title: A Tanács ajánlása ( 2013. július 9. ) Luxemburg 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Luxemburg 2012–2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről

text:
               30.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/55

      A TANÁCS AJÁNLÁSA

   (2013. július 9.)
   Luxemburg 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Luxemburg 2012–2016-os időszakra vonatkozó stabilitási programjának tanácsi véleményezéséről
   2013/C 217/14
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta az Európai Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A tagállamok állam-, illetve kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euroövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az Európa 2020 stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.

               (4)

               A Tanács 2012. július 10-én ajánlást fogadott el Luxemburg 2012. évi nemzeti reformprogramjáról (3), valamint véleményezte Luxemburg 2012–2015-ös időszakra vonatkozóstabilitási programját.

               (5)

               A Bizottság 2012. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindítja a gazdaságpolitikai koordináció 2013. évi európai szemeszterét. Ugyancsak 2012. november 28-án a Bizottság a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Luxemburgot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (6)

               Az Európai Parlament az 1466/97/EK rendelettel összhangban megfelelően részt vett az európai szemeszterben, és 2013. február 7-én elfogadta a 2013. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló állásfoglalást és a 2013. évi éves növekedési jelentéshez való hozzájárulásról szóló állásfoglalást.

               (7)

               Az Európai Tanács 2013. március 14-én elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedésbarát költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (8)

               Luxemburg 2013. április 26-án benyújtotta a 2012–2016-os időszakra vonatkozó, 2013. évi nemzeti reformprogramját és stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (9)

               A stabilitási programnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a stabilitási programban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Mindenekelőtt a stabilitási programban szereplő, 2013-ra vonatkozó forgatókönyv majdnem teljesen megfelel a Bizottság szolgálatai 2013. tavaszi előrejelzésének, míg a 2014-re vonatkozó annál valamivel optimistább. A hiányra vonatkozó középtávú előrejelzések kissé optimista, a potenciális növekedés feletti növekedési forgatókönyv alapján készültek. A stabilitási programban vázolt költségvetési stratégia célja a hiány csökkentése a GDP 0,8 %-ának megfelelő 2012. évi értékről 2014-re a GDP 0,6 %-ára. Az előrejelzések szerint azonban a programidőszak későbbi éveiben a hiány növekszik, 2015-ben és 2016-ban is a GDP 1,3 %-ára. Ez az elektronikus szolgáltatásokra vonatkozó, 2015. január 1-jén hatályba lépő új, az uniós előírásoknak való megfelelést biztosító héaszabályok bevezetésének a következménye. E szabályok alapján az elektronikus kereskedelemből keletkező héabevételeket a szolgáltató tartózkodási helye szerinti országból a fogyasztó tartózkodási helye szerinti országba továbbítják. A hatóságok becslése szerint az új szabályok miatt a héából származó adóbevételek a GDP 1,4 %-ával csökkennek. A kormány már bejelentette az általános héakulcs növelését annak érdekében, hogy a bevételkiesés egy részét pótolni lehessen. A stabilitási program megerősíti a GDP 0,5 %-át kitevő strukturális többletre vonatkozó korábbi középtávú költségvetési célt. A középtávú költségvetési cél összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel. Mind a Bizottság szolgálatainak 2013. évi tavaszi előrejelzése, mind a stabilitási programban szereplő (újraszámított) strukturális költségvetési egyenleg alapján 2012-ben Luxemburg várhatóan a GDP 0,1 %-át kitevő strukturális többletet fog elérni, ami elmarad a középtávú költségvetési céltól, majd az előrejelzés szerint 2013-ban megvalósítja a célt. Mindazonáltal az előrejelzés szerint Luxemburg 2014-től a GDP 0,3 %-ának megfelelő mértékben újra eltér középtávú költségvetési céljától, és az eltérés 2015-ben és 2016-ban még nagyobb lesz. A nemzeti hatóságok megerősítették azt a céljukat, hogy a nagyobb mozgástér biztosítása érdekében legkésőbb 2017-ben újra teljesítsék a középtávú költségvetési célt. A GDP 20,8 %-át kitevő 2012. évi bruttó államadósság jóval a Szerződésben meghatározott referenciaérték alatt van.

               (10)

               Luxemburg az elmúlt években a GDP 3 %-ának megfelelő küszöbérték alatt tudta tartani a hiányt, így elkerülte a túlzotthiány-eljárás elindítását. Ez inkább a magasabb bevételeknek, mintsem a kiadások visszafogásának volt köszönhető. Konkrétan, a becslések szerint az államháztartási kiadások növekedési rátája – a diszkrecionális bevételi intézkedéseket figyelmen kívül hagyva – 2012-ben jelentősen meghaladta a Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott kiadási referenciaértéket. A becslések szerint az államháztartási kiadások növekedési rátájának eltérése a kiadási referenciaértéktől a GDP 1,3 %-ának felel meg, tehát az 1466/97/EK rendeletben meghatározott 0,5 %-os küszöb fölött van. Azonban ezt az eltérést csak átfogó értékelés alapján, egyéb tényezők figyelembevételével lehet minősíteni: i. 2012-ben a hiány strukturális értelemben csak a GDP 0,2 %-át kitevő mértékben romlott; ii. Luxemburg gazdasága az ország kis mérete és nyitottságának mértéke miatt rendkívül volatilis; valamint iii. a Bizottság 2013. tavaszi előrejelzése alapján Luxemburgnak már 2013-ban el kell érnie középtávú költségvetési célját. Ezek a tényezők mind arra utalnak, hogy az eltérés nem strukturális jellegű. A luxemburgi államháztartás által beszedett bevételek erős ingadozása azonban, bár eddig a tervezettnél magasabb bevétel volt jellemző, kockázatot jelent az államháztartás fenntarthatósága szempontjából. E kockázatok jobb kezelése érdekében mind az adósság, mind a kiadások korlátozására irányuló intézkedéseket jogszabályba kell foglalni. Emellett meg kell állapítani, hogy mely testület végzi az ellenőrzést és meg nem felelés esetén előre meghatározott intézkedéseket kell foganatosítani. A fent említett héa-intézkedéscsomag 2015. január 1-jei hatálybalépése és annak az adóbeszedésre gyakorolt erősen negatív hatása alátámasztja annak fontosságát, hogy Luxemburg középtávú költségvetési keretet vezessen be. Konkrétabban, ez rendkívül óvatos költségvetési pályát tesz szükségessé 2014-ben.

               (11)

               Jelenleg az adóbevételek kevesebb mint harmada származik fogyasztási adókból, ez részben az alacsony általános héakulcs és a kedvezményes héakulcsok következménye. A kedvezményes héakulcs alá tartozó áru- és szolgáltatáskategóriák száma tekintetében Luxemburg az Unióban az első helyen van. A héamentességet élvező nagyméretű pénzügyi ágazat jelenléte szintén hozzájárul ahhoz, hogy a héabevétel GDP-hez viszonyított aránya alacsony. Összességében Luxemburgnak rendelkezésére áll mozgástér ahhoz, hogy az általános héakulcs kiterjesztésével növelje bevételeit. Emellett a luxemburgi társaságiadó-rendszerre az eladósodottság irányába ható adókedvezmény jellemző, ami hozzájárul ahhoz, hogy a magánadósság GDP-hez viszonyított aránya magas.

               (12)

               A 2012 decemberében elfogadott luxemburgi nyugdíjreform még csak a helyes irányba tett fontos első lépésnek tekinthető. Luxemburgnak a költségvetési rés megszüntetéséhez – még az elfogadott nyugdíjreform legtöbb aspektusának figyelembevételével is – az elsődleges egyenleg GDP-arányosan 8,6 százalékpontos, tartós javulását eredményező, a fenntarthatóságot erősítő hosszú távú szakpolitikákat kell végrehajtania. Luxemburgnak ezért folytatnia kell a nyugdíjreformot. A nyugdíjkiigazítás reálbér-növekedésen alapuló felső határának bevezetése növelné a nyugdíjtartalékokat, a valós nyugdíjkorhatárnak a növelése a nyugdíjkorhatárnak, illetve a nyugdíjnak a várható élettartamhoz történő igazítása útján pedig hozzájárulna a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságának biztosításához. Emellett vissza kell szorítani az előrehozott nyugdíjazási lehetőségeket, és vonzóvá kell tenni a minimális nyugdíjkorhatáron túli munkavégzést. Továbbá a tartós ápolás-gondozás kiadásainak a költségvetés fenntarthatóságára gyakorolt hatása az előrejelzések szerint 2,1 százalékponttal járul hozzá a luxemburgi fenntarthatósági réshez. Luxemburgban uniós átlagban magas az idősek és az eltartottak számának várt növekedése.

               (13)

               Luxemburgban a termelékenység jelenleg meglehetősen magas. Ugyanakkor a termelékenységnövekedés számára nyitva álló mozgástér csökken. Ezért a bérek és a termelékenység jobb összekapcsolásának biztosítása révén korlátozni kell a fajlagos munkaerőköltségek növekedését. Luxemburg a bérindexálási rendszer módosítása révén intézkedéseket tett, hogy 2012 és 2014 között mérsékelje a bérnövekedést. Ez a reform azonban csupán átmeneti, és nem garantálja, hogy a bérek később a termelékenységgel összhangban alakulnak. A termelékenység gazdasági ágazatonként eltérő és szintje a pénzügyi szektorban csaknem duplája a gazdaság más területein jellemző szintnek. 2015-től kezdődően Luxemburg versenyképessége szempontjából komoly kockázatot jelent, ha az automatikus indexálási rendszert újra a megszokott módon alkalmazzák. Ezért további intézkedéseket kell tenni a bérmegállapítási rendszer tartósabb reformja céljából annak érdekében, hogy a jövőben el lehessen kerülni a versenyképesség további romlását.

               (14)

               Luxemburg gazdasága erősen függ a pénzügyi szektortól, amely a teljes hozzáadott érték mintegy 30 %-át és a beszedett fiskális bevételek 25 %-át termeli. Az ország jövőbeli versenyképességének megőrzéséhez a még kiaknázatlan alternatív kompetenciák fejlesztésére lenne szükség. Azonban a luxemburgi kutatási és innovációs rendszer továbbra is nagyon gyenge és az ország távol van attól, hogy 2020-ra elérje a kutatás és fejlesztés (K+F) intenzitására vonatkozóan kitűzött célját. Az állami kutatóintézetek és a vállalkozások közötti együttműködést jelző mutató tekintetében Luxemburg teljesítménye jóval elmarad az uniós átlagtól, ami azt tükrözi, hogy a magánszektorbeli kutatás-fejlesztés és az állami kutatási rendszer között jelenleg nincs meg a megfelelő kapcsolat. Luxemburgnak ellensúlyoznia kell a K+F-intenzitás csökkenő trendjét, mindenekelőtt a vállalkozások K+F-intenzitásának élénkítése révén. A célzottabb intelligens szakosodási stratégia fejlesztése alapvető szerepet játszhat az állami kutatásfinanszírozás gazdasági hatásának maximalizálásában, különösen a magánbefektetésekre gyakorolt multiplikátorhatás biztosítása révén. Ezt a célzott megközelítést az innovatív vállalkozások fejlesztésére és növekedésére összpontosító, átfogó horizontális politikával kell kiegészíteni.

               (15)

               A fiatalkori munkanélküliség 18 %-kal tartósan magas és nagymértékben a képzettségi szinttől függ. A fiatal helyi lakosok éles versennyel szembesülnek a munkaerőpiacon a gyakran magasabb szintű képzettséggel rendelkező nem helyi lakosok részéről. Bár Luxemburg bizonyította szilárd elkötelezettségét a fiatalkori munkanélküliség leküzdése tekintetében, további erőfeszítésekre van szükség. Az eredmények maximalizálása érdekében a megtett intézkedéseknek átfogó reformstratégia részét kell képezniük, beleértve az ellátásoktól való függőség felszámolására irányuló fokozott aktivizálási politikákat. A fiatalok alapkészségeire vonatkozó PISA-felmérésen (5) Luxemburg viszonylag gyengén teljesít. További intézkedésekre van szükség az olvasás, a matematika és a tudományok terén 2006 óta megfigyelt negatív tendencia megállításához. A hátrányos helyzetű diákokkal foglalkozó iskolák esetében erőfeszítéseket kell tenni az oktatási erőforrások javítása és azok célzottsága tekintetében, és bővíteni kell a nyelvi támogatás és korrepetálás céljából rendelkezésre álló erőforrásokat. Tovább kell vizsgálni azokat a konkrét kihívásokat, amelyekkel a migráns háttérrel rendelkezők kerülnek szembe a munkaerőpiacon, és megoldásukra célzott – többek között a nyelvi készségekre irányuló – intézkedéseket kell tenni. Ezzel összefüggésben külön figyelmet kell fordítani a szakoktatásra és -képzésre. További intézkedéseket kell tenni a koragyermekkori nevelés javítása és a korai iskolaelhagyás visszaszorítása érdekében, különösen a migráns lakosság esetében. Javítani kell az idősebb munkavállalók foglalkoztathatóságát, többek között készségfejlesztés révén.

               (16)

               Luxemburg kötelezettséget vállalt arra, hogy 2020-ra a kibocsátáskereskedelmi rendszer által nem érintett ágazatokban 2005-höz képest 20 %-kal csökkenti az üvegházhatású gázok kibocsátását, de a meglévő intézkedésekre vonatkozó legfrissebb 2020 előrejelzés alapján várhatóan 23 százalékponttal elmarad ettől a céltól. 2011-ben a közlekedési ágazat volt felelős a kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya alá nem tartozó kibocsátás 68 %-áért, ez komoly kihívást jelent az ország számára. A jelenleg hatályos intézkedések a cél eléréséhez szükséges kibocsátáscsökkentésnek csak mintegy a harmadát tennék ki. Következésképpen az intézkedéseket jelentős mértékben fel kell gyorsítani, elsősorban az üzemanyagok adójának növelésével, hogy a szomszédos országokkal összevetve csökkenjen az adózási rés. Fel kell gyorsítani a gépjárműadózás reformját is. Luxemburgnak folytatnia kell a tömegközlekedés igénybevételének előmozdítására irányuló projektek végrehajtását. A tömegközlekedés felé történő elmozdulás elősegítésére forgalomterhelési díjakat kell bevezetnie. Támogatni kell a szomszédos régiókkal való jobb tömegközlekedési összeköttetést.

               (17)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Luxemburg gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. Figyelembe vette nemcsak a programok Luxemburg fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait.

               (18)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét (6) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (19)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is, amely alapján a Tanács külön ajánlásokat (7) intézett azon tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euro. Luxemburgnak, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Luxemburg 2013–2014-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Tartson fenn rendezett költségvetési egyenleget és továbbra is kövesse a középtávú költségvetési célt, az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítása érdekében, figyelembe véve különösen az idősödéshez kapcsolódó rejtett kötelezettségeket. Az államháztartásra kiterjedő és többéves kiadási korlátokat tartalmazó középtávú költségvetési keret elfogadásával, valamint a költségvetési szabályok független ellenőrzésének bevezetésével erősítse a költségvetési irányítást.

               2.

               Tegyen intézkedéseket a társasági adózásra jellemző, az eladósodottság irányába ható adókedvezmények csökkentése érdekében és terjessze ki az általános héakulcs alkalmazását.

               3.

               Fogja vissza az elöregedéssel összefüggő kiadásokat a következők révén: a tartós ápolás-gondozás költséghatékonyságának fokozása, mindenekelőtt jobban összpontosítva a megelőzésre, a rehabilitációra és a független életvitelre, a nemrég elfogadott nyugdíjreform erősítése, további intézkedések az előrehozott nyugdíjazás visszaszorítása érdekében, és a tényleges nyugdíjkorhatár emelése a nyugdíjkorhatárnak, illetve a nyugdíjnak a várható élettartamhoz történő hozzáigazításával.

               4.

               A bérmegállapítási rendszer, többek között a bérindexálás reformja érdekében a jelenlegi befagyasztáson kívül tegyen további strukturális intézkedéseket a szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlattal összhangban, javítva a rendszernek a termelékenység alakulásával és az ágazati fejleményekkel, valamint a munkaerő-piaci feltételekkel összefüggő válaszadási képességét, és mozdítsa elő a versenyképességet. Fokozza a gazdasági struktúra diverzifikációjára irányuló erőfeszítéseket, előmozdítva a magánberuházásokat a kutatás területén, elsősorban az állami kutatás és a vállalkozások együttműködésének fejlesztésével.

               5.

               Az aktív munkaerő-piaci politikák kialakításának és ellenőrzésének javítása révén fokozza a fiatalkori munkanélküliség mérséklésére irányuló erőfeszítéseket. Erősítse az általános és a szakképzést a fiatalok készségeinek a munkaerő-piaci kereslettel való jobb összehangolása céljából, különösen a migráns háttérrel rendelkezők esetében. Növelje az erőfeszíteseket az idősebb munkavállalók munkaerő-piaci aktivitási rátájának növelése céljából, többek között foglalkoztathatóságuknak az egész életen át tartó tanulás révén történő javításával.

               6.

               Erősítse meg azokat az intézkedéseket, amelyek a kibocsátáskereskedelmi rendszer által nem érintett ágazatokban az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése terén meghatározott célok elérésére irányulnak, mindenekelőtt a közlekedésben használt energiatermékek adóztatásának növelésével.

      Kelt Brüsszelben, 2013. július 9-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         R. ŠADŽIUS

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  A tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2013. április 22-i 2013/208/EU tanácsi határozat (HL L 118., 2013.4.30., 21. o.) alapján 2013-ra is érvényben marad.

      (3)  HL C 219., 2012.7.24., 58. o.

      (4)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (5)  A PISA az OECD nemzetközi tanulói teljesítménymérés programja.

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése értelmében.

      (7)  Lásd e Hivatalos Lap 97. oldalát.


				|

		52012PC0273

			Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA a Bulgáriában fennálló túlzott hiányról szóló 2010/422/EU határozat hatályon kívül helyezéséről /* COM/2012/0273 final - 2012/ () */

			   	.
Ajánlás
A TANÁCS HATÁROZATA
a Bulgáriában fennálló túlzott hiányról szóló
2010/422/EU határozat hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló
szerződésre és különösen annak 126. cikke (12) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       A Szerződés 126. cikke (6)
bekezdésének megfelelően a Tanács a Bizottság javaslata alapján a
2010. július 13-i 2010/422/EU tanácsi határozattal[1] megállapította, hogy
Bulgáriában túlzott költségvetési hiány áll fenn. A Tanács megállapította, hogy
az államháztartás hiánya 2009-ben a GDP 3,9%-a volt, ami meghaladta a
Szerződésben előirányzott, a GDP 3%-ának megfelelő referenciaértéket, míg a
bruttó államadósság szintje a GDP 14,8%-ának felelt meg, ami jóval alatta marad
a Szerződésben előirányzott 60%-os referenciaértéknek[2].
(2)       2010. július 13-án a
Szerződés 126. cikkének (7) bekezdésével és a túlzott hiány esetén követendő
eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló, 1997. július
7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet[3]
3. cikkének (4) bekezdésével összhangban a Tanács a Bizottság javaslata alapján
ajánlást intézett Bulgáriához azzal a céllal, hogy legkésőbb 2011-ig szüntesse
meg a túlzott hiányt. Az ajánlást nyilvánosságra hozták.
(3)       A Szerződésekhez csatolt, a
túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló jegyzőkönyv 4. cikkével
összhangban a Bizottság biztosítja a túlzott hiány esetén követendő eljárás
végrehajtásához kapcsolódó adatokat. A jegyzőkönyv alkalmazásának részeként az Európai
Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő
eljárásról szóló jegyzőkönyv alkalmazásáról szóló, 2009. május 25-i 479/2009/EK
tanácsi rendelet[4]
3. cikkével összhangban a tagállamok évente kétszer, konkrétan április 1-jéig
és október 1-jéig kötelesek közölni a költségvetési hiányra, az államadósságra
és más kapcsolódó változókra vonatkozó adatokat.
(4)       Annak mérlegelésekor, hogy
indokolt-e a túlzott hiány fennállásáról szóló határozat hatályon kívül
helyezése, a Tanácsnak a közölt adatok alapján kell döntést hoznia. Emellett a
túlzott hiány fennállásáról szóló határozat csak akkor helyezhető hatályon
kívül, ha a Bizottság előrejelzései szerint a hiány az előrejelzésnek megfelelő
időtávon nem haladja meg a GDP 3 %-ában meghatározott küszöbértéket[5].
(5)       A 479/2009/EK rendelet
14. cikkével összhangban a Bizottság (Eurostat) által közölt adatok és a
bizottsági szolgálatok 2012. tavaszi előrejelzése alapján, valamint Bulgária
április 1-jét megelőző adatközlése nyomán az alábbi következtetések vonhatók
le:
–
A költségvetési célokat folyamatosan
felülteljesítették a túlzott hiány évét követő időszakban. Szemben az
eredetileg kitűzött 3,8 %-os, illetve 2,5 %-os céllal, az
államháztartás hiányát 2010-ben a GDP 3,1 %-ára szorították le, majd
2011-ben még lejjebb, a GDP 2,1 %-ára . A hiány korrekcióját elsősorban a
kiadások növekedésének szigorú ellenőrzésével valósították meg, amelynek
részeként befagyasztották a közszféra béreit és a nyugdíjkiadásokat. Az
intézkedések nyomán a GDP-arányos kiadások 5,5 százalékponttal csökkentek 2009
és 2011 között. A 2012. évi konvergenciaprogram a deficit további csökkenését
vetíti előre: 2012-ben a GDP 1,6 %-ára, majd 2013-ban a GDP
1,3 %-ára. A Bizottság szolgálatainak 2012. tavaszi előrejelzése
szerint az államháztartási hiány 2012-ben a GDP 1,9 %-ára, 2013-ban
1,7 %-ára javul, amit a közszférára vonatkozó bérbefagyasztás fenntartása
és a ciklikusan javuló bevételek támasztanak alá.
–
A Bizottság szolgálatainak 2012. tavaszi
előrejelzése – változatlan gazdaságpolitikát feltételezve – az átmeneti
intézkedések hatása nélkül számított, ciklikusan kiigazított 2012. évi
egyenleget a GDP 0,7 %-ára, a 2013. évit a GDP 0,8 %-ára várja.
Mindemellett a diszkrecionális bevételi intézkedések hatásától megtisztított
államháztartási kiadások növekedési rátája az előrejelzések szerint 2012-ben és
2013-ban alatta marad a potenciális GDP-növekedés középtávú referenciaértékének
a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i
1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében
meghatározottak szerint.
–
A Bizottság szolgálatainak 2012. tavaszi
előrejelzése a bruttó államadósság enyhe növekedését vetíti előre: a GDP
16,3 %-ának megfelelő 2011-es értékről 18,5 %-ra 2013-ra. Az
adósságra vonatkozó ezen előrejelzés nem tartalmazza a GDP mintegy
2 %-ának megfelelő értékű, euróban denominált kötvények 2013 januárjában
esedékes visszafizetését szolgáló esetleges külföldi állampapír-kibocsátást
2012-ben. Ehhez hasonlóan a legutóbbi konvergenciaprogram is azzal számol, hogy
az adósságráta 18,4 %-ra emelkedik 2013-ra.
(6)       A Szerződés 126. cikke
(12) bekezdésének megfelelően a túlzott hiány fennállásáról szóló tanácsi
határozatot hatályon kívül kell helyezni, ha a Tanács úgy ítéli meg, hogy az
érintett tagállamban megszüntették a túlzott hiányt.
(7)       A Tanács véleménye szerint
Bulgáriában a túlzott hiány korrekciója megtörtént, ezért a 2010/422/EU
határozatot hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Átfogó értékelés alapján megállapítást nyert,
hogy Bulgáriában a túlzott hiány kiigazítása megtörtént.
2. cikk
A 2010/422/EU határozat hatályát veszti.
3. cikk
Ennek a határozatnak a Bolgár Köztársaság a
címzettje.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 199., 2010.7.31., 26. o.
[2]               A 2009. évre vonatkozó államháztartási hiányt és az
államadósságot később a GDP 4,3%-ának, illetve 14,6%-ának megfelelő értékre
módosították.
[3]               HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
[4]               HL L 145., 2009.6.10., 1. o.
[5]               A Tanács által 2012. január 24-én jóváhagyott
„A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint
iránymutatások a stabilitási programok és konvergenciaprogramok tartalmára és
formájára vonatkozóan” c. útmutatóval összhangban. Lásd:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: A Tanács ajánlása ( 2012. július 10. ) Litvánia 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és Litvánia 2012–2015-ös időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi vélemény adásáról

text:
               24.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 219/54

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2012. július 10.)
   Litvánia 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és Litvánia 2012–2015-ös időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjáról szóló tanácsi vélemény adásáról
   2012/C 219/16
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikkének (2) bekezdésére és 148. cikkének (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikkének (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottságnak az „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2), melyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A Tanács 2011. július 12-én ajánlást (3) fogadott el Litvánia 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményt adott Litvániának a 2011–2014-es időszakra vonatkozó, aktualizált konvergenciaprogramjáról.

               (4)

               A Bizottság 2011. november 23-án elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció második európai szemeszterét. A Bizottság a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) alapján 2012. február 14-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Litvániát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra kerül sor.

               (5)

               A Tanács 2011. december 1-jén következtetéseket fogadott el, amelyekben felhívta a szociális védelemmel foglalkozó bizottságot, hogy a Foglalkoztatási Bizottsággal és más bizottságokkal együttműködésben nyújtsa be a Tanácsnak az Európa 2020 szakpolitikai ciklus keretében javasolt intézkedésekkel kapcsolatos észrevételeit. Az említett észrevételek a Foglalkoztatási Bizottság véleményének részét képezik.

               (6)

               Az Európai Parlament az 1466/97/EK rendelettel összhangban megfelelően részt vett az európai szemeszterben, és 2012. február 15-én elfogadta a 2012. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló állásfoglalást és a 2012. évi éves növekedési jelentéshez való hozzájárulásról szóló állásfoglalást.

               (7)

               Az Európai Tanács 2012. március 2-án jóváhagyta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást. Felszólította a tagállamokat, hogy hajtsák végre a Tanács 2011. évi országspecifikus ajánlásait, és ezeket a prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék majd be stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba.

               (8)

               Az Európai Tanács 2012. március 2-án arra is felkérte az Euro Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba beépíthessék.

               (9)

               Litvánia 2012. április 27-én benyújtotta a 2012–2015-ös időszakra vonatkozó konvergenciaprogramját, valamint 2012. április 30-án a 2012. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (10)

               A 2012. évi konvergenciaprogramnak az 1466/97/EK rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a programban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott, és általánosságban összhangban van a Bizottság szolgálatainak 2012-re és 2013-ra vonatkozó, 2012. tavaszi előrejelzéseivel. A konvergenciaprogramban körvonalazott költségvetési stratégia célja a túlzott hiány 2012-ig történő kiigazítása a Tanács ajánlásának megfelelően, majd ezt követően a középtávú költségvetési cél felé való előrelépés. A konvergenciaprogram megerősíti a korábbi középtávú költségvetési célt, azaz a GDP 0,5 %-át kitevő államháztartási többlet elérését, megfelelően tükrözve a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit, továbbá évi legalább 1 százalékpontos konszolidációt határoz meg, a költségvetési egyensúly 2015-ig történő megvalósítását tervezve. Bár a költségvetési tervek összhangban állnak a túlzott hiány időben történő kiigazításával, a 2010–2012-es időszakban az éves átlagos költségvetési korrekció az (újraszámított) strukturális költségvetési egyenleg (5) alapján várhatóan alacsonyabb lesz, mint a Tanács 2010. február 16-i ajánlásában a GDP 2,25 %-ában meghatározott érték. A középtávú költségvetési cél felé történő terv szerinti éves előrehaladás a túlzott hiány korrekcióját követő években valamennyivel meghaladja strukturális értelemben a GDP 0,5 %-át, azaz a Stabilitási és Növekedési Paktum szerinti referenciaértéket.
               Az államháztartási kiadások növekedésének aránya – a tervezett diszkrecionális bevételi intézkedések figyelembevételével – 2013-ban és 2014-ben megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktumban szereplő kiadásnövelési referenciaértéknek, 2015-ben azonban nem. A Bizottság szolgálatainak 2012. tavaszi előrejelzései szerint a konvergenciaprogram időszaka alatt a bruttó államadóság a GDP 60 %-a alatt marad, majd 2013-ban a GDP közel 41 %-ára emelkedik, míg a konvergenciaprogram 2015-ig az adósság mintegy 35 %-ra való visszaszorítását tűzi ki célul. Előrelépés tapasztalható a költségvetési tervezés és végrehajtás reformja terén, azonban a kormánynak még jóvá kell hagynia a javasolt jogszabályokat. E jogszabályok egy független szerv létrehozásával és a költségvetési tartalékokra vonatkozó szabályok szigorításával fokoznák a pénzügyi keret elszámoltathatóságát.

               (11)

               Az adózási fegyelemre vonatkozó átfogó stratégia alapján 2011-ben végrehajtott intézkedések megerősítették az adózási fegyelmet, és pótlólagos bevételeket eredményeztek. Mindazonáltal a végrehajtás folytatására van szükség ahhoz, hogy komoly előrehaladás történjen az adókijátszás elleni küzdelemben.

               (12)

               A demográfiai helyzet komoly kétségeket támaszt a nyugdíjrendszer fenntarthatósága iránt. Jóllehet Litvánia elfogadta a nyugdíjkorhatár fokozatos, 2026-ig 65 évre történő emelését, ez az intézkedés önmagában nem biztosít fenntartható és megfelelő nyugdíjakat a jövőben, így további intézkedésekkel kell kiegészíteni. Ezek felölelhetnék a törvényes nyugdíjkorhatár és a jövőbeni ellátások demográfiai tényezőkhöz kapcsolását; az indexálásra vonatkozó világos szabályok megállapítását; a járulékok és az ellátások közötti szorosabb kapcsolat megteremtését és a korkedvezményes nyugdíjazás ösztönzőinek megszüntetését. Litvánia emellett jobban kihasználhatná az önkéntes kiegészítő nyugdíjpénztárak nyújtotta lehetőségeket. Az egyéni tőkefedezeti magán-nyugdíjrendszerekben megvalósítható kiegészítő nyugdíjcélú megtakarítások és/vagy foglalkoztatási nyugdíjrendszerek kialakítása enyhíthetné a társadalombiztosítási rendszer terheit, ugyanakkor pedig javíthatná a jövőbeni nyugdíjak megfelelőségét. Ugyanakkor meg kell jegyezni, hogy megszüntették a hosszabb ideig való munkavállalást hátráltató tényezőket.

               (13)

               2011. december 1-jén hatályba lépett az időszakos munkákra közvetítő ügynökségekről szóló törvény, amelynek célja a rövid távú foglalkoztatás megkönnyítése. Mindazonáltal a törvény hatása nem feltétlenül lesz jelentős, mivel időszakos munkákra közvetítő ügynökségek már korábban is működtek Litvániában. A munkajogi törvény teljes körű felülvizsgálata keretében meg lehetne határozni azokat a szükségtelen korlátozásokat és adminisztratív akadályokat, amelyek akadályozzák a rugalmas munkaszerződéseket, az elbocsátásra vonatkozó rugalmas előírásokat és a rugalmas munkaidő-beosztást. További intézkedésekre van szükség a munkaerő-piaci részvételnek különösen a fiatalok, a képzetlen és idősebb munkavállalók körében történő fokozása, valamint a munkaerőpiac rugalmasságának javítása érdekében.

               (14)

               A válság során különösen nyilvánvalóvá vált, hogy kihívást jelent a (30 % feletti) ifjúsági munkanélküliség és az alacsony képzettségűek munkanélkülisége. A kormány számos intézkedést hajt végre a fiatalok foglalkoztatásának elősegítése érdekében, ide tartozik például az első munkába állás támogatása és társadalombiztosítási hozzájárulások terén nyújtott kedvezmények. Mindazonáltal az aktívak aránya továbbra is túl alacsony, az aktív munkaerő-piaci politikákra fordított keretösszegek pedig hatékonyabban is felhasználhatók volnának, ha a közmunkákat a leginkább rászorulók felé irányítanák. Az oktatási rendszerből a munkaerőpiacra történő átmenet javítása érdekében vonzóbbá tehetnék a tanuló- és a gyakornoki szerződéseket, és a képzési igények előrejelzésére szolgáló rendszert hozhatnának létre. Az intézkedéseket összhangba kell hozni a Litvánia–Bizottság közös ifjúsági munkanélküliségi munkacsoport megállapításaival.

               (15)

               Litvánia lakosságának körülbelül egyharmadát veszélyezteti a szegénység és a hosszú távú társadalmi kirekesztés lehetősége. Az Unión belül itt a negyedik legmagasabb ez az arány. Litvánia 2011-ben módosította a pénzbeli szociális segélyezésről szóló törvényt, hogy 2012 januárjától átalakítsa a szociális támogatások rendszerét. Elindította a szociális támogatás elosztásának kísérleti modelljét, megváltoztatta a támogatás összegének kiszámítására vonatkozó módszert, ösztönzőket vezetett be a munkavégzés vonzóbbá tételére, és növelte a lefedettséget. A szociális segélyezés reformja egy lépést jelent a munkától visszatartó tényezők csökkentése irányába. Ellenőrzési rendszert kell létrehozni a reform hatékonyságának a szegénység enyhítésében elért eredményének értékelésére. A reformnak kapcsolódnia kell azokhoz az aktivizálási intézkedésekhez is, amelyek erősítik különösen a hosszú távú szociális kedvezményezettek munkaerő-piaci részvételét.

               (16)

               A kormány 2010 óta folytatja az állam tulajdonosi részvételével működő vállalkozások ambiciózus reformját, amelynek célja a vállalatirányítás szerkezeti átalakítása, az átláthatóság növelése, valamint a tulajdonosi és szabályozó funkciók elválasztása, továbbá a verseny és a hatékonyság fokozása. A reform megalapozott, és jogalkotási és szervezeti változtatásokkal is jár. Komoly előrelépést jelent az átláthatóság és az elszámoltathatóság tekintetében, hogy most már negyedéves és éves jelentéseket is közzétesznek. Sor került egyértelmű vállalati célok meghatározására. Ugyanakkor a kormány elhalasztotta a reform egyes részeinek bevezetését, különösen az állam tulajdonosi részvételével működő vállalkozások kereskedelmi és nem kereskedelmi tevékenységeinek elkülönítését; ezeket 2012-ben szándékozik végrehajtani.

               (17)

               Litvánia némi előrelépést tett az épületek energiahatékonyságának javítása terén. A kormány 2011 decemberében programot fogadott el a soklakásos épületek korszerűsítésére, ezt azonban gyengítik a más szakpolitikai területeken rendelkezésre álló, ellentétes hatású támogatások, amelyek csökkentik a lakóépületek lakóinak motiváltságát az energiahatékonyság javítására. További lényeges és fokozott erőfeszítésekre van szükség az épületek energiahatékonyságának javítása érdekében.

               (18)

               Lehetőség van az energiafelhasználás adóztatása felé való elmozdulásra, mivel az Unión belül a környezetvédelmi adók Litvániában a harmadik legalacsonyabbak, a közlekedési adók pedig a legalacsonyabbak. Az energiafogyasztás implicit adókulcsa 2010-ben a hetedik legalacsonyabb volt az Unión belül, viszont a GDP arányában kifejezett energiaadók csupán kissé maradtak el az uniós átlagtól.

               (19)

               Az ország energetikai infrastruktúrájában nincs verseny, és hiányoznak az összekapcsolódások, ami a növekedést fékező tényező. A nem kellő mértékű összekapcsolódás akadályozza az energiapiaci verseny kialakulását. Továbbra is magas fokú (90 % feletti) a koncentráció a gáz- és a villamosenergia-piacon.

               (20)

               Litvánia számos vállalást tett az Euro Plusz Paktum keretében. Ezek a kötelezettségvállalások és a 2011-ben tett vállalások teljesítése a versenyképesség javítására, a foglalkoztatás növelésére, az államháztartás fenntarthatóságának javítására és a pénzügyi stabilitás megerősítésre irányulnak. A Bizottság értékelte az Euro Plusz Paktum keretében tett vállalások teljesítését. Ezen értékelés eredményeit a a Tanács az alábbi ajánlásokban figyelembe vette.

               (21)

               A Bizottság az európai szemeszterrel összefüggésben elvégezte Litvánia gazdaságpolitikájának átfogó elemzését. Értékelte a konvergenciaprogramot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Litvánia fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi a Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait.

               (22)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a konvergenciaprogramot, és véleményét (6) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

         AJÁNLJA, hogy Litvánia a 2012–2013-as időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Biztosítsa a túlzott hiány időben végrehajtandó kiigazítása irányába történő tervezett előrelépést. Ennek érdekében hiánytalanul hajtsa végre a 2012. évi költségvetést, és valósítsa meg a túlzotthiány-eljárás keretében tett tanácsi ajánlásban meghatározott strukturális kiigazítást. Ezt követően határozza meg a 2013. évre és azt követő időszakra vonatkozó költségvetési stratégia tervek szerinti végrehajtásához szükséges intézkedéseket, biztosítva a középtávú költségvetési cél teljesítése irányába való megfelelő előrelépés lehetővé tételéhez szükséges strukturális kiigazítást, beleértve a kiadásnövelési referenciaértéknek való megfelelést, a növekedést elősegítő kiadások csökkentésének minimalizálása mellett. Ennek érdekében tekintse át és mérlegelje a növekedést legkevésbé veszélyeztető adók – így az ingatlan- és a környezetvédelmi adók – emelését, beleértve a gépjárműadó bevezetését is, az adózási fegyelem egyidejű javítása mellett. Erősítse meg a költségvetési keretet, mindenekelőtt azzal, hogy érvényesíthető és kötelező felső kiadási határértékeket állapít meg a középtávú költségvetési keretben.

               2.

               Fogadja el a nyugdíjrendszer átfogó reformjára vonatkozó jogszabályt. A kötelező nyugdíjkorhatárt hozza összhangba a várható élettartammal, állapítson meg világos szabályokat a nyugdíjak indexálására vonatkozóan, és javítsa a kiegészítő megtakarítási rendszereket. Támassza alá a nyugdíjreformot az aktív idősödéssel kapcsolatos intézkedésekkel.

               3.

               Csökkentse a magas munkanélküliséget – különösen a fiatalok, az alacsony képzettségűek és a tartósan munkanélküliek körében – az erőforrásoknak az aktív munkaerő-piaci politikákra összpontosításával, ugyanakkor javítva e politikák hatékonyságát. Fokozza a tanulószerződéses gyakorlati képzési programok eredményességét. Módosítsa a munkajogi szabályozást a rugalmas munkaszerződések, az elbocsátásra vonatkozó rugalmas előírások és a rugalmas munkaidő-beosztás tekintetében.

               4.

               Fokozza a munkát vonzóvá tévő ösztönzőket, és erősítse a szociális segélyezés reformja és az aktivizáló intézkedések közötti kapcsolatokat, különösen a legkiszolgáltatottabbak esetében, a szegénység és a társadalmi kirekesztés csökkentése érdekében.

               5.

               Hajtsa végre az állam tulajdonosi részvételével működő vállalkozásokra vonatkozó reformcsomag összes elemét, biztosítva különösen a tulajdonosi és a szabályozó funkciók szétválasztását, valamint a kereskedelmi és a nem kereskedelmi tevékenységek elkülönítését. Építsen ki megfelelő felügyeleti eszközöket a reformok eredményességének értékelésére és annak biztosítására, hogy az összes állam tulajdonosi részvételével működő vállalkozás megfeleljen a reform előírásainak.

               6.

               Erősítse az épületek energiahatékonyságának javítását szolgáló intézkedéseket, többek között a hátráltató tényezők felszámolása és a holdingalap gyors kiépítése révén. Erősítse az energiahálózatok versenyét a tagállamok villamosenergia- és gázhálózataival való összekapcsolhatóság javítása révén.

      Kelt Brüsszelben, 2012. július 10-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         V. SHIARLY

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  2012-re érvényben tartja a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2012. április 26-i 2012/238/EU tanácsi határozat (HL L 119., 2012.5.4., 47. o.).

      (3)  HL C 210., 2011.7.16., 1. o.

      (4)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (5)  A Bizottság szolgálatai által a programban megadott információk alapján a közösen elfogadott módszertan alkalmazásával újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Bizottság ajánlása ( 2009. június 23. ) az európai statisztikai rendszerben használandó referenciajellegű metaadatokról (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               30.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 168/50

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2009. június 23.)
   az európai statisztikai rendszerben használandó referenciajellegű metaadatokról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2009/498/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A nemzeti és közösségi statisztikai hivatalok számára készült, európai statisztikákra vonatkozó magatartási szabályzat (1) 15 elvet sorakoztat fel az intézményi környezettel, a statisztikai folyamatokkal és a statisztikai eredményekkel kapcsolatban.

               (2)

               Az európai statisztikákra vonatkozó magatartási szabályzatban szereplő 15. elv, amely az európai statisztikák hozzáférhetőségével és világosságával foglalkozik, hangsúlyozza, hogy a statisztikai adatokhoz kapcsolódó metaadatok dokumentálását szabványosított metaadatrendszernek megfelelően kell végezni.

               (3)

               A referenciajellegű metaadatok minden statisztikai hivatal metaadatrendszerének szerves részét képezik.

               (4)

               Az európai statisztikákra vonatkozó magatartási szabályzat elfogadásával a nemzeti és közösségi statisztikai hivatalok elkötelezték magukat, hogy kiváló minőségű statisztikai adatokat állítanak elő; ez egyúttal átláthatóbb és összehangoltabb folyamatokat kíván meg az adatminőségről szóló jelentések készítése tekintetében.

               (5)

               A Nemzetközi Fizetések Bankja, az Európai Központi Bank, a Közösség statisztikai hivatala (Eurostat), a Nemzetközi Pénzügyi Alap, a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet, az Egyesült Nemzetek Szervezete és a Világbank által indított, az adat- és metaadatcsere és -megosztás közös technikai és statisztikai szabványait lefektető SMDX-kezdeményezés keretében kidolgozták a statisztikai adatok tartalmáról szóló SDMX-iránymutatásokat, amelyek az európai statisztikai rendszeren belül összehangolt referenciajellegű metaadatok létrehozását és alkalmazását segítik elő.

               (6)

               Jelentős hatékonyságnövekedést eredményez, ha a referenciajellegű metaadatok előállítása az európai statisztikai rendszeren belül statisztikai fogalmak harmonizált listája alapján történik, amelyet ugyanakkor a nemzeti és közösségi statisztikai hivatalok szükség esetén speciális statisztikai területek statisztikai fogalmaival egészíthetnek ki.

               (7)

               Az európai statisztikákról szóló, 2009. március 11-i 223/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) hivatkozási alapot képez jelen ajánlás számára,

         A KÖVETKEZŐKET AJÁNLJA A TAGÁLLAMOKNAK:

               1.

               A nemzeti statisztikai hivatalok, amikor referenciajellegű metaadatokat gyűjtenek különböző statisztikai területeken, illetve referenciajellegű metadatokat osztanak meg az európai statisztikai rendszeren belül vagy azon kívül, alkalmazzák a mellékletben felsorolt statisztikai fogalmakat és alfogalmakat.

               2.

               A nemzeti statisztikai hivatalok további statisztikai fogalmakkal egészítsék ki a fogalmak és alfogalmak fent említett listáját, amennyiben speciális statisztikai területek esetében erre szükség van.

               3.

               A nemzeti statisztikai hivatalokat felkérik, hogy rendszeresen tájékoztassák a Bizottságot (azon belül az Eurostatot) arról, hogyan alkalmazzák a mellékletben felsorolt fogalmakat és alfogalmakat.

      Kelt Brüsszelben, 2009. június 23-án.

            a Bizottság részéről

         Joaquín ALMUNIA

            a Bizottság tagja

      (1)  A Bizottság ajánlása (2005. május 25.) a nemzeti és közösségi statisztikai hivatalok függetlenségéről, integritásáról és elszámoltathatóságáról (COM(2005) 217 végleges).

      (2)  HL L 87., 2009.3.31., 164. o.

      MELLÉKLET

         Statisztikai fogalmak és alfogalmak listája (és azok definíciói)

                  Szám

                  Fogalom

                  Alfogalom

                  Definíció

                  1.

                  Kapcsolattartás

                  Az adatok vagy metaadatok terén illetékes kapcsolattartó személyek vagy szervezetek, valamint azok elérésének módja.

                  1.1.

                  Kapcsolattartó szervezet

                  Az adatok vagy metaadatok terén illetékes kapcsolattartó szervezet neve.

                  1.2.

                  Kapcsolattartó szervezeti egység

                  Egy szervezet kapcsolattartással foglalkozó részegysége.

                  1.3.

                  Kapcsolattartó neve

                  Az adatok vagy metaadatok terén illetékes kapcsolattartók neve.

                  1.4.

                  Kapcsolattartó személy feladatköre

                  A kapcsolattartás technikai vonatkozásaival kapcsolatos felelősségi körök, köztük módszertanra irányuló feladatok, adatbázis-kezelés vagy közzététel.

                  1.5.

                  Kapcsolattartási postai cím

                  Az adatok vagy metaadatok vonatkozásában illetékes kapcsolattartók levelezési címe.

                  1.6.

                  Kapcsolattartási e-mail cím

                  Az adatok vagy metaadatok vonatkozásában illetékes kapcsolattartók e-mail címe.

                  1.7.

                  Kapcsolattartási telefonszám

                  Az adatok vagy metaadatok vonatkozásában illetékes kapcsolattartók telefonszáma.

                  1.8.

                  Kapcsolattartási faxszám

                  Az adatok vagy metaadatok vonatkozásában illetékes kapcsolattartók faxszáma.

                  2.

                  Metaadatok frissítése

                  A metaadatelem adatbázisba történő felvételének, illetve módosításának időpontja.

                  2.1.

                  A metaadatra vonatkozó legfrissebb tanúsítvány

                  Annak a legutóbbi tanúsítványnak a kibocsátási időpontja, amely megerősíti, hogy a közzétett metaadatok továbbra is naprakészek, még ha tartalmuk nem is módosult.

                  2.2.

                  A metaadat legutóbbi közzététele

                  A metadat legutóbbi közzétételének időpontja.

                  2.3.

                  Metaadat legutóbbi frissítése

                  Az az időpont, amikor a metaadat tartalmát a legutóbb frissítették.

                  3.

                  Statisztikai megjelenítés

                  3.1.

                  Adatleírás

                  Könnyen érthető formában megfogalmazott leírás az adathalmaznak a közzétett adatokra és indikátorokra vonatkoztatható fő ismérveiről.

                  3.2.

                  Osztályozási rendszer

                  Az objektumok csoportokba rendezése vagy felosztása közös ismérveik alapján.

                  3.3.

                  Lefedett ágazatok

                  A statisztikák által lefedett főbb gazdasági, illetve egyéb ágazatok.

                  3.4.

                  Statisztikai fogalmak és definíciók

                  Statisztikai megfigyelések statisztikai ismérvei.

                  3.5.

                  Statisztikai egység

                  Egység, amelyre az információkeresés és végső soron a statisztikai adatgyűjtés irányul.

                  3.6.

                  Statisztikai sokaság

                  Emberek, dolgok vagy események meghatározott osztályának valamennyi eleme.

                  3.7.

                  Referenciaterület

                  Az az ország vagy földrajzi terület, amelyhez a vizsgált statisztikai jelenség kapcsolódik.

                  3.8.

                  Hozzáférési idő

                  Az az időtartam, amely során az adat hozzáférhető.

                  3.9.

                  Bázisidőszak

                  Az az időszak, amely egy indexszám felállításához szolgál alapul, vagy amelyre egy állandó idősor vonatkozik.

                  4.

                  Mértékegység

                  Az adatértékek mérésére szolgáló egység.

                  5.

                  Referencia-időszak

                  Az az időszak vagy időpont, amelyre az adott megfigyelés vonatkozik.

                  6.

                  Intézményi megbízatás

                  Olyan szabályok vagy más hivatalos utasítások együttese, amely a statisztikák gyűjtését, feldolgozását és közzétételét egy szervezet felelősségi, valamint illetékességi körébe utalja.

                  6.1.

                  Jogi aktusok és egyéb megállapodások

                  Jogi aktusok vagy egyéb hivatalos vagy nem hivatalos megállapodások, amelyek a statisztikák gyűjtését, feldolgozását és közzétételét egy szervezet felelősségi, valamint illetékességi körébe utalják.

                  6.2.

                  Adatok megosztása

                  Adatokat előállító ügynökségek között az adatok megosztásával és összehangolásával kapcsolatban létrejött megállapodások vagy eljárások.

                  7.

                  Bizalmas kezelés

                  Az adatnak az a tulajdonsága, mely meghatározza, hogy az adat jogosulatlan közzététele milyen mértékben sérelmes vagy káros az adatforrásra vagy más érintett félre nézve.

                  7.1.

                  Bizalmas kezeléssel kapcsolatos politika

                  Jogi intézkedések vagy más hivatalos eljárások, amelyek megelőzik azoknak az adatoknak a jogosulatlan közzétételét, amelyek lehetővé teszik a személyek vagy gazdasági egységek közvetett vagy közvetlen módon történő azonosítását.

                  7.2.

                  Bizalmas kezelés –adatkezelés

                  Adathalmaz-kezelésre alkalmazott szabályok, amelyek biztosítják a statisztikai adatok bizalmas kezelését és a jogosulatlan közzététel megelőzését.

                  8.

                  Közzétételi politika

                  Szabályok a statisztikai adatok érdekelt felek részére történő közzétételéről.

                  8.1.

                  Közzétételi naptár

                  A statisztikai adatok közzétételének ütemezése.

                  8.2.

                  Hozzáférés a közzétételi naptárhoz

                  Hozzáférés a közzétételi naptárban szereplő információkhoz.

                  8.3.

                  Felhasználók hozzáférése

                  Az adat-közzétételi politika meghatározása, valamint tájékoztatás a közzétett adatokhoz hozzáférő felhasználók köréről (pl. nyilvános vagy csak egy bizonyos felhasználói csoport számára biztosított hozzáférés), a felhasználók adatközzététellel kapcsolatos tájékoztatásának módjáról, valamint arról, hogy a közzétételi politika lehetővé teszi-e a statisztikai adatok közzétételét minden felhasználó számára.

                  9.

                  A közzététel gyakorisága

                  Annak meghatározása, hogy a statisztikai adatokat egy adott időszakon belül milyen gyakorisággal teszik közzé.

                  10.

                  A közzététel formája

                  A statisztikai adatok és metaadatok közzétételére szolgáló közvetítő eszközök.

                  10.1.

                  Sajtóközlemények

                  Az adatokkal kapcsolatos, rendszeres vagy időszaki sajtóközlemények.

                  10.2.

                  Kiadványok

                  Az adatokat nyilvánosságra hozó rendszeres vagy időszaki kiadványok.

                  10.3.

                  Online adatbázis

                  Tájékoztatás a közzétett adatokhoz hozzáférést biztosító online adatbázisokról.

                  10.4.

                  Mikroadatokhoz való hozzáférés

                  Tájékoztatás arról, hogy mikroadatok közzétételére is sor került-e.

                  10.5.

                  Egyéb

                  A fentiek között nem szereplő, eddig használt legfontosabb adat-közzétételi formák.

                  11.

                  A dokumentumokhoz való hozzáférés

                  11.1.

                  Módszertani dokumentumok

                  A hozzáférhető módszertani dokumentumokhoz kapcsolódó leíró szövegek és referenciák.

                  11.2.

                  Minőségirányítással és -értékeléssel kapcsolatos dokumentumok

                  A minőségirányítás és -értékelés terén alkalmazott eljárások dokumentumai.

                  12.

                  Minőségirányítás

                  Egy szervezeten belül a statisztikai termékek és eljárások minőségének irányítására felállított rendszerek és keretek.

                  12.1.

                  Minőségbiztosítás

                  Minden olyan rendszeresen és módszeresen végrehajtott tevékenység, amely biztosítja, hogy az alkalmazott eljárások megfelelően kielégítik a statisztikai eredmények tekintetében támasztott elvárásokat.

                  12.2.

                  Minőségértékelés

                  Szabványos minőségjegyeken alapuló, teljes körű adatminőség-értékelés.

                  13.

                  Relevancia

                  Annak meghatározása, hogy a statisztikai információk milyen mértékben elégítik ki a jelenlegi és a lehetséges felhasználói igényeket.

                  13.1.

                  Felhasználói igények

                  A felhasználók leírása és a statisztikai adatok tekintetében támasztott elvárásaik ismertetése.

                  13.2.

                  Felhasználói elégedettség

                  A felhasználói elégedettség meghatározására szolgáló intézkedések.

                  13.3.

                  Hozzáférés az igényelt statisztikákhoz

                  Annak meghatározása, milyen mértékben hozzáférhetők azok a statisztikák, amelyek iránt felhasználói igény mutatkozik.

                  14.

                  Pontosság és megbízhatóság

                  Pontosság: azt mutatja, hogy a számtani műveletek eredményei vagy a becslések milyen mértékben közelítik meg azokat a pontos vagy valós értékeket, amelyek mérésére a statisztikák irányulnak.
                  Megbízhatóság: azt mutatja, hogy az eredeti becsült érték milyen mértékben közelíti meg a későbbi becslés során kapott értéket.

                  14.1.

                  Általános pontosság

                  A különböző összetevőket összegző adathalmazt vagy területet jellemző pontosság értékelése.

                  14.2.

                  Mintavételi hiba

                  A sokaságérték és annak számítása közötti különbség azon része, mely véletlenszerű mintavételből adódik, és annak eredménye, hogy a sokaságnak csupán egy alhalmazáról van szó.

                  14.3.

                  Nem mintavételi hibák

                  A becslésében előforduló hiba, amely nem tulajdonítható a mintavétel fluktuációinak.

                  15.

                  Időszerűség és időbeli pontosság

                  15.1.

                  Időszerűség

                  Az adat által leírt esemény vagy jelenség és az adat hozzáférhetővé válása között eltelt idő hossza.

                  15.2.

                  Időbeli pontosság

                  Az adatok megjelenésének tervezett és tényleges időpontja között eltelt idő.

                  16.

                  Összehasonlíthatóság

                  Az alkalmazott statisztikai fogalmak, mérési eszközök és eljárások közötti különbségek hatásának mértéke a statisztikák különböző földrajzi területekre vagy eltérő időpontokra vonatkozó összehasonlítása esetén.

                  16.1.

                  Földrajzi összehasonlíthatóság

                  Annak meghatározása, hogy milyen mértékben hasonlíthatók össze a különböző földrajzi területeken felvett statisztikák.

                  16.2.

                  Időbeli összehasonlíthatóság

                  Annak meghatározása, hogy a statisztikák mennyire koherensek és összehasonlíthatók egy ésszerű időtartamon belül.

                  17.

                  Koherencia

                  Annak meghatározása, hogy az adatok mennyire alkalmasak arra, hogy más-más módon, különféle célból megbízhatóan kombinálják őket.

                  17.1.

                  Területek közötti koherencia

                  Annak meghatározása, hogy a statisztikák milyen mértékben összehasonlíthatók más adatforrások vagy statisztikai területek révén szerzett adatokkal.

                  17.2.

                  Belső koherencia

                  Annak meghatározása, hogy egy adott adathalmazon belül mennyire összeegyeztethetők a statisztikák.

                  18.

                  Költség és teher

                  Egy statisztikai termék tekintetében a gyűjtéssel és előállítással kapcsolatban a válaszadókra háruló költségek és terhek.

                  19.

                  Az adatok felülvizsgálata

                  Minden olyan módosítás, amely a már nyilvánosságra hozott statisztikák értékét érinti.

                  19.1.

                  Az adatok felülvizsgálatára vonatkozó politika

                  A közzétett adatok átláthatóságának biztosítására hivatott politika, melynek értelmében az előzetesen összeállított adatokat később felülvizsgálják.

                  19.2.

                  Az adatok felülvizsgálatának gyakorlata

                  Tájékoztatás az adatok felülvizsgálatának gyakorlatáról.

                  20.

                  Statisztikai adatfeldolgozás

                  20.1.

                  Forrásadatok

                  A statisztikai összesítések összeállításához használt nyers statisztikai adatok ismérvei és összetevői.

                  20.2.

                  Az adatgyűjtés gyakorisága

                  A forrásadatok gyűjtésének gyakorisága.

                  20.3.

                  Adatgyűjtés

                  Hivatalos statisztikákhoz szükséges adatgyűjtésre irányuló rendszeres és módszeres eljárás.

                  20.4.

                  Adathitelesítés

                  Az adat-összeállítás eredményeinek ellenőrzésére és a statisztikai eredmények minőségének biztosítására irányuló folyamatok.

                  20.5.

                  Adat-összeállítás

                  Meghatározott szabályok alapján végzett műveletek, amelyek eredményeként az adatokból új információk nyerhetők.

                  20.6.

                  Beállítás

                  Olyan eljárások, melyek azzal a céllal módosítják a statisztikai adatokat, hogy azok megfeleljenek a nemzeti és nemzetközi előírásoknak, illetve a speciális adathalmazok összeállítása során kezelik az adatok minőségbeli különbségeit.

                  21.

                  Megjegyzés

                  Kiegészítő szöveg, mely csatolható az adatokhoz vagy metaadatokhoz.


title: A Tanács ajánlása ( 2012. július 10. ) Málta 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és Málta 2012–2015-ös időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi vélemény adásáról

text:
               24.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 219/61

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2012. július 10.)
   Málta 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és Málta 2012–2015-ös időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi vélemény adásáról
   2012/C 219/18
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén rejlő lehetőségeit.

               (2)

               A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (2), melyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A Tanács 2011. július 12-én ajánlást (3) fogadott el Málta 2011. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményt adott Málta 2011–2014-es időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programjáról.

               (4)

               A Bizottság 2011. november 23-án elfogadta a második éves növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció második európai szemeszterét. A Bizottság a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) alapján 2012. február 14-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Máltát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra kerül sor.

               (5)

               A Tanács 2011. december 1-jén következtetéseket fogadott el, amelyekben felhívta a szociális védelemmel foglalkozó bizottságot, hogy a Foglalkoztatási Bizottsággal és más bizottságokkal együttműködésben nyújtsa be a Tanácsnak az Európa 2020 szakpolitikai ciklus keretében javasolt intézkedésekkel kapcsolatos észrevételeit. Az említett észrevételek a Foglalkoztatási Bizottság véleményének részét képezik.

               (6)

               Az Európai Parlament az 1466/97/EK rendelettel összhangban megfelelően részt vett az európai szemeszterben, és 2012. február 15-én elfogadta a 2012. évi éves növekedési jelentés foglalkoztatási és szociális vonatkozásairól szóló állásfoglalást és a 2012. évi éves növekedési jelentéshez való hozzájárulásról szóló állásfoglalást.

               (7)

               Az Európai Tanács 2012. március 2-án jóváhagyta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (8)

               Az Európai Tanács 2012. március 2-án arra is felkérte az Euro Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba beépíthessék.

               (9)

               Málta 2012. április 30-án benyújtotta a 2012–2015-ös időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját, 2012. április 23-án pedig előterjesztette 2012. évi nemzeti reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (10)

               A stabilitási programnak az 1466/97/EK rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv a potenciális növekedésre vonatkozó bizottsági becsléssel összehasonlítva – különösen a stabilitási program későbbi éveiben – optimista. A stabilitási programban felvázolt költségvetési stratégia célja a túlzott hiány 2011-re történő tervezett megszüntetése után a hiány fokozatos csökkentése 2015-ig a GDP 0,3 %-ára. A stabilitási program megerősíti a strukturális egyensúlyi pozícióként meghatározott korábbi középtávú költségvetési célt, amelyet a programidőszakon túl kell elérni. A középtávú költségvetési cél megfelelően tükrözi a Stabilitási és Növekedési Paktum előírásait. Fennáll annak a kockázata, hogy a hiány alakulása a célul kitűzöttnél rosszabb lehet a következőkből eredően: i. alacsonyabb bevétel, tekintettel a némileg optimista makrogazdasági forgatókönyvre; ii. a folyó elsődleges kiadások esetleges túllépése; és iii. a nemzeti légitársaság (Air Malta) jelenleg zajló szerkezetátalakítása, valamint az energiaszolgáltató (Enemalta) pénzügyi helyzete. Az (újraszámított) strukturális költségvetési egyenleg (5) alapján a középtávú költségvetési cél elérésére irányuló éves előrelépés a tervek szerint összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott, a GDP 0,5 %-át jelentő referenciaértékkel.
               A költségvetési célok között szereplő egyszeri intézkedések Bizottság általi azonosítását figyelembe véve a középtávú költségvetési cél felé történő átlagos előrelépés némileg magasabb (a GDP 0,75 %-a), de megoszlása nem egyenletes, például 2012-ben nincs előrelépés, majd 2013-ban 1,25 %-os. A stabilitási programban szereplő adatok alapján az államháztartási kiadások növekedési rátája – figyelembe véve a bevételi oldali diszkrecionális intézkedéseket is – az egész programidőszakban összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktumban a kiadásokra meghatározott referenciaértékkel. A költségvetési célokkal összefüggő kockázatok azonban azt jelzik, hogy a középtávú költségvetési cél irányába ható átlagos korrekció a szükségesnél lassúbb lehet. A bruttó államadósság, miután 2011-ben a GDP 72 %-ával elérte a legmagasabb szintet, a stabilitási programban tervezettek szerint csökkenni kezd, és 2015-ben a GDP 65,3 %-a lesz (ez még mindig meghaladja a Szerződésben előírt, a GDP 60 %-át kitevő referenciaértéket).
               A stabilitási programban szereplő tervek alapján Málta elegendő előrelépést tesz ahhoz, hogy megfeleljen a Stabilitási és Növekedési Paktumban az adósságcsökkentésre vonatkozóan meghatározott referenciaértéknek az átmeneti időszak (2015) végén, de ezt az értékelést kockázatok övezik, mivel az adósságarány az esetleges magasabb hiány és SFA-tételek miatt a tervezettnél magasabb lehet. Málta középtávú költségvetési kerete továbbra is nem kötelező erejű, ami viszonylag rövid költségvetési tervezési horizontot eredményez. A stabilitási program szerint a máltai kormány az éves költségvetési eljárás reformját tervezi, beleértve az ütemezést és az alkotmányba ágyazott költségvetési szabály bevezetését, monitoring és kiigazítási mechanizmusokat, összhangban az euroövezeti irányítási keret legújabb változásaival.

               (11)

               Ami az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát illeti, az előrejelzés szerint az elöregedéssel kapcsolatos kiadások hosszú távon növekedni fognak, és jelentős mértékben meghaladják az uniós átlagot. Az idősebb munkavállalók, különösen a nők rendkívül alacsony aktivitási rátája; a viszonylag alacsony nyugdíjbavonulási életkor és a korengedményes nyugdíjazás igénybevételének elterjedtsége növeli a kihívást. 2010 decemberében a független nyugdíj-munkacsoport további nyugdíjreformra vonatkozó javaslatokat nyújtott be, amelyek tartalmazták például a nyugdíjbavonulási arány és a várható élettartam közötti kapcsolat megteremtését, valamint a nyugdíjrendszer kiegészítő pilléreinek bevezetését. Erről konzultáció folyt az érdekeltekkel, de a kormány még nem hozta nyilvánosságra álláspontját. Emellett a nemzeti reformprogram nem tartalmaz az aktív idősödésre vonatkozó, átfogó stratégiát. Bár figyelembe kell venni, hogy Málta intézkedéseket vezetett be a be nem jelentett munkavégzés megakadályozására, elterjedtsége indokolatlan nyomást jelenthet az államháztartás fenntarthatóságára.

               (12)

               A máltai gazdaság szerkezetátalakítása a készségek munkaerő-piaci kereslete és kínálata közötti eltolódásokhoz vezetett, amelyet a felsőfokú végzettséggel rendelkezők alacsony aránya és a korai iskolaelhagyás magas szintje is felerősített. Tartós eredmények elérése érdekében fenn kell tartani az oktatási rendszer és a munkaerő-piaci igények összehangolásának javítására irányuló erőfeszítéseket. Málta várhatóan 2012 végéig a korai iskolaelhagyás megelőzésére irányuló stratégiát terjeszt elő. Emellett a jelenséggel kapcsolatos információ gyűjtéséhez és elemzéséhez nem áll rendelkezésre átfogó rendszer.

               (13)

               Máltán továbbra is alacsony a nők és az idősebb munkavállalók munkaerő-piaci részvétele. Az ország intézkedéseket tesz a nők munkaerő-piaci bevonására, elismerve az idősebb nőket érintő nehézségeket. A nemek közötti foglalkoztatásbeli különbségek azonban különösen nehéz helyzetbe hozza a nőket, főként azért, mert nincs elég megfizethető gyermekgondozási létesítmény és napközi; mindez összekapcsolódik a családbarát intézkedések, például a rugalmas munkaidő és a távmunka kismértékű alkalmazásával.

               (14)

               Málta továbbra is egyike azon kevés uniós tagállamoknak, ahol általános bérindexálási rendszer működik. Bár a mechanizmusnak vannak olyan jellemzői, amelyek esetleg enyhítik hatását, magában hordozza az ár-bér spirál kockázatát, különösen azért, mert az importárak beletartoznak az indexbe, és – különösen a munkaintenzív ágazatokban – gátolhatják a versenyképességet. A hatóságok felülvizsgálatot végeztek, de az eredmények még nem állnak rendelkezésre, és még nem kezdődött meg a konkrét reformjavaslatokról folytatandó eszmecsere.

               (15)

               Az energiaellátás Máltán változatlanul is szinte teljes mértékben az importált olajtól függ, és a megújuló energiaforrások hozzájárulása továbbra is elenyésző. A magas villamosenergia-árak rontják a kis- és középvállalkozások versenyképességét. Az energiahatékonyság terén fennálló hiányosságok kezelése kettős előnnyel járna: javítaná a versenyképességet és lehetővé tenné az energia- és éghajlat-politikai célok elérését. Ezeken a területeken számos kezdeményezésre került sor, például a fotovoltaikus energia termelésének ösztönzése és szélerőművek fejlesztése, villamosenergia-rendszerösszekötő létrehozása Szicíliával és az üzemanyag-takarékos gépjárművek használatának előmozdítása. Azonban ezeknek a kezdeményezéseknek az esetleges hatását még korai lenne megítélni, és végrehajtásuk szoros nyomon követést igényel.

               (16)

               A gazdaság méretéhez képest a banki rendszer igen nagy Máltán, az összes eszköz körülbelül a GDP 800 %-át teszi ki. Az ágazat puszta méretéből adódik, hogy a pénzügyi stabilitással kapcsolatos zavarok aránytalanul nagy hatást gyakorolhatnak a hazai gazdaságra. A világméretű gazdasági visszaesés növelte a problémás hitelek arányát, ez azonban nem kapcsolódott össze nagyobb tartalékképzéssel. Mindenekelőtt az ingatlanpiaccal szembeni jelentős kitettség – a belföldi rezidensek összes hitelének több mint felét ingatlanhitelek teszik ki – a sérülékenység forrása, különösen mivel az ingatlanárak további csökkenését nem lehet kizárni, miközben jelenleg az ingatlan-túlkínálat jellemző.

               (17)

               Málta számos vállalást tett az Euro Plusz Paktum keretében. A vállalások és a 2011-ben előterjesztett vállalások végrehajtása a versenyképesség javításához, a foglalkoztatás előmozdításához és az államháztartás fenntarthatóságának erősítéséhez kapcsolódik. A Bizottság értékelte az Euro Plusz Paktum keretében tett vállalásokat. Az ajánlás figyelembe veszi ennek az értékelésnek az eredményeit.

               (18)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Málta gazdaságpolitikájának átfogó elemzését. Értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot. Figyelembe vette nemcsak a programok Málta fenntartható költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. A Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait az alábbi 1–6. ajánlás tükrözi.

               (19)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és véleményét (6) különösen az 1. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Málta a 2012–2013-as időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               További tartós intézkedésekkel erősítse meg a költségvetési stratégiát 2012-ben, hogy biztosítsa a megfelelő előrelépést a középtávú költségvetési cél irányába, és egyszeri intézkedések alkalmazása nélkül tartsa a hiányt a GDP 3 %-a alatt. Ezután folytassa a megfelelő ütemű költségvetési konszolidációt, hogy elegendő előrelépést érjen el a középtávú költségvetési cél irányába, beleértve a kiadási szint betartását, illetve a 2013 utáni hiánycélok alátámasztására irányuló konkrét intézkedések pontos meghatározásával haladjon az adósságcsökkentés referenciaértékének való megfelelés irányába, ugyanakkor álljon készen arra, hogy csúszások esetén további intézkedéseket tegyen. Legkésőbb 2012 végéig alkossa meg a kötelező erejű, szabályalapú, többéves költségvetési keretet. Erősítse az adóelőírások betartását és az adóelkerülés elleni küzdelmet, és szorítsa vissza a társasági adózás terén az eladósodás irányába ható ösztönzőket.

               2.

               Haladéktalanul tegyen intézkedéseket a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságának biztosítása érdekében, és ennek keretében emelje a tényleges nyugdíjkorhatárt, többek között a törvényes nyugdíjkorhatár fokozatos emelésének a jelenlegi jogszabályokhoz képest történő jelentős felgyorsítása, valamint a törvényes nyugdíjkorhatár és a várható élettartam közötti közvetlen kapcsolat megteremtése révén, továbbá hozzon intézkedéseket a nyugdíjcélú magánmegtakarítások ösztönzésére. Tegyen intézkedéseket az idősebb munkavállalók munkaerő-piaci részvételének fokozása érdekében, és tegye kevésbé vonzóvá a korengedményes nyugdíjazás lehetőségét.

               3.

               Tegyen lépéseket a korai iskolaelhagyás magas szintjének csökkentése érdekében. Folytassa az oktatási rendszerre irányuló szakpolitikai erőfeszítéseket a munkaerőpiac által igényelt készségeknek való megfelelés biztosításához. Biztosítson több és megfizethetőbb gyermekgondozási létesítményt és napközit a nemek közötti foglalkoztatási különbségek csökkentése céljából.

               4.

               A szociális partnerekkel egyeztetve és a nemzeti gyakorlatoknak megfelelően tegye meg a bértárgyalás és a bérindexálás rendszerének reformjához szükséges további lépéseket annak érdekében, hogy az jobban tükrözze a munkaerő termelékenységének alakulását, és csökkentse az importárak indexre gyakorolt hatását.

               5.

               Annak érdekében, hogy Málta olajimporttól való függősége csökkenjen, fokozza az energiahatékonyság elősegítésére irányuló erőfeszítéseket, és növelje a megújuló energiaforrásokból termelt energia arányát a jelenlegi ösztönző mechanizmusok gondos nyomon követésével és az infrastruktúra további fejlesztésének előtérbe helyezésével, többek között a Szicíliával létrehozandó villamosenergia-rendszerösszekötő megvalósításával.

               6.

               A banki ágazat erősítése érdekében tegyen intézkedéseket az ingatlanpiaccal szembeni jelentős kitettségből eredő esetleges kockázatok enyhítése céljából. Tegyen intézkedéseket a hitelek leírásából fakadó veszteségre vonatkozó rendelkezések további erősítésére.

      Kelt Brüsszelben, 2012. július 10-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         V. SHIARLY

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  2012-re érvényben tartja a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2012. április 26-i 2012/238/EU tanácsi határozat (HL L 119., 2012.5.4., 47. o.).

      (3)  HL C 215., 2011.7.21., 10. o.

      (4)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (5)  A Bizottság szolgálatai által a programban megadott információk alapján a közösen elfogadott módszertan alkalmazásával újraszámított, egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított egyenleg.

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Tanács (EU) 2016/212 ajánlása (2016. február 12.) az Európai Fejlesztési Alap (tizedik EFA) 2014. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében a Bizottságnak adandó mentesítésről

text:
               16.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 39/61

         A TANÁCS (EU) 2016/212 AJÁNLÁSA
   (2016. február 12.)
   az Európai Fejlesztési Alap (tizedik EFA) 2014. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében a Bizottságnak adandó mentesítésről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a 2005. június 25-én Luxembourgban aláírt megállapodással módosított (1), egyrészről az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok csoportjának tagjai, másrészről az Európai Közösség és tagállamai által 2000. június 23-án Cotonouban aláírt partnerségi megállapodásra (2),
   tekintettel a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői között, az AKCS–EK partnerségi megállapodással összhangban a 2008–2013 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret értelmében nyújtandó közösségi támogatás finanszírozásáról és az EK-Szerződés negyedik részének hatálya alá tartozó tengerentúli országok és területek számára nyújtandó pénzügyi támogatás elosztásáról szóló belső megállapodásra (3) (a továbbiakban: a belső megállapodás), amely létrehozta többek között a tizedik Európai Fejlesztési Alapot (tizedik EFA), és különösen annak 11. cikkének (8) bekezdésére,
   tekintettel a 10. Európai Fejlesztési Alapra alkalmazandó pénzügyi szabályzatról szóló, 2008. február 18-i 215/2008/EK tanácsi rendeletre (4) és különösen annak 142–144. cikkére,
   megvizsgálva a tizedik EFA műveleteire vonatkozó, 2014. december 31-i bevételi és kiadási kimutatást és mérleget, valamint a Számvevőszéknek a 2014-es pénzügyi évről szóló éves jelentését a 8., 9., 10. és 11. Európai Fejlesztési Alap (EFA) által támogatott tevékenységekről, a Bizottságnak az említett éves jelentésben (5) található válaszaival együtt,
   mivel:

               (1)

               A belső megállapodás 11. cikkének (8) bekezdése szerint a tizedik EFA pénzgazdálkodása tekintetében az Európai Parlamentnek kell megadnia a Tanács ajánlása alapján a Bizottságnak a mentesítést.

               (2)

               A 2014. pénzügyi év során a Bizottság a tizedik EFA műveleteit összességében kielégítően hajtotta végre,

         AJÁNLJA, hogy az Európai Parlament mentesítse a Bizottságot a tizedik EFA 2014. pénzügyi évre vonatkozó műveleteinek végrehajtása tekintetében.

      Kelt Brüsszelben, 2016. február 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  HL L 209., 2005.8.11., 27. o.

      (2)  HL L 317., 2000.12.15., 3. o.

      (3)  HL L 247., 2006.9.9., 32. o.

      (4)  HL L 78., 2008.3.19., 1. o.

      (5)  HL C 373., 2015.11.10., 289. o.


				|

		52013PC0632

			Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről az Albán Köztársaság közötti stabilizációs és társulási megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyv Bizottság általi, az Európai Atomenergia-közösség nevében történő megkötésének jóváhagyásáról /* COM/2013/0632 final */

			   	INDOKOLÁS
2012. szeptember 24-én a Tanács felhatalmazta
a Bizottságot, hogy az Európai Unió és tagállamai, valamint a Horvát
Köztársaság nevében tárgyalásokat kezdjen Albániával az egyrészről az
Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről az Albán Köztársaság közötti
(2009. április 1-jei) stabilizációs és társulási megállapodáshoz csatolt, a
Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának
figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyv megkötéséről.
A tárgyalásokra 2012. november 19-én és 2013.
január 10-én került sor. További technikai pontosításokat és levelezést
követően az albán hatóságok közölték, hogy egyetértenek a Bizottság által
2013. június 18-án javasolt jegyzőkönyvtervezettel. A
jegyzőkönyvtervezet szövegét a melléklet tartalmazza.
A Bizottság javasolja, hogy a Tanács
határozzon a jegyzőkönyv Európai Unió nevében történő aláírásáról és
ideiglenes alkalmazásáról, és kösse meg a jegyzőkönyvet az Európai Unió és
annak tagállamai nevében. Az Európai Atomenergia-közösség is részes fele a
stabilizációs és társulási megállapodásnak. A jegyzőkönyvnek az Európai
Atomenergia-közösség nevében történő megkötése érdekében a Bizottság azt
javasolja, hogy a Tanács adja jóváhagyását a jegyzőkönyv megkötéséhez az
Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 101. cikke második
bekezdésének megfelelően.
Az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó
szerződés 101. cikke szerint a megállapodás aláírásáról szóló határozatot
a Bizottság fogadja el, a megállapodás megkötéséről szóló határozatot
pedig a Bizottság fogadja el a Tanács jóváhagyásával. Ezért különböző
határozatok elfogadása szükséges a jegyzőkönyvnek az EU és az Európai
Atomenergia-közösség általi aláírásáról és megkötéséről.
A jegyzőkönyvnek az Európai
Atomenergia-közösség nevében történő megkötése érdekében a Bizottság azt
javasolja, hogy a Tanács:
·
adja jóváhagyását a jegyzőkönyv megkötéséhez
az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 101. cikke második
bekezdésének megfelelően.
Ajánlás
A TANÁCS HATÁROZATA
az egyrészről az Európai Közösségek és
tagállamaik, másrészről az Albán Köztársaság közötti stabilizációs és
társulási megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaság Európai Unióhoz
történő csatlakozásának figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyv
Bizottság általi, az Európai Atomenergia-közösség nevében történő
megkötésének jóváhagyásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget
létrehozó szerződésre és különösen annak 101. cikke második bekezdésére,
tekintettel a Bizottság ajánlására,
mivel:
(1)       2012. szeptember 24-én a
Tanács felhatalmazta a Bizottságot, hogy tárgyalásokat kezdjen Albániával az
egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről az Albán
Köztársaság közötti stabilizációs és társulási megállapodáshoz csatolt, a
Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának
figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyv megkötéséről.
(2)       E tárgyalások sikeresen
lezárultak.
(3)       Ezért az
Euratom-Szerződés hatálya alá tartozó kérdéseket illetően az Európai
Atomenergia-közösség nevében is meg kell kötni a jegyzőkönyvet.
(4)       A jegyzőkönyv aláírása
és megkötése eltérő eljárás tárgyát képezi az Európai Unióról szóló
szerződés és az Európai Unió működéséről szóló szerződés
hatálya alá eső kérdésekhez képest.
(5)       Jóvá kell hagyni a
jegyzőkönyvnek a Bizottság általi, az Európai Atomenergia-közösség nevében
történő megkötését,
A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
Egyetlen cikk
Jóváhagyásra kerül az egyrészről az
Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről az Albán Köztársaság közötti
stabilizációs és társulási megállapodáshoz csatolt, a Horvát Köztársaság
Európai Unióhoz történő csatlakozásának figyelembevétele céljából készült
jegyzőkönyv (a továbbiakban: a jegyzőkönyv) Bizottság általi, az
Európai Atomenergia-közösség nevében történő megkötése.
A jegyzőkönyv szövegét csatolták az
egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről az Albán
Köztársaság közötti stabilizációs és társulási megállapodáshoz csatolt, a
Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának
figyelembevétele céljából készült jegyzőkönyv aláírásáról és ideiglenes
alkalmazásáról szóló tanácsi határozathoz.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök