedését.

               2.Biztosítja a nemzeti fejlesztési terv időben történő és hatékony végrehajtását, többek között a tiszta energia, a közlekedés, a lakhatás, a vízügyi szolgáltatások és a megfizethető, minőségi gyermekgondozás tekintetében. Kezelje prioritásként a munkaképes korú népesség továbbképzését, különös tekintettel a digitális készségekre.

               3.Segítse elő az ír vállalkozások, különösen a kis- és középvállalkozások termelékenységének növekedését a kutatás és az innováció célzott intézkedéseken és közvetlenebb támogatásokon keresztül történő ösztönzésével, valamint a külföldi multinacionális vállalatokkal, állami kutatóközpontokkal és egyetemekkel folytatott stratégiai együttműködésük fejlesztésével. Támogassa a hosszú távú hátralékok gyorsabb és tartós csökkentését a kiszolgáltatott háztartások számára indított kezdeményezésekre építve és a behajthatatlan kitettségek leírását szorgalmazva.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

                     (3)

                        COM(2018) 407 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 206 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják. A kiadási referenciaérték Írország esetében egy, a potenciális növekedés 10 éves referenciarátájának torzulását kijavító kiigazítást tükröz, amely torzulás oka a reál GDP kivételesen magas 2015. évi növekedése volt. Az ír hatóságok által a 2017. évi költségvetési számítások során alkalmazott módszert követve a Bizottság a 2014-es és 2016-os potenciális növekedési ráták átlagával számolt.

                     (10)

                        2018-hoz hasonlóan a kiadási referenciaérték egy, a potenciális növekedés 10 éves referenciarátájának torzulását kijavító kiigazítást tükröz, amely torzulás oka a reál GDP kivételesen magas 2015. évi növekedése volt.

                     (11)

                        Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.