               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 406 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Észtország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Észtország 2018. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Észtország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Észtország 2018. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A jelentés kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Észtországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2018. március 22-én hagyott jóvá. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (a továbbiakban: az euróövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)Mivel Észtország pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Észtországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezetre vonatkozó ajánlást, melyet különösen az alábbi 1. ajánlás tükröz.

               (3)Az Észtországra vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  4
                2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Észtországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Észtország által elért eredményeket. Elemzése alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Észtországban nem áll fenn makrogazdasági egyensúlyhiány.

               (4)Észtország 2018. április 26-án benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  5
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  6
               .

               (6)Észtország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A kormány azt vetíti előre, hogy az államháztartási egyenleg a GDP 0,3 %-ának megfelelő 2017. évi hiányról 2018-ban a GDP 0,2 %-ának, 2019-ben pedig a GDP 0,5 %-ának megfelelő többletet fog elérni. Ezt követően kiegyensúlyozott költségvetés irányába történik elmozdulás. A középtávú költségvetési célja a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány. A 2018. évi stabilitási program szerint az újraszámított
                  7
                strukturális egyenlegnek a GDP arányában kifejezett szintje a becslések szerint a 2018. évi 0,8 %-os hiányról 2019-ben 0,4 %-ra csökken, és ezt követően mérsékelt marad a hiányszint. A GDP-arányos államadósság az előrejelzés szerint 2018-ban és 2019-ben 9 % alatt marad, majd 2022-re 5,3 %-ra csökken. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv optimista. A bevételbecsléseket érintő negatív kockázatok elsősorban néhány nem pontosan meghatározott és a programidőszakba tartozó összes évre kiható intézkedéshez kapcsolódnak.

               (7)2018-ra vonatkozóan az ajánlás szerint Észtországnak továbbra is teljesítenie kell a középtávú költségvetési célját. Ez alapján a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája
                  8
                legfeljebb 6,1 % lehet, ami azt jelenti, hogy a strukturális egyenlegnek a GDP 0,2 %-ának megfelelő mértékű romlása megengedett. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2018-ban némi eltérés lesz az említett követelménytől. 2019-ben, tekintettel Észtország 2,7 %-os előre vetített kibocsátási résére és a becsült potenciális növekedési ráta alatti előre vetített GDP-növekedésre, a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája nem haladhatja meg a 4,1 %-ot, összhangban a Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott követelménymátrix által előírt, a GDP 0,6 %-ának megfelelő strukturális kiigazítással. Változatlan szakpolitikát feltételezve a Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése szerint fennáll a kockázata annak, hogy Észtország 2019-ben, illetve együttvéve 2018 és 2019 során némileg eltér az előírt követelménytől. Összességében a Tanács véleménye az, hogy Észtországnak készen kell állnia a további intézkedések meghozatalára, hogy 2018-ban és 2019-ben is biztosítsa a követelményeknek való megfelelést.

               (8)A jobb szolgáltatásnyújtással alátámasztott, megfelelőbb szociális biztonsági háló biztosítása továbbra is jelentős kihívás marad Észtország számára. Észtország az európai uniós átlagnál (a GDP közel 28 %-ánál) kevesebbet (a GDP közel 16 %-át) költ a szociális védőhálóra. A szociális transzfereknek a szegénység csökkentésére gyakorolt hatása javul, de még mindig kismértékű és az európai uniós átlag alatti. Észtország szegénységi rátája még mindig magas, különösen a fogyatékkal élők, az aktív kereső nélküli háztartások és az idősebbek, elsősorban az egyedül élők körében. A 2016-ban 5,6 %-os jövedelmi egyenlőtlenség a közelmúltbeli javulás ellenére továbbra is magasabb az európai uniós átlagnál (2016. évi 5,2 %). Újabb lépések megtételére kerül sor a nagyobb családok számára megfelelő családtámogatás biztosítása céljából, ami tovább csökkenti a relatív szegénységet a gyermekek körében. A minimumjövedelem-támogatás szintjét megemelték a munkába való visszatérést ösztönző intézkedések kíséretében. A 115 EUR összegű nyugdíjkiegészítésnek az alacsony összegű nyugdíjjal rendelkező és egyedül élő személyek részére történő kifizetése volt az első lépés e csoport rendkívül magas szegénységi rátájának kezelése terén. A fogyatékkal és a fogyaték nélkül élők között a szegénység vagy társadalmi kirekesztettség kockázatának kitett személyek arányában tapasztalt különbség (2016-ban 20,9 %) szintén magasabb volt az európai uniós átlagnál (10,1 %). A tartós ápolási-gondozási szolgáltatások finanszírozása nem áll összhangban az öregedő népesség szükségleteivel. A folyamatban lévő közigazgatási reformnak a magas színvonalú szolgáltatásnyújtásra gyakorolt hatása még nem látható.

               (9)A nemek közötti bérszakadék továbbra is az egyik legmagasabb szintet, 25,3 %-ot itt éri el az Európai Unióban, bár csökkenő tendenciát mutat. A szülői szabadságot és a szociális ellátórendszert érintő közelmúltbeli változások előmozdítják a munka és a magánélet közötti egyensúlyt. E változások várhatóan ösztönzőt jelentenek a nők számára, hogy korábban visszatérjenek a munka világába és ezáltal hozzájáruljanak az Észtországban jellemző, nemek közötti bérkülönbség csökkentéséhez. A változtatásokat 2018 és 2020 között fogják végrehajtani. A szülői szabadságok rendszerére vonatkozó reform második szakaszára vonatkozó javaslat jelenleg tárgyalás alatt áll. Továbbra is lényeges ebben az összefüggésben és azon túl is a szociális partnerekkel való kapcsolattartás és kapacitásuk megerősítése, a rendkívül alacsony tagsági arányok fényében. A nemek közötti egyenlőségről szóló törvénynek a bérek átláthatóságának javítása érdekében tett módosításai még elfogadás előtt állnak, és elfogadásukat követően kizárólag a közszektorbeli intézményekre lesznek alkalmazandók. A nemek közötti bérkülönbségek elemzését célzó eszköz kifejlesztésére várhatóan nem kerül sor 2019 előtt.

               (10)Észtország termelékenységének lassú növekedése a kutatás, a technológia és az innováció mérsékelt teljesítményének tudható be. 2016-ban az észt vállalatok kevesebb mint 0,5 %-a számolt be kutatási tevékenységekről, a vállalkozások kutatási és fejlesztési intenzitása pedig a GDP-nek csupán 0,7 %-át teszi ki, ami az 1,3 %-os uniós átlag fele. Ezen túlmenően az elmúlt években számottevő mértékben csökkent az innovációt mérő több mutató is, például az új termékeket és folyamatokat létrehozó vagy a vállalkozáson belül innovációs tevékenységet folytató kis- és középvállalkozások esetében. Jóllehet a gazdaság magas hozzáadott értéket képviselő és tudásintenzív tevékenységekkel rendelkezik, a vállalkozások kutatási és fejlesztési intenzitása, a tudomány és az üzleti élet kapcsolata, valamint a vállalatok innovációs és technológiai kapacitása továbbra is csekély mértékű. A kutatásra, technológiára és innovációra fordított közkiadások hagyományosan az európai uniós átlag felett álltak. A prioritásoknak az állami kutatás terén nem megfelelő meghatározása azonban problémákat vet fel. Észtország több intézkedést is hozott a gazdaság kutatási és innovációs teljesítményének ösztönzésére, de továbbra is kihívást jelent ezek hatásának maximalizálása.

               (11)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte az észt gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Észtországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak azoknak Észtország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (12)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  9
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy Észtország 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Biztosítsa, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2019-ben ne haladja meg a 4,1 %-ot, ami a GDP 0,6 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. Javítsa a szociális biztonsági háló megfelelőségét, elsősorban az idősebbek és a fogyatékkal élő személyek körében. Tegyen intézkedéseket a nemek közötti bérszakadék csökkentésére, többek között a magánszektorbeli bérek átláthatóságának javítása révén.

               2.Mozdítsa elő a kutatást és az innovációt, különösen az innovációs alap kiszélesítését célzó hatékony ösztönzők biztosítása révén.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        COM(2018) 406 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 205 final.

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        A Bizottság által a közös módszertannak megfelelően újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

                     (8)

                        A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve, a diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (9)

                        Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 417 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Málta 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Málta 2018. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Málta 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Málta 2018. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Máltát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2018. március 22-én hagyott jóvá. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (a továbbiakban: az euróövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)Mivel Málta pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Máltának gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezeti gazdaságpolitikára vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi ajánlások és különösen az 1. ajánlás tükröz. A Máltára vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  4
                2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Máltának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Málta által elért eredményeket.

               (3)Málta 2018. április 13-án benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  5
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  6
               .

               (5)Málta jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2018. évi stabilitási programjában a kormány a 2018 és 2021 közötti időszakra költségvetési többlet fenntartását tervezi. A középtávú költségvetési cél – a GDP-hez viszonyítva kiegyensúlyozott költségvetési pozíció – a programidőszak egésze során továbbra is pozitív különbözettel teljesül. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság mértéke várhatóan a Szerződésben rögzített, a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték alatt marad, majd a GDP 50,8 %-át kitevő 2017-es szintről 2021-ig fokozatosan mintegy 36 %-ra csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2018–2019-re vonatkozóan megalapozott, a 2020–2021-as időszakra vonatkozóan pedig optimista. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg várhatóan 2018-ban a GDP 0,6 %-ának, 2019-ben pedig a GDP 1,1 %-ának megfelelő többletet mutat majd, vagyis meghaladja a középtávú költségvetési célt. Összességében a Tanács véleménye az, hogy Málta az előrejelzések szerint 2018-ban és 2019-ben meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Ugyanakkor rövid és középtávon szorosan nyomon kell követni a kiadások alakulását, különösen a bevételek stabilitását veszélyeztető lehetséges jövőbeli kockázatok fényében.

               (6)Amint azt az euróövezetre vonatkozó 2018. évi ajánlás jelzi, az agresszív adótervezési stratégiák elleni küzdelem elengedhetetlen a vállalkozások közötti verseny torzulásának megelőzéséhez, az adózók méltányos kezeléséhez és az államháztartás védelméhez. Az adózók agresszív adótervezési stratégiáinak a tagállamok között átgyűrűző hatásai az uniós jogszabályokat kiegészítő, koordinált fellépést kívánnak meg a nemzeti szakpolitikák részéről. A Máltán működő vállalkozások által külföldre (azaz az Unióban rezidens adóalanyok által harmadik országban rezidens adóalanyok számára) utalt osztalék-, kamat- és jogdíjfizetésekre vonatkozó forrásadó hiánya, miatt e kifizetések teljes mértékben adózatlanok maradhatnak, amennyiben a kedvezményezett országában nem adókötelesek. Míg Málta új fiktívkamat-levonási rendszere segít csökkenteni az idegen finanszírozás előnyben részesítését, a visszaélés elleni szabályok elégtelensége – a viszonylag magas adókulcs és a részvényalapú rendszer mellett – lehetőséget biztosíthat az adókikerülésre. A Málta és más uniós tagállamok között kétoldalú adóügyi egyezmények egyes rendelkezéseit, valamint a máltai adórendszert, amelyben az adóügyileg máltai illetőségű, de nem ott bejegyzett társaságok csak a Máltán keletkezett vagy oda átutalt jövedelmük után adóznak, a vállalkozások adókikerülési gyakorlatok folytatására használhatják. A Bizottság nyugtázza, hogy Málta elkötelezetten küzd az adófizetők agresszív adótervezése ellen. A közelmúltban folytatott eszmecsere alapján a Bizottság továbbra is konstruktív párbeszédet folytat majd az adófizetők agresszív adótervezési stratégiái elleni küzdelem érdekében.

               (7)A máltai államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítása továbbra is kihívást jelent. Ez teljes mértékben az elöregedéshez kapcsolódó – például az egészségügyi ellátással és tartós ápolással-gondozással, valamint a nyugdíjakkal kapcsolatos – költségek költségvetési hatásának tudható be. A nyugdíjrendszer a fenntarthatóság megvalósításának és a megfelelő nyugdíjjövedelmek biztosításának kettős kihívásával szembesül. A nyugdíjkiadások hosszú távú fenntarthatóságának kilátásai javultak, főként annak köszönhetően, hogy kedvezőbbé váltak a Málta hosszú távú növekedési potenciáljával kapcsolatos becslések. Ugyanakkor a 2016. évi költségvetésben bevezetett intézkedések csak korlátozott hatást gyakoroltak a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságának biztosítására, amely ezért továbbra is fontos kihívást jelent. Emellett a nyugdíjak megfelelőségének javítása érdekében elfogadott intézkedések ellenére a nemek között a nyugdíjjogosultság tekintetében fennálló különbség továbbra is jelentős. Az egészségügyi rendszer teljesítménye javult, a várakozási idők csökkentek. Ugyanakkor továbbra is kihívást okoz az erőforrások és tevékenységek átcsoportosítása a kórházi ellátás felől az alapellátásba. Az alapellátás intézményi kialakítása mind a kórházi, mind a sürgősségi ellátást nyomás alatt tartja. A kórházi és az alapellátás összehangolatlan, és a sürgősségi ellátás kihasználása rossz hatékonyságú. Az innovatív gyógyszerekhez való hozzáférés továbbra is jelentős kihívás, költségvetési szempontból is. Intézkedések történtek a tartós ápolás-gondozás iránti növekvő kereslet kielégítésére, így a közösségi alapú és otthoni gondozás ösztönzésére.

               (8)A határokon átnyúló együttműködés javítása terén némi előrelépés történt. Mindazonáltal úgy tűnik, hogy a máltai pénzügyi felügyeleti hatóság továbbra sem rendelkezik elegendő személyi állománnyal ahhoz, hogy képes legyen a kiterjedt, határokon átnyúló pénzügyi rendszer felügyeletére, különösen a nem banki szegmensben. Hasonlóképpen, míg a szolgáltatási ágazat (különösen az online szerencsejáték ágazat) jelentős mértékben hozzájárult az ország tartós gazdasági növekedéséhez, ugyanez kihívásokat jelenthet a pénzügyi rendszer integritása szempontjából, és szükségessé teszi egy pénzmosás elleni, szigorú keretrendszer kialakítását. Málta nemrégiben ültette át a 4. pénzmosási irányelvet; a végrehajtás hatékonyságát azonban még értékelni kell. Emellett az irányelv nemzeti jogba történő átültetését követően a máltai hatóságok nemrégiben integrált stratégiát terjesztettek elő a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelem érdekében. Más fellépések mellett felállításra kerül a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelemmel foglalkozó nemzeti koordinációs bizottság, amely a kormány és más érintett nemzeti hatóságok képviselőiből áll. Ugyanakkor továbbra is kihívást jelent a közelmúltban elfogadott szabályozási keret megfelelő végrehajtásának és hatékony ellenőrzésének biztosítása.

               (9)Az erős gazdasági növekedés, valamint a nők munkavállalását és a munkavállalók továbbképzését támogató reformok közepette tovább javultak a máltai munkaerőpiaci eredmények. Továbbra is probléma azonban a nemek közötti jelentős foglalkoztatási különbség, a 30 évesnél idősebb nők és fogyatékossággal élő személyek alacsony munkaerőpiaci részvétele. Az apasági szabadság és a szülői szabadság rendszere továbbra is viszonylag kidolgozatlan; ennek megerősítése fontos lenne a nemek közötti kiegyensúlyozott gyermekgondozás lehetőségének biztosítása és a nők munkavállalásának fokozottabb elősegítése szempontjából. A munkaerőhiány nő, a készségkereslet és -kínálat közötti eltérés továbbra is fennáll. A máltai munkaerő jelentős része még mindig alacsony képzettségű, és Málta a munkaerő- és szakemberhiány kezelésében egyre nagyobb mértékben támaszkodik a külföldi munkaerőre. A munkaerőpiac, a készségek és a társadalmi befogadás terén jelenleg végrehajtott szakpolitikai kezdeményezések várhatóan tovább folytatódnak, ám ezeket ki kell egészíteni eredményalapú nyomon követéssel és értékeléssel.

               (10)A korai iskolaelhagyók aránya 2017-ben 18,6 % volt, ami az előző évhez képest alig javult, és továbbra is a legmagasabb az EU-ban. A fogyatékkal élők körében is Máltán a legmagasabb, 50 %-os a korai iskolaelhagyók aránya, ami az uniós átlag kétszerese. A tanulási eredmények erősen függnek a társadalmi-gazdasági háttértől, az iskola típusától és a fogyatékossági státusztól. A leggyengébben és a legjobban teljesítő iskolákba járók tudományos tárgyakban elért teljesítménye közötti különbség az EU-ban a legmagasabbak között van, és 1,5-szerese az OECD-átlagnak. A matematika, a természettudományok és az olvasás terén gyengén teljesítők aránya a negyedik legmagasabb az EU-ban. Hiányzik az átfogó stratégia az oktatási minőségének javítására, az oktatási eredmények társadalmi csoportok és különböző iskolatípusok közötti egyenlőtlenségeinek csökkentésére.

               (11)Az erőteljes gazdasági növekedés fokozta az infrastruktúrára és a természeti erőforrásokra nehezedő nyomást. A közúti közlekedési ágazat jelentős infrastrukturális és hosszú távú fenntarthatósági kihívásokkal néz szembe. Az elégtelen közlekedési infrastruktúra és a forgalmi torlódások költségei akadályt jelentenek a befektetők számára. A növekvő forgalom és a járművek számának növekedése növeli az üvegházhatást okozó gázok kibocsátását, és negatívan befolyásolja a levegő minőségét. Ez a máltai gazdaság fontos pillérét, az idegenforgalmat is kedvezőtlenül befolyásolhatja. Ezért az infrastruktúra fejlesztésének igénye kéz a kézben jár a környezetbarát közlekedési megoldások támogatásának szükségességével. 2016-ban a kormány elfogadta a 2050-ig tartó időszakra vonatkozó nemzeti közlekedési stratégiát és a 2025-ig érvényes operatív közlekedési főtervet. Azt is bejelentette, hogy 700 millió EUR-s projektet indít a közúthálózat fejlesztésére. Ezek az intézkedések együttesen várhatóan csaknem 20 %-kal csökkentik a forgalmi torlódások gazdasági költségeit. A gazdasági aktivitás fokozódása súlyosbítja az infrastrukturális szűk keresztmetszetek hatását, és még nagyobb nyomás alá helyezi a környezeti erőforrásokat. A terv ezenkívül nem határoz meg világos célt a közlekedés okozta üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentésére, és nem irányoz elő a bejelentett intézkedések végrehajtásának hatékony nyomon követését biztosító rendszert (egy ötéves felülvizsgálati cikluson kívül). Ezért fontos, hogy Málta az előrehaladás rendszeres nyomon követése mellett célkitűzéseket határozzon meg intézkedéseket hajtson végre annak érdekében, hogy 2025-ig jelentősen csökkenjen a forgalmi torlódás és a közlekedésből származó üvegházhatásgáz-kibocsátás.

               (12)Az ország méretéből és szigetország státuszából adódó kihívások különösen fontossá teszik a körforgásos gazdaság irányába történő elmozdulást. Az intelligens beruházások hozzájárulhatnak ahhoz, hogy csökkenjen a sziget sérülékeny természeti erőforrásaira gyakorolt nyomás. Amennyiben nem kezelik őket, az építési és bontási hulladékok ártalmatlanításával kapcsolatos nehézségek például a környezet minőségének és az ország idegenforgalmi vonzerejének csökkenéséhez vezethetnek. Bár az ökoinnovációs teljesítmény (ökoinnovációs index) tekintetében Málta továbbra is az uniós sereghajtók között van (a 2013-as 18. helyről 2016-ban a 26. helyre csúszott vissza), rendelkezik azzal a potenciállal, hogy beruházásokat mozgósítson az építőipar erőforrás- és energiahatékonyságát, valamint a hulladék és szennyvíz kezelését javító innovatív megoldások kialakítására és bevezetésére. Javítani kell mindenekelőtt a hulladékgazdálkodást, bővíteni kell az építési és bontási hulladékokat újrafeldolgozó létesítményekbe eszközölt beruházásokat, valamint javítani kell az építési és bontási hulladékok illegális lerakókban történő elhelyezésének vagy tengeren történő ártalmatlanításának megakadályozását célzó ellenőrzéseket.

               (13)Az igazságszolgáltatási rendszer hatékonysága továbbra is kívánnivalókat hagy maga után, és a jó minőségű üzleti környezet biztosítása érdekáben meg kell erősíteni a korrupcióellenes jogi és intézményi kereteket. A korrupcióellenes keret irányításának hiányosságai kedvezőtlenül befolyásolhatják az üzleti klímát, és kedvezőtlen hatást gyakorolnak a befektetésekre. Tovább kell javítani Málta korrupcióellenes erőfeszítéseinek hatékonyságát, különösen a korrupció kivizsgálása és büntetőeljárás alá vonása tekintetében. Az irányítási keret javítása elengedhetetlen ahhoz, hogy Málta megőrizze nemzetközi befektetési célpontként kivívott jó hírnevét és vonzerejét.

               (14)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Máta gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Máltának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak azoknak Málta fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (15)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és azt a véleményt fogalmazta meg, hogy Málta várhatóan megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek,

               AJÁNLJA, hogy Málta 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Erősítse meg az általános irányítási keretet a Máltán engedélyezett nemzetközi irányultságú pénzügyi vállalkozások nemzeti felügyeletének szigorításával, a pénzmosás elleni keret hatékony végrehajtásának biztosításával és a korrupció elleni küzdelem további fokozásával.

               2.Biztosítsa az egészségügy és a nyugdíjrendszer fenntarthatóságát, egyebek mellett a kötelező nyugdíjkorhatár emelése és a korai nyugdíjba vonulás korlátozása útján.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        COM(2018) 417 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 216 final.

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 413 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Lettország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Lettország 2018. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Lettország 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Lettország 2018. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Lettországot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2018. március 22-én hagyott jóvá. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (a továbbiakban: az euróövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)Mivel Lettország pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Lettországnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezet gazdaságpolitikájára vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1. és 2. ajánlás tükröz.

               (3)A Lettországra vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  4
                2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Lettországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Lettország által elért eredményeket.

               (4)Lettország 2018. április 11-én benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját, 2018. április 16-án pedig 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  5
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  6
               .

               (6)Lettország jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A 2018. évi stabilitási program szerint az államháztartási egyenleg GDP-arányos hiánya a 2017-es 0,5 %-ról 2018-ra 0,9 %-ra romlik, 2019-ben ehhez képest változatlan marad, majd 2020-ban és 2021-ben 0,4 %-ra javul. Ez a pálya várhatóan összhangban van a strukturális értelemben a GDP 1 %-ának megfelelő hiányban meghatározott középtávú költségvetési céllal és a nyugdíjreform, valamint az egészségügyi ágazatra vonatkozóan a strukturális reformokról szóló rendelkezés alapján engedélyezett eltérésekkel. Az újraszámított strukturális egyenlegnek a GDP arányában kifejezett hiánya a becslések szerint a 2017. évi 1,2 %-ról 2018-ban 1,7 %-ra nő, majd 2019-ben 1,5 %-ra csökken. A 2018. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság-ráta a 2017-es 40,1 %-ról 2021-re 36 %-ra csökken. A program GDP-növekedési előrejelzései a Bizottság előrejelzéséhez képest 2018 tekintetében kifejezetten optimistának, 2019 vonatkozásában pedig megalapozottnak tűnnek. A költségvetési pozíciót érintő kockázatok lefelé mutatnak, mivel az adózási fegyelem javítására irányuló intézkedések hozadéka tekintetében az előrejelzés optimista.

               (7)A 2017. július 11-i tanácsi ajánlás szerint Lettországnak 2018-ban teljesítenie kell középtávú költségvetési célját, figyelembe véve a rendszerszintű nyugdíjreform végrehajtásával és a strukturális reformok végrehajtásával összefüggésben engedélyezett átmeneti eltérést. Ez alapján a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  7
                nominális növekedési rátája 2018-ban legfeljebb 6,0 % lehet, ami azt jelenti, hogy a strukturális egyenlegnek a GDP 0,3 %-ának megfelelő mértékű romlása megengedett. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2018-ban jelentős mértékű lesz az eltérés lesz a középtávú költségvetési céltól. Mindamellett a vártnál kedvezőbb 2017-es eredmények miatt 2018-ban e kockázatok csökkenhetnek. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján ugyanakkor a megbízhatóságvizsgáló eszköz azt jelzi, hogy a kibocsátási rés közösen megállapított módszertan szerinti becslését jelentős bizonytalanság övezi. Amennyiben ez megerősítést nyer, e tényezőket a Bizottság figyelembe fogja venni a 2018-ra vonatkozó 2019. tavaszi utólagos értékelés során.

               (8)2019-ben Lettországnak el kell érnie középtávú költségvetési célkitűzését, figyelembe véve az egészségügyi ágazati strukturális reform végrehajtásához kapcsolódóan a 2017–2019-as időszakra nyújtott átmeneti engedményt. Ez alapján a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2019-ban legfeljebb 4,3 % lehet, ami azt jelenti, hogy a strukturális egyenlegnek a GDP 0,4 %-ával kell javulnia. A Bizottság 2018. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2019-ben és 2018–2019-ben együttesen is jelentős lesz az eltérés ettől a követelménytől. A Tanács összességében úgy véli, hogy 2018-tól meg kell tenni a szükséges intézkedéseket a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés biztosítása érdekében.

               (9)Lettországban magas a jövedelmi egyenlőtlenség mértéke. A háztartások leggazdagabb 20 %-a jövedelmének a legszegényebb 20 % jövedelméhez viszonyított aránya a 2017. évi 6,3-es értékkel a legnagyobbak között volt az EU-ban, ami az adó- és támogatási rendszeren keresztül végrehajtott alacsony újraelosztásra mutat. Lettország adórendszerét átalakították, és a személyi jövedelemadó progresszivitása fokozódott; az alacsony keresetűek adóéke azonban továbbra is viszonylag magas, és visszafogja a formális foglalkoztatást. Az adóreform alig haladt valamelyest az adózásnak a növekedést kevésbé visszafogó forrásokra történő átcsoportosítása és az adóbevételek GDP-n belüli arányának növelésére irányuló szakpolitikai célkitűzés teljesítése tekintetében. Az adóbevételek alacsony aránya a közszolgáltatások fenntartható megvalósításához és a társadalmi befogadáshoz szükséges forrásokat korlátozza. Az ingatlantulajdon és a tőke megadóztatásában rejlő lehetőségeket nem használják ki kellőképpen más uniós országokhoz képest. Jóllehet van némi előrelépés az adókijátszás elleni küzdelem terén, az adójogszabályoknak való megfelelés továbbra is komoly kihívást jelent.

               (10)A szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben élők magas aránya a szociális biztonsági háló gyengeségeit tükrözi, valamint a minimáljövedelem, a nyugdíjak és a fogyatékkal élők bevonása terén jelentkező kihívásokra utal. A fogyatékkal élők és az idősek szegénységi rátája az elmúlt években nőtt, és a legmagasabbak között van Európában. A 2014-ben bejelentett minimáljövedelmi reformot nem hajtották végre, ami negatívan érinti a legszegényebb háztartásokat. A szociális segélyek megfelelősége csak kis mértékben nőtt, és továbbra is alacsony. Az öregségi nyugdíjak minimális összege 2006 óta nem emelkedett. A súlyos lakáshiánnyal küzdő emberek aránya Európában a legmagasabbak között van, a szociális lakások kínálata pedig szűkös.

               (11)A munkaerőpiacon a kedvezőtlen demográfiai fejlemények és a kivándorlás okoznak szűk keresztmetszeteket. Miközben a foglalkoztatás növekedését gátolja a mind szűkösebb munkaerő-kínálat, a foglalkoztatási lehetőségek az egyes régiók és képzettségi szintek között eltérőek. Előrelépés történt a szakképzés reformja terén, amelynek célja az oktatás hozzáigazítása a korszerű készségekkel kapcsolatos követelményekhez. További erőfeszítésekre van azonban szükség a reform teljes körű végrehajtásához, valamint az alapszintű szakképzésben és továbbképzésben való részvétel növeléséhez. A szociális partnerek és a vállalatok bevonásával megkezdődött a munkaalapú tanulás új megközelítésének végrehajtása. A programba ugyanakkor kevés hallgató iratkozott be. A felnőttek tanulásban való részvétele csak kis mértékben nőtt, és a munkanélküliek aktív munkaerőpiaci intézkedésekben való részvétele alacsonyabb, mint a többi tagállamban. Ez az alacsonyan képzettek körében tapasztalható magas munkanélküliségi ráta összefüggésében aggodalomra ad okot. Tágabb összefüggésben a szociális partnerek kapacitásának erősítése fontos szerepet játszik szerepvállalásuk előmozdításában.

               (12)Az egészségügyi rendszerben reformokra került sor. Az egészségügyi ellátás forrásainak növelése az éves szolgáltatási határértékekhez és a hosszú várakozási időkhöz kapcsolódó hozzáférési korlátok kezelését célozza. Az egészségügyi ellátás állami finanszírozása azonban továbbra is jóval az uniós átlag alatt van, és a hatékonyságnövelő intézkedések végrehajtása – ideértve a hatékony megelőző intézkedéseket, a kórházi ágazat racionalizálását, az alapellátás megerősítését és a minőségirányítás javítását – még várat magára. Az egészségügyi eredmények viszonylag gyengék, és a mindenki számára megfizethető egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés gondot jelent. A betegek által közvetlenül fizetett térítések magas aránya és az egészségügyi szolgáltatások két kosár („teljes” és „minimum”) közötti megosztása csökkenti egyes csoportok hozzáférését, és gyenge egészségügyi eredményekhez vezet.

               (13)A szabályozás minőségében tapasztalt hiányosságok és a közigazgatás alacsony fokú hatékonysága és eredményessége kedvezőtlenül befolyásolják az üzleti környezetet. 2016-ban a kormány a közszféra karcsúbbá és professzionálisabbá tételére irányuló nagyívű reformtervet mutatott be, amelynek célja a hatékonyság javítása létszámleépítéssel és a támogatási funkciók központosításával, továbbá a teljesítmény szempontjának nagyobb érvényesítése a fizetések meghatározásánál és az átláthatóság fokozása. E terv azonban a központi igazgatásra korlátozódik, noha jelentős mértékben lehetne fokozni a hatékonyságot a helyi önkormányzatok szintjén is. Az állami tulajdonban lévő vállalatok, amelyek a gazdaság jelentős hányadát képviselik, kormányzati szinten koordináltak. Miközben a központi kormányzat tulajdonában levő vállalatok központosított vállalatirányítás alatt állnak, ez a mechanizmus nem vonatkozik a kikötőkre és az önkormányzati tulajdonú vállalkozásokra.

               (14)A korrupció továbbra is a lett üzleti környezet negatív eleme, az összeférhetetlenség megelőzését szolgáló rendszer pedig változatlanul merev és formális. A visszaélést bejelentő személyek védelméről szóló jogszabály elfogadásának csúszása károsan hat a közigazgatás elszámoltathatóságára és hatékonyságára. A fizetésképtelenségi folyamat szabályozása terén jelentős javulás történt az elmúlt években, ami korlátozza a visszaélések lehetőségét. Az Igazságügyi Tanács mindazonáltal egyes esetek felülvizsgálata által szorgalmazta a korábban e téren elkövetett visszaélésekkel kapcsolatos vádak kivizsgálását. Javasolta a bírák kvalifikációs értékelésének javítását és a kiszabható szankciók felülvizsgálatát.

               (15)A nem Lettországban rezidens ügyfeleket kiszolgáló lett bankok jelentős mértékben kitettek a pénzmosásban való részvétel kockázatának. Ez kihívást jelent a pénzügyi rendszer integritása szempontjából, ronthatja annak hírnevét, és kedvezőtlenül érintheti a beruházásokat és a gazdasági növekedést. A pénzmosás elleni keretrendszert nemrégiben megerősítették, de a tartós javuláshoz folyamatos erőfeszítéseket kell tenni. Lettország a közelmúltban törvényt fogadott el annak érdekében, hogy jelentősen korlátozza a lett pénzügyi szektor pénzmosásnak való kitettségét. A törvény megerősíti a pénzügyi intézmények és a bűnüldöző szervek közötti információcserét, és korlátozza a postafiókcégekkel való ügyletkötés lehetőségét. A törvény hatását és hatékonyságát figyelemmel kell kísérni.

               (16)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Lettország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Lettországnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak azoknak Lettország fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (17)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és véleményét
                  8
                mindenekelőtt az alábbi 1. ajánlás tükrözi

               AJÁNLJA, hogy Lettország 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.A szerkezeti reform végrehajtása miatt engedélyezett átmeneti eltérést figyelembe véve teljesítse a középtávú költségvetési célt 2019-ben. Csökkentse az alacsony keresetűek adóterheit azáltal, hogy az adóterhet más forrásokra – különösen a tőkére és az ingatlantulajdonra – csoportosítja át és javítja az adózási fegyelmet.

               2.Javítsa a foglalkoztatást helyettesítő támogatás, az öregségi alapnyugdíj és a fogyatékossággal élő személyek jövedelemtámogatásának megfelelőségét. Növelje a szakoktatás és szakképzés munkaerőpiaci relevanciáját, és mozdítsa elő az alacsony képzettségű munkavállalók és álláskeresők továbbképzését. Javítsa az egészségügyi rendszer elérhetőségét, minőségét és, költséghatékonyságát.

               3.Javítsa az állami szektor hatékonyságát, különös tekintettel a helyi önkormányzatokra és az állami tulajdonban lévő vállalatokra. Erősítse meg a közigazgatás elszámoltathatóságát a visszaélést bejelentő személyek védelme, az összeférhetetlenség megelőzése és a korábbi fizetésképtelenségi eljárások folyamatban lévő értékelése során kapott eredményekkel kapcsolatos további lépések révén.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        COM(2018) 413 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 212 final.

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        A nettó elsődleges államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.

                     (8)

                        Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 419 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Ausztria 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Ausztria 2018. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Ausztria 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Ausztria 2018. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Ausztriát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2018. március 22-én hagyott jóvá. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (a továbbiakban: az euróövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)Mivel Ausztria pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Ausztriának gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezet gazdaságpolitikájára vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1. és 2. ajánlás tükröz.

               (3)Az Ausztriára vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  4
                2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Ausztriának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében Ausztria által elért eredményeket.

               (4)Ausztria 2018. április 25-én benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. március 21-én benyújtotta 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  5
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  6
               .

               (6)Ausztria jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik. A 2018. évi stabilitási program szerint a kormány arra számít, hogy az államháztartási egyenleg a GDP 0,7 %-ának megfelelő 2017. évi hiányról 2022-re a GDP 0,4 %-ának megfelelő többletet fog mutatni. A program előrejelzése szerint a 2017-től kezdődően a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiányként meghatározott középtávú költségvetési cél 2019-ben teljesülni fog. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság-ráta a 2017-es 78,1 %-os értékéről 2022-re fokozatosan 62,2 %-ra csökken. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2018 tekintetében optimista, az azt követő időszak tekintetében megalapozott. A középtávú költségvetési tervezésnél figyelembe vett fő kockázatok a 2020-tól tervezett diszkrecionális szakpolitikai intézkedések, mint például a személyi jövedelemadó bejelentett reformja, amelynek nettó költségvetési hatásait még nem ismertették teljeskörűen.

               (7)A stabilitási program szerint a kivételes menekültbeáramlás és a biztonsággal kapcsolatos intézkedések jelentős költségvetési hatást gyakorolnak, és a program megfelelően bemutatja ezen költségvetési többletkiadások mértékét és jellegét. A Bizottság szerint a kivételes menekültbeáramlással összefüggésben a figyelembe vehető többletkiadások mértéke 2017-ben a GDP 0,03 %-ának felelt meg, míg a biztonsággal kapcsolatos intézkedésekkel összefüggésben többletkiadás nem merült fel. Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében és 6. cikkének (3) bekezdésében foglalt rendelkezések lehetőséget adnak e többletkiadások figyelembevételére, mivel a menekültek beáramlása és a terrorfenyegetettség olyan rendkívüli eseménynek számít, amely jelentős hatást gyakorol az osztrák államháztartásra, és a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérés engedélyezése nem veszélyeztetné a fenntarthatóságot. Ennek megfelelően, a menekültekkel kapcsolatos többletkiadásokat figyelembe véve csökkentették a középtávú költségvetési célhoz előírt 2017. évi kiigazítás mértékét.

               (8)A 2017. július 11-i tanácsi ajánlás szerint Ausztriának biztosítania kell, hogy a középtávú költségvetési céltól való eltérés 2018-ban a kivételes menekültbeáramlással és a biztonsági vonatkozású intézkedések költségvetési hatásához kapcsolódó engedményre korlátozódjon. Ez alapján a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2018-ban legfeljebb 3,3 % lehet, ami azt jelenti, hogy a strukturális egyenlegnek a GDP 0,2 %-ának megfelelő mértékű romlása megengedett. A jóváhagyott engedményeket figyelembe véve a Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése az elírt mértéktől való némi eltérés kockázatát mutatja 2018, illetve 2017 és 2018 együttese tekintetében.

               (9)A rendkívüli eseményekhez kapcsolódó, átmeneti eltérést megalapozó engedményt is figyelembe véve 2019-ben Ausztriának teljesítenie kell a középtávú költségvetési célját. Ez alapján a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája legfeljebb 2,9 % lehet, ami azt jelenti, hogy a strukturális egyenleg a GDP 0,3 %-ának megfelelő mértékben javul. Változatlan szakpolitikát feltételezve a Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése szerint a 2018-as és a 2019-es összesített eltérés miatt fennáll a kockázata annak, hogy Ausztria 2019-ben jelentősen eltér az előírt követelménytől. Ugyanakkor az előrejelzés szerint 2019-ben Ausztria a GDP 0,1 %-ának megfelelő mértékű távolságra lesz a középtávú költségvetési céljától. Emellett Ausztria várhatóan 2018-ban és 2019-ben is meg fog felelni az adósságszabálynak. Összességében a Tanács úgy véli, hogy Ausztriának készen kell állnia arra, hogy további intézkedéseket tegyen 2018-ban a megfelelés érdekében, valamint, hogy2019-ben meg kell tennie a szükséges intézkedéseket a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés biztosítása érdekében.

               (10)Az idősödésről szóló 2018. évi jelentés szerint a nyugdíjak, az egészségügyi ellátás és a tartós ápolás-gondozás kiadásainak előre jelzett növekedése közép- és hosszú távon közepes kockázatot jelent a költségvetési fenntarthatóságára nézve. Ausztriában a nyugdíjakra fordított közkiadások mértéke meghaladja az uniós átlagot (2016-ban a GDP 13,8 %-a szemben a 11,2 %-os átlaggal) és ez a mérték 2070-re várhatóan tovább (a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben) növekszik (szemben a GDP –0,2 %-ának megfelelő átlaggal). Bár a közelmúltban végrehajtott reformok sikeresen ösztönözték a későbbi nyugdíjba vonulást, a nyugdíjjogosultságoknak a munkával töltött meghosszabbított életszakasz alatti további felhalmozódása nem javítja a hosszú távú fenntarthatóságot. A nőkre vonatkozó 60 éves kötelező nyugdíjkorhatár a legalacsonyabbak között van az Unióban. A nők kötelező nyugdíjkorhatára csak fokozatosan, 2024-től kezdődően változik, és csak 2033-tól lesz összehangolva a férfiakra vonatkozó kötelező nyugdíjkorhatárral. Összességében elmondható, hogy a kötelező nyugdíjkorhatár növelése és a korai nyugdíjba vonulás korlátozása hozzájárulna a nyugdíjak fenntarthatóságát a népességelöregedés által jellemezhető demográfiai környezetben.

               (11)Az egészségügyi közkiadások mértéke meghaladja az uniós átlagot (2016-ban a GDP 7 %-a szemben az átlag 6,8 %-kal) és várhatóan az uniós átlagot meghaladó (a GDP 1,3 %-ának megfelelő mértékben) fog nőni (szemben a GDP 0,9 %-ának megfelelő átlaggal), ami 2070-re az egészségügyi közkiadások mértékét a GDP 8,3 %-ára növelné. A tartós ápolás-gondozásra fordított kiadások az előrejelzések szerint 2070-re a GDP 1,9 %-áról 3,8 %-ára emelkednek. A kiadási plafon bevezetésével és a területi pénzügyi kiegyenlítésről szóló 2017. évi törvénnyel, továbbá az alapellátás megerősítésére, valamint a kórházi ágazatra való támaszkodás csökkentésére irányuló reformmal megkezdődött a fenntarthatósági kérdés kezelése. Az egészségbiztosító kirendeltségeinek tartósan magas száma azt jelzi, hogy további megtakarításokat lehetne elérni a kormányzás és az adminisztratív költségek terén. Emellett a közbeszerzések hatékonyságának növelése (pl. az uniós szintű pályáztatás, az ártól eltérő más odaítélési szempontok alkalmazása vagy a régiók tendereinek összevonása) révén javulva a minőség és a költséghatékonyság. A tartós ápolás-gondozás területén az olyan közelmúltbeli szakpolitikai intézkedések, mint például a tartós fekvőbeteg-ellátás finanszírozása céljából az érintett személyek magánvagyona igénybevételének megszüntetéséről hozott döntés, várhatóan növelni, és nem korlátozni fogja a kiadásokat.

               (12)A feladatorientált finanszírozás bevezetése, a kormányzati szintek közötti transzferek elosztásának egyszerűsítése és a szövetségi tartományokhoz rendelt saját bevételi forrás révén a területi pénzügyi kiegyenlítésről szóló 2017. évi törvény hozzájárult a különböző kormányzati szintek közötti költségvetési kapcsolatok észszerűsítéséhez. A reformtörekvések ellenére azonban a költségvetési keret továbbra is átláthatatlan, és változatlanul jelentős egyensúlytalanságok vannak a kiadási és a bevételteremtési feladatkörök között, ami nem igazán ösztönzi a költségvetési fegyelmet a szubnacionális szinteken.

               (13)A 2016. évi adóreform ellenére a munka adóterhe továbbra is magas és idővel fokozatosan emelkedni fog, ha az adósávokat nem indexálják az inflációhoz. A magasabb keresetűek relatíve jobban jártak a reformmal, mint az alacsonyabb keresetűek, és az alacsony keresetűek adóterhe továbbra is magas. Az adóreform másrészt kedvezőbb volt a férfiak, mint a nők számára. A növekedés szempontjából kevésbé káros bevételi forrásokat – például a rendszeres ingatlanadókat – nem használják ki kellő mértékben, főként a nagyrészt elavult adóbázis miatt. Ausztriában alacsonyak a rendszeres ingatlanadókból származó bevételek, összegük a GDP 0,2 %-ának megfelelő mértékű, míg az uniós átlag a GDP 1,6 %-a. Az adótehernek a munkáról a növekedés szempontjából kevésbé káros bevételi források felé történő átterelése segíthet e probléma megoldásában.

               (14)A munkaerőpiac jól teljesít, ugyanakkor egyes csoportok (például a nők és a migráns háttérrel rendelkezők) számára továbbra is kihívásokat tartogat. Bár a nők foglalkoztatottsági rátája összességében magas, a teljes munkaidős foglalkoztatás tekintetében a munkaerőpiaci eredmények változatlanul inkább gyengék. A nők részmunkaidős foglalkoztatásának aránya – 2016-ban 47,9 % – továbbra is az egyik legmagasabb az Unióban (az uniós átlag 31,4 %). A formális gyermekgondozási struktúrákhoz való hozzáférést érintő problémák – melyek különösen a városi területeken kívül eső térségeket érintik – hozzájárulnak ehhez a jelenséghez. A részmunkaidős foglalkoztatásban részt vevő nők magas aránya – amely nagyrészt abból fakad, hogy a nők fizetés nélkül látnak el olyan fontos feladatokat, mint a gyermekgondozás vagy a rokonok ellátása – és az alacsonyabb órabérek miatt a nemek közötti bérkülönbség tartósan magas. Ez közvetlen hatást gyakorol a nők által szerezhető nyugdíjjogosultságokra, ami pedig jelentős egyenlőtlenségeket eredményez a nemek között a nyugdíjak terén.

               (15)A hátrányos helyzetű diákok tanulási eredményei nem javultak. Továbbra is jelentős eltérés van a migráns háttérrel rendelkező és nem rendelkező diákok teljesítménye között. Egy 2016-ban elvégzett országos felmérés megerősítette, hogy a tanulók több mint 25 %-a nem rendelkezik alapszintű német nyelvtudással. Egy közelmúltbeli nemzetközi felmérés szintén megerősítette, hogy az alacsonyabb társadalmi-gazdasági vagy migráns háttérrel rendelkezők esetében egyre nagyobb a lemaradás az olvasási készség terén. A Nemzetközi tanulói teljesítménymérés (PISA) 2012-es és 2015-ös eredményeit összevetve megállapítható, hogy a gyengén teljesítők aránya mindhárom vizsgált területen, azaz a matematika, az olvasás és a természettudományok terén is nőtt. Az osztrák-születésű tanulók az első generációs migránsokat három évnyi iskolázottságnak megfelelő mértékkel felülteljesítik.

               (16)Jóllehet Ausztriában magas a termelékenység, a termelékenység növekedése érdekében az Ausztria által az elmúlt években tett jelentős erőfeszítések, például a kutatásba és fejlesztésbe való beruházás és a start-up vállalkozások működési környezetének javítása ellenére is csak visszafogott volt. A termelékenységnövekedést támogató többi mozgatórugó vállalkozások digitális átalakulásához, a vállalatok növekedéséhez és a szolgáltatási szektorban zajló versenyhez kapcsolódik. Ausztriában jelentős hozzáférési korlátok és korlátozó szabályok érvényesülnek az üzleti szolgáltatások és a szabályozott szakmák gyakorlása tekintetében. Ide tartoznak a részesedésekre vonatkozó egyes előírások, a fenntartott tevékenységek kiterjedt köre és az interdiszciplináris korlátozások
                  7
               . A terhek csökkentésére irányuló további erőfeszítések és a kereskedelmi engedélyekről szóló osztrák szabályozás (Gewerbeordnung) tervezett értékelése fontos eszközök e kérdés kezelésében.

               (17)A szolgáltatási szektorban a verseny fokozása előmozdítaná a digitális technológiák és üzleti modellek terjesztése tekintetében különösen az osztrák mikro-, kis- és középvállalkozások körében jelentkező kihívások kezelését. E vállalkozások digitalizálása különösen fontos Ausztriában, mivel ezek alkotják az osztrák gazdaság gerincét. Kulcsfontosságúak az olyan kezdeményezések, mint a „KMU Digital” és az „AT:net”, csakúgy, mint a digitális ütemterv (Digital Roadmap Austria) végrehajtása. Kihívást jelent továbbá a vállalkozások, és különösen a rendkívül innovatív vállalkozások bővítése. A vállalkozások későbbi szakaszbeli – például kockázati tőke formájában történő – finanszírozása és a nyilvános tőkepiacokhoz való hozzáférés szűk keresztmetszetet jelentenek. A gyorsan növekvő vállalkozások alapvető fontosságúak az új technológiák és üzleti modellek – ideértve a digitális technológiákat is – terjesztésében, és így a termelékenység növelésében.

               (18)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte az osztrák gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Ausztriának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak azoknak Ausztria fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (19)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és arról alkotott véleményét
                  8
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy Ausztria 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.A rendkívüli események miatt engedélyezett átmeneti eltérés engedményét is figyelembe véve teljesítse a középtávú költségvetési célt 2019-ben. Biztosítsa az egészségügy, a tartós ápolás-gondozás és a nyugdíjrendszerek fenntarthatóságát, többek között a kötelező nyugdíjkorhatár emelése és a korai nyugdíjba vonulás korlátozása útján. Tegye hatékonyabbá a közszolgáltatásokat, többek között a finanszírozási és kiadási feladatkörök összehangolása révén.

               2.Az adótehernek a növekedés szempontjából kevésbé káros bevételi forrásokra való áthelyezésével csökkentse az adóéket, különösen az alacsony keresetűek tekintetében. Javítsa a nők munkaerőpiaci eredményeit. Javítsa a hátrányos helyzetű fiatalok és a migráns háttérrel rendelkezők alapkészségeit. A vállalkozások digitalizálásának és a vállalatok növekedésének ösztönzése, valamint a szolgáltatási szektor szabályozási akadályainak csökkentése révén támogassa a termelékenység növelését.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        COM(2018) 419 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 218 final.

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Az e kérdések kezelésére vonatkozó ajánlásokat a Bizottság 2017. januárjában fogalmazta meg a COM(2016)820 és az SWD (2016)436 dokumentumban.

                     (8)

                        Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 414 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Litvánia 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Litvánia 2018. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Litvánia 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Litvánia 2018. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Litvániát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2018. március 22-én hagyott jóvá. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (a továbbiakban: az euróövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)Mivel Litvánia pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Litvániának gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezet gazdaságpolitikájára vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi ajánlások és különösen az 1. ajánlás tükröznek.

               (3)A Litvániára vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  4
                2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Litvániának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében Litvánia által elért eredményeket.

               (4)Litvánia 2018. április 26-án benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját, április 30-án pedig 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  5
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  6
               .

               (6)Litvánia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. A 2018. évi stabilitási program szerint a kormány a 2018–2020-as időszakban a GDP 0,6 %-ának megfelelő államháztartási többletet kíván fenntartani, amely 2021-re a GDP 0,3 %-ának megfelelő többletre csökkenne. A középtávú költségvetési cél – a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiány – a tervek szerint a programidőszak egésze során teljesül. 2016-ban és 2017-ben Litvánia emellett a rendszerszintű nyugdíjreform végrehajtásához és a strukturális reformokhoz kapcsolódóan átmeneti eltérést kapott. Ezek az eltérések három évre vonatkoznak. A 2018. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság-ráta a 2017-es 39,7 %-os értékről 2021-re várhatóan 35,3 %-ra csökken. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor 2019-től kezdődően a kitűzött államháztartási többletcélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva.

               (7)A 2017. július 11-i tanácsi ajánlás szerint Litvániának 2018-ban továbbra is teljesítenie kell középtávú költségvetési célját, figyelembe véve a rendszerszintű nyugdíjreform végrehajtásával és a strukturális reformok végrehajtásával összefüggésben engedélyezett átmeneti eltérést. Ez alapján a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  7
                nominális növekedési rátája 2018-ban legfeljebb 6,4 % lehet, ami azt jelenti, hogy a strukturális egyenlegnek a GDP 0,6 %-ának megfelelő mértékű romlása megengedett. A Bizottság 2018. évi tavaszi előrejelzése szerint Litvánia strukturális hiánya 2018-ban a GDP 0,7 %-át, 2019-ben pedig 0,6 %-át teszi majd ki. A strukturális egyenleg így várhatóan mindkét évben a középtávú költségvetési cél felett marad. Összességében a Tanács véleménye az, hogy Litvánia az előrejelzések szerint 2018-ban és 2019-ben meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (8)A környezetvédelmi adóból és a rendszeres ingatlanadóból származó bevételek továbbra is az uniós átlag alatt vannak. Litvánia végrehajtotta az ingatlanadó rendszerének reformját, és ennek keretében progresszív elemet vezetett be a rendszerbe, továbbá megszüntette a fűtési célra használt szén és koksz jövedékiadó-mentességét. Tovább lehetne azonban szélesíteni az adóbázist olyan forrásokkal, amelyek kevésbé fogják vissza a növekedést. Noha Litvániában az elmúlt években javult az adóbeszedés hatékonysága, a héabevétel-kiesés még mindig a legmagasabbak között van az EU-ban. Litvánia további lépéseket tesz az adócsalás elleni küzdelem és az adózási fegyelem javítására, és a közelmúltban végrehajtott intézkedések első pozitív eredményei már érzékelhetők. Az adózási fegyelem javítása tovább növelné a költségvetési bevételeket, és hozzájárulna a méltányosabb adórendszer kialakításához.

               (9)A nyugdíjakat a bérköltségek növekedéséhez kötő új nyugdíjindexálási képlet 2018. évi bevezetésével az állami nyugdíjkiadások aránya a GDP-ben az előrejelzések szerint 2040 végéig változatlan marad. Ez biztosítaná a litván nyugdíjrendszer hosszú távú fiskális fenntarthatóságát. Ez azonban nagyrészt a járadékráta visszaesésével magyarázható, mivel a teljes bértömeg az előrejelzések szerint a munkaképes korú népesség gyors fogyása miatt lassabban nő majd a béreknél. Ez aggályokat vet fel a nyugdíjak megfelelősége szempontjából, különös tekintettel arra, hogy a litván nyugdíjak már jelenleg is a legalacsonyabbak között vannak az EU-ban. Az sem egyértelmű, hogy ez a reform hogyan fog működni a gyakorlatban, mivel a kormány jogilag köteles intézkedéseket javasolni a helyettesítési ráta csökkenése esetén. Ha a helyettesítési ráta változatlan maradna, a teljes nyugdíjkiadás GDP-hez viszonyított aránya csaknem 45 %-kal nőne a 2040-es évek végéig, ami komoly államháztartási terhet jelentene. Ezért fontos a nyugdíjrendszerrel kapcsolatos jogi bizonytalanságok tisztázása, valamint a rendszer hosszú távú költségvetési fenntarthatóságának biztosítása a nyugdíjak megfelelőségének kezelése mellett.

               (10)A munkaerőpiac gyorsan szűkül, egyrészt az erőteljes gazdasági növekedés, másrészt a kedvezőtlen demográfiai fejlemények és a kivándorlás miatt, ami máris a szakképzett munkaerő hiányához vezetett. Ebben a helyzetben olyan oktatási és képzési rendszerre van szükség, amely mindenki számára képes biztosítani a megfelelő készségeket. Jóllehet az elmúlt év során megkezdett reformok a helyes irányba tett lépéseknek tekinthetők, fontos, hogy Litvánia az oktatási és képzési rendszer eredményeinek javítása érdekében végre is hajtsa e reformokat. A litván felsőoktatás-finanszírozási és akkreditációs szabályok hozzájárulnak a felsőfokú végzettséggel rendelkezők számának növeléséhez, ám aggályok merültek fel a felsőoktatás minősége, széttagoltsága és a munkaerőpiaci kereslethez való alkalmazkodása tekintetében. A folyamatban lévő egyetemi konszolidáció, amennyiben azt kiegészíti az akkreditációs és finanszírozási szabályok változása, segíthet a jelenlegi kihívások kezelésében. Ezen túlmenően, a tartós demográfiai nyomás hatással van az oktatási rendszer hatékonyságára, és még inkább sürgetővé teszi a minőségi és inkluzív oktatáshoz való, egyenlő esélyekkel történő hozzáférést. A litván tanulók alapkészségek terén produkált átlag alatti eredményeit javítandó reformokra van szükség a pedagógusi alapképzésben, illetve a pedagógusi életpályarendszer és munkafeltételek terén, melyeket más, minőségcentrikus reformokkal kell kiegészíteni.

               (11)A felnőttkori oktatásban részt vevők alacsony aránya azt mutatja, hogy Litvániában a felnőttképzés rendszere továbbra is fejletlen, és nem teszi lehetővé, hogy a gazdaság hasznot húzhasson a készségfejlesztés, az innováció és a hátrányos helyzetűek (például az idősebb, munkanélküli vagy inaktív felnőttek) munkaerőpiaci integrációja kínálta előnyökből. Az infrastrukturális beruházások ellenére a szakoktatási és -képzési tanterv tartalma gyakran elavult; javítani kell emellett a helyi és regionális munkaerőpiacok igényeihez való igazodást is. A munkaalapú tanulás rendszerének kialakítása még mindig gyerekcipőben jár, és tovább bővítendő. Az aktív munkaerőpiaci intézkedések jelentősebb képzési kínálatot nyújtanak, amely azonban még tovább szélesíthető. A közelmúltban az e területen megvalósított reformok és intézkedések mindeddig nem jártak jelentős eredménnyel. Tágabb összefüggésben a szociális partnerek kapacitásának erősítése fontos szerepet játszik szerepvállalásuk előmozdításában.

               (12)Továbbra is fennállnak kihívások az egészségügyi eredmények terén, és ezek negatív hatással vannak a termelékenységre, a gazdasági versenyképességre és az életminőségre. Mivel az egészségügyi ellátórendszer túlzottan kórházközpontú, tovább kell erősíteni az alapellátást. Az egészségügyi ellátás hatékonyságának javítása érdekében mindenekelőtt az erőforrások további észszerűsítésére, valamint a kórházi és az alapellátás minőségének javítására van szükség. A betegségmegelőzési és egészségfejlesztési politikáknak határozottabban és gyorsan vissza kell szorítaniuk a kockázatos magatartásmódokat. E szakpolitikák hatóköre azonban továbbra is szűk, az ágazatok közötti együttműködés kialakulatlan, és az elszámoltathatóság az eredmények tekintetében nem kellően integrált helyhatósági szinten. A betegek által közvetlenül fizetett térítések jelentős aránya, az egészségügyi kiadások alacsony szintje és a források rossz hatékonyságú allokációja korlátozzák az egészségügyi rendszer hatékonyságát.

               (13)Litvánia számára továbbra is jelentős kihívást jelent a szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben élők magas aránya és a növekvő jövedelmi egyenlőtlenség, amelyek rontják a gazdasági növekedési kilátásokat. E tényezők emellett veszélyeztetik a társadalmi kohéziót, és erősíthetik a kivándorlást. A folyamatos gazdasági növekedés ellenére az idősek, a fogyatékkal élők, a gyermekek, az egyszülős háztartások és a munkanélküliek nagymértékben ki vannak téve a szegénység és a társadalmi kirekesztés veszélyének. A litván adó- és szociális ellátórendszer korrekciós hatása az egyik legalacsonyabb az EU-ban. Bár történt néhány jelentős lépés a szegénység és a jövedelmi egyenlőtlenségek elleni küzdelemben, az országnak még hosszú utat kell megtennie ahhoz, hogy felzárkózzon az uniós szegénységi és a jövedelmi egyenlőtlenségi átlagokhoz. Az alacsony jövedelműeket terhelő viszonylag magas adóék nem ösztönzi e réteg munkavégzését, és növeli a szegénység és az egyenlőtlenség kockázatát. A munkaerőpiaci részvétel ösztönzése – különösen a kiszolgáltatott csoportokhoz tartozók és az alacsony jövedelműek esetében –, valamint az adórendszer és a szociális ellátórendszer korrekciós hatásának növelése hatékonyabb adóbehajtás mellett hozzájárulhat a szegénység és az egyenlőtlenségek csökkentéséhez. Az ilyen intézkedések a társadalmi méltányosságot is növelhetik.

               (14)2017-ben, a 2012 óta tartó visszafogott növekedés után lendületet kapott a termelékenység növekedése, ami enyhítette a költség-versenyképességre nehezedő nyomást. Ez a javulás azonban főként a magánszektor termelékenységnövekedésének az eredménye; az állami beruházások hatékonyságának javítása terén csak korlátozott előrelépés történt. Továbbra is alacsony az állami K+F kiadások hatékonysága és alacsony mértékű az együttműködés az ipari és a tudományos szféra között. Emellett 2016 óta jelentősen visszaesett az állami K+F beruházások szintje. A kutatási és innovációs politika szétaprózott koordinálása és irányítása rontja a hatékonyságot, és meggátolja, hogy a vállalkozások teljes mértékben kihasználhassák a különböző támogatási rendszerek nyújtotta lehetőségeket. Elősegítheti a rendelkezésre álló források jobb felhasználását az állami kutatási ágazat szervezeti rendszerére és finanszírozására irányuló, megkezdett reformok folytatása.

               (15)Litvánia eredményeket ért el korrupcióellenes keretrendszerének megerősítése terén azáltal, hogy elfogadta a lobbitevékenységre és a visszaélést bejelentő, a köz- és magánszektorban dolgozó személyek védelmére egyaránt vonatkozó jogszabályokat. E jogszabályok végrehajtása azonban továbbra is kihívást jelent. Az egészségügyi korrupció továbbra is aggodalomra ad okot, annak ellenére, hogy a kormány „tiszta kezek” programja említésre méltó eredményeket ért el.

               (16)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a litván gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Litvániának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak azoknak Litvánia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából képviselt jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (17)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és azt a véleményt fogalmazta meg, hogy Litvánia várhatóan megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek,

               AJÁNLJA, hogy Litvánia 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Javítsa az adózási fegyelmet, és terjessze ki az adóbázist a növekedést kevésbé visszafogó forrásokra. Biztosítsa a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságát, a nyugdíjak megfelelőségének fenntartása mellett.

               2.Javítsa az oktatás, a képzés és a felnőttképzés minőségét, hatékonyságát és munkaerőpiaci relevanciáját. Javítsa az egészségügyi rendszer teljesítményét a járóbeteg-szakellátás súlyának a kórházi ellátással szembeni fokozásával, a betegségmegelőző intézkedések egyebek mellett helyi szintű erősítésével, valamint az ellátás minőségének és megfizethetőségének a javításával. A szegénység és a jövedelmi egyenlőtlenségek csökkentése érdekében javítsa az adórendszer és a szociális ellátórendszer kialakítását.

               3.Ösztönözze a termelékenység növekedését az állami beruházások hatékonyságának javításával, a kutatási és innovációs politika hatékony kormányzati koordinációjával, valamint a tudomány és az ipar közötti együttműködést támogató állami intézkedések hiányosságainak pótlásával és hatékonyságának növelésével.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        COM(2018) 414 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 213 final.

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        A nettó államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.