               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2020.11.19.
            COM(2020) 743 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és Algéria, Örményország, Bosznia-Hercegovina, Egyiptom, Izrael, Jordánia, Libanon, Marokkó, Tunézia és Törökország közötti, az Európai Unió Büntető Igazságügyi Együttműködési Ügynöksége (Eurojust) és e harmadik országok illetékes hatóságai közötti, büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködésről szóló megállapodásokról szóló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               INDOKOLÁS

               1.AZ AJÁNLÁS HÁTTERE

               A globalizált világban, ahol a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus egyre inkább transznacionálissá és sokrétűbbé válnak, a polgárok biztonsága érdekében a bűnüldöző és igazságügyi hatóságoknak teljes mértékben fel kell készülniük a külső partnerekkel való együttműködésre. Az Eurojustnak ezért képesnek kell lennie arra, hogy a feladatai ellátásához szükséges mértékben együttműködjön a harmadik országok igazságügyi hatóságaival, és személyes adatokat osszon meg velük. Jelenleg az Eurojust Montenegróval, Ukrajnával, Moldovával, Liechtensteinnel, Svájccal, Észak-Macedóniával, az Egyesült Államokkal, Izlanddal, Norvégiával, Grúziával, Albániával és Szerbiával rendelkezik olyan együttműködési megállapodással, amely lehetővé teszi a személyes adatok megosztását. Az (EU) 2018/1727 rendelet
                  1
                (az Eurojustról szóló rendelet) 80. cikkének (5) bekezdése szerint ezek az együttműködési megállapodások továbbra is érvényesek.

               Az Eurojustról szóló rendelet 2019. december 12-i hatálybalépése óta és a Szerződés értelmében a Bizottság hatáskörébe tartozik a személyes adatoknak az Eurojusttal folytatott cseréjére vonatkozóan a harmadik országokkal megkötendő nemzetközi megállapodások Unió nevében történő megtárgyalása. A feladatai ellátásához szükséges mértékben és az Eurojustról szóló rendelet V. fejezete szerint az Eurojust munkamegállapodások révén együttműködési kapcsolatokat létesíthet és tarthat fenn külső partnerekkel. Mindazonáltal ezek önmagukban nem jelenthetnek jogalapot a személyes adatok cseréjére.

               A szakpolitikai stratégiát, az uniós igazságügyi hatóságok operatív igényeit és az e területen kialakított szorosabb együttműködés esetleges előnyeit figyelembe véve a Bizottság úgy ítéli, hogy rövid távon meg kell kezdeni a tárgyalásokat tíz harmadik országgal, hogy szabályozni lehessen az Eurojust velük folytatott együttműködését.

               A Bizottság az Eurojust operatív igényeinek figyelembevételével értékelte a kiemelt országokat. Az Eurojust külső kapcsolatairól szóló, a Bizottság részére felülvizsgálat céljából benyújtott stratégiatervezet rámutat arra, hogy különösen az Algériai Demokratikus és Népi Köztársasággal, az Argentin Köztársasággal, Bosznia és Hercegovinával, a Kolumbiai Köztársasággal, az Egyiptomi Arab Köztársasággal, Izrael Állammal, a Jordán Hasimita Királysággal, a Libanoni Köztársasággal, a Marokkói Királysággal, a Tunéziai Köztársasággal és a Török Köztársasággal folytatott együttműködésre van operatív igény. Az Eurojust által azonosított egyéb, kiemelt harmadik államok a Brazil Szövetségi Köztársaságot, a Kínai Népköztársaságot, Kanadát, az Egyesült Arab Emirátusokat, a Nigériai Szövetségi Köztársaságot, a Panamai Köztársaságot, a Mexikói Egyesült Államokat és az Orosz Föderációt foglalják magukban.

               Bár a Bizottság elismeri ezeket az operatív igényeket, egyértelmű, hogy azok az intenzitásukat tekintve nem azonosak. Az együttműködés jelenlegi szintje számos tényezőtől függ, beleértve az Eurojust kapcsolattartó pontjának rendelkezésre állását az adott országban. Mivel az erőforrások korlátai miatt a Bizottság nem tud egyszerre tárgyalásokat kezdeményezni valamennyi harmadik országgal, további prioritások felállítására van szükség. A Bizottság számára az elsődleges prioritásnak annak kell lennie, hogy fokozza az együttműködést a tagjelölt országokkal és a potenciális tagjelölt országokkal, mivel az uniós vívmányok részeként e harmadik államoknak kell a leginkább felkészülniük a büntetőügyekben folytatott, magas szintű igazságügyi együttműködésre. A Bizottság Bosznia-Hercegovinával és Törökországgal kapcsolatos álláspontját a Bizottság 2020. évi rendszeres jelentései
                  2
                tartalmazzák. A személyes adatok Eurojusttal való cseréjét lehetővé tevő nemzetközi megállapodások megkötése mindkét esetben akkor lehetséges, ha az érintett két ország elvégzi a vonatkozó adatvédelmi jogszabályai szükséges módosításait.

               A második prioritásnak annak kell lennie, hogy megerősödjön az együttműködés más harmadik felekkel, amelyek nem nyújtottak be uniós tagsági kérelmet, azonban Európára nézve földrajzi okokból potenciálisan jelentős biztonsági hatással vannak, például a Közel-Kelet és az észak-afrikai régió országai. Ahogyan fent is szerepel, operatív okok miatt e régió országai az Eurojust számára mind prioritást élvező harmadik országok. Ez a választás összhangban van az Európai Unió kül- és biztonságpolitikára vonatkozó globális stratégiájával is
                  3
               .

               A harmadik prioritásnak annak kell lennie, hogy a lehető legnagyobb mértékű konzisztencia biztosított legyen a bel- és igazságügyi ügynökségek harmadik országokkal fennálló kapcsolatai terén, különös tekintettel az Europollal és az Eurojusttal fennálló kapcsolatokra, ezáltal biztosítva a bűnüldözési és igazságügyi együttműködés közötti lehetséges nyomon követést. Jelenleg a Bizottság az Europol nevében a fenti tíz ország közül nyolccal kíván megállapodást kötni. A Bizottság úgy véli, érdemes arra törekedni, hogy mind az Eurojustot, mind pedig az Europolt a lehető leginkább bevonják ezekbe a jövőbeli tárgyalásokba, mely révén azok is vonzóbbá válhatnak az érintett harmadik országok számára.

               Ennek értelmében a Bizottság ezért első lépésként azt ajánlja a Tanácsnak, hogy a Bizottság kapjon felhatalmazást az alábbi harmadik országokkal való tárgyalásra: Örményország, Algéria, Bosznia-Hercegovina, Egyiptom, Izrael, Jordánia, Libanon, Marokkó, Tunézia és Törökország. Örményország nemrégiben jelezte az Eurojust számára, hogy együttműködési kapcsolatot kíván létrehozni vele.

               Politikai környezet

               Örményország

               Örményország a dél-Kaukázusi stratégiai elhelyezkedésével az EU fontos partnere a keleti partnerségen belül. 2017-ben átfogó és megerősített partnerségi megállapodást írt alá az EU-val, amely magában foglalja az olyan fontos ágazatok jogszabályainak közelítését, mint a környezetvédelem, az energia, a közlekedés és a fogyasztóvédelem. Örményország és az EU 2012-ben vízumkönnyítési megállapodást, 2013-ban pedig visszafogadási megállapodást írt alá. A 2018. évi békés demokratikus forradalmat követően Örményország reformok sorozatát vezette be, hogy javítson a jogállamiságon és az életkörülményeken, beleértve az igazságügyi reformot és a korrupció elleni küzdelmet. Az új kormány hangsúlyozta az EU-val közös értékeket, és az EU-val kötött megállapodást a nemzeti reformok tervezetének nevezte. Örményország az Oroszország által vezetett Eurázsiai Gazdasági Unió és a Kollektív Biztonsági Szerződés Szervezetének tagja. Az EU az Örményország és EU közötti igazságügyi szakpolitikai párbeszéd révén támogatja az igazságügyi és korrupcióellenes reformok végrehajtását. Ennek eredményeként 2019-ben reformstratégiák elfogadására került sor az európai standardokkal összhangban. A 2020. évi költségvetési előirányzat keretében egy 30 millió EUR összegű program fogja támogatni a végrehajtásukat.

               Algéria

               Algéria az EU stratégiai fontosságú partnere, amit a Maghreb-térségben elfoglalt helye és a regionális szinten és az Afrikai Unióban betöltött szerepe egyaránt indokol. Algéria stratégiai szempontból központi szerepet játszik a földközi-tengeri térségben, és a Szahara és a Száhil-régió stabilizációjának kulcsfontosságú szereplője. Az ország – saját területén belül – rendkívül aktív a terrorizmus elleni küzdelem terén.

               Az EU és Algéria közötti partnerség 2017 márciusában elfogadott prioritásai magukban foglalják a migrációt és a biztonságot. 2017 októberében az EU és Algéria magas szintű, informális párbeszédet alakított ki a terrorizmus elleni küzdelemről és a regionális biztonságról, kifejezve ezáltal hajlandóságukat arra, hogy megerősítsék a kétoldalú együttműködést a biztonság és a terrorizmus elleni küzdelem terén. Különösen az alábbi kulcsfontosságú, az együttműködés tekintetében nagy potenciállal rendelkező területeket azonosították: a radikalizálódás felszámolása; az Europol és Algéria közötti együttműködés; a szervezett bűnözés, többek között a lőfegyverek tiltott kereskedelme és a kiberbűnözés elleni küzdelem; a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelem; valamint törvényszéki orvostani vizsgálatok.

               Algéria és az EU a terrorizmus elleni küzdelem világfórumának tagjai. A vegyi, biológiai, radiológiai és nukleáris kockázatok mérséklésével foglalkozó, uniós finanszírozású regionális kiválósági központok (CBRN CoE) egyike Algírban található.

               Bosznia-Hercegovina

               Bosznia-Hercegovina kulcsfontosságú partner az Európai Unió számára. Más nyugat-balkáni országokkal együtt Bosznia és Hercegovinát 2003 júniusában, a theszaloníki európai tanácsi csúcstalálkozón potenciális uniós tagjelölt országként ismerték el.

               2016 februárjában Bosznia-Hercegovina uniós tagsági kérelmet nyújtott be, és 2016 szeptemberében az Európai Tanács felkérte az Európai Bizottságot, hogy nyújtsa be Bosznia-Hercegovina kérelmének megalapozottságát taglaló véleményét. 2019 májusában a Bizottság elfogadta a véleményét és az azt kísérő elemző jelentést Bosznia-Hercegovina uniós tagság iránti kérelméről
                  4
               . A vélemény a demokrácia/működőképesség, a jogállamiság, az alapjogok és a közigazgatási reform terén 14 kulcsfontosságú prioritást határozott meg, amelyeket Bosznia és Hercegovinának teljesítenie kell ahhoz, hogy a csatlakozási tárgyalások megkezdésére ajánlott legyen.

               Bosznia-Hercegovina 2018-ban aláírta az EU és a nyugat-balkáni országok terrorizmus elleni küzdelemről szóló közös cselekvési tervét, amely a következő két évre konkrét lépéseket határoz meg a terrorizmus elleni küzdelem és a radikalizálódás megelőzése érdekében folytatott, fokozott együttműködés érdekében
                  5
               . E tekintetben rendszeresen sor kerül a terrorizmus elleni küzdelemről szóló, EU és Bosznia-Hercegovina közötti szakpolitikai párbeszédre. A párbeszéd a stratégiai keret és a belső koordináció végrehajtására összpontosít – különös tekintettel az erőszakos szélsőségesség megelőzésére, a külföldi terrorista harcosok megfelelő büntetésének kiszabására, a későbbi társadalmi visszailleszkedésükre, a fegyverkereskedelemre, a határellenőrzésre, a terrorizmus finanszírozására, valamint az Europollal között megállapodás teljes körű végrehajtásával kapcsolatos regionális és nemzetközi együttműködésre, továbbá az Eurojusttal közös megállapodás megkötésére.

               Bosznia-Hercegovina először 2014-ben hozta létre az Eurojustra vonatkozó kapcsolattartó pontokat, hogy kezdeményezze az együttműködési megállapodás megkötésére irányuló tárgyalásokat. Később megalakult az együttműködési megállapodás tárgyalást megelőző szakaszában végzett munka előkészítéséért felelős szakértői csoport is. 2020 áprilisában, az Eurojustról szóló új rendelet 2019. decemberi hatálybalépését követően a bosnyák hatóságok levelet küldtek az Eurojustnak, amelyben kifejezik az iránti szándékukat, hogy kezdeményezzék az együttműködésük munkamegállapodás révén történő hivatalossá tételét.

               Egyiptom

               Egyiptom az EU fontos partnere és központi szerepet játszhat a béke, a jólét és a stabilitás előmozdításában a déli szomszédság országaiban. Az EU és Egyiptom közötti együttműködés általános keretét a 2004 óta hatályban lévő társulási megállapodás jelenti. A 2017–2020. közötti időszakra vonatkozó EU–Egyiptom közös partnerségi prioritások meghatározzák az együttműködés fő területeit. Ezek többek közt a következők: 1) fenntartható és modern gazdaság és társadalmi fejlődés kialakítása Egyiptomban; 2) a külpolitikai együttműködés megerősítése; 3) a stabilizációs folyamat terén fennálló együttműködés megerősítése, nevezetesen a jó kormányzás, az emberi jogok, a biztonság és a migráció terén
                  6
               .

               A partnerségi prioritások a büntető- és polgári ügyekben tanúsított igazságügyi együttműködés esetleges kialakítására hivatkoznak. A jogérvényesüléssel és biztonsággal foglalkozó albizottság 2019. novemberi, 7. ülésén a két oldal átfogó párbeszédet folytatott, amely számos, közös érdeklődésre számot tartó kérdésre kiterjedt, többek közt az igazságügyi együttműködésre, a terrorizmus elleni küzdelemre, valamint a kábítószerek és a szervezett bűnözés elleni küzdelemre
                  7
               . Az EU és Egyiptom közötti migrációs párbeszéd 2019. júliusi, 2. ülésén az Eurojust a migránscsempészést az egyiptomi igazságügyi és bűnüldözési hatóságokkal folytatott együttműködés potenciális területeként azonosította.

               Az EU elismeri, hogy Egyiptom kulcsszerepet játszik a regionális biztonság és stabilitás, a migráció kezelése, valamint a terrorizmus elleni küzdelemre irányuló erőfeszítések terén, és emlékeztet arra, hogy a terrorizmussal szemben a nemzetközi emberi jogok teljes körű betartása mellett kell fellépni. Az ENSZ Emberi Jogi Tanácsának 2020. március 10-i ülésén az EU emlékeztetett arra, mennyire fontos biztosítani Egyiptomban az online és offline véleménynyilvánítás szabadságát, a médiaszabadságot, a békés célú gyülekezési és egyesülési szabadságot, valamint megakadályozni a civil társadalom terének többek közt a vagyoni eszközök befagyasztásán, az utazási tilalmon és a tárgyalást megelőzően hosszú letartóztatási időn keresztüli jogellenes korlátozását
                  8
               .

               Izrael

               Az EU és Izrael közötti kapcsolatok jogi keretét az EU és Izrael közötti társulási megállapodás
                  9
                adja, amely 2000 óta van hatályban. Az EU és Izrael közötti cselekvési terv, amely az együttműködés minden területére kiterjed, 2005-re vezethető vissza, és 2018 végén egyhangú tanácsi határozat
                  10
                újította meg azt.

               Mind az EU, mind pedig Izrael prioritásnak tekinti a biztonsági fenyegetések elleni küzdelmet, és párbeszédük során kifejezték kölcsönös érdeküket a hatékony együttműködés terén. Az együttműködés egyik fontos területe a terrorizmus elleni küzdelem: az EU és Izrael között háromszor került sor terrorizmus elleni és biztonsági párbeszédre: 2015 márciusában, 2016 szeptemberében és 2018 júniusában. Ezeken a megbeszéléseken a felek egyetértettek abban, hogy együttműködjenek az olyan területeken, mint az erőszakos szélsőségesség, a terrorizmus finanszírozása és a nem hagyományos terrorizmus elleni küzdelem, a légi és közlekedésbiztonság, valamint a kiberbűnözés.

               Az izraeliek kifejezték, hogy érdekeltek az uniós ügynökségekkel folytatott együttműködés fokozásában az igazságügy és a belügy terén. Az EU és Izrael az igazság- és belügyi albizottság éves üléseinek keretében megvitatják a polgári és büntetőügyekben fennálló igazságügyi együttműködés kérdését. Az utolsó ülésre 2019 decemberében került sor.

               Izrael négyéves együttműködési stratégia részét képezi, amelyet az Eurojust az Ügynökség operatív igényeinek figyelembevételével alakított ki. Az EU-val folytatott párbeszédében Izrael ismételten hangsúlyozta, hogy véleménye szerint az Eurojust hálózata rendkívül fontos eszköz.

               A 2012. évi tanácsi következtetésekkel
                  11
                összhangban az Izraellel kötött valamennyi megállapodásba bele kell foglalni egy „területi hatályra vonatkozó záradékot”, amely kifejezetten Izraelre korlátozza az alkalmazás hatályát, és kizár minden elfoglalt területet: „Az Izrael Állam és az Európai Unió között létrejött valamennyi megállapodásban egyértelműen és explicit módon szerepeljen az a tény, hogy az említett megállapodások az 1967-ben Izrael által elfoglalt területekre nem alkalmazandók”
                  12
               .

               Jordánia

               Jordánia kulcsfontosságú partner az EU számára, különösen a stabilitás, a mértéktartás és a vallások közötti tolerancia előmozdítása terén a Közel-Keleten betöltött szerepe miatt. Jordánia súlyos gazdasági, társadalmi és biztonsági kihívásokkal küzd. Jordánia nevezetesen több mint 650 000 regisztrált szíriai menekültet (a jordán népesség körülbelül 10 %-a a szíriai válság előtt) és más menekülteket fogadott be.

               Az EU és Jordánia számos ágazatban szoros partnerséggel rendelkezik, és 2002 óta társulási megállapodás köti össze őket (kiemelt státusz 2010 óta).

               Az EU és Jordánia 2016 decemberében elfogadta az EU és Jordánia közötti partnerségi prioritásokat – melyek 2020. december 31-ig szakpolitikai keretként szolgálnak – és a 2016–2018-ra vonatkozó EU–Jordánia megállapodást
                  13
               . A partnerségi prioritásokon keresztül az EU és Jordánia megerősítette azon törekvését, hogy fokozza a kölcsönös érdekeket szolgáló három fő pillérre vonatkozó együttműködést, valamint előrelépett e tekintetben: 1) Kül- és biztonságpolitika, beleértve a terrorizmus elleni küzdelmet és az erőszakos szélsőségesség megelőzését; 2) Gazdasági terület Jordánia makrogazdasági stabilitásának fenntartása, valamint társadalmi és gazdasági fejlődésének előmozdítása érdekében; 3) A demokratikus kormányzás, a jogállamiság és az emberi jogok megerősítése. Az EU és Jordánia közötti, az igazságügyi és biztonsági albizottság 2018. február 15-i, ammáni ülése lehetőséget teremtett az EU és Jordánia közötti igazságügyi együttműködés fokozása további lehetőségeinek megvitatására.

               Az EU–Jordánia megállapodás kölcsönös kötelezettségvállalásokat tartalmaz, amelyek révén mindkét fél eleget tesz a 2016. februári londoni konferencia során Szíria és a régió támogatása érdekében tett vállalásoknak. E kötelezettségvállalásokat a „Szíria és a térség jövőjének támogatása” elnevezésű 2017. április 5-i brüsszeli konferencia alkalmából megújították, többek között annak érdekében, hogy a szíriai konfliktus hatásai fényében megerősítsék Jordánia rezilienciáját
                  14
               .

               Jordánia továbbra is az EU kulcsfontosságú partnere a Közel-Keleten, és fontos, hogy Jordánia továbbra is konstruktív szerepet játsszon a régió stabilitásában. Az országra tartósan számos – többek között regionális, gazdasági és társadalmi – nyomás nehezedik. Hosszú ideig nagyszámú szíriai menekültet fogadott be. A Covid19-világjárvány jelentős nyomást helyezett az egészségügyre, és további meghatározó társadalmi-gazdasági kihívásokkal jár.

               Libanon

               Az EU és Libanon közös kihívásokkal néz szembe az elhúzódó válságokkal és a térség instabilitásával kapcsolatban. Az EU és Libanon közötti partnerség szoros, és számos ágazatot magában foglal, ahogyan az a 2006 óta hatályban lévő társulási megállapodásban
                  15
                szerepel. Libanon súlyos politikai, gazdasági, társadalmi és biztonsági kihívásokkal néz szembe, különös tekintettel a korábban nem tapasztalt gazdasági és pénzügyi válságra, amelyet a Covid19-világjárvány hatása súlyosbít. A rendszer gyengeségei mellett a Szíriában kilenc éve fennálló konfliktus is nyomást gyakorol Libanon intézményeire és infrastruktúrájára, valamint hátrányosan hat annak társadalmi-gazdasági stabilitására. Libanon több mint egymillió regisztrált szíriai menekültet fogadott be a körülbelül 300 000 palesztin menekült mellé, akik már Libanonban tartózkodtak, és ezzel a világon Libanonban a legmagasabb az egy főre jutó menekültek száma.

               2016-ban az EU és Libanon egy megállapodást is aláírt, amely a 2016. évi londoni konferencián tett szándéknyilatkozattal
                  16
                összhangban tartalmazza a szíriai menekültek és a befogadó közösségek életkörülményeinek javítását célzó kölcsönös kötelezettségvállalásokat és kiemelt intézkedéseket. A „Szíria és a térség jövőjének támogatása” elnevezésű, (2017–2020 között) egymást követő brüsszeli konferenciák alkalmából megújított kötelezettségvállalások megerősítették a szíriai konfliktus hatásainak kezelésével kapcsolatos közös felelősséget. Az EU és Libanon szoros partnerségben áll, és számos ágazatban együttműködik, ahogyan azt a társulási megállapodás is meghatározza. 2016. november 11-én az EU és Libanon elfogadta a 2016–2020-ra vonatkozó szakpolitikai keretet meghatározó partnerségi prioritásokat
                  17
               .

               A partnerségi prioritások kifejezték a kötelékek szorosabbra fűzése iránti kötelezettségvállalást, az alábbi három fő, kölcsönös érdekeken és kihívásokon alapuló pillérre építve: 1) Biztonság és a terrorizmus elleni küzdelem; 2) Kormányzás és jogállamiság; 3) A növekedés és a foglalkoztatás fellendítése. Az EU és Libanon közötti biztonsági és igazságügyi klaszter 2018. október 3-án, Bejrútban tartott megbeszélés felidézte a biztonsági és igazságügyi kérdések mint az EU–Libanon partnerség elválaszthatatlan részének jelentőségét. A megbeszélésen megállapodtak az igazságügyi együttműködés fokozásáról, valamint feltérképezték e célból az Eurojusttal folytatott együttműködés megerősítésére irányuló lehetőségeket.

               Libanon jelenleg súlyos társadalmi-gazdasági kihívásokkal néz szembe, amelyeket a szíriai konfliktus és a Covid19-világjárvány súlyosbít.

               Marokkó

               Marokkó kulcsfontosságú szomszéd és uniós partner. Az egyre inkább változó regionális környezetben Marokkó a Maghreb-országokon belül a stabilitás eleme, és potenciálisan hidat képez Európa és a szubszaharai Afrika között. Az EU és a Marokkói Királyság több mint ötven éve építi hosszú távú partnerségét, amelyet számos politikai és gazdasági megállapodás támaszt alá. Marokkó és az EU 1996-ban euromediterrán társulási megállapodást írt alá, amely 2000-ben lépett hatályba
                  18
               . Marokkó és az EU kétoldalú kapcsolatai számos területen erősödtek, ideértve a politikai és biztonsági együttműködést, a gazdasági és pénzügyi kapcsolatokat, valamint a társadalmi és emberi kapcsolatokat. Ezenkívül Marokkó 2008 óta élvez kiemelt státuszt az európai szomszédságpolitikában. A kiemelt státusz végrehajtására irányuló, 2013–2017 közötti időszakra vonatkozó cselekvési terv, amelyet 2018-ban és 2019-ben meghosszabbítottak, az együttműködési területek széles körét fedi le, beleértve az együttműködést az igazságügyi és a belügyi kérdésekben, köztük a szervezett bűnözés hálózatai elleni küzdelem, a határigazgatás vagy az igazságügyi és rendőrségi együttműködés területén.

               Azt követően, hogy a kétoldalú kapcsolatok intenzitása az Európai Unió Bíróságának a társulási megállapodás földrajzi hatályáról szóló, 2015. decemberi ítélete
                  19
                miatt csökkent, az EU és Marokkó a Bíróság ítélkezési gyakorlatának fényében újratárgyalta az érintett jogi eszközöket, és 2019 elején megállapodott a partnerség újraindításáról. Ezt az újraindítást hivatalosan a társulási tanács 2019. június 27-i, 14. ülésén hagyták jóvá, amely során ambiciózus együttes politikai nyilatkozat elfogadására
                  20
                került sor. Az együttes nyilatkozat számos kulcsfontosságú területet határoz meg, ahol Marokkó és az EU az elkövetkezendő években fokozni kívánja az együttműködést. Ezek kifejezetten az alábbi négy stratégiai területet foglalják magukban: értékek; gazdasági és társadalmi kohézió; ismeretek; biztonság; és a két kulcsfontosságú horizontális tengely (mobilitás/migráció és éghajlat/környezet).

               A kapcsolatok újraindulása lehetővé tette a társulási megállapodásból származó párbeszédstruktúrák visszaállítását is, amelyek albizottságai számos területen terjednek ki a párbeszédre, például az igazságügy és biztonság vagy a politikai együttműködés terén. Ezzel párhuzamosan a biztonsággal és a határigazgatással kapcsolatos területeken folytatott együttműködés jelentős mértékben nőtt, beleértve a migránscsempészést, az emberkereskedelmet és egyéb bűnügyi hálózatokat. Ezenkívül Marokkó szoros kétoldalú, terrorizmusellenes együttműködést alakított ki az uniós tagállamokkal. Marokkó a Dáis elleni nemzetközi koalíció tagja, és 2016 óta a terrorizmus elleni küzdelem világfórumának társelnöke. Marokkó otthont ad továbbá az uniós finanszírozásban részesülő, a vegyi, biológiai, radiológiai és nukleáris kockázatok mérséklésével foglalkozó regionális uniós kiválósági központok egyikének.

               Tunézia

               Tunézia az EU fontos partnere, példa a demokratikus átmenetre, és a régióban a stabilitás egyik pillérje. Az EU és Tunézia közötti, 1976-ra visszanyúló kapcsolatok jelentős lendületet vettek, amikor Tunézia és az EU 1995-ben társulási megállapodást írt alá, amely szorosabb kötelékeket hozott létre az együttműködés valamennyi ágazatában
                  21
               . A 2011. évi forradalmat követően az EU és Tunézia kiemelt partnerséget kötött (2012), amely fokozott gazdasági és kereskedelmi integrációt, valamint mobilitási partnerséget
                  22
                foglalt magában. 2011 óta az EU jelentős mértékben támogatta Tunéziát politikailag és pénzügyileg, megduplázta a pénzügyi segítségnyújtását, és ezáltal Tunéziát az egy főre eső uniós támogatás egyik első számú kedvezményezettjévé tette. Az EU határozottan támogatja Tunéziában a demokratikus átmenet konszolidációját, valamint a vonatkozó, folyamatban lévő politikai és gazdasági reformok végrehajtását.

               Mindazonáltal a biztonsági helyzet továbbra is kényes kérdés, különösen az instabil regionális környezet miatt. Az EU elkötelezte magát a biztonsági ágazat, a terrorizmus elleni küzdelem, valamint az erőszakos radikalizálódás és a szélsőségesség megelőzése terén Tunéziával folytatott széles körű együttműködés végrehajtásának megerősítése mellett, ideértve a Tunézia és az érintett uniós ügynökségek és szervek – különösen az Europol – közötti együttműködés elmélyítését is. Az elmúlt években két operatív/stratégiai együttműködés kialakítására került sor, az egyik a Tunéziai Garde Nationale és az európai csendőrség között a terrorizmusellenes kapacitásokra vonatkozóan; a másik a Carthage Salambo Rendőrakadémia és az Európai Unió Bűnüldözési Képzési Ügynöksége (CEPOL) között.

               A szervezett migránscsempészési tevékenység 2017 óta nőtt. A csempészek/emberkereskedők elleni jogi eljárások lefolytatása elengedhetetlen, és az EU továbbra is elkötelezett az iránt, hogy az Eurojust és az Europol szakértői segítségét felkínálja. Ebből a célból az információk és elemzések megosztása fontos. Ezenkívül a migránscsempészéssel összefüggő bűncselekménnyel, az okmányhamisítással kapcsolatos együttműködés olyan ágazat, ahol a fokozott együttműködés szintén kedvező lenne.

               Törökország

               Törökország kulcsfontosságú partner az Európai Unió számára. 1999 decemberében az Európai Tanács tagjelölt ország státuszt adott Törökországnak, és 2005 októberében megkezdődtek a csatlakozási tárgyalások
                  23
               .

               A 2015. november 29-én megrendezett EU–Törökország csúcstalálkozón megállapodás született a politikai párbeszéd kiterjesztéséről és intenzívebbé tételéről valamennyi területen, beleértve a kül- és biztonságpolitikát, a migrációt és a terrorizmus elleni küzdelmet
                  24
               . Törökország és az EU újólag megerősítették elkötelezettségüket az Iszlám Állam jelentette veszély, valamint a PKK
                  25
                által jelentett, továbbra is fennálló veszély kezelése iránt. A 2016. március 18-én elfogadott EU–Törökország nyilatkozat a migrációs válság kezelésére irányult
                  26
               . Az Európai Tanács és a Bizottság elnöke 2020. március 9-én találkozott Törökország elnökével, és megállapodtak az EU–Törökország nyilatkozat végrehajtásának megerősítéséről
                  27
               .

               Az Eurojusttal folytatott együttműködés elmélyítése a vízumliberalizációs ütemterv szerinti valamennyi fennmaradó követelmény teljesítése szempontjából lényeges. Az Európai Unió 2013. december 16-án a vízumliberalizációról szóló tárgyalásokat kezdett Törökországgal. A vízumliberalizációról szóló tárgyalások azon az ütemterven alapulnak, amely megállapítja azokat a követelményeket, amelyeket Törökországnak teljesítenie kell ahhoz, hogy felkerülhessen a vízummentességet élvező országok jegyzékébe.

               Addig is Törökország és az Eurojust kapcsolattartó pontokat hozott létre, hogy könnyebb legyen a nem érzékeny adatok megosztása. A török kapcsolattartó pontok részt vesznek az Európai Igazságügyi Hálózat megbeszélésein is. Az Eurojust és a török hatóságok további gyakorlati együttműködésről is váltottak leveleket. A török hatóságok 2016. május 2-án írtak az Eurojustnak, hogy hivatalosan is megerősítsék azon szándékukat, hogy a lehető leghamarabb együttműködési megállapodást kívánnak kötni, és addig is fokozni akarják a gyakorlati együttműködést. Elengedhetetlen lesz, hogy a török kapcsolattartó pontok gyorsan reagáljanak, és eleget tegyenek az Eurojuston keresztül küldött tájékoztatási és együttműködési kérelmeknek, valamint hogy részt vegyenek a szervezett bűnözésről és terrorizmusról szóló stratégiai megbeszéléseken. Az Eurojust 2016. május 3-án válaszolt a török hatóságoknak, és meghívta Törökországot az Eurojust terrorizmussal foglalkozó taktikai ülésére, továbbá javasolta, hogy a török bírák és ügyészek aktívan vegyenek részt az Eurojustnak a büntető igazságszolgáltatási kérdésekben való megerősített együttműködésről szóló eseményein, valamint osszák meg egymással az információkat és a bevált gyakorlatokat. A tárgyalások az elmúlt években megtorpantak, de 2019-ben újraindultak a kapcsolatok.

               2.AZ AJÁNLÁS JOGI ELEMEI

               Az Európai Unió Büntető Igazságügyi Együttműködési Ügynökségéről (Eurojust) szóló (EU) 2018/1727 rendelet meghatározza az Eurojust jogi keretét, különösen annak céljait, feladatait, hatáskörét, az adatvédelmi rendelkezéseket és a külső partnerekkel való együttműködés módjait.

               Ez az ajánlás összhangban áll az Eurojustról szóló rendelet rendelkezéseivel.

               Ezen ajánlás célja, hogy a Tanács felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy az EU nevében tárgyalásokat folytasson a jövőbeni megállapodásokról. A Tanács számára a tárgyalások megkezdésének engedélyezésére vonatkozó jogalap az EUMSZ 218. cikkének (3) és (4) bekezdése.

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 218. cikkével összhangban a Bizottságot kell kijelölni tárgyaló félnek az Európai Unió Büntető Igazságügyi Együttműködési Ügynöksége (Eurojust) és a harmadik országok illetékes hatóságai közötti, büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködésről szóló ajánlásban azonosított harmadik országok és az Európai Unió közötti megállapodásokkal kapcsolatban.

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               az Európai Unió és Algéria, Örményország, Bosznia-Hercegovina, Egyiptom, Izrael, Jordánia, Libanon, Marokkó, Tunézia és Törökország közötti, az Európai Unió Büntető Igazságügyi Együttműködési Ügynöksége (Eurojust) és e harmadik országok illetékes hatóságai közötti, büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködésről szóló megállapodásokról szóló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (EUMSZ) és különösen annak 218. cikke (3) és (4) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az (EU) 2018/1727 európai parlamenti és tanácsi rendeletet
                  28
                2019. november 14-én fogadták el, és 2019. december 12-től kell alkalmazni.

               (2)E rendelet és különösen annak 56. cikke meghatározza a személyes adatoknak az Európai Unió Büntető Igazságügyi Együttműködési Ügynökségétől (Eurojust) a harmadik országok és nemzetközi szervezetek részére történő átadásának általános elveit. Az Eurojust az Unió és egy adott harmadik ország között az EUMSZ 218. cikke alapján kötött, az egyének magánéletének, alapvető jogainak és szabadságainak védelmére vonatkozó megfelelő biztosítékokat meghatározó nemzetközi megállapodás alapján továbbíthat személyes adatokat e harmadik ország számára.

               (3)E megállapodások megkötése céljából tárgyalásokat kell indítani az Európai Unió és Algéria, Örményország, Bosznia-Hercegovina, Egyiptom, Izrael, Jordánia, Libanon, Marokkó, Tunézia és Törökország között.

               (4)Szükség esetén a Bizottságnak képesnek kell lennie arra, hogy a megállapodásokról szóló tárgyalás során és adott esetben a megállapodások megkötése előtt konzultáljon az európai adatvédelmi biztossal.

               (5)A megállapodásoknak tiszteletben kell tartaniuk az alapvető jogokat, és tekintetbe kell venniük az Európai Unió Alapjogi Chartája által elismert elveket, így a Charta 7. cikkében elismert, a magánélet és a családi élet tiszteletben tartásához való jogot, a Charta 8. cikkében elismert, a személyes adatok védelméhez való jogot, valamint a Charta 47. cikkében elismert, a hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jogot. A megállapodásokat az említett jogoknak és elveknek megfelelően kell alkalmazni.

               (6)A megállapodások nem érinthetik és nem sérthetik a nemzetbiztonsági hatóságok közötti személyesadat-átadást vagy másfajta együttműködést.

               (7)Írországra nézve az (EU) 2018/1727 rendelet kötelező, és ezért részt vesz az e határozat elfogadásában.

               (8)Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

               (9)Az európai adatvédelmi biztossal és az Európai Adatvédelmi Testülettel konzultációra került sor e határozatról és annak mellékletéről, melynek nyomán azok (dátum)-án/-én véleményt adtak ki.

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               (1)A Bizottság felhatalmazást kap az Európai Unió és Algéria, Örményország, Bosznia-Hercegovina, Egyiptom, Izrael, Jordánia, Libanon, Marokkó, Tunézia és Törökország közötti, az Európai Unió Büntető Igazságügyi Együttműködési Ügynöksége (Eurojust) és e harmadik országok illetékes hatóságai közötti, büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködésre vonatkozó megállapodásokról szóló tárgyalások megkezdésére.

               (2)A tárgyalásokat a Tanácsnak az e határozat mellékletében foglalt tárgyalási irányelvei alapján kell lefolytatni.

               2. cikk

               A Tanács a Bizottságot jelöli ki az Unió főtárgyalójának.

               3. cikk

               A tárgyalásokat a Tanács illetékes munkacsoportjával konzultálva és a mellékletben foglalt irányelvekkel összhangban kell lefolytatni, figyelemmel a Tanács által a Bizottság számára a későbbiekben esetlegesen kibocsátott irányelvekre.

               A Bizottság rendszeresen jelentést tesz a Tanács munkacsoportjának a tárgyalások előrehaladásáról, és késedelem nélkül továbbítja számára az összes tárgyalási dokumentumot.

               4. cikk

               Ennek a határozatnak a Bizottság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A 2018. november 14-i (EU) 2018/1727 rendelet, HL L 295., 2018.11.21., 138. o.

                     (2)

                        Brüsszel, 2020.10.6., COM(2020) 660 final – 2020. évi közlemény az EU bővítési stratégiájáról.

                     (3)

                  https://eeas.europa.eu/sites/eeas/files/eugs_review_web_0.pdf

                     (4)

                        https://ec.europa.eu/neighbourhood-enlargement/sites/near/files/20190529-bosnia-and-herzegovina-opinion.pdf

                     (5)

                        https://ec.europa.eu/home-affairs/sites/homeaffairs/files/news/docs/20181005_joint-action-plan-counter-terrorism-western-balkans.pdf

                     (6)

                  https://www.consilium.europa.eu/media/23942/eu-egypt.pdf

                     (7)

                     https://eeas.europa.eu/delegations/egypt/71267/eu-egypt-stability-and-social-development-7th-cluster-meeting_en

                     (8)

                  https://eeas.europa.eu/delegations/un-geneva/75884/hrc43-item-4-human-rights-situations-require-councils-attention-eu-statement_en

                     (9)

                        http://www.eeas.europa.eu/archives/delegations/israel/documents/eu_israel/asso_agree_en.pdf

                     (10)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:32019D0105&from=EN

                     (11)

                        https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/foraff/130195.pdf

                     (12)

                        https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/EN/foraff/134152.pdf

                     (13)

                        https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12384-2016-ADD-1/en/pdf

                     (14)

                        https://www.consilium.europa.eu/en/press/press-releases/2017/04/05/syria-conference-co-chairs-declaration/

                     (15)

                        https://ec.europa.eu/neighbourhood-enlargement/neighbourhood/countries/lebanon_en#:~:text=The%20partnership%20between%20the%20European,and%20economically%20strong%20neighbouring%20country.

                     (16)

                        http://www.businessnews.com.lb/download/LondonConferenceLebanonStatementOfIntent4Feb2016.pdf

                     (17)

                        https://www.consilium.europa.eu/en/press/press-releases/2016/11/15/eu-lebanon-partnership/

                     (18)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/HTML/?uri=CELEX:22000A0318(01)&from=EN

                     (19)

                        http://curia.europa.eu/juris/document/document.jsf?docid=172870&doclang=HU

                     (20)

                        https://www.consilium.europa.eu/en/press/press-releases/2019/06/27/joint-declaration-by-the-european-union-and-the-kingdom-of-morocco-for-the-fourteenth-meeting-of-the-association-council/

                     (21)

                        https://eur-lex.europa.eu/resource.html?uri=cellar:d3eef257-9b3f-4adb-a4ed-941203546998.0008.02/DOC_4&format=PDF

                     (22)

                        https://eeas.europa.eu/sites/eeas/files/plan_action_tunisie_ue_2013_2017_fr_0.pdf

                     (23)

                        https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/ACFA4C.htm

                     (24)

                        https://www.consilium.europa.eu/hu/press/press-releases/2015/11/29/eu-turkey-meeting-statement/

                     (25)

                        Kurd Munkáspárt (kurdul: Partiya Karkerên Kurdistanê).

                     (26)

                        https://www.consilium.europa.eu/hu/press/press-releases/2016/03/18/eu-turkey-statement/

                     (27)

                        https://www.consilium.europa.eu/hu/meetings/international-summit/2020/03/09/

                     (28)

                        Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/1727 rendelete (2018. november 14.) az Európai Unió Büntető Igazságügyi Együttműködési Ügynökségéről (Eurojust) és a 2002/187/IB tanácsi határozat felváltásáról és hatályon kívül helyezéséről (HL L 295., 2018.11.21., 138. o.).

    ---documentbreak---

               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2020.11.19.
            COM(2020) 743 final
            MELLÉKLET
            a következőhöz:
            AjánlásA TANÁCS HATÁROZATA
            az Európai Unió és Algéria, Örményország, Bosznia-Hercegovina, Egyiptom, Izrael, Jordánia, Libanon, Marokkó, Tunézia és Törökország közötti, az Európai Unió Büntető Igazságügyi Együttműködési Ügynöksége (Eurojust) és e harmadik országok illetékes hatóságai közötti, büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködésről szóló megállapodásokról szóló tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról

               MELLÉKLET

               Tárgyalási irányelvek az Európai Unió és Algéria, Örményország, Bosznia-Hercegovina, Egyiptom, Izrael, Jordánia, Libanon, Marokkó, Tunézia és Törökország közötti, az Európai Unió Büntető Igazságügyi Együttműködési Ügynöksége (Eurojust) és e harmadik országok illetékes hatóságai közötti, büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködésről szóló megállapodásokra vonatkozóan

               A tárgyalások során a Bizottságnak az alábbiakban részletezett célkitűzések elérésére kell törekednie.

               (1)A megállapodások célja, hogy jogalapot biztosítsanak az Eurojust és az érintett harmadik országok illetékes hatóságai közötti együttműködéshez, beleértve az operatív személyes adatok megosztását, annak érdekében, hogy támogassák és megerősítsék ezen országok és a tagállamok illetékes hatóságainak tevékenységét, valamint kölcsönös együttműködésüket azon bűncselekmények megelőzése és leküzdése terén, amelyek tekintetében az Eurojustról szóló rendelettel összhangban az Eurojust illetékes, ugyanakkor megfelelő biztosítékokat nyújtsanak a magánélet, a személyes adatok, valamint az egyének alapvető jogai és szabadságai védelme tekintetében.

               (2)A célhoz kötöttség érdekében a megállapodások alapján történő együttműködés és személyesadat-csere kizárólag az (EU) 2018/1727 rendelet 3. cikke alapján az Eurojust hatáskörébe tartozó bűncselekményekre és kapcsolódó bűncselekményekre (a továbbiakban együttesen: bűncselekmények) vonatkozhat. Az együttműködésnek különösen a terrorizmus megelőzését és az ellene folytatott küzdelmet, a szervezett bűnözés – nevezetesen a tűzfegyverek tiltott kereskedelme, a kábítószer-kereskedelem, a migránscsempészés és a kiberbűnözés – elleni küzdelmet kell céloznia. A megállapodásoknak meg kell határozniuk az alkalmazási körüket és azokat a célokat, amelyekből az Eurojust továbbíthat adatokat az érintett harmadik országok illetékes hatóságainak.

               (3)Az Eurojust és az érintett harmadik országok illetékes hatóságai közötti személyes adatok cseréje tekintetében a megállapodásnak világosan és pontosan meg kell határoznia – állampolgárságra és lakóhelyre való tekintet nélkül – a személyes adatok védelmére, valamint az egyének alapvető jogaira és szabadságaira vonatkozó szükséges biztosítékokat és ellenőrzéseket. Az alábbiakban meghatározott biztosítékok mellett, ezeknek magukban kell foglalniuk azt a követelményt, hogy a személyes adatok továbbítására titoktartási kötelezettség vonatkozik majd, valamint hogy a személyes adatokat nem fogják halálbüntetés vagy egyéb kegyetlen és embertelen bánásmód kérelmezéséhez, kiszabásához vagy végrehajtásához felhasználni, az ezeken felül megkövetelhető biztosítékok sérelme nélkül.

               Ezen belül:

               a)A megállapodásoknak tartalmazniuk kell a fogalommeghatározásokat, beleértve a személyes adat fogalmának az (EU) 2016/680 irányelv 3. cikke (1) bekezdésének megfelelő meghatározását.

               b)A megállapodásoknak tiszteletben kell tartaniuk a célhoz kötöttség elvét, és biztosítaniuk kell, hogy az adatok kezelése kizárólag a továbbítás meghatározott céljai érdekében történjen. Ennek érdekében egyértelműen és pontosan meg kell határozni a megállapodások keretében történő, a felek általi személyesadat-kezelés céljait, amelyek nem lehetnek szélesebb körűek a megállapodásokban említett bűncselekmények megelőzése és az ezek elleni küzdelem céljából az egyes esetekben szükséges mértéknél.

               c)A megállapodásokkal összhangban az Eurojust által továbbított személyes adatokat méltányosan, jogszerű módon és kizárólag azon célokra kell feldolgozni, amelyekre azokat továbbították. A megállapodásoknak elő kell írniuk az Eurojust számára, hogy az adattovábbításkor jelezze a hozzáférésre vagy használatra vonatkozó korlátozásokat, ideértve az adatok továbbítását, törlését, megsemmisítését vagy további kezelését is. A megállapodásoknak kötelezniük kell az érintett harmadik országok illetékes hatóságait, hogy tartsák tiszteletben ezeket a korlátozásokat, és meg kell határozniuk, hogy e korlátozások a gyakorlatban milyen módon tartathatók be. A személyes adatoknak megfelelőnek és relevánsnak kell lenniük, és az e célból szükséges mértékre kell korlátozódniuk. Pontosnak és naprakésznek kell lenniük. A személyes adatokat legfeljebb a továbbítás céljainak eléréséhez szükséges ideig lehet megőrizni. A megállapodásoknak elő kell írniuk a továbbított személyes adatok további megőrzése iránti igény rendszeres felülvizsgálatát. A megállapodásoknak rendelkezniük kell majd egy, azon érintett országok illetékes hatóságainak teljes körű listáját és hatáskörének rövid leírását tartalmazó melléklettel, amelyeknek az Eurojust továbbíthatja a személyes adatokat.

               d)Tilos a faji vagy etnikai hovatartozásra, a politikai véleményre, a vallási vagy világnézeti meggyőződésre, a szakszervezeti tagságra, a genetikai adatokra, valamint a személyek egészségére és szexuális életére vonatkozó adatok Eurojust általi továbbítása, kivéve, ha az – a megfelelő biztosítékok mellett – a megállapodásokban említett bűncselekmények megelőzése vagy leküzdése érdekében az egyedi esetekben feltétlenül szükséges és arányos mértékű. A megállapodásoknak konkrét biztosítékokat is tartalmazniuk kell azon személyes adatok továbbítása tekintetében, amelyek a bűncselekmények áldozataira, a tanúkra vagy a bűncselekményekről információkat szolgáltatni képes egyéb személyekre, valamint a kiskorúakra vonatkoznak.

               e)A megállapodások a betekintési jogra, valamint a helyesbítéshez és a törléshez való jogra vonatkozó szabályok megállapításával biztosítják azon személyek érvényesíthető jogait, akiknek a személyes adatait kezelik, ideértve azokat a különleges indokokat, amelyek lehetővé teszik a szükséges és arányos korlátozásokat. A megállapodások továbbá közigazgatási és bírósági jogorvoslathoz való érvényesíthető jogot biztosítanak minden olyan személy számára, akiknek az adatait a megállapodások értelmében kezelik, és garantálják a hatékony jogorvoslatot.

               f)A megállapodások megállapítják a személyes adatok tárolására, felülvizsgálatára, helyesbítésére és törlésére, továbbá az adatnaplózás és dokumentálás céljából történő nyilvántartásra, valamint az egyének számára rendelkezésre bocsátandó információkra vonatkozó szabályokat. Emellett a személyes adatok automatizált feldolgozása tekintetében rendelkezniük kell a biztosítékokról. A megállapodásoknak meg kell határozniuk azon kritériumokat, amelyek alapján az adatok forrásának megbízhatóságát és pontosságát értékelni kell.

               g)A megállapodások magukban foglalják a személyes adatok biztonságának a megfelelő technikai és szervezési intézkedések révén történő biztosítására vonatkozó kötelezettséget, ideértve, hogy kizárólag engedéllyel rendelkező személyek számára teszik lehetővé a személyes adatokhoz való hozzáférést. A megállapodások magukban foglalják a megállapodás értelmében továbbított személyes adatokat érintő adatvédelmi incidens esetén az értesítési kötelezettséget is.

               h)Az érintett harmadik országok illetékes hatóságaitól származó információknak a saját országuk más hatóságai részére történő újbóli továbbítása – ideértve a bírósági eljárás céljára történő továbbítást is – csak az Eurojust általi továbbítás eredeti céljaira engedélyezhető, és azt megfelelő feltételekhez és biztosítékokhoz kell kötni, ideértve az Eurojust által adott előzetes engedélyt is.

               i)Az érintett harmadik országok illetékes hatóságaitól valamely másik harmadik ország hatóságai részére történő adattovábbításra a h) ponttal megegyező feltételeket kell alkalmazni, azzal a kiegészítő feltétellel, hogy az ilyen adattovábbítás csak olyan harmadik országok számára engedélyezhető, amelyek tekintetében az Eurojust az (EU) 2018/1727 rendelet 56. cikkének (2) bekezdése alapján jogosult a személyes adatok továbbítására.

               j)A megállapodásoknak biztosítaniuk kell az adatvédelemért felelős egy vagy több független hatóság által megvalósított felügyelet rendszerét, amelyek hatékony vizsgálati és beavatkozási hatáskörrel rendelkeznek a személyes adatokat és a megállapodások alapján kicserélt egyéb információkat felhasználó érintett harmadik országbeli hatóságok feletti felügyelet gyakorlására, valamint a bírósági eljárásokban való részvételre. A független hatóságok hatáskörrel rendelkeznek különösen a személyes adataik felhasználásával kapcsolatban az egyénektől érkező panaszok elbírálására. A személyes adatokat felhasználó hatóságok felelősek a személyes adatok védelmére vonatkozó – a megállapodás szerinti – szabályok betartásáért.

               (4)A megállapodások az értelmezésük és alkalmazásuk tekintetében hatékony vitarendezési mechanizmust hoznak létre annak biztosítására, hogy a felek betartsák a kölcsönösen elfogadott szabályokat.

               (5)A megállapodások rendelkezéseket tartalmazhatnak a megállapodások nyomon követésére és időszakos értékelésére vonatkozóan.

               (6)A megállapodásoknak rendelkezést kell tartalmazniuk a hatálybalépésére és az érvényességére vonatkozóan, valamint egy olyan rendelkezést is, amely alapján az egyik fél megszüntetheti vagy felfüggesztheti az alkalmazásukat, amennyiben az érintett harmadik ország a gyakorlatban nem biztosítja az alapvető jogok és szabadságok védelmének a megállapodásokban előírt szintjét. A megállapodásoknak azt is meg kell határozniuk, hogy a felfüggesztésük vagy megszüntetésük előtt továbbított, a hatálya alá tartozó személyes adatokat a továbbiakban lehet-e kezelni. A személyes adatok folytatólagos kezelésének – amennyiben az megengedett – minden esetben a megállapodásoknak a felfüggesztés vagy a megszüntetés időpontjában fennálló rendelkezéseivel összhangban kell történnie.

               (7)A megállapodások szükség esetén a területi hatályára vonatkozó záradékot is tartalmazhatnak.

               (8)A megállapodások angol, bolgár, cseh, dán, észt, finn, francia, görög, holland, horvát, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol, svéd, szlovák és szlovén nyelven egyaránt hitelesek, és egy erre a célra beiktatott záradékot tartalmaznak.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2021.6.2.
            COM(2021) 514 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            amelyben véleményezi Lettország 2021. évi stabilitási programját
            {SWD(2021) 501 final}

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               amelyben véleményezi Lettország 2021. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,

               a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2020. március 20-án közleményt fogadott el a Stabilitási és Növekedési Paktum általános mentesítési rendelkezésének
                  2
                alkalmazásáról
                  3
               . Közleményében a Bizottság megállapította, hogy tekintettel a Covid19-járvány következtében várható súlyos gazdasági visszaesésre, az általános mentesítési rendelkezés alkalmazásához szükséges feltételek teljesültek. A tagállamok pénzügyminiszterei 2020. március 23-i nyilatkozatukban egyetértettek a Bizottság értékelésével. Az általános mentesítési rendelkezés költségvetési rugalmasságot biztosított a tagállamok számára a válság kezeléséhez. Elősegítette a költségvetési politikák összehangolását súlyos gazdasági visszaesés idején. A rendelkezés alkalmazása lehetővé teszi az egyes tagállamok középtávú költségvetési céljához vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérést, ha ez középtávon nem veszélyezteti a költségvetés fenntarthatóságát. 2020. szeptember 17-én a Bizottság az éves fenntartható növekedési stratégiájában bejelentette, hogy az általános mentesítési rendelkezés 2021-ben is érvényben marad
                  4
               .

               (2)A Tanács 2020. július 20-i ajánlásában felkérte Lettországot
                  5
               , hogy az általános mentesítési rendelkezéssel összhangban hozzon meg minden szükséges intézkedést a világjárvány hatékony kezelése, a gazdaság működőképességének fenntartása és a későbbi helyreállítás támogatása érdekében. Az ajánlásban szerepelt továbbá, hogy Lettország – amint a gazdasági feltételek lehetővé teszik – folytasson a prudens középtávú költségvetési pozíció elérésére és az adósság fenntarthatóságának biztosítására irányuló költségvetési politikát, egyúttal fokozza a beruházásokat.

               (3)Az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlás hangsúlyozta, hogy a költségvetési politikáknak 2021-ben mindvégig minden euróövezeti tagállamban támogató jellegűnek kell maradniuk, és a szakpolitikai intézkedéseknek igazodniuk kell az országspecifikus körülményekhez, továbbá időszerűnek, átmenetinek és célzottnak kell lenniük
                  6
               . Amennyiben a járványügyi és gazdasági feltételek lehetővé teszik, fokozatosan meg kell szüntetni a szükséghelyzeti intézkedéseket, ugyanakkor folytatni kell a válság társadalmi és munkaerőpiaci hatásainak kezelését. A prudens középtávú költségvetési pozíció elérésére és az adósság fenntarthatóságának biztosítására irányuló költségvetési politikát kell folytatni, a beruházások fokozása mellett. A tagállamoknak olyan reformok végrehajtására kell törekedniük, amelyek mindenki számára megerősítik az egészségügyi és szociális védelmi rendszerek hatókörét, megfelelőségét és fenntarthatóságát.

               (4)2020. november 18-án a Bizottság elfogadta az euróövezeti tagállamok 2021. évi költségvetésiterv-javaslataira vonatkozó véleményeit, amelyek a költségvetési intézkedések minőségi értékelésén alapultak. A Bizottság azon a véleményen volt, hogy Lettország költségvetésiterv-javaslata összességében összhangban volt a Tanács által 2020. július 20-án elfogadott költségvetés-politikai ajánlásokkal, továbbá hogy a javaslatban előirányzott intézkedések többsége a gazdasági tevékenység támogatására irányul a meglehetősen bizonytalan helyzetben.

               (5)A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt is magában foglaló Next Generation EU fenntartható, inkluzív és méltányos helyreállításról fog gondoskodni. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz létrehozásáról szóló (EU) 2021/241 rendelet
                  7
                2021. február 19-én lépett hatályba. Az eszköz reformok és beruházások végrehajtásához nyújt pénzügyi támogatást, és az EU által finanszírozott jelentős fiskális impulzussal jár. Hozzá fog járulni a gazdaság helyreállításához, fenntartható és növekedésösztönző reformok és beruházások megvalósításához, mindenekelőtt a zöld és digitális átállás előmozdítása, valamint a gazdaság rezilienciájának és potenciális növekedésének megerősítése céljából. Másrészről elősegíti, hogy az államháztartások rövidesen újra kedvezőbb helyzetbe kerüljenek, közép- és hosszú távon pedig fenntarthatóbbá váljanak, továbbá erősíti a növekedést és a munkahelyteremtést.

               (6)2021. március 3-án a Bizottság közleményt fogadott el, amely további szakpolitikai iránymutatást nyújt a költségvetési politikák összehangolásának, valamint a tagállami stabilitási és konvergenciaprogramok kidolgozásának megkönnyítése céljából
                  8
               . A tagállami költségvetéseket és a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt figyelembe véve a költségvetési irányvonalnak 2021 és 2022 folyamán összességében támogató jellegűnek kell maradnia. Ugyanakkor, mivel a várakozások szerint a gazdasági aktivitás 2021 második felében fokozatosan normalizálódik, a tagállamok költségvetési politikáit 2022-ben differenciáltabbá kell tenni. A tagállamok költségvetési politikáinak figyelembe kell venniük a helyreállítás helyzetét, a költségvetési fenntarthatóságot, valamint a gazdasági, társadalmi és területi különbségek csökkentésének szükségességét. Tekintettel arra, hogy támogatni kell a fenntartható helyreállítást az EU-ban, az alacsony fenntarthatósági kockázatokkal szembesülő tagállamoknak a 2022. évi költségvetés kialakításakor fenn kell tartaniuk a támogató költségvetési politikát, a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz hatásának figyelembevétele mellett. A magas adósságszinttel rendelkező tagállamoknak prudens költségvetési politikát kell folytatniuk, ugyanakkor meg kell őrizniük a tagállami finanszírozású beruházások szintjét, illetve a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz vissza nem térítendő támogatásai révén további magas színvonalú beruházási projekteket és strukturális reformokat kell finanszírozniuk. A 2022 utáni időszakban a költségvetési politikáknak továbbra is figyelembe kell venniük a fellendülés erősségét, a gazdasági bizonytalanság mértékét és az államháztartás fenntarthatóságával kapcsolatos megfontolásokat. A költségvetés középtávú fenntarthatóságának biztosításához a jövőben a költségvetési politikákat újra a prudens középtávú költségvetési pozíciók elérésére kell majd összpontosítani, többek között megfelelő ütemben, fokozatosan ki kell majd vezetni a támogatási intézkedéseket.

               (7)A 2021. március 3-i közleményben a Bizottság azon véleményét is kifejezte, hogy az általános mentesítési rendelkezés deaktiválására vagy további alkalmazására vonatkozó döntést a gazdaság állapotának átfogó értékelése alapján kell meghozni, és ehhez fő mennyiségi kritériumként az EU-ban vagy az euróövezetben a válság előtti szintekhez (2019 végéig) viszonyított gazdasági aktivitás szintjét kell figyelembe venni. A Bizottság a 2021. tavaszi előrejelzése alapján június 2-án úgy ítélte meg, hogy az általános mentesítési rendelkezés 2022. évi további alkalmazásának és 2023-tól történő deaktiválásának feltételei teljesültek. Az egyes országok sajátos körülményeit az általános mentesítési rendelkezés deaktiválását követően továbbra is figyelembe fogják venni
                  9
               .

               (8)Lettország 2021. április 15-én az 1466/97/EK rendelet 4. cikkével összhangban benyújtotta 2021. évi stabilitási programját.

               (9)Az Eurostat által hitelesített adatok alapján Lettország államháztartási hiánya 2020-ban a GDP 4,5 %-át tette ki, az államadósság pedig a GDP 43,5 %-ára nőtt. Az elsődleges költségvetési egyenleg éves változása – a gazdaság támogatására irányuló, 3,5 %-ot kitevő diszkrecionális költségvetési intézkedések és az automatikus stabilizátorok működésének figyelembevételével – a GDP –4 %-ának felelt meg. Lettország emellett a becslések szerint a GDP 1,7 %-át kitevő likviditási támogatást nyújtott a vállalatoknak és a háztartásoknak (például garanciákat és adóhalasztást, amelyek közvetlen és azonnali költségvetési hatást nem gyakorolnak).

               A Bizottság 2021. június 2-án az EUMSZ 126. cikkének (3) bekezdése alapján jelentést adott ki. Ez a jelentés Lettország költségvetési helyzetét tárgyalja, mivel annak államháztartási hiánya 2020-ban meghaladta a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket. A jelentés arra a következtetésre jutott, hogy a hiányra vonatkozó kritérium nem teljesült.

               (10)A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2021 és 2022 tekintetében óvatos. A stabilitási program előrejelzése szerint a reál-GDP növekedési üteme a Bizottság 2021. tavaszi előrejelzéséhez képest lassabb lesz, főként az alacsonyabb exportnövekedés miatt. Emellett a stabilitási program 2021-re a foglalkoztatás további csökkenését, 2022-ben pedig lassabb fellendülést vetít előre, mint a Bizottság előrejelzése.

               (11)A kormány 2021. évi stabilitási programja szerint 2021-ben a GDP-arányos államháztartási hiány a 2020. évi 5,4 %-ról 9,3 %-ra, az adósságráta pedig a GDP 48,9 %-ára nő. Továbbá a program szerint 2021-ben az elsődleges költségvetési egyenleg válság előtti (2019) szinthez viszonyított változása a GDP –8,7 %-ának fog megfelelni, ami a gazdaság támogatására irányuló, a GDP 2,9 %-át kitevő diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését tükrözi. A hiányra és az adósságra vonatkozó előrejelzések meghaladják a Bizottság 2021. tavaszi előrejelzését. A stabilitási program a kiadások – különösen az egyéb kiadások – nagyobb mértékű növekedését vetíti előre, mint a Bizottság 2021. tavaszi előrejelzése. Emellett a Bizottság előrejelzése szerint – az előrejelzés alapjául szolgáló kedvezőbb makrogazdasági forgatókönyvnek megfelelően – a bevételek alakulása kedvezőbb lesz.

               (12)A Covid19-világjárvány és a kapcsolódó gazdasági visszaesés nyomán Lettország költségvetési intézkedéseket fogadott el egészségügyi rendszere kapacitásának megerősítése, a járvány megfékezése és a különösen súlyosan érintett egyének és ágazatok megsegítése érdekében. E határozott szakpolitikai intézkedések tompították a GDP csökkenését, ami visszafogta a költségvetési hiány és az államadósság emelkedését. A költségvetési intézkedéseknek maximalizálniuk kell a helyreállítás támogatását anélkül, hogy korlátoznák a jövőbeli költségvetési pályát. El kell kerülni tehát, hogy az intézkedések tartós terhet rójanak az államháztartásra. Amikor a tagállamok tartós intézkedéseket vezetnek be, megfelelő forrásokat kell rendelniük ezekhez, hogy középtávon biztosítsák a költségvetési semlegességet. A Lettország által 2020-ban és 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással. A kormány által 2020-ban és 2021-ben elfogadott egyes diszkrecionális intézkedések úgy tűnik, nem voltak ideiglenesek, illetve nem ellensúlyozták azokat más intézkedésekkel. A bizottsági előrejelzés időhorizontján túl, 2023-ban az említett nem ideiglenes intézkedések fennmaradó hatása előzetesen a GDP mintegy 1 %-ára becsülhető, amely főként a közszféra béreinek – elsősorban az egészségügyi dolgozókat érintő – emeléséből áll.

               (13)A 2021. évi stabilitási program feltételezése szerint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz vissza nem térítendő támogatásai által finanszírozott beruházások és reformok 2021-ben a GDP 0,1 %-át, 2022-ben 0,8 %-át, 2023-ban pedig 0,8 %-át teszik ki. A program feltételezi, hogy a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből finanszírozott kiadásokat valamivel későbbre ütemezik, és 2024-re és 2025-re magasabb kiadásokat terveznek. A Bizottság tavaszi előrejelzése ezeket a vissza nem térítendő támogatásokat figyelembe veszi a költségvetési előrejelzéseiben.

               (14)A költségvetési kiigazításra vonatkozóan az 1466/97/EK rendeletben meghatározott mutatókat a jelenlegi helyzet tükrében kell vizsgálni. Először is, jelentős bizonytalanság övezi a kibocsátási résre vonatkozó becsléseket. Másodszor, a költségvetési politikának szorosan követnie kell a világjárvány alakulását, hogy az egészségügyi kockázatok enyhülésével a szükséghelyzeti támogatásról át lehessen térni a célzottabb intézkedésekre. Harmadszor, a jelenlegi helyzetben a gazdaság támogatása érdekében tett jelentős szakpolitikai intézkedések a meghatározóak. Az uniós költségvetésből (csakúgy mint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből) származó jelentős transzferek mellett a jelenleg használatos mutatók nem tükrözik teljes mértékben a költségvetési politikák gazdaságösztönző hatását. Ennek ismeretében a jelenlegi körülmények között a strukturális egyenleg nem tűnik megfelelő mutatónak. A kiadási referenciaértéket viszont ki kell igazítani
                  10
                és további információkkal kell kiegészíteni a költségvetési irányvonal teljes körű kiértékeléséhez.

               Először, a 2021. évi költségvetésiterv-javaslatok értékelése során alkalmazott megközelítéshez hasonlóan az aggregált kiadások nem foglalják magukban az ideiglenes szükséghelyzeti intézkedéseket. Ezek a válsághoz kapcsolódó ideiglenes szükséghelyzeti intézkedések az egészségügyi rendszerek támogatására, valamint arra irányulnak, hogy kompenzációt nyújtsanak a munkavállalóknak és a vállalkozásoknak a kijárási korlátozások és az ellátási lánc zavarai miatti bevételkiesésért. Kivezetésükre csak akkor kerülhet sor, ha a népegészségügyi és a gazdasági helyzet normalizálódik.

               Másodszor, annak érdekében, hogy a jelenlegi helyzetben értékelni lehessen az általános költségvetési irányvonalat, az uniós költségvetésből (csakúgy mint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből) származó jelentős transzfereket bele kell számítani a releváns kiadási aggregátumokba.

               Ennek megfelelően a költségvetési irányvonal az elsődleges kiadások változásával mérhető, a diszkrecionális bevételi intézkedéseket és a válsághoz kapcsolódó ideiglenes szükséghelyzeti intézkedéseket figyelmen kívül hagyva, figyelembe véve ugyanakkor a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből és más uniós alapokból nyújtott vissza nem térítendő támogatás révén finanszírozott kiadásokat.

               Az átfogó költségvetési irányvonalon túl az elemzés annak értékelésére is kiterjed, hogy a tagállami költségvetési politika kellően megalapozott-e, és összetétele hozzájárul-e a zöld és digitális átállással összhangban levő, fenntartható helyreállításhoz. Ezért kiemelt figyelmet kell fordítani a tagállami finanszírozású elsődleges folyó kiadások és a beruházások alakulására.

               (15)Lettország 2021. évi stabilitási programjában azzal számol, hogy az államháztartási hiány 2022-ben a GDP 2,7 %-ára csökken, elsősorban a 2020-ban és 2021-ben elfogadott ideiglenes támogatási intézkedések kivezetése miatt. A GDP-arányos államadósság 2022-ben várhatóan a GDP 50,3 %-ára nő. Ezek az előrejelzések – főként a bizottsági előrejelzésben szereplő kedvezőbb makrogazdasági forgatókönyv miatt – meghaladják a Bizottság 2021. tavaszi előrejelzését.

               A Bizottság előrejelzése szerint az előbbiekben meghatározott általános költségvetési irányvonal – amely magában foglalja a tagállami és az uniós költségvetésből, valamint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből finanszírozott beruházások 2022. évi aggregált keresletre gyakorolt hatását is – a becslések szerint a GDP –0,8 %-át teszi ki.
                  11
                Az előrejelzés szerint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz vissza nem térítendő támogatásai és egyéb uniós alapok révén finanszírozott kiadások pozitív hozzájárulása GDP-arányosan 0,6 % százalékponttal nő. A tagállami finanszírozású beruházások a becslések szerint GDP-arányosan 0,3 százalékpontot kitevő restriktív hatást gyakorolnak
                  12
               . A diszkrecionális bevételi intézkedések nélkül számított tagállami finanszírozású elsődleges folyó kiadások GDP-arányosan 0,5 százalékpontot kitevő expanzív hatást gyakorolnak.

               (16)A tagállamok költségvetési intézkedéseinek minősége külön figyelmet érdemel. A tagállami költségvetések összetételének javítását célzó költségvetési strukturális reformok alátámaszthatják a potenciális növekedést, megteremthetik az olyannyira szükséges költségvetési mozgásteret, és hozzájárulhatnak a költségvetés hosszú távú fenntarthatóságának biztosításához, tekintettel az éghajlatváltozással és az egészségüggyel kapcsolatos kihívásokra is. A bevételi oldalt tekintve a Covid19-válság megerősítette a hatékonyabb és méltányosabb állami bevételi rendszerek kialakítására irányuló reformok fontosságát. Ami a kiadási oldalt illeti, minden eddiginél nagyobb szükség van a fenntartható és növekedésösztönző beruházások szintjének és minőségének javítására, összhangban a növekedési potenciál javítására, a gazdasági és társadalmi reziliencia fokozására, valamint a zöld és digitális kettős átállásra irányuló célkitűzésekkel. A helyreállítási és rezilienciaépítési tervek lehetővé teszik a tagállami költségvetések összetételének javítását.

               (17)A programban foglalt középtávú költségvetési tervek alapján előrevetített államháztartási hiány a 2023. évi 1,3 %-ról 2024-re a GDP 0,3 %-ára csökken.

               A program alapján az általános költségvetési irányvonal – amely magában foglalja a tagállami és az uniós költségvetésből, valamint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből finanszírozott beruházások aggregált keresletre gyakorolt hatását is – a becslések szerint 2023-ban és 2024-ben átlagosan a GDP +1,4 %-ának megfelelő mértékű lesz. Az előrejelzés szerint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz vissza nem térítendő támogatásai és egyéb uniós alapok révén finanszírozott kiadások pozitív hozzájárulása GDP-arányosan 2023-ban és 2024-ben 0,3 százalékponttal csökken. A tagállami finanszírozású beruházások a becslések szerint GDP-arányosan 0,1 százalékpontot kitevő restriktív hatást gyakorolnak
                  13
               . A diszkrecionális bevételi intézkedések nélkül számított tagállami finanszírozású elsődleges folyó kiadások a becslések szerint GDP-arányosan 1 százalékpontot kitevő restriktív hatást gyakorolnak.

               A 10 éves átlagos nominális potenciális növekedés a jelenlegi becslés szerint 4,75 %
                  14
               . Ez a becslés azonban nem tartalmazza a helyreállítási és rezilienciaépítési terv részét képező reformok hatását, amelyek élénkíthetik Lettország potenciális növekedését.

               (18)A GDP-arányos államadósság a tervek szerint a 2023. évi 48,8 %-ról 2024-ben várhatóan 48,5 %-ra csökken. Lettország a legutóbbi adósságfenntarthatósági elemzés szerint alacsony költségvetési fenntarthatósági kockázatokkal szembesül
                  15
               .

               (19)A jelenleg még mindig rendkívül nagy fokú bizonytalanságra tekintettel indokolt, hogy a költségvetés-politikai iránymutatás főként minőségi jellegű maradjon. A későbbi évekre vonatkozó pontosabban számszerűsített iránymutatást 2022-ben célszerű nyújtani, amennyiben a bizonytalanság mértéke addigra megfelelően csökkent.

               A Tanács értékelte a 2021. évi stabilitási programot, valamint a 2020. július 20-i tanácsi ajánlásra válaszul Lettország által tett intézkedéseket,

               AJÁNLJA, HOGY LETTORSZÁG:

               1.2022-ben tartsa fenn a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz által biztosított impulzussal együtt összességében támogató jellegű költségvetési irányvonalat, és őrizze meg a tagállami finanszírozású beruházások szintjét. Korlátozza a nemzeti szinten finanszírozott folyó kiadások növekedését.

               2.Amint a gazdasági feltételek lehetővé teszik, folytasson a prudens középtávú költségvetési pozíció megvalósítására és a középtávú költségvetési fenntarthatóság biztosítására irányuló költségvetési politikát. Ugyanakkor a növekedési potenciál élénkítése céljából fokozza a beruházásokat.

               3.A fenntartható és inkluzív helyreállítás biztosítása érdekében fordítson külön figyelmet az államháztartás összetételére, a költségvetés bevételi és kiadási oldalát is tekintetbe véve, valamint a költségvetési intézkedések minőségére. Részesítse előnyben a fenntartható és növekedésösztönző beruházásokat, mindenekelőtt a zöld és digitális átállás támogatásával. Kezelje kiemelten azokat a költségvetési strukturális reformokat, amelyek hozzájárulnak a közpolitikai prioritások finanszírozásának biztosításához, és elősegítik az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát, többek között azáltal, hogy növeli a mindenki számára elérhető egészségügyi és szociális védelmi rendszerek hatókörét, megfelelőségét és fenntarthatóságát.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        A rendelkezés az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében, 6. cikkének (3) bekezdésében, 9. cikkének (1) bekezdésében és 10. cikkének (3) bekezdésében, valamint az 1467/97/EK rendelet 3. cikkének (5) bekezdésében és 5. cikkének (2) bekezdésében meghatározott módon elősegíti a költségvetési politikák összehangolását súlyos gazdasági visszaesés idején.

                     (3)

                        A Bizottság közleménye a Tanácsnak a Stabilitási és Növekedési Paktum általános mentesítési záradékának alkalmazásáról, Brüsszel, 2020.3.20., COM(2020) 123 final.

                     (4)

                        A Bizottság közleménye – 2021. évi éves fenntartható növekedési stratégia, Brüsszel, 2020.9.17., COM(2020) 575 final.

                     (5)

                        A Tanács ajánlása (2020. július 20.) Lettország nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Lettország 2020. évi stabilitási programját (HL C 282., 2020.8.26., 89. o.).

                     (6)

                        Az Európai Tanács általi jóváhagyást követően a Tanács általi végleges elfogadásra vár. Az eurócsoport által 2020. december 16-án elfogadott szöveg elérhető az alábbi linken:
                  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-14356-2020-INIT/hu/pdf

                     (7)

                     HL
                      L 57., 2021.2.18., 17. o.

                     (8)

                        A Bizottság közleménye a Tanácsnak – Egy évvel a Covid19-járvány kitörése után: a fiskális politikai válasz, Brüsszel, 2021.3.3., COM(2021) 105 final.

                     (9)

                        A Bizottság közleménye – 2021. évi gazdaságpolitikai koordináció: a Covid19 leküzdése, a helyreállítás támogatása és gazdaságunk korszerűsítése, Brüsszel, 2021.6.2., COM(2021) 500 final.

                     (10)

                        A kiadási referenciaérték különösen a beruházások 4 éves simítása miatt nem teszi lehetővé a tagállami finanszírozású beruházások révén a helyreállításhoz nyújtott költségvetési támogatás megfelelő értékelését.

                     (11)

                        A negatív mutató azt jelenti, hogy az elsődleges kiadások növekedése meghaladja a középtávú gazdasági növekedést, ami expanzív költségvetési politikára utal.

                     (12)

                        Az előrejelzés szerint az egyéb tagállami finanszírozású tőkekiadások hozzájárulása semleges.

                     (13)

                        Az előrejelzés szerint az egyéb tagállami finanszírozású tőkekiadások hozzájárulása semleges.

                     (14)

                        A Bizottság által a közös módszertan szerint számított becslés.

                     (15)

                        Lásd a következő bizottsági szolgálati munkadokumentumot: Statisztikai melléklet a 2021. évi stabilitási és konvergenciaprogramok értékeléséhez felhasznált háttéradatokról.