               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2020.10.7.
            COM(2020) 637 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságával, valamint a Norvég Királysággal kötendő halászati megállapodás megkötésére irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának (a továbbiakban: Egyesült Királyság) Európai Unióból való kilépését követően több északi-tengeri halállomány már nem tekinthető kizárólag az Európai Unió és a Norvég Királyság között kétoldalúan megosztott állománynak. Ezek az állományok uniós vizeken, valamint az Egyesült Királyság és a Norvég Királyság felségterületéhez és joghatósága alá tartozó vizeken fordulnak elő.

               Az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezménye
                  1
                63. cikkének (1) bekezdésével összhangban, valamint tekintettel az Európai Unió, az Egyesült Királyság és a Norvég Királyság közötti átfogó kapcsolatokra, a tengerek biológiai erőforrásainak hosszú távú védelme és fenntartható kiaknázása érdekében fontos a folyamatos felelősségteljes halászat biztosítására irányuló együttműködés.

               E célból az Európai Unió halászati megállapodást kíván kötni az Egyesült Királysággal és a Norvég Királysággal.

               Ezért tárgyalásokat kell kezdeni az Egyesült Királysággal és a Norvég Királysággal az Európai Unió, valamint az Egyesült Királyság és a Norvég Királyság közötti halászati megállapodás megkötése céljából.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

               A közös halászati politikáról szóló 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben
                  2
                meghatározott célkitűzésekkel összhangban a megállapodásnak meg kell határoznia a közös halállományok kezelésére vonatkozó keretet, valamint a vizekhez és erőforrásokhoz való hozzáférés feltételeit. Olyan folyamatos felelősségteljes halászatot kell biztosítania, amely a nemzetközi jog vonatkozó elveivel összhangban garantálja a tengerek biológiai erőforrásainak hosszú távú védelmét és fenntartható kiaknázását.

               A halászatra vonatkozó rendelkezéseknek magukban kell foglalniuk az erőforrások fenntartható kiaknázását és védelmét – így például a visszadobás elkerülését – célzó intézkedések kidolgozására irányuló együttműködést. Ezeknek az intézkedéseknek megkülönböztetésmentesnek kell lenniük, és olyan, tudományosan megalapozott megközelítést kell követniük, amely összhangban áll az érintett állományok maximális fenntartható hozamának elérésére vonatkozó célkitűzéssel. A megállapodás keretei között rendelkezni kell az ellenőrzés és a végrehajtás, az adatgyűjtés és a tudományos tanácsadás terén folytatandó együttműködésről.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

               A teljes tárgyalási folyamatot a Bizottság valamennyi érintett szolgálatával egyeztetve kell lefolytatni.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

               A határozat jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződésnek (EUMSZ) az Unió külső tevékenységéről szóló ötödik része nemzetközi megállapodásokról szóló V. címének 218. cikke, amely meghatározza az Unió és a harmadik országok közötti megállapodások megtárgyalására és megkötésére vonatkozó eljárást.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

               Tárgytalan, kizárólagos hatáskör.

               •Arányosság

               A határozat arányos az elérni kívánt célkitűzéssel.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

               A jogi aktus típusát az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése írja elő.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

               Nem alkalmazandó

               •Konzultáció az érdekelt felekkel

               Nem alkalmazandó

               •Szakértői vélemények összegyűjtése és felhasználása

               Nem alkalmazandó

               •Hatásvizsgálat

               Nem alkalmazandó

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

               Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának (a továbbiakban: Egyesült Királyság) Európai Unióból való kilépését követően több északi-tengeri halállomány már nem tekinthető kizárólag az Európai Unió és a Norvég Királyság között kétoldalúan megosztott állománynak. Ezek az állományok uniós vizeken, valamint az Egyesült Királyság és a Norvég Királyság felségterületéhez és joghatósága alá tartozó vizeken fordulnak elő.

               Az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezménye
                  3
                63. cikkének (1) bekezdésével összhangban az Európai Uniónak, az Egyesült Királyságnak és a Norvég Királyságnak meg kell állapodnia az érintett északi-tengeri élőlények védelmének és állományuk növelésének összehangolásához és biztosításához szükséges intézkedésekről.

               E célból az Európai Unió halászati megállapodást (a továbbiakban: megállapodás) kíván kötni az Egyesült Királysággal és a Norvég Királysággal.

               •Alapjogok

               Nem alkalmazandó

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

               Nem alkalmazandó

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

               Nem alkalmazandó

               •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén)

               Nem alkalmazandó

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

               A Bizottság a következőket ajánlja:

               – a Tanács hatalmazza fel a Bizottságot a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságával, valamint a Norvég Királysággal kötendő halászati megállapodás megkötésére irányuló tárgyalások megkezdésére és lefolytatására,

               – az ügyben a Bizottságot jelölje ki az Unió főtárgyalójának,

               – a Bizottság a tárgyalásokat az Európai Unió működéséről szóló szerződésben foglaltak szerint a különbizottsággal egyeztetve folytassa le,

               – a Tanács hagyja jóvá az ezen ajánláshoz mellékelt tárgyalási irányelveket.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságával, valamint a Norvég Királysággal kötendő halászati megállapodás megkötésére irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel a Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának (a továbbiakban: Egyesült Királyság) Európai Unióból való kilépését követően több északi-tengeri halállomány már nem tekinthető kizárólag az Európai Unió és a Norvég Királyság között kétoldalúan megosztott állománynak. Ezek az állományok uniós vizeken, valamint az Egyesült Királyság és a Norvég Királyság felségterületéhez és joghatósága alá tartozó vizeken fordulnak elő.

               (2)Az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezménye
                  4
                63. cikkének (1) bekezdésével összhangban, valamint tekintettel az Európai Unió, az Egyesült Királyság és a Norvég Királyság közötti átfogó kapcsolatokra, a tengerek biológiai erőforrásainak hosszú távú védelme és fenntartható kiaknázása érdekében fontos a folyamatos felelősségteljes halászat biztosítására irányuló együttműködés.

               (3)E célból az Európai Unió halászati megállapodást kíván kötni az Egyesült Királysággal és a Norvég Királysággal.

               (4)Indokolt tehát tárgyalásokat kezdeni az Egyesült Királysággal és a Norvég Királysággal az Európai Unió, valamint az Egyesült Királyság és a Norvég Királyság közötti halászati megállapodás megkötése céljából,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy halászati megállapodás megkötése céljából tárgyalásokat kezdjen Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságával, valamint a Norvég Királysággal.

               2. cikk

               A tárgyalásokat a külső halászati politikával foglalkozó tanácsi munkacsoporttal konzultálva és a Tanács e határozat mellékletében foglalt tárgyalási irányelveinek megfelelően kell lefolytatni.

               3. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        Az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezménye, HL L 179., 1998.6.23., 3. o.

                     (2)

                        HL L 354., 2013.12.28., 22. o.

                     (3)

                        Az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezménye, HL L 179., 1998.6.23., 3. o.

                     (4)

                        Az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezménye, HL L 179., 1998.6.23., 3. o.

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2020.10.7.
            COM(2020) 637 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA TANÁCS HATÁROZATA
            a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságával, valamint a Norvég Királysággal kötendő halászati megállapodás megkötésére irányuló tárgyalásoknak az Európai Unió nevében történő megkezdésére a Bizottságnak adandó felhatalmazásról

               MELLÉKLET

               A Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságával, valamint a Norvég Királysággal kötendő halászati megállapodásról folytatandó tárgyalásokra vonatkozó irányelvek

               I.A HALÁSZATI MEGÁLLAPODÁS ÁLTALÁNOS HÁTTERE ÉS CÉLJA

               Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának (a továbbiakban: Egyesült Királyság) Európai Unióból való kilépését követően több északi-tengeri halállomány már nem tekinthető kizárólag az Európai Unió és a Norvég Királyság között kétoldalúan megosztott állománynak. Ezek az állományok uniós vizeken, valamint az Egyesült Királyság és a Norvég Királyság felségterületéhez és joghatósága alá tartozó vizeken fordulnak elő.

               Az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezménye
                  1
                63. cikkének (1) bekezdésével összhangban az Európai Uniónak, az Egyesült Királyságnak és a Norvég Királyságnak meg kell állapodnia az érintett északi-tengeri élőlények védelmének és állományuk növelésének összehangolásához és biztosításához szükséges intézkedésekről.

               E célból az Európai Unió halászati megállapodást (a továbbiakban: megállapodás) kíván kötni az Egyesült Királysággal és a Norvég Királysággal.

               II.A HALÁSZATI MEGÁLLAPODÁS TARTALMA

               1.A megállapodásnak meg kell határoznia a közös halállományok kezelésére vonatkozó keretet, valamint a vizekhez és erőforrásokhoz való hozzáférés feltételeit. Olyan folyamatos felelősségteljes halászatot kell biztosítania, amely a nemzetközi jog vonatkozó elveivel összhangban garantálja a tengerek biológiai erőforrásainak hosszú távú védelmét és fenntartható kiaknázását.

               2.A halászatra vonatkozó rendelkezéseknek magukban kell foglalniuk az erőforrások fenntartható kiaknázását és védelmét – így például a visszadobás elkerülését – célzó intézkedések kidolgozására irányuló együttműködést. Ezeknek az intézkedéseknek megkülönböztetésmentesnek kell lenniük, és olyan, tudományosan megalapozott megközelítést kell követniük, amely összhangban áll az érintett állományok maximális fenntartható hozamának elérésére vonatkozó célkitűzéssel. A megállapodás keretei között rendelkezni kell az ellenőrzés és a végrehajtás, az adatgyűjtés és a tudományos tanácsadás terén folytatandó együttműködésről.

               3.A megállapodásba olyan intézkedéseket kell foglalni, amelyek az uniós halászati tevékenységek fenntartását és a szerződő felek vizein folytatott halászati tevékenységeket érintő gazdasági zavarok elkerülését célozzák.

               4.A megállapodás rendelkezései révén – az uniós flottának az Európai Unió és a Norvég Királyság közötti halászati keretmegállapodásban
                  2
                előírt hagyományos tevékenységére építve – fenn kell tartani a meglévő kölcsönös hozzáférési feltételeket és kvótahányadokat, ennek érdekében pedig:

               1.folyamatos és kölcsönös hozzáférést kell biztosítani az uniós, az egyesült királysági és a norvég hajók számára az Unió, az Egyesült Királyság és a Norvég Királyság vizeihez,

               2.stabil kvótahányadokat kell fenntartani, amelyeket csak a közvetlenül érintett felek egyetértésével lehet kiigazítani,

               3.rögzíteni kell a kvóták átruházására és cseréjére, valamint az éves vagy többéves teljes kifogható mennyiségek vagy halászati erőkifejtési korlátozások hosszú távú gazdálkodási stratégiák alapján történő meghatározására vonatkozó szabályokat,

               4.meg kell szervezni a halászati engedélyek megszerzésének módozatait, valamint az egyenlő bánásmódot és a megfelelést biztosító rendelkezéseket, beleértve a közös ellenőrzési és vizsgálati tevékenységeket is,

               5.létre kell hozni a közös halállományok védelmével és kezelésével kapcsolatos együttműködés megfelelő intézményi keretét.

               6.A megállapodást időben meg kell kötni annak érdekében, hogy az a kilépésről rendelkező megállapodás szerinti átmeneti időszak utáni első évre vonatkozó halászati lehetőségek meghatározása előtt időben rendelkezésre álljon.

                     (1)

                        Az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezménye, HL L 179., 1998.6.23., 3. o.

                     (2)

                        HL L 226., 1980.8.29., 47. o.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2020.10.20.
            COM(2020) 658 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a CFA-frankkal és a comore-i frankkal kapcsolatos árfolyamkérdésekről szóló, 1998. november 23-i 98/683/EK tanácsi határozat módosításáról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

                  2019-ben Franciaország és a Nyugat-afrikai Gazdasági és Monetáris Unió (UEMOA) államai megbeszéléseket tartottak az árfolyamokkal kapcsolatos kérdésekben folytatott együttműködésük reformjáról. Együttműködésük jelenleg egy 1973. december 4-i együttműködési megállapodáson és egy kapcsolódó, 1973-ban aláírt, 2005-ben és 2014-ben módosított garanciamegállapodáson alapul. E reform célja, hogy elősegítse a Nyugat-afrikai Nyugat-afrikai Gazdasági és Monetáris Unió korszerűsítését és elősegítse annak fokozatos kiterjesztését a Nyugat-afrikai Államok Gazdasági Közössége más államaira.

                  A Franciaország és az UEMOA államai között a meglévő együttműködésükről folytatott megbeszélések eredményeként közös javaslat született az UEMOA működésének reformjára vonatkozóan. A reform négy tengely köré szerveződik. Először is, 2020 során a CFA-frank neve „ECO”-ra változik. A második cél az UEMOA államai azon kötelezettségének eltörlése, hogy a devizatartalékokat a francia államkincstár számláján központosítsák. A reform harmadik fő eleme, hogy Franciaország kilép az UEMOA-hatóságok döntéshozó szerveiből. Negyedszer, létrejön az érintett hatóságok közötti párbeszéd, és ezzel párhuzamosan kockázatfelügyeleti mechanizmusok kerülnek bevezetésre.

                  E reform konkrét megvalósítása érdekében Franciaország 2019. december 22-én új együttműködési megállapodást írt alá az UEMOA-ban részt vevő partnereivel, amely hatálybalépésekor felváltja a jelenlegi, 1973. december 4-i megállapodást. Ezt az új megállapodást a Nyugat-afrikai Államok Központi Bankjával (BCEAO) megkötendő garanciamegállapodás fogja kísérni. Meg kell jegyezni, hogy a reform érintetlenül hagyja a Franciaország és az UEMOA államai között az árfolyamokkal kapcsolatos kérdésekben meglévő együttműködés alapvető jellemzőit. Ez különösen az euró és a CFA-frank közötti konvertibilitás rögzített paritáson történő fenntartására vonatkozik, amelyet Franciaország korlátlan és feltétel nélküli költségvetési garanciája támaszt alá.

                  A Franciaország és az UEMOA államai közötti jelenlegi és jövőbeli együttműködési megállapodás nem vizsgálható az uniós jogtól elszigetelten. Az euró bevezetése óta az Unió kizárólagos hatáskörrel rendelkezik a monetáris politikával és az árfolyammal kapcsolatos kérdésekben azon tagállamok esetében, amelyek pénzneme az euró. Franciaország 1999. január 1-je óta az eurót hivatalos pénznemként használó tagállam. Az EUMSZ 2. cikke értelmében, amennyiben a Szerződések egy meghatározott területen kizárólagos hatáskört ruháznak az Unióra, kizárólag az Unió alkothat és fogadhat el kötelező erejű jogi aktusokat. A tagállamok ezt csak akkor tehetik meg, ha erre az Unió felhatalmazást ad. Az Európai Közösség létrehozásáról szóló szerződés 109. cikkének (3) bekezdésével összhangban a Tanács 1998. november 23-i határozatában (98/683/EK) felhatalmazta Franciaországot, hogy a francia frank euróval való felváltását követően is fenntartsa az UEMOA-val, a Közép-Afrikai Gazdasági és Monetáris Közösséggel (CEMAC) és a Comore-szigetekkel megkötött, árfolyamkérdésekre vonatkozó jelenlegi megállapodásait. Bár Franciaország felhatalmazást kapott arra, hogy fenntartsa meglévő megállapodásait, nem kapott felhatalmazást arra, hogy ezeket a megállapodásokat új megállapodásokkal váltsa fel. Ez akkor is így van, ha a Franciaország és az UEMOA, a CEMAC és a Comore-szigetek közötti árfolyam-együttműködés fő tárgya és az együttműködést szabályozó jogi rendszer hasonló lenne, azaz továbbra is az említett szervezetek valutái és az euró közötti konvertibilitást biztosítása a francia állam költségvetési garanciája mellett.

                  Az uniós jog szerinti kizárólagos hatáskörrel való összeegyeztethetőség és a jogbiztonság érdekében módosítani kell az 1998. november 23-i tanácsi határozatot. Ez felhatalmazza majd Franciaországot arra, hogy új együttműködési megállapodást kössön, amely a meglévő, 1973. december 4-i megállapodás helyébe lép. Biztosítja továbbá, hogy a Francia Köztársaság a meglévő megállapodások helyébe lépő új megállapodásokat köthessen más afrikai partnerekkel. Ezenkívül az említett tanácsi határozat tájékoztatási és jóváhagyási rendszert szabályozó több más rendelkezését naprakésszé kell tenni annak érdekében, hogy alkalmazásuk kiterjedjen az UEMOA-val vagy bármely más partnerrel kötött új, a meglévőket felváltó megállapodásokra is.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  Ezek a megállapodások valószínűleg nem gyakorolnak jelentős hatást az euróövezet egységes monetáris és árfolyam-politikájára. A CFA-frank és a comore-i frank konvertibilitására vonatkozó garancia a Francia Köztársaság költségvetési kötelezettségvállalásán alapul. Bár ez költségvetési kockázatot jelent Franciaország számára abban az esetben, ha az UEMOA aktiválná a garanciát, nem valószínű, hogy lényeges hatást gyakorolna Franciaország költségvetési helyzetére.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  Ezen ajánlás elfogadásának jogalapja az EUMSZ 219. cikkének (3) bekezdése (az Európai Közösséget létrehozó szerződés korábbi 109. cikkének (3) bekezdése). Ez utóbbi volt a CFA-frankkal és a comore-i frankkal kapcsolatos árfolyamkérdésekről szóló, 1998. november 23-i 98/683/EK tanácsi határozat elfogadásának jogalapja. Az EUMSZ 219. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy devizaárfolyam-kérdésekre vonatkozó, egy vagy több harmadik országgal kötendő megállapodások megtárgyalására és megkötésére vonatkozó szabályokat a Tanács határozza meg a Bizottság ajánlása alapján és az EKB-val folytatott konzultációt követően.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  A szubszidiaritás elve nem alkalmazható, mivel ez a kérdés az Unió monetáris és devizaügyekben fennálló kizárólagos hatáskörébe tartozik.

               •Arányosság

               A javasolt tanácsi ajánlás célja, hogy felhatalmazza Franciaországot egy új együttműködési megállapodás megkötésére, amely az UEMOA-val kötött meglévő, 1973. december 4-i megállapodás helyébe lép. Biztosítani kívánja továbbá, hogy a Francia Köztársaság a meglévő megállapodások helyébe lépő új megállapodásokat köthessen más afrikai partnerekkel. Naprakésszé teszi ezenkívül az említett tanácsi határozat tájékoztatási és jóváhagyási rendszert szabályozó több más rendelkezését annak érdekében, hogy azok alkalmazása kiterjedjen az UEMOA-val vagy bármely más partnerrel kötött új, a meglévőket felváltó megállapodásokra is. E célból az ajánlás olyan célzott módosításokról rendelkezik, amelyek biztosítják Franciaország felhatalmazását, és amelyek nem lépik túl a fent említett célkitűzés eléréséhez szükséges mértéket.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  Amennyiben monetáris vagy devizagazdálkodási szabályozási kérdéseket érintő megállapodásokról kell tárgyalni, az EUMSZ 219. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy a Bizottságnak a Tanácshoz intézett ajánlását kell alkalmazni az ilyen megállapodások megtárgyalására és megkötésére vonatkozó megfelelő szabályok meghatározása érdekében.

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

                  A Bizottság Tanácshoz intézett ajánlása két cikket tartalmaz.

                  Az első cikk az 1998. november 23-i tanácsi határozat címének, valamint 3., 4. és 5. cikkének módosításáról rendelkezik.

                  Az említett határozat címének és 3. cikkének módosítása a CFA-frank és a comore-i frank elnevezésének jövőbeli lehetséges változását tükrözi. Ezért a CFA-frankra való hivatkozások helyébe az adott monetáris unió pénznemére történő általános hivatkozás lép. Ugyanez vonatkozik a comore-i frankra is, melyre a Comore-szigetek pénzneme általános hivatkozás kerül alkalmazásra.

                  Az említett határozat 4. és 5. cikkének módosítása felhatalmazza Franciaországot arra, hogy az UEMOA-val, a CEMAC-kal és a Comore-szigetekkel kötött meglévő megállapodásait devizaárfolyam-kérdésekben kötött új megállapodásokkal váltsa fel, és az új megállapodásokat a Tanács által 1998-ban meghatározott, alkalmazandó tájékoztatási és jóváhagyási rendszer folytonosságának biztosítása érdekében az illetékes uniós szervek bevonására vonatkozóan ugyanazoknak a szabályoknak rendelje alá, mint a meglévőket.

                  A második cikk biztosítja, hogy a Franciaországnak címzett határozat attól a naptól legyen alkalmazandó, amikor a Francia Köztársaság értesítést kap a tanácsi határozatról.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a CFA-frankkal és a comore-i frankkal kapcsolatos árfolyamkérdésekről szóló, 1998. november 23-i 98/683/EK tanácsi határozat módosításáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 219. cikke (3) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               tekintettel az Európai Központi Bank véleményére(
                  1
               ),

               mivel:

               (1)Az Unió kizárólagos hatáskörrel rendelkezik monetáris és árfolyamügyekben azokban a tagállamokban, amelyek pénzneme az euró. Ha egy meghatározott területen a Szerződések kizárólagos hatáskört ruháznak az EU-ra, e területen kizárólag az EU alkothat és fogadhat el kötelező erejű jogi aktusokat, a tagállamok pedig csak annyiban, amennyiben őket az Unió erre felhatalmazza.

               (2)A Szerződés 219. cikkének (3) bekezdése értelmében a Tanácsnak meg kell határoznia a monetáris vagy devizagazdálkodási szabályozási kérdéseket érintő megállapodások megtárgyalására és megkötésére vonatkozó megfelelő szabályokat.

               (3)Az euró bevezetése előtt Franciaország számos megállapodást kötött az UEMOA-val (Union économique et monétaire ouest-africaine), a CEMAC-kal (Communauté économique et monétaire de l’Afrique Centrale) és a Comore-szigetekkel, amelyek célja a CFA-frank és a comore-i frank francia frankra való, rögzített paritáson történő átváltásának biztosítása volt(
                  2
               ). Miután 1999. január 1-jén a francia frank helyébe az euró lépett, a Tanács felhatalmazta Franciaországot, hogy az 1998. november 23-i 98/683/EK tanácsi határozatban(
                  3
               ) (a továbbiakban: a tanácsi határozat) meghatározott keretnek megfelelően továbbra is fenntartsa az UEMOA-val, a CEMAC-kal és a Comore-szigetekkel kötött, az árfolyamokkal kapcsolatos meglévő megállapodásokat (a továbbiakban: jelenlegi megállapodások).

               (4)A 98/683/EK határozat 4. és 5. cikke értelmében Franciaország tárgyalásokat folytathat és megkötheti a meglévő megállapodások olyan módosításait, amelyek fenntartják vagy módosítják a meglévő megállapodások jellegét vagy hatályát.

               (5)Franciaország és az UEMOA államai között folyamatban van a meglévő, 1973. december 4-i megállapodás felváltása az árfolyamokkal kapcsolatos kérdésekre vonatkozó új együttműködési megállapodással. Ezt a megállapodást 2019. december 21-én írták alá. A megállapodást egy új garanciamegállapodás kíséri, amelyet az UEMOA államainak központi bankjával fognak megkötni. 2020. május 22-én a francia kormány törvényjavaslatot terjesztett a nemzetgyűlés elé az új együttműködési megállapodás megerősítése céljából.

               (6)A Franciaország, az UEMOA, a CEMAC és a Comore-szigetek között fennálló, árfolyamkérdésekre vonatkozó megállapodások felváltására – ahogyan azt Franciaország és az UEMOA jelenleg meg kívánja valósítani – nem vonatkozik a 98/683/EK határozat 4. és 5. cikke. Ez akkor is így van, ha az új együttműködési megállapodás jellege és hatálya változatlan marad, nevezetesen az az euró és az UEMOA, a CEMAC és a Comore-szigetek valutái közötti, Franciaország költségvetési kötelezettségvállalása által támogatott, rögzített paritáson történő konvertibilitást biztosítja.

               (7)Franciaországot fel kell hatalmazni arra, hogy felváltsa az UEMOA-val, a CEMAC-kal és a Comore-szigetekkel kötött hatályos megállapodásokat. A 98/683/EK tanácsi határozattal összhangban a különböző meglévő eljárásokat továbbra is alkalmazni kell attól függően, hogy a felváltás érinti-e e megállapodások jellegét vagy hatályát. A megállapodások későbbi megállapodásokkal való felváltása előtt mindkét esetben be kell vonni a folyamatba az illetékes uniós szerveket a meglévő információmegosztási és jóváhagyási rendszernek megfelelően.

               (8)A 98/683/EK határozatot ezért ennek megfelelően módosítani kell,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A 98/683/EK határozat a következőképpen módosul:

               1.A cím helyébe a következő szöveg lép: „A Tanács 98/683/EK határozata (1998. november 23) az UEMOA, a CEMAC és a Comore-szigetek pénznemével kapcsolatos árfolyamkérdésekről”.

               2.A 3., a 4. és a 5. cikk helyébe a következő szöveg lép:

               „3. cikk

               Az illetékes francia hatóságok rendszeresen tájékoztatják a Bizottságot, az Európai Központi Bankot és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot a megállapodások végrehajtásáról. A francia hatóságok tájékoztatják a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot az euró és az UEMOA, a CEMAC vagy a Comore-szigetek valutái közötti paritás változása előtt.

               4. cikk

                Franciaország tárgyalásokat folytathat a jelenlegi megállapodások módosításáról, és megkötheti a jelenlegi megállapodásokat módosító vagy felváltó megállapodásokat, amennyiben a megállapodások jellege vagy hatálya nem változik. Az ilyen változásokról Franciaország előzetesen tájékoztatja a Bizottságot, az Európai Központi Bankot, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot.

               5. cikk

               E megállapodások jellegének vagy hatályának a megállapodások módosítása vagy felváltása útján történő megváltoztatására vonatkozó terveket Franciaország benyújtja a Bizottságnak, az Európai Központi Banknak és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak. E tervek elfogadásához a Tanács jóváhagyása szükséges a Bizottság ajánlása alapján és az Európai Központi Bankkal folytatott konzultációt követően.”

               2. cikk

               Ennek a határozatnak a Francia Köztársaság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        […], HL, C XX/XX, É.H.N.

                     (2)

                        Convention de coopération monétaire du 23 novembre 1972 entre les États membres de la Banque des États de l’Afrique centrale (BEAC) et la République française és módosításai; Convention de compted’opérations du 13 mars 1973 entre le ministre de l’Économie et des Finances de la République Française et le Président du Conseil de l’administration de la Banque des États de l’Afrique Centrale és módosításai;Accord de coopération du 4 décembre 1973 entre la République française et les Républiques membres de l'union monétaire ouest-africaine és módosításai; Convention de compte d'opérations du 4 décembre 1973 entre le ministre de l'Économie et des Finances de la République Française et le Président du conseil des ministres de l'Union monétaire ouest-africaine és módosításai; Accord de coopération monétaire du 23 novembre 1979 entre la République française et la République fédérale islamique des Comores és módosításai; Convention de compte d'opérations du 23 novembre 1979 entre le ministre de l'Économie et des Finances de la République Française et le ministre des Finances, de l'Économie et du Plan de la République fédérale des Comores és módosításai.

                     (3)

                        HL L 320., 1998.11.28., 58. o.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2020.12.9.
            COM(2020) 787 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és a Norvég Királyság közötti új halászati megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.A JAVASLAT HÁTTERE

               •A javaslat indokai és céljai

               A Bizottság javasolja, hogy az Unió kezdjen tárgyalásokat Norvégiával egy új halászati megállapodásról, amely meghatározza a közös halállományokkal való gazdálkodás, valamint a vizekhez és erőforrásokhoz való hozzáférés kereteit.

               Norvégia jelezte, hogy az Egyesült Királyság Európai Unióból való kilépésére tekintettel új megállapodással kívánja felváltani a Norvég Királyság és az Európai Gazdasági Közösség közötti jelenlegi halászati megállapodást (a továbbiakban: 1980. évi megállapodás). Júliusban a norvég fél jelezte a Bizottságnak azt a tervét, hogy 2020. szeptember 15-én kezdeményezi a 9 hónapos felmondási időt a megállapodás megszűntetése céljából, melynek időpontja így 2021. június 15-e lenne. Ha a megállapodás úgy szűnne meg, hogy nem lép újabb a helyébe, egyúttal megszűnne a vizekhez való kölcsönös hozzáférés jogalapja is, ami negatív hatást gyakorolna az uniós flottákra. A 9 hónapos határidő azonban rendkívül rövid időt biztosítana az Unió számára, hogy kialakítsa tárgyalási álláspontját és új megállapodást kössön, ez pedig tovább növelné a bizonytalanságot.

                  Az 1980. évi megállapodás az Unió Norvégiával fennálló halászati kapcsolataira elsődlegesen irányadó kétoldalú megállapodás. Kiterjed az Északi-tenger, a Skagerrak és a Kattegat valamennyi közösen kezelt állományára, és jogalapot teremt a halászati lehetőségek meghatározásáról és a közös gazdálkodás egyéb szempontjairól, például az ellenőrzésről szóló éves konzultációkhoz. Szorosan kapcsolódik számos más megállapodáshoz: az (EGT-megállapodás aláírásakor megkötött) portói megállapodáshoz, a Svédország és Norvégia közötti szomszédsági megállapodáshoz, valamint a Skagerrakra és Kattegatra vonatkozó megállapodáshoz.

                  Míg egyes halászati lehetőségek az Egyesült Királyság, Norvégia és az Unió közötti új, külön megállapodás hatálya alá fognak tartozni, bizonyos halállományok az Unió és Norvégia kizárólagos felségterületén maradnak.

                  Figyelembe véve, hogy Norvégia az 1980. évi megállapodást újjal kívánja felváltani, valamint az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezménye
                     1
                   63. cikkének (1) bekezdésével összhangban az Uniónak és Norvégiának meg kell állapodnia az Atlanti-óceán északkeleti részén található, közösen kezelt állományok védelmének és fejlesztésének összehangolásához és biztosításához szükséges intézkedésekről.

                  Annak elkerülése érdekében, hogy a meglévő megállapodás megszűnése olyan joghézagot eredményezzen, amely jelentősen kihatna az uniós flották tevékenységére, Norvégia beleegyezett abba, hogy tárgyalásokat kezdjen egy új megállapodásról. E megállapodás megkötéséig az 1980. évi megállapodás hatályban marad. Norvégia azzal a kikötéssel egyezett bele ezekbe a feltételekbe, hogy a tárgyalások 2021 januárjában megkezdődnek. A tárgyalások az Egyesült Királyság részvételével zajló háromoldalú tárgyalásokkal párhuzamosan zajlanak majd.

               E célból az Európai Unió új halászati megállapodást kíván kötni a Norvég Királysággal (a továbbiakban: megállapodás).

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  Az Európai Unió és Norvégia közötti halászati megállapodások 1980. június 16. óta „A Norvég Királyság és az Európai Gazdasági Közösség közötti halászati megállapodáson” alapulnak. Az 1980. évi megállapodás, amely az Északi-tengerre és az Atlanti-óceán északkeleti részére terjed ki, az Unió és egy másik ország között a halászati lehetőségek átadása és a közös gazdálkodási intézkedések tekintetében létrejött legjelentősebb egységes halászati megállapodás. A kezdeti 10 éves időszakot követően a megállapodás 6 évente automatikusan meghosszabbodik, kivéve, ha valamelyik fél 9 hónapos felmondási idővel bejelenti felmondási szándékát. A megállapodás utoljára 2015-ben újult meg automatikusan, a 2021. június 16-ig tartó időszakra.

                  Az 1980. évi megállapodás jogalapot biztosít a közösen kezelt állományok teljes kifogható mennyiségéről (TAC) szóló megállapodáshoz, valamint a kölcsönös hozzáféréshez, amely lehetővé teszi a felek hajói számára, hogy egymás vizein halásszanak. Az új megállapodásnak – az uniós flotta hagyományos tevékenységére építve – fenn kell tartania a meglévő kölcsönös hozzáférési feltételeket és kvótarészesedéseket.

                  Az új megállapodás a közös halászati politika (KHP) tágabb hatályába illeszkedik. Alapját képezi majd a halászati kapcsolatoknak mindazokon a területeken, ahol Norvégiával közösen kezelt állományok találhatók, és azt a célt kell szolgálnia, hogy a közös halászati politika célkitűzéseivel és a jó kormányzás elveivel összhangban előmozdítsa a tengerek biológiai erőforrásainak fenntartható kiaknázását, kezelését és megőrzését.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  Tárgytalan.

               2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG

               •Jogalap

                  E határozat jogalapja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 218. cikke, amely meghatározza a nemzetközi megállapodások megtárgyalására és megkötésére vonatkozó eljárást.

               •Szubszidiaritás (nem kizárólagos hatáskör esetén)

                  Tárgytalan (kizárólagos hatáskör).

               •Arányosság

                  A határozat arányos a célkitűzéssel.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  A jogi aktus típusát az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése írja elő.

               3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

               •A jelenleg hatályban lévő jogszabályok utólagos értékelése / célravezetőségi vizsgálata

                  Tárgytalan.

               •Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk

                  Tárgytalan.

               •Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása

                  Tárgytalan.

               •Hatásvizsgálat

                  Tárgytalan.

               •Célravezető szabályozás és egyszerűsítés

                  Tárgytalan.

               •Alapjogok

                  Tárgytalan.

               4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK

                  Tárgytalan.

               5.EGYÉB ELEMEK

               •Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai

                  A tárgyalások várhatóan 2021 első negyedévében kezdődnek meg.

               •Magyarázó dokumentumok (irányelvek esetén)

                  Tárgytalan.

               •A javaslat egyes rendelkezéseinek részletes magyarázata

                  A Bizottság a következőket ajánlja:

                  –
                        a Tanács hatalmazza fel a Bizottságot a Norvég Királysággal kötendő új halászati megállapodás megkötésére irányuló tárgyalások megkezdésére és lefolytatására,

                  –
                        a Tanács az ügyben a Bizottságot jelölje ki az Unió főtárgyalójának,

                  –
                        a Bizottság a tárgyalásokat az Európai Unió működéséről szóló szerződésben foglaltak szerint a különbizottsággal egyeztetve folytassa le,

                  –
                        a Tanács hagyja jóvá az ezen ajánláshoz mellékelt tárgyalási irányelveket.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és a Norvég Királyság közötti új halászati megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel a Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az Unió Norvégiával fennálló halászati kapcsolatai a Norvég Királyság és az Európai Gazdasági Közösség közötti, 1980. február 27-én aláírt és 1981. június 16-án hatályba lépett halászati megállapodáson alapulnak.

               (2)A megállapodás eredetileg 10 évre szóló hatálya automatikusan további 6 éves időszakokkal meghosszabbodik; a legutóbbi ilyen időszak 2015-től kezdődött.

               (3)A megállapodás kiterjed az Északi-tengerre, a Skagerrakra és az Atlanti-óceán északkeleti részére, és lehetővé teszi a közös állományokra vonatkozó teljes kifogható mennyiségek meghatározását, a halászati lehetőségek átruházását, a közös technikai intézkedéseket, valamint az ellenőrzéssel és a végrehajtással kapcsolatos kérdések rendezését.

               (4)Norvégia jelezte, hogy a jelenlegi megállapodást újjal kívánja felváltani, tekintettel arra, hogy az Egyesült Királyság Unióból való kilépése várhatóan jelentős hatással lesz az Atlanti-óceán északkeleti részén található állományokkal való közös gazdálkodásra. Az Egyesült Királyság kilépését követő (2020 végén lejáró) átmeneti időszak után az állományokat kétoldalú vagy háromoldalú megállapodások fogják szabályozni. Az Egyesült Királyság, az Unió és Norvégia joghatósága alá tartozó vizekben élő állományokra külön háromoldalú megállapodás fog vonatkozni. Miután Norvégia jelezte azon szándékát, hogy újjal kívánja felváltani a jelenlegi megállapodást, új kétoldalú megállapodásra lesz szükség a kizárólag Norvégia és az Unió joghatósága alá tartozó állományok tekintetében.

               (5)Az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezménye
                  2
                63. cikkének (1) bekezdésével összhangban, valamint tekintettel az Unió és Norvégia közötti általános kapcsolatokra, a tengerek biológiai erőforrásainak hosszú távú védelme és fenntartható kiaknázása érdekében fontos fenntartani a felelősségteljes halászatra irányuló együttműködést.

               (6)Ezért tárgyalásokat kell kezdeni Norvégiával egy új kétoldalú halászati megállapodás megkötése céljából.

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Unió nevében tárgyalásokat folytasson a Norvég Királysággal egy új halászati megállapodásról.

               2. cikk

               A tárgyalási irányelveket a melléklet tartalmazza.

               3. cikk

               A tárgyalásokat a külső halászati politikával foglalkozó tanácsi munkacsoporttal konzultálva kell lefolytatni.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        Az Egyesült Nemzetek tengerjogi egyezménye (HL L 179., 1998.6.23., 3. o.).

                     (2)

                        Az Egyesült Nemzetek tengerjogi egyezménye (HL L 179., 1998.6.23., 3. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2020.12.9.
            COM(2020) 787 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATAaz Európai Unió és a Norvég Királyság közötti új halászati megállapodásra irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               MELLÉKLET

               Irányelvek a Norvég Királysággal kötendő új halászati megállapodásról folytatandó tárgyalásokhoz

               1.A tárgyalások célja egy olyan új megállapodás megkötése, amely meghatározza az Unió Norvégiával fennálló halászati kapcsolatainak általános elveit és célkitűzéseit, valamint létrehozza a közös halállományokkal való gazdálkodás, illetve a vizekhez és erőforrásokhoz való kölcsönös hozzáférés keretét.

               2.A megállapodásnak ki kell térnie az erőforrások fenntartható kiaknázását és megőrzését – többek között a visszadobások elkerülését – szolgáló intézkedések kidolgozására irányuló együttműködésre.

               A Bizottságnak kiemelten törekednie kell arra, hogy a megállapodás:

               ·biztosítsa az intézkedések megkülönböztetésmentes voltát, és olyan, tudományosan megalapozott megközelítést kövessen, amely összhangban áll az érintett állományok maximális fenntartható hozamának elérésére vonatkozó célkitűzéssel;

               ·tartalmazzon az ellenőrzés, a végrehajtás, az adatgyűjtés és a tudományos tanácsadás terén kialakítandó együttműködésre vonatkozó rendelkezéseket;

               ·olyan folyamatos felelősségteljes halászatot biztosítson, amely a nemzetközi jog vonatkozó elveivel összhangban garantálja a tengerek biológiai erőforrásainak hosszú távú védelmét és fenntartható kiaknázását;

               ·megőrizze az Unió halászati lehetőségeit és elkerülje a felek halászati tevékenységeiben fellépő gazdasági zavarokat;

               ·fenntartsa a meglévő kölcsönös hozzáférési feltételeket és stabil kvótarészesedéseket, amelyek csak a felek hozzájárulásával kiigazíthatók;

               ·rögzítse a kvóták átruházására és cseréjére, valamint az éves vagy többéves teljes kifogható mennyiségek vagy halászati erőkifejtési korlátozások hosszú távú gazdálkodási stratégiák alapján történő meghatározására vonatkozó szabályokat;

               ·tartalmazzon a halászati engedélyek kiadására vonatkozó feltételeket, valamint az egyenlő bánásmódot és a megfelelést biztosító rendelkezéseket, többek között közös ellenőrzési és vizsgálati tevékenységek révén.

               3.A megállapodásnak megfelelő intézményi keretet kell létrehoznia a közös halállományok védelmére és kezelésére irányuló együttműködéshez, lehetővé téve a közös halállományokkal való gazdálkodás koherens megközelítését, figyelemmel az EU által az érintett felek tekintetében esetlegesen elfogadott egyéb megállapodásokra is.

               4.Az Európai Unió és a Norvég Királyság kölcsönös hozzáférési feltételekről és halászati kvótamegosztásról folytatott kétoldalú tárgyalásai során figyelembe kell venni az Unió, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága és a Norvég Királyság közötti háromoldalú halászati megállapodásról folytatott, az uniós vizekben, valamint az Egyesült Királyság és a Norvég Királyság felségterületéhez és joghatósága alá tartozó vizekben előforduló állományokra vonatkozó tárgyalások eredményeit.

               5.A megállapodást kellő időben meg kell kötni ahhoz, hogy 2023-ig felválthassa a jelenlegi megállapodást. Ezért tartalmaznia kell egy olyan rendelkezést, amely hatályon kívül helyezi a jelenlegi megállapodást.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2020.3.20.
            COM(2020) 106 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a Bizottságnak az Európai Unió és tagállamai, valamint a Délkelet-ázsiai Nemzetek Szövetségének (ASEAN) tagállamai közötti átfogó légiközlekedési megállapodás kizárólagos uniós hatáskörbe tartozó rendelkezéseire irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásáról szóló, 2016. június 7-i tanácsi határozat módosításáról

               INDOKOLÁS

               1.AZ AJÁNLÁS HÁTTERE

               •Az ajánlás indokai és céljai

                  2015. december 7-én az Európai Bizottság javaslatot tett egy európai légiközlekedési stratégiára, amely olyan tanácsi határozatokra irányuló javaslatokat tartalmazott, amelyek felhatalmazzák a Bizottságot az Európai Unió és egyes harmadik országok közötti átfogó légiközlekedési megállapodásokra irányuló tárgyalások megkezdésére. E javaslatok egyike (COM(2015) 609 final) a Délkelet-ázsiai Nemzetek Szövetségével (ASEAN) folytatandó tárgyalások megkezdése volt.

                  2016. június 7-én a Tanács úgy határozott, hogy felhatalmazza a Bizottságot, hogy kezdje meg az Európai Unió és tagállamai, valamint az ASEAN-tagállamok közötti átfogó légiközlekedési megállapodás kizárólagos uniós hatáskörbe tartozó rendelkezéseire irányuló tárgyalásokat. A tanácsi határozat érvényessége négy év, azaz 2020. június 7-én lejár.

                  A tanácsi határozattal kapcsolatban a Bizottság nyilatkozatot tett, amelyben úgy ítélte meg, hogy a felhatalmazás időbeli korlátozása összeegyeztethetetlen a Szerződésekkel, különösen az EUMSZ 218. cikkének (3) bekezdésével.

                  A Bizottság 2016. június 24-én tájékoztatta a 10 ASEAN-tagállam kormányát arról, hogy a Tanácstól felhatalmazást kapott az ASEAN-tagállamokkal folytatandó tárgyalások megkezdésére, és felkérte az ASEAN-t, hogy indítsák meg a tárgyalásokat.

                  A tárgyalások első fordulójára 2016. november 27–28-án került sor Brüsszelben. A tárgyalások nyolcadik és eddigi utolsó fordulóját 2018. november 20–22-én tartották Salzburgban. A tárgyalások nyolcadik fordulója során megállapodás született a megállapodástervezet java részéről, míg néhány lezáratlan kérdés tekintetében a két fél abban állapodott meg, hogy belső konzultációt folytat.

                  Az ASEAN részéről még folyamatban vannak a belső konzultációk.

                  Ezen ajánlás célja, hogy felkérje a Tanácsot, hogy módosítsa 2016. június 7-i határozatát anélkül, hogy a hozzá csatolt tárgyalási irányelvek módosulnának.

               •Összhang a szabályozási terület jelenlegi rendelkezéseivel

                  A Bizottságnak az ASEAN-tagállamokkal folytatandó tárgyalások megkezdésére vonatkozó felhatalmazásáról szóló, 2016. júniusi határozat módosításával kapcsolatos ajánlás teljes mértékben összhangban van az Unió azon külpolitikai célkitűzéseivel, amelyeket a Bizottság által 2015 decemberében javasolt átfogó légiközlekedési stratégia határoz meg, melynek célja az európai légiközlekedési ágazat versenyképességének megerősítése.

               •Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival

                  Ez az ajánlás teljes mértékben összhangban van az Unió légi közlekedéssel kapcsolatos politikai célkitűzéseivel, miközben előmozdít más szakpolitikai célkitűzéseket és kapcsolódó szakpolitikákat is (például a munkavállalói jogok, a környezetvédelem és az éghajlatváltozás elleni küzdelem területén) annak érdekében, hogy mindkét fél biztosabban érhesse el e kitűzött célokat.

               2.JOGALAP

               •Jogalap

               Az EUMSZ 218. cikkének (3) bekezdése.

               •A jogi aktus típusának megválasztása

                  Javasolt aktus: Az EUMSZ 218. cikkének (3) bekezdésével összhangban meghozott tanácsi határozat.

                  Más jogi aktus nem felelne meg a következő miatt:

                  A nemzetközi közlekedési tárgyalásokra előírt eljárás egy, az EUMSZ 218. cikkének (3) bekezdése szerinti, a Bizottságot a tárgyalások megkezdésére felhatalmazó tanácsi határozat meghozatala.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a Bizottságnak az Európai Unió és tagállamai, valamint a Délkelet-ázsiai Nemzetek Szövetségének (ASEAN) tagállamai közötti átfogó légiközlekedési megállapodás kizárólagos uniós hatáskörbe tartozó rendelkezéseire irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásáról szóló, 2016. június 7-i tanácsi határozat módosításáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 218. cikke (3) bekezdésére,

               tekintettel a Bizottság ajánlására,

               mivel:

               Közvetlenül a Bizottságnak az Európai Unió és tagállamai, valamint a Délkelet-ázsiai Nemzetek Szövetségének (ASEAN) tagállamai közötti átfogó légiközlekedési megállapodás kizárólagos uniós hatáskörbe tartozó rendelkezéseire irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásáról szóló, 2016. június 7-i tanácsi határozat elfogadását követően a Bizottság felvette a kapcsolatot az ASEAN-tagállamok mindegyikével a tárgyalások megindítása érdekében.

               2016 novembere óta nyolc tárgyalási fordulóra került sor.

               Az adott körülmények között nem valószínű, hogy a tárgyalások a 2016. június 7-i tanácsi határozat által adott felhatalmazás lejárta előtt, azaz 2020. június 7-ig sikeresen lezárulnának.

               Ezért az említett határozatot módosítani kell annak érdekében, hogy a Bizottság – az Unió érdekében – a tárgyalásokat a sikeres lezárást elősegítő keretek között folytathassa,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               A Bizottságnak az Európai Unió és tagállamai, valamint a Délkelet-ázsiai Nemzetek Szövetségének (ASEAN) tagállamai közötti átfogó légiközlekedési megállapodás kizárólagos uniós hatáskörbe tartozó rendelkezéseire irányuló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásáról szóló, 2016. június 7-i tanácsi határozat a következőképpen módosul:

               1.A határozat címének helyébe a következő cím lép:

               „A Tanács határozata (2016. június 7.) a Bizottságnak az Európai Unió és tagállamai, valamint a Délkelet-ázsiai Nemzetek Szövetségének (ASEAN) tagállamai közötti átfogó légiközlekedési megállapodással kapcsolatos tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásáról”

               2.Az 1. cikk szövegének helyébe a következő szöveg lép:

               „A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Európai Unió nevében tárgyalásokat folytasson a Délkelet-ázsiai Nemzetek Szövetségének (ASEAN) tagállamaival kötendő átfogó légiközlekedési megállapodásról.”

               3.A 3a. cikk szövegének helyébe a következő szöveg lép:

               „Ez a határozat korlátlan ideig érvényes.”

               2. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök