title: A Bizottság ajánlása ( 2010. március 11.) az önvédelem céljából, valamint a hajók elleni kalóztámadások és fegyveres rablások megelőzése érdekében teendő intézkedésekről (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               17.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 67/13

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2010. március 11.)
   az önvédelem céljából, valamint a hajók elleni kalóztámadások és fegyveres rablások megelőzése érdekében teendő intézkedésekről
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2010/159/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) Tengerészeti Biztonsági Bizottsága a Szomália partjainál végrehajtott kalóztámadások megélénkülése miatt 2009. május 27. és június 5. közötti 86. ülésszakán intézkedéssorozatot fogadott el. A bizottság több körlevelet is kibocsátott, amelyek részben a hajók elleni kalóztámadásokkal és fegyveres rablásokkal szembeni intézkedésekre vonatkozó, hatályban lévő általános ajánlásokat frissítették, részben pedig olyan egyedi intézkedéseket állapítottak meg, amelyek az Ádeni-öbölben és Szomália partjainál végrehajtott kalóztámadásokkal szembeni fellépésre irányulnak.

               (2)

               A 2009. június 23-i, MSC.1/Circ. 1334 számú körlevél tárgya a következő: „Iránymutatás a hajótulajdonosok és a hajóüzemeltetők, a hajóparancsnokok és a hajók személyzete számára a hajók elleni kalóztámadások és fegyveres rablások megelőzéséről és visszaszorításáról”. A körlevélben olyan átfogó intézkedéssorozat szerepel, amelyet a hajók fedélzetén minden körülmények között alkalmazni lehet támadások megelőzése céljából, illetve támadások bekövetkezte esetén a személyzetet és a hajót fenyegető kockázatok minimálisra csökkentése céljából.

               (3)

               A 2009. június 16-i MSC.1/Circ. 1332 számú körlevél olyan bevált gyakorlati intézkedéseket közöl, amelyeket az Ádeni-öbölben és Szomália partjainál végrehajtott kalóztámadások elkerülése, az azoktól való elrettentés vagy azok késleltetése céljából a tengerészeti iparágat képviselő szervezetek dolgoztak ki önkéntes alapon, a szerződő felek támogatása és ösztönzése mellett, mivel a Szomália partjainál bekövetkező támadások elleni fellépés immár halaszthatatlanná vált. A tengerészeti iparágat képviselő szervezetek ezeket az intézkedéseket a 2. változatban frissítették, és ez a változat a 2009. szeptember 29-i MSC.1/Circ. 1335 számú körlevélben került kibocsátásra.

               (4)

               Habár az említett IMO-körlevelekben megállapított intézkedések végrehajtása nem kötelező, és ezek nem kötik az érintetteket, a tengeri biztonság fejlesztésének nyilvánvaló szükségessége folytán a tagállamok lobogója alatt közlekedő hajóknak a jelenleg rendelkezésre álló ismeretek alapján minden lehetséges önvédelmi intézkedést meg kell tenniük, amikor olyan térségben hajóznak, ahol a kalóztámadások és a fegyveres rablások kockázata igen magas.

               (5)

               A hajók elleni kalóztámadások és fegyveres rablások jellegükből adódóan gyakorta erőszakosak, és a Szomália partjainál és az Ádeni-öbölben, illetve az Indiai-óceánon fennálló jelenlegi helyzeten túlmenően a világ számos térségében jelentenek súlyos veszélyt.

               (6)

               Azóta, hogy a Nemzetközi Tengerészeti Hivatal 1991-ben erre vonatkozó adatokat kezdett gyűjteni, 2008-ban követték el a legtöbb kalóztámadást, 293 esetben támadtak meg hajókat, 49 hajót zsákmányoltak, 889 tengerészt ejtettek túszul, 11 emberélet esett áldozatul, 21-en pedig eltűntek, illetve feltételezhetően halottak. 2008 óta hirtelen megnövekedett a Szomália partjainál, az Ádeni-öbölben és az Indiai-óceánon megtámadott és eltérített hajók száma. A kalózok számos hajót támadtak meg és foglaltak el, a személyzetet pedig ilyenkor váltságdíj reményében foglyul ejtik. A fogság több hétig vagy akár hónapokig is eltarthat, és elfogadhatatlan, mivel traumatikus élményt jelent a fogva tartott tengerészek számára.

               (7)

               Az Indiai-óceánon és az Ádeni-öbölben végrehajtott támadások száma 2009 eleje óta megnőtt, habár a nyár folyamán a monszunnak és a kalózok nehéz hajózási körülményeinek köszönhetően rövidebb szünet volt tapasztalható. A kalózok 2009 folyamán legalább 164 támadást követtek el, és ezek közül 48 esetben sikerült hajót zsákmányolniuk.

               (8)

               A bevált gyakorlati intézkedések értelmében a tengerészeti vállalatokat és a hajókat arra ösztönzik, hogy az Ádeni-öbölben való áthaladást megelőzően regisztráljanak a Tengerészeti Biztonsági Központ – Afrika Szarva (Maritime Security Centre – Horn of Africa, MSCHOA) weboldalán (http://www.mschoa.org). Az itt regisztráló hajók az említett hajózási térség aktuális helyzetével kapcsolatosan minden rendelkezésre álló információt megkapnak, ezeket a hajókat az EU NAVFOR-ATALANTA keretében működő katonai erők figyelemmel kísérik, és ilyen módon mérsékelhető a támadás kockázata. Az itt átkelő hajók több mint egyharmada azonban még mindig nem regisztrált az MSCHOA weboldalán, ezért a térségben való átkelést biztosító intézkedések ezekre nem terjeszthetők ki.

               (9)

               Az Európai Unió Tanácsa 2009. június 15-én úgy határozott, hogy a Szomália partjainál végrehajtott kalóztámadásoktól és fegyveres rablásoktól való elrettentés, azok megelőzése és visszaszorítása érdekében 2009. december 13-i kezdettel egy évvel meghosszabbítja az EU NAVFOR-ATALANTA katonai műveletet. Ez a katonai művelet az első olyan haditengerészeti művelet, amelyre az európai biztonság- és védelempolitika (EBVP) keretében sor kerül, miután a Tanács megállapította, hogy a Szomália partjainál végrehajtott kalóztámadások továbbra is súlyosan fenyegetik a térség tengeri közlekedését.

               (10)

               Az MSC.1/Circ. 1334 és az MSC.1/Circ. 1335 számú körlevélben ajánlott megelőző intézkedések tényleges, összehangolt végrehajtása mindenképpen hozzájárul a Tanács által a Szomália partjainál végrehajtott kalóztámadások elleni fellépés érdekében elfogadott haditengerészeti védelmi intézkedések eredményességéhez, mivel ezek kiegészítik az EU NAVFOR-ATALANTA művelet keretében meghozott intézkedéseket.

               (11)

               A tagállamok feladata a tengeri biztonság megerősítését célzó intézkedések végrehajtása, valamint az, hogy e célra minden szükséges eszközt elkülönítsenek és rendelkezésre bocsássanak,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   1.   A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy biztosítsák a kalóztámadások és fegyveres rablások során a hajókat fenyegető veszélyekkel szembeni megelőző intézkedések tényleges, összehangolt alkalmazását. Ezek a listába foglalt és egységesített intézkedések az IMO és a tengerészeti iparágat képviselő szervezetek széles körű támogatását élvezik.
   2.   Általános intézkedések

               2.1.

               A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy tájékoztassák a területükön nyilvántartott üzemeltetőket az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottságának 86. ülésszakán elfogadott, MSC.1/Circ. 1334 számú körlevélről, amely megállapítja és naprakésszé teszi azokat az önvédelmi célú megelőző intézkedéseket, amelyek végrehajtására a hajókat és a hajózási vállalatokat kalóztámadások és a fegyveres rablások kockázata esetén, a hajók és kikötőlétesítmények védelmére vonatkozó nemzetközi szabályzattal (ISPS-szabályzat) összhangban felszólítják.

               2.2.

               A Bizottság felkéri a tagállamokat mindenekelőtt annak biztosítására, hogy hajóik a 725/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 3. cikke (5) bekezdésének értelmében kötelező ISPS-szabályzat B. részének 4.28. szabályával összhangban ténylegesen megfelelő létszámú személyzettel rendelkezzenek.

         3.   A Szomália partjainál fennálló helyzettel kapcsolatos intézkedések

               3.1.

               A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy tájékoztassák a területükön nyilvántartott üzemeltetőket az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottságának 86. ülésszakán elfogadott és az MSC.1/Circ. 1335 számú körlevéllel kiegészített, MSC.1/Circ. 1332 számú körlevélről, amely a tengerészeti iparágat képviselő szervezetek által rendszeresen közzétett és frissített bevált gyakorlati intézkedések világszinten történő alkalmazására ösztönöz az Ádeni-öbölben és Szomália partjainál végrehajtott kalóztámadások elkerülése, az azoktól való elrettentés vagy azok késleltetése céljából.

               3.2.

               A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy a Szomália partjainál végrehajtott kalóztámadásokkal szemben tegyenek meg minden szükséges intézkedést az ezen ajánlás mellékletében felsorolt bevált gyakorlati intézkedések terjesztése, azok rendszeres frissítésének továbbítása és végrehajtásuk ellenőrzése céljából.

      Kelt Brüsszelben, 2010. március 11-én.

            a Bizottság részéről

         Siim KALLAS

            alelnök

      (1)  HL L 129., 2004.4.29., 6. o.

      MELLÉKLET

         Az Ádeni-öbölben és Szomália partjainál végrehajtott kalóztámadásoktól való elrettentésre irányuló bevált gyakorlati intézkedések

         (2. változat – 2009. augusztus)

      Az Ádeni-öbölben és Szomália partjainál végrehajtott kalóztámadások elleni küzdelem érdekében ezeket a bevált gyakorlati intézkedéseket az iparág következő nemzetközi képviselői támogatják:

                  1.

                  Független Tartályhajó-tulajdonosok Nemzetközi Szövetsége (International Association of Independent Tanker Owners, INTERTANKO)

                  2.

                  Nemzetközi Hajózási Kamara (International Chamber of Shipping, ICS)

                  3.

                  Olajtársaságok Nemzetközi Tengerészeti Fóruma (Oil Companies International Marine Forum, OCIMF)

                  4.

                  Balti és Nemzetközi Tengerészeti Tanács (Baltic and International Maritime Council, BIMCO)

                  5.

                  Gázszállító Tartályhajók és Terminálüzemeltetők Nemzetközi Társasága (Society of International Gas Tanker and Terminal Operators, SIGTTO)

                  6.

                  Szárazáru-fuvarozó Hajók Tulajdonosainak Nemzetközi Szövetsége (International Association of Dry Cargo Ship Owners, INTERCARGO)

                  7.

                  Védelmi és Kártalanítási Klubok Nemzetközi Csoportja (International Group of Protection and Indemnity Clubs, IGP&I)

                  8.

                  Hajótársaságok Nemzetközi Szövetsége (Cruise Lines International Association, CLIA)

                  9.

                  Tengeri Biztosítók Nemzetközi Uniója (International Union of Marine Insurers, IUMI)

                  10.

                     Joint War Committee (háborús eseményekkel foglalkozó közös bizottság, JWC) és Joint Hull Committee (a hajótest biztosításával foglalkozó közös bizottság, JHC)

                  11.

                  Nemzetközi Tengerészeti Hivatal (International Maritime Bureau, IMB)

                  12.

                  Közlekedési Dolgozók Nemzetközi Szövetsége (International Transport Workers Federation, ITF)

            Ezeket a bevált gyakorlati intézkedéseket az alábbiak is támogatják:

                  13.

                  Tengerészeti Biztonsági Központ – Afrika Szarva (Maritime Security Centre Horn of Africa, MSCHOA)

                  14.

                  Az Egyesült Királyság Tengeri Kereskedelmi Szervezete (UK Maritime Trade Organisation, UKMTO Dubai)

                  15.

                  Tengerészeti Összekötő Hivatal (Maritime Liaison Office, MARLO)

         Javasolt tervezési és üzemeltetési intézkedések az Ádeni-öblön áthaladó, illetve szomália partjainál elhaladó hajók tulajdonosai, üzemeltetői, kezelői és hajóparancsnokai számára

         Célkitűzés

                  1.

                  Ez a dokumentum bevált gyakorlati intézkedéseket kíván közrebocsátani annak érdekében, hogy a vállalatok és a hajók számára segítséget nyújtson a kalóztámadások elkerülésében, az azoktól való elrettentésben és a sikeres támadások késleltetésében az Ádeni-öbölben és Szomália partjainál. A dokumentummal kapcsolatos konzultációba bevont szervezetek a térségben áthaladó hajók tulajdonosainak és üzemeltetőinek túlnyomó többségét képviselik.

                  2.

                  Ezek a szervezetek ösztönzik majd tagjaikat e bevált intézkedések alkalmazására, és arra törekednek, hogy ezeket más, hajózásban érdekelt felek körében is terjesszék a térségben végrehajtott kalóztámadások elleni küzdelem bevált irányítási gyakorlataiként. Ez a dokumentum az IMO MSC MSC.1/Circ.1334 számú körlevelében foglalt iránymutatásokat egészíti ki.

         A támadások jellemző profiljai és a levont tanulságok

                  1.

                  2008-ban és 2009 első felében az Ádeni-öböl egész térségében, Szomália partjainál, valamint az Indiai-óceán tágabban vett északnyugati részén megnőtt a kereskedelmi hajók elleni kalóztámadások száma. A támadások kezdetben az Ádeni-öböl északi részén összpontosultak, de távolabb, Szomália keleti partjainál is sor került támadásokra.

                  2.

                  A sikeres támadások elemzése azt mutatja, hogy a kalózok az alábbi közös sebezhető pontokat használják ki:

                              a)

                              alacsony sebesség;

                              b)

                              alacsony szabadoldal;

                              c)

                              nem megfelelő tervezés és eljárások;

                              d)

                              láthatóan alacsony készültségi szint és/vagy nyilvánvaló önvédelmi intézkedések hiánya;

                              e)

                              nyilvánvaló, hogy a hajó lassan reagál.

                  3.

                  Általában két vagy több kicsi, nagy sebességű (akár 25 csomóval haladni képes) könnyű csónakot (szkiffet) használnak a támadáskor, és ezek gyakran a hajó bal oldala és/vagy tatja felől közelítenek.

                  4.

                  A kalóz „anyahajók”, vagyis a személyzetet, felszerelést, készleteket és kisebb támadó járműveket szállító nagyobb hajók használata lehetővé tette, hogy a parttól távolabb is sikeresen hajtsanak végre támadásokat.

                  5.

                  Hajnalban és sötétedéskor kell a legéberebbnek lenni, mivel a támadások többségére ezekben az időszakokban került sor.

                  6.

                  A nagyobb sebességű (legalább 15 csomóval haladni képes) hajók ne feltételezzék, hogy biztonságban vannak a támadásokkal szemben, a sebesség azonban a védekezés hatékony formája. A hajók parancsnokának a sebesség csökkentését célzó megfélemlítése érdekében a térségben sor került már kézifegyverek és rakétavetők használatára is. Ilyen körülmények között hatékonynak bizonyult a teljes hajózási sebesség fenntartása.

                  7.

                  Az eltérítési kísérletek többségét olyan hajószemélyzet verte vissza, akik már az áthaladás előtt terveztek és gyakoroltak, és hatékonyan alkalmaztak passzív ellenintézkedéseket.

                  8.

                  Az uralkodó időjárási viszonyok és a tenger állapota is nagyban befolyásolják a támadók cselekvési képességét. A 18 csomót meghaladó szélerősség és a 2 méternél magasabb hullámok elegendőnek bizonyulhatnak ahhoz, hogy védelmet nyújtsanak minden hajónak – kivéve a legveszélyeztetettebbeket –, különösen, ha a hajóparancsnok teljes mértékben figyelembe veszi a bevált gyakorlati intézkedéseket.

         Ajánlott bevált gyakorlati intézkedések

      1.   Bevezetés

      a)   Annak elismerése mellett, hogy a hajóparancsnok mindenkor teljes körű mérlegelési joggal rendelkezik az említett térségben történő kalóztámadások elkerülését, az azoktól való elrettentést vagy a támadások késleltetését illetően, ezt a bevált gyakorlati intézkedésekről szóló dokumentumot bocsátjuk a hajók tulajdonosai, üzemeltetői, parancsnokai és személyzete rendelkezésére.
      b)   Az ebben a dokumentumban tárgyalt intézkedések nem mindegyike alkalmazható minden hajóra. Ezért a kockázatelemzés részeként javasolt értékelést végezni annak eldöntésére, hogy a bevált intézkedések közül melyek lesznek a legmegfelelőbbek az adott hajó tekintetében. Az alábbiak azonban általában véve eredményesnek bizonyultak:
      2.   Áthaladás előtt – általános tervezés

      a)   Általános

                  i.

                  A térségben a hajók számára az UKMTO Dubai az első kapcsolattartási pont. Az UKMTO Dubai biztosítja a hajóparancsnokok és a katonai erők közti mindennapi kapcsolódási pontot, kommunikál a hajókkal, és közvetlenül egyeztet az MSCHOA-val és a tengeren lévő haditengerészeti parancsnokokkal. Az UKMTO Dubai rendszeres jelentéseket kér a hajók földrajzi helyzetéről és tervezett mozgásáról. Ezeket az adatokat arra használják, hogy segítsenek a haditengerészeti egységeknek pontos képet fenntartani a tengeri közlekedésről. (További információk az A. mellékletben szereplő glosszáriumban szerepelnek.)

                  ii.

                  A Tengerészeti Biztonsági Központ – Afrika Szarva (Maritime Security Centre – Horn of Africa, MSCHOA) az európai uniós erők (EU NAVFOR) tervezési és koordinációs hatósága az Ádeni-öbölben és Szomália partjainál. (Lásd az A. mellékletben szereplő glosszáriumot.)

                  iii.

                  A Tengerészeti Összekötő Hivatal (Marine Liaison Office, MARLO) az Egyesített Tengerészeti Erők (Combined Maritime Forces, CMF) és a térség kereskedelmi hajózási közössége között biztosít információcserét. (Lásd az A. mellékletben szereplő glosszáriumot.)

                  iv.

                  A nagy kockázatú területen való áthaladás előtt a tulajdonos és a hajóparancsnok végezzen saját kockázatértékelést annak megállapítására, hogy a rendelkezésre álló legfrissebb adatok alapján a hajót érő kalóztámadásoknak mi a valószínűsége, illetve mik a várható következmények. E kockázatértékelés eredményeként meg kell határozni a megelőzésre, mérséklésre és helyreállításra szolgáló intézkedéseket, és ennek során ötvözni kell a kötelező előírásokat és a kalóztámadások elleni küzdelemmel kapcsolatos kiegészítő intézkedéseket.

                  v.

                  Válságkezelési eljárásaik kidolgozásakor a vállalatoknak megfelelő intézkedéseket kell figyelembe venniük, hogy az IMO és az iparág egyéb szereplői által ajánlott, az adott körülményeknek és a hajó típusának megfelelő intézkedések bevezetésével nézzenek szembe a kalóztámadás fenyegetésével.

                  vi.

                  A haditengerészeti hatóságok kérjenek előzetes értesítést a hajó tervezett áthaladásáról, hogy azonosíthassák a sebezhető pontokat, és megtervezhessék a megfelelő védelmet. Ezt főképp az alábbiak útján valósítják meg:

                              1.

                              Előzetes jelentés küldése az UKMTO Dubai részére (e-mail vagy fax).

                              2.

                              Előzetes jelentés küldése a MARLO részére (e-mail vagy fax).

                              3.

                              Továbbá ha tervezik az Ádeni-öblön való áthaladást, illetve az é. sz. 12°, k. h. 58° és d. sz. 10° által határolt területen belül terveznek hajózni: regisztrálják a hajó mozgását az MSCHOA-nál (online, e-mailben vagy faxon).

                  vii.

                  Bár intézkedéseket kell hozni a kalózok hajóra szállásának megakadályozására, a személyzet és az utasok biztonsága a legfontosabb.

            b)   Vállalati tervezés:
      Kifejezetten ajánlott, hogy a vezetők és/vagy az üzemeltetési részleg regisztráljanak az MSCHOA honlapján (www.mschoa.eu), hogy annak korlátozott részeihez is hozzáférhessenek, tekintsék át az ott található információkat, és azokat szükség szerint osszák meg a flottájukon belül.

                  i.

                  4–5 nappal azt megelőzően, hogy a hajó belépne az ajánlott nemzetközi tranzitfolyosóra (International Recommended Transit Corridor, IRTC), vagy az északi szélesség 12°, a keleti hosszúság 58° és a déli szélesség 10° által határolt területre, gondoskodjanak a hajó mozgásának az MSCHOA-nál (online, e-mailben vagy faxon) történő regisztrálásáról (Vessel Movement Registration). Figyelem: ezt a hajó és a vállalat egyaránt megteheti.

                  ii.

                  A hajókra és kikötőlétesítményekre vonatkozó nemzetközi szabályzat (International Ship and Port Facility Code, ISPS) előírásainak megfelelően a kalóztámadás veszélyének elhárítására tekintsék át a hajó kockázatértékelését és a hajó biztonsági tervének végrehajtását.

                  iii.

                  A vállalat biztonsági tisztviselőjét (Company Security Officer, CSO) arra ösztönözzük, hogy a nagy kockázatú áthaladások tekintetében gondoskodjon készenléti terv meglétéről, annak begyakorlásáról, valamint arról, hogy a hajóparancsnokot és a hajó biztonsági tisztjét (Ship Security Officer, SSO) a tervről tájékoztassák, illetve azt megvitassák vele.

                  iv.

                  Legyenek tudatában a különösen nagy kockázatú tengeri területeknek nyilvánított területeknek.

                  v.

                  Adjanak iránymutatást a hajójuk parancsnokának a térségben való áthaladás előnyben részesített és lehetséges módjai tekintetében (csoportos áthaladás, kísért csoportos áthaladás, nemzeti konvoj stb.)

                  vi.

                  Tartsanak rendszeres képzéseket a személyzet számára.

                  vii.

                  A vállalat a saját belátása szerint alkalmazhat további magán biztonsági őröket, de fegyveres őrök alkalmazása nem ajánlott.

                  viii.

                  Mérlegeljék további források bevonását az őrségben lévők létszámának növelésére.

                  ix.

                  A nagy kockázatú területeken való áthaladás előtt vegyék fontolóra a hajó önvédelmi eszközökkel (Self Protection Measures, SPM) való felszerelését.

            c)   Hajóparancsnoki tervezés:

                  i.

                  Az „előzetes jelentés” megtétele az UKMTO Dubai és a MARLO részére (e-mail vagy fax) a Szuez, a keleti hosszúság 78° és a déli szélesség 10° közti, jelentés tárgyát képező területre történő belépéskor; lásd a Q6099 számú, kalóztámadások elleni tervező térképet.

                  ii.

                  4–5 nappal azt megelőzően, hogy a hajó elérné az IRTC-t, vagy az északi szélesség 12°, a keleti hosszúság 58° és a déli szélesség 10° által határolt területet, gondoskodjon a hajó mozgásának az MSCHOA-nál (online, e-mailben vagy faxon) történő regisztrálásáról. Figyelem: ezt a hajó és a vállalat egyaránt megteheti. Ha a vállalat teszi meg, a hajóparancsnokoknak meg kell győződniük a vállalatuknál arról, hogy az adataikat az MSCHOA helyesen regisztrálta.

                  iii.

                  A térségben való áthaladás előtt ajánlott a személyzet részletes tájékoztatása.

                  iv.

                  A kalóztámadások elleni készenléti tervről bebizonyosodott, hogy akkor a legeredményesebb, ha előzetesen végrehajtják. A térségbe érkezés előtt gyakorlatot tartanak, a tervet áttekintik és a személyzet minden tagját tájékoztatják a feladatáról, ideértve a kalóztámadást jelző riasztójelzés bemutatását is.

                  v.

                  A hajóparancsnokok számára javasolt, hogy készítsenek vészhelyzeti kommunikációs tervet is, az összes fontos, vészhelyzet esetén értesítendő számmal és előre elkészített üzenetekkel, amelyeknek könnyen elérhetőnek kell lenniük, vagy folyamatosan ki kell őket függeszteni a kommunikációs panel közelében (pl. az MSCHOA, IMB PRC, a vállalat biztonsági tisztviselője stb. telefonszámai – lásd a B. mellékletben szereplő címlistát.)

                  vi.

                  Határozza meg a hajó AIS-politikáját: a SOLAS lehetővé teszi a hajóparancsnok számára, hogy belátása szerint kikapcsolja az AIS-t, ha annak használata véleménye szerint növeli a hajó veszélyeztetettségének mértékét. Azonban annak érdekében, hogy az Ádeni-öbölben állomásozó haditengerészeti erők számára nyomkövetési adatokat szolgáltassanak, ajánlott folytatni az AIS-adást, azt azonban a hajó azonosságára, földrajzi helyzetére, útirányára, sebességére, navigációs állapotára és a biztonsággal kapcsolatos adatokra korlátozva. Szomália partjainál a döntés ismét a hajóparancsnok belátására van bízva, de jelenleg a haditengerészet azt javasolja, hogy az AIS-t teljesen kapcsolják ki. Kétség esetén ezt az MSCHOA-val lehet egyeztetni.

            3.   Az út tervezése az áthaladás előtt

      a)   A hajókat arra ösztönözzük, hogy a térségben történő hajózás során jelentsék a déli pozíciójukat, útirányukat, sebességüket, becsült és tényleges érkezési idejüket az UKMTO Dubainak és a MARLO-nak.
      b)   Arra is ösztönözzük a hajókat, hogy növeljék az ilyen jelentések gyakoriságát, amikor az ismerten nagy kockázatú vagy kalóztámadások által gyakran érintett területeken közlekednek, továbbá tegyenek jelentést, amikor az Ádeni-öbölben elhagyják a Q6099 számú, kalóztámadások elleni tervező térkép szerinti A vagy B pontot.
      c)   Az Ádeni-öbölben

                  i.

                  Az EUNAVFOR kifejezetten ajánlja, hogy a hajók az IRTC-n belül hajtsák végre az áthaladást. A nyugatra tartó hajók inkább a folyosó északi, a keletre tartók pedig a folyosó déli része felé tartsanak. Csoportos áthaladás esetére az MSCHOA holnapján található az Ádeni-öblön belüli csoportos áthaladásra, annak idejére és sebességére vonatkozó útmutató.

                  ii.

                  A hajók áthaladás közben kerüljék el a jemeni felségvizekre történő belépést. Ez az általános nemzetközi szokásjog miatt van így, mivel a jemeni felségvizeken megtámadott hajókat a nemzetközi (nem jemeni) katonai erők nem védhetik meg.

                  iii.

                  Az MSCHOA útvonalakra vonatkozó tanácsainak betartása érdekében a hajókat kérhetik az áthaladási tervek módosítására.

                  iv.

                  Csoportos áthaladás során a hajók ne számítsanak arra, hogy folyamatosan hadihajó fogja kísérni őket. Mindazonáltal az Ádeni-öbölben tartózkodó összes hadihajó – akár része az EUNAVFOR-nak, akár azzal egyezteti a műveleteit – tud az Ádeni-öbölben történő csoportos áthaladásokról, és hozzáfér a veszélyeztetett hajózásra vonatkozó minden adathoz.

                  v.

                  Az MSCHOA kifejezetten ajánlja a hajóparancsnokoknak, hogy minden erőfeszítést tegyenek meg azért, hogy az Ádeni-öböl legnagyobb kockázatú területein való áthaladás idejét éjszakára tervezzék (az MSCHOA ad majd tanácsot a hajóknak). Nagyon kevés sikeres támadásra került sor eddig éjszaka.

            d)   Az Ádeni-öblön kívül

                  i.

                  A Szomália keleti partjainál elhaladó hajók az útvonalra vonatkozó legfrissebb tanácsokért látogassák meg az MSCHOA honlapját vagy konzultáljanak az UKMTO Dubaijal.

                  ii.

                  A hajóparancsnokoknak ekkor is a szokásos módon tájékoztatniuk kell az UKMTO Dubait hajójuk útvonaláról és adatairól.

            e)   A B. melléklet számos hasznos elérhetőséget ismertet.
      4.   Áthaladás előtt – védelmi intézkedések

      a)   A személyzet létszámát is figyelembe véve biztosítsák, hogy a hajó mindennapi működését előre megfelelően módosítsák úgy, hogy kipihent és megfelelő eligazításban részesített személyzet álljon őrt, és megfelelő számú őr álljon rendelkezésre. A hajóparancsnoknak és az őrszolgálat tisztjeinek tisztában kell lenniük azzal, hogy milyen hatása van a cikcakkmanővereknek a hajó fedélzetén (bármilyen tengeri viszonyok között) és különösen azzal, hogy milyen hatása lehet ezeknek a manővereknek a hajó sebességének csökkentésekor.
      b)   Fontolják meg a külső kommunikáció (rádiók, kézi készülékek és AIS-információk) biztonsággal és védelemmel kapcsolatos alapvető kommunikációra és SOLAS információkra való minimalizálását, míg áthaladnak az Ádeni-öblön és elhaladnak Szomália partjai előtt.
      c)   További segédgépek, köztük generátorok és kormányzó motorok működtetésével növeljék a készenlétet és redundanciát.
      d)   Növeljék a figyelőszolgálatot/a híd személyzetét.
      e)   Lássák el személyzettel a gépteret.
      f)   Tegyék biztonságossá és ellenőrizzék a hídhoz, a géptérhez, a kormányberendezés helyiségéhez, valamint minden lakótérhez/belső térhez való hozzáférést. Minden lehetséges hozzáférési pontra vonatkozóan (ajtók, hajóablakok, szellőzőnyílások stb.) készüljön kockázatértékelés, és gondoskodjanak ezek megfelelő biztosításáról, különösen, ha a lehetséges hozzáférési pontot elég nagynak tartják egy támadó behatolásához. A lakótér és a belső munkaállomások megközelítését és elhagyását egyetlen belépési pontra kell korlátozni a nagy kockázatú területeken való áthaladáskor. Egyik alkalmazott intézkedés sem akadályozhatja veszély esetén a belső térből kivezető KIJÁRATOK használatát, azoknak azonban biztonságosnak kell maradniuk a kívül lévő kalózok behatolásával szemben.
      g)   Vészhelyzet esetén a hadihajók a 16-os URH csatornán érhetőek el (tartalék csatorna: 8-as).
      h)   Ellenőrizzék, hogy minden létra és külső felszerelés a helyén vagy a fedélzeten legyen.
      i)   Ellenőrizzék, hogy a már előre elhelyezett önvédelmi eszközök továbbra is biztonságosan vannak beszerelve, és jól működnek. Tartsák szem előtt, hogy az ideiglenes eszközök meglazulhatnak és ennek következtében adott esetben csak korlátozott védelmet nyújtanak.
      j)   Ha a hajó szabadoldala viszonylag alacsony, a csáklyák beleakadásának megelőzésére vegyék fontolóra a hajóperem kiszélesítését. Ilyen intézkedésekkel kapcsolatos példák az MSCHOA honlapján szerepelnek.
      k)   Javasolt kalóztámadás esetére gyülekezőhelyet vagy megerősített állást kijelölni, és lezárási eljárásokat gyakorolni, hogy késleltessék a hajó feletti irányítás átvételét, és hogy időt nyerjenek. Ideális esetben ennek a helynek távol kell esnie a külső válaszfalaktól és hajóablakoktól. A megerősített állások használatáról és a használatuk módjáról szóló folyamatban lévő vita miatt a hajóparancsnokoknak javasoljuk, hogy rendszeresen egyeztessenek az MSCHOA-val.
      l)   További őrszemek szimulálása céljából adott esetben használjanak bábukat a korlátnál. Ha azonban a hajó felépítése miatt vannak olyan helyek, ahova az őrszemek nem látnak el, és a biztonsági értékelés feltárja ezt a kockázatot, nem árt ezekre a helyekre is őröket állítani.
      m)   Javasolt, hogy a tűzoltószivattyúk és/vagy tömlők nyomás alatt legyenek és készen álljanak a hajó köré történő locsolásra, különösen a legveszélyeztetettebb pontokon.
      n)   Adott esetben alakítsanak ki továbbá vízfüggönyt a hajó körül a hajóra szállástól való további elrettentés érdekében.
      o)   Adott esetben alkalmazzanak szögesdrótot/fizikai akadályokat a far/a legalacsonyabb hozzáférési pontok körül, a személyzet biztonságát és a menekülési lehetőségeket is figyelembe véve.
      p)   Adott esetben használjanak passzív védelmi felszereléseket.
      q)   Adott esetben biztosítsanak éjjellátó optikai eszközöket sötétben történő használatra.
      r)   Működtessenek CCTV-t (ha be van szerelve.).
      5.   Áthaladás közben – üzemeltetés

      a)   Az önvédelmi eszközök alkalmazásakor a hajó személyzete ne legyen kitéve szükségtelen kockázatnak.
      b)   Az Ádeni-öbölben tartózkodó minden hajót határozottan arra ösztönzünk, hogy használják az IRTC-t, és kövessék az MSCHOA csoportos áthaladásra és időpontokra vonatkozó javaslatait, amelyek az MSCHOA honlapján találhatók.
      c)   Felhívjuk a tengerészek figyelmét az IMO 2009. augusztus 4-én kelt, SN.1 Circ. 281 számú, „Információ az Ádeni-öblön áthaladó hajók nemzetközileg elismert tranzitfolyosójáról” (Internationally Recognised Transit Corridor, IRTC) című körlevelére is, amely szerint az aktuális körülmények alapján a katonai hatóságok megváltoztathatják az IRTC-t. A tengerészeket ezért arra ösztönözzük, hogy az MSCHOA http://www.mschoa.org című honlapjáról vagy az adott területre vonatkozóan közzétett NAV-figyelmeztetésekből szerezzenek aktuális információkat.
      d)   Ha csoportos áthaladást terveznek az IRTC-n át: haladjanak a csoportos áthaladás sebességével, de legyenek figyelemmel a hajó korlátaira. (A jelenlegi javaslat például az, hogy ha legnagyobb hajózási sebességük 16 csomó, akkor adott esetben csatlakozzanak egy 14 csomós csoportos áthaladáshoz, és tartalékoljanak 2 csomót.)
      e)   Ha nem terveznek csoportos áthaladást az IRTC-n át: tartsák fenn a maximális hajózási sebességet a nagy kockázatú területen. (A jelenlegi javaslat az, hogy ha a hajó legnagyobb hajózási sebessége több mint 18 csomó, akkor ne lassítsanak le csoportos áthaladás céljából. Ehelyett tartsák fenn a maximális hajózási sebességet, és igyekezzenek a nagy kockázatú terület minél nagyobb részén sötétben áthaladni.)
      f)   A hajók mindig tartsák be a tengeri ütközések elkerülésére vonatkozó nemzetközi szabályokat. A hajóparancsnokok törekedjenek arra, hogy az IRTC-be való csatlakozáskor és annak elhagyásakor ne akadályozzák más hajók biztonságos közlekedését. Éjszaka ne kapcsolják ki a navigációs fényeket. Kövessék a lobogó szerinti állam hatósága által adott útmutatást.
      g)   Csak a biztonság által megkövetelt mértékben világítsák ki a fedélzetet. A hajótest körüli árnyékos részek megvilágítása növelheti az őrszemek által belátható területet, de csak ahol ez összeegyeztethető a biztonságos hajózással. Ahol ilyen fel van szerelve és ha szükségesnek tartják, adott esetben használjanak azonnal „távirányítású” hajófényszórókat, ha gyanús tevékenységet észlelnek a hajó körül, a fényszórók használata megriaszthatja és elrettentheti a lehetséges támadókat. (A jelenlegi haditengerészeti javaslat az, hogy csak navigációs fényeket használva haladjanak át.)
      h)   Tartsanak a kalózok „anyahajóiról” készült fényképeket a hídon. Azonnal jelentsék, ha ilyet észlelnek. Mindig jelentsék az anyahajógyanús hajók észlelését az UKMTO Dubainak és az IMB PRC-nek. (Az ilyen információ továbbadására vagy bármilyen más támadás vagy észlelés jelentésére szolgáló kalóztámadási jelentés mintáját lásd a C. mellékletben.)
      i)   A hajóparancsnok igyekezzen a lehető legkorábban értékelni a fenyegetést. Amint a hajóparancsnok úgy érzi, hogy fenyegetés van kialakulóban, azonnal hívja az UKMTO Dubait.
      j)   Minden rendelkezésre álló eszközzel éberen figyeljék, hogy felbukkannak-e gyanús vízi járművek, különösen a hajó hátuljánál és mindkét oldalon.
      k)   A hajó személyzetét ne tegyék ki felesleges kockázatnak. A nagy kockázatú területen csak az elengedhetetlen munkákat végezzék a fedélzeten. Amennyire lehetséges, a hajóparancsnok tartsa távol a személyzet tagjait a külső fedélzetektől, amíg sötét van, de legyen figyelemmel arra a kötelezettségre, hogy mindig teljes és megfelelő figyelőszolgálatot kell fenntartani.
      l)   A személyzet fény- és hangjelzéssel, illetve egyéb műveletekkel tudassa a kalóznak vélt személyekkel, hogy észrevették őket.
      m)   Kereskedelmi forgalomban sokféle olyan halált nem okozó védelmi eszköz kapható, amely szóba jöhet; ezeket azonban a vállalatoknak kell értékelniük a hatékonyságuk és az érintett hajó konkrét jellemzői és gyenge pontjai alapján.
      6.   Kalóztámadás esetén

      a)   Kövessék a hajó előre elkészített készenléti tervét.
      b)   Aktiválják a vészhelyzeti kommunikációs tervet, és azonnal jelentsék a támadást a támadás esetén az egyetlen és elsődleges kapcsolattartónak, az UKMTO Dubainak (az MSCHOA – mint a térségben történt kalóztámadások folyamatosan működtetett tengerészeti biztonsági megfigyelő központja – továbbra is tartalék kapcsolattartási pontként működik támadás esetén).
      c)   Hozzák működésbe a hajó biztonsági riasztórendszerét, amely riasztja a vállalatuk biztonsági tisztviselőjét és a lobogó szerinti államot. A támadás utáni jelentéseket a 9. pontban részletezettek szerint a lehető leggyorsabban el kell juttatni minden fontos kalóztámadás-bejelentő központnak.
      d)   Ha a hajóparancsnok gyakorolta az automata azonosító rendszer (Automatic Identification System, AIS) kikapcsolására való jogát a kalóztámadásokkal érintett területen való áthaladáskor, a rendszert kalóztámadás esetén be kell kapcsolni.
      e)   Kapcsolják be a vészcsengőt, és a hajó vészhelyzeti tervének megfelelően tegyenek „kalóztámadás” bejelentést.
      f)   Adjanak le vészjelzést a 16-os URH csatornán (illetve a tartalék 8-as csatornán, amelyet a haditengerészeti egységek figyelik). Küldjenek vészjelzést a digitális szelektív hívóberendezésen (Digital Selective Calling, DSC) és adott esetben Inmarsat-C útján. Létesítsenek telefonkapcsolatot az UKMTO Dubaijal.
      g)   Ha lehetséges, a hajó útvonalának megváltoztatásával és a sebesség növelésével akadályozzák meg, hogy a szkiffek utolérjék a hajót (1). A kalózok nagyon nehezen tudnak feljutni olyan hajó fedélzetére, amely:

                  i.

                  több mint 15 csomós sebességgel halad;

                  ii.

                  manőverezik – javasolt, hogy a hajóparancsnokok a lehető leghamarabb kezdjenek folyamatos cikcakkmanőverekbe, hogy a sebesség fenntartása mellett tovább késleltessék a hajóra szállást. Vegyék figyelembe, hogy ha a kalózok jobban ki vannak téve a szélnek/hullámoknak, és a megtámadott hajó az oldalhullámot és a farhullámot is kihasználja, ezzel megnehezíthetik a kalózok járműve számára, hogy lépést tartsanak. A hajóparancsnokok és az őrszolgálatért felelős tisztek ismerjék a hajó kezelési és manőverezési jellemzőit. Különös figyelmet kell fordítani a változó kormányzási parancsok hatására és arra, hogy ezek hogyan befolyásolhatják a hajó sebességét.

            h)   Védelmi intézkedésként hozzák működésbe a tűzoltószivattyúkat.
      i)   Adott esetben kapcsolják fel az előre néző fedélzeti fényeket, hogy felhívják a figyelmet hajójukra, és segítsék elő, hogy az érkező katonai erők támadás alatt álló hajóként azonosítsák hajójukat.
      j)   A hajó készenléti tervének megfelelően gyülekeztessék a személyzet maradék tagjait.
      7.   Ha a kalózok feljutottak a hajóra

      a)   Mielőtt a kalózok feljutnának a hídra, értesítsék az UKMTO Dubait, és ha van rá idő, a vállalatot.
      b)   Ne álljanak ellen; ez szükségtelen erőszakhoz vezethet és baja eshet a személyzetnek.
      c)   Ha el kell hagyni a hidat/gépteret, állítsák le a főgépet; ha lehetséges, teljesen állítsák le a hajót és navigáljanak távol más hajóktól.
      d)   Őrizzék meg a nyugalmukat és teljes mértékben működjenek együtt a kalózokkal.
      e)   Biztosítsák, hogy a hídon dolgozó csapaton kívül a személyzet minden tagja egy helyen, együtt maradjon.
      f)   Ha bezárkóztak a megerősített állásba, gondoskodjanak arról, hogy belső védelem/fedezék álljon rendelkezésre arra az esetre, ha a kalózok erőszakkal próbálnak behatolni. Tartsák távol magukat a belépési pontoktól/ajtóktól és hajóablakoktól/ablakoktól – ne álljanak ellen a behatolásnak. Használják a megerősített állás vészhelyzeti kommunikációs eszközeit a hatóságokkal való kommunikációra.
      8.   Katonai fellépés esetén

      a)   A személyzetet tájékoztassák, hogy katonai művelet közben soha NE használjanak vakus fényképezőgépet.
      b)   Abban az esetben, ha katonai személyzet a hajó fedélzetén hajt végre műveletet, a hajó személyzetének minden tagja feküdjön a fedélzetre, két kézzel takarják le a fejüket, a kezük legyen látható és üres.
      c)   Álljanak készen a személyazonosságukra és a hajón betöltött státusukra vonatkozó kérdések megválaszolására.
      d)   Legyenek tudatában annak, hogy a térségben állomásozó haditengerészeti egységek közül nem mindnek az angol a munkanyelve.
      e)   A katonai erők először minden személyt ártalmatlaníthatnak, akit találnak. Ez bevett gyakorlat. Tájékoztassák és készítsék fel a hajó személyzetét, hogy számítsanak erre, és hogy a fedélzeten megkezdett katonai művelet kezdeti szakaszában teljes mértékben működjenek együtt.
      9.   Utólagos jelentés (lásd a C. mellékletet)

      a)   Minden kalóztámadás vagy gyanús tevékenység után létfontosságú, hogy az esetről részletes jelentést adjanak az MSCHOA-nak, az UKMTO Dubainak és az IMB-nek.
      b)   Ezzel biztosítható a teljes körű elemzés és a kalóztámadások tendenciáinak megállapítása, értékelhetők a kalózok által használt technikák és a taktika változása, továbbá biztosítható, hogy megfelelő figyelmeztetést lehessen kiadni a közelben lévő többi kereskedelmi hajónak.
      c)   A hajóparancsnokokat ezért arra kérjük, hogy töltsék ki a C. mellékletben szereplő egységesített kalóztámadás-bejelentő űrlapot.

         A bevált gyakorlati intézkedések frissítése

                  1.

                  E bevált gyakorlati intézkedéseket reményeink szerint rendszeresen frissítik majd az operatív tapasztalatok és a levont tanulságok alapján. Az e dokumentum által érintett felek arra törekednek majd, hogy rendszeresen találkozzanak e bevált gyakorlati intézkedések frissítése és a felülvizsgálatnak a saját tagjaikhoz és egyéb érdekelt szervezetekhez való eljuttatása céljából.

                  2.

                  Kétség esetén tekintsék meg az MSCHOA honlapját, amelyet folyamatosan frissítenek újabb fontos információkkal (figyelemmel arra, hogy azokat nem feltétlenül hagyta jóvá minden fent felsorolt szervezet).

         (1)  Ha időt tudnak nyerni a katonai erők megérkezéséig, ez gyakran a támadás feladására készteti a kalózokat. Ezért elengedhetetlen az MSCHOA-nál időben történő regisztráció, a csoportos áthaladások idejének használata és az, hogy közöljék a helyzetüket az UKMTO Dubaijal: ezáltal nagyobb a valószínűsége annak, hogy a haditengerészeti támogatás a közelben lesz, ha támadnak a kalózok.

         A. MELLÉKLET

            GLOSSZÁRIUM

         Az érintett koordinációs testületek szerepe és egymáshoz való viszonyuk.

            EUNAVFOR

         Az EUNAVFOR a Tengerészeti Biztonsági Központot (Afrika Szarva) működtető koordinációs hatóság. Minden információ és elérhetőség megtalálható az MSCHOA honlapján.

            MSC (HOA) Tengerészeti Biztonsági Központ (Afrika Szarva)

         Az MSCHOA-t az Európai Unió (EU) hozta létre az Afrika szarvánál tapasztalható kalóztámadások elleni küzdelmet célzó európai biztonság- és védelmi politikai kezdeményezés részeként. Ez a tevékenység az EU NAVCO megalapításával, 2008 szeptemberében kezdődött. Ez a Brüsszelben dolgozó koordinációs egység a tengerhajózási közösség széles körével alakított ki kapcsolatokat, és koordinációt biztosított a térségben működő EU-erőkkel. 2008 novemberében az Európai Unió Tanácsa nagyobb lépést tett előre egy haditengerészeti misszió – az EU NAVFOR ATALANTA – felállításával, abból a célból, hogy a kalóztámadások megelőzésével, az azoktól való elrettentéssel és a térségben a kereskedelmi hajózás védelmezése terén nyújtott segítséggel javítsák a tengerhajózási biztonságot Szomália partjainál.

            UKMTO Dubai – (Egyesült Királyság) Tengeri Kereskedelmi Műveletek

         Az Egyesült Királyság Tengeri Kereskedelmi Műveletei (UK Maritime Trade Operations, UKMTO Dubai) nevű szervezet Dubajban működő irodája kapcsolattartási pontként szolgál az iparágnak az Egyesített Katonai Erőkkel (Combined Military Forces, CMF) való összekötésében. Az UKMTO Dubai működteti az önkéntes jelentési rendszert is, amelynek keretében a kereskedelmi hajókat olyan napi jelentések küldésére ösztönzik, amelyben megadják a földrajzi helyzetüket és a következő kikötőjükbe való érkezés becsült időpontját, miközben áthaladnak a Szuez, a keleti hosszúság 78° és a déli szélesség 10° által határolt területen. Az UKMTO Dubai ezután nyomon követi a hajókat, és a földrajzi helyzetre vonatkozó adatokat átadja a CMF-nek és az uniós parancsnokságnak. A kereskedelmi forgalmat érintő, fontosabb felmerült információkat ezután közvetlenül a hajóknak lehet átadni a vállalati irodák helyett, ez javítja az incidensekre való reagálás képességét és időt takarít meg.
         További információkért vagy az önkéntes jelentési rendszerhez való csatlakozás ügyében kérjük, lépjen kapcsolatban az UKMTO Dubaijal: UKMTO@eim.ae

         B. MELLÉKLET

            Hasznos címjegyzék

            UKMTO Dubai

                     E-mail

                     UKMTO@eim.ae

                     Telefon

                     + 971 505523215

                     Mobiltelefon

                     Fax

                     + 971 43065710

                     Telex

                     (51) 210473

            MSCHOA

                     A honlapon keresztül jelentési célból

                     www.mschoa.org

                     Telefon

                     + 44 (0) 1923958545

                     Fax

                     + 44 (0) 1923958520

                     E-mail

                     postmaster@mschoa.org

            IMB PRC

                     E-mail

                     piracy@icc-ccs.org

                     Telefon

                     + 60 320310014

                     Mobiltelefon

                     Fax

                     + 60 320785769

                     Telex

                     MA34199 IMBPC1

            MARLO

                     E-mail

                     Marlo.bahrain@me.navy.mil

                     Telefon

                     + 973 17853927

                     Mobiltelefon

                     + 973 39442117

         C. MELLÉKLET

            NYOMONKÖVETÉSI JELENTÉS – KALÓZTÁMADÁS BEJELENTÉSE

            Az Ádeni-öbölben és szomália partjainál végrehajtott kalóztámadásoktól való elrettentésre szolgáló bevált gyakorlati intézkedéseket kiegészítő további iránymutatások a halászati tevékenységet végző hajók részére

         I.   Ajánlások halászati övezetekben tartózkodó hajók részére

                     1.

                     A nem szomáliai halászhajók kerüljék a Szomália partjaitól 200 tengeri mérföldön belül történő tevékenységet vagy áthaladást, függetlenül attól, hogy arra vonatkozóan rendelkeznek-e engedéllyel.

                     2.

                     Ne kezdjenek halászati tevékenységbe, ha a radar azonosítatlan hajók jelenlétét jelzi.

                     3.

                     Ha a kalózok által jellemzően használt típusú poliészter szkiffeket észlelnek, teljes sebességgel távolodjanak tőlük, a széllel szemben a tenger felé haladva, hogy megnehezítsék a kalózok hajózását.

                     4.

                     Kerüljék az éjszakai megállást, legyenek éberek, és tartsanak fenn őrséget a hídon, a fedélzeten és a géptérben.

                     5.

                     A halászati műveletek során, amikor a hajó veszélyeztetettebb, legyenek éberek és tartsanak fenn radaros őrséget, hogy a hatóságnak a lehető legtöbb idő álljon a rendelkezésére, ha támadás van folyamatban.

                     6.

                     Éjszakai hajózás során csak a kötelező navigációs és biztonsági fényeket használják, így kerülve el, hogy a világítás fénye odavonzza a kalózokat, akik olykor radar nélküli hajókban leselkednek áldozatukra.

                     7.

                     Míg a hajó éjszakai halászat közben sodródik, őrködjenek a hídon, a fedélzeten és a géptérben. Csak a kötelező navigációs és biztonsági fényeket használják. A motor álljon készen azonnali indulásra.

                     8.

                     Maradjanak távol az azonosítatlan hajóktól.

                     9.

                     A lehető legkevesebbet használják az URH-t, hogy a kalózok ne hallgassák le a rádiókommunikációt, és hogy megnehezítsék a helyük meghatározását.

                     10.

                     Aktiválják az AIS-t, ha tengeri felderítő repülőgépek működnek a területen, hogy megkönnyítsék az azonosítást és a nyomon követést.

               II.   Azonosítás

                     1.

                     A vezetőknek kifejezetten javasoljuk, hogy a Szomália partjainál végzett tevékenység teljes idejére regisztrálják a halászhajóikat az MSCHOA-nál. Ennek keretében lehetőség szerint közöljék a fedélzeten lévő személyzet teljes névsorát és a hajó szándékait.

                     2.

                     A területen történő áthaladás vagy az ott végzett halászati műveletek előtt tartsanak képzést.

                     3.

                     Ha a halászhajók fel vannak szerelve VMS-eszközökkel, a vezető biztosítson az MSCHOA számára hozzáférést a VMS-adatokhoz.

                     4.

                     A halászhajók ne haladjanak át olyan területen, amelyre vonatkozóan azt a tájékoztatást kapták, hogy ott gyanús kalóz „anyahajókat” azonosítottak, és minden eszközt használjanak fel az olyan nagy vagy kis hajók mozgásának mielőbbi észlelésére, amelyek gyanúsak lehetnek.

                     5.

                     A halászhajók az ATALANTA művelet vagy más nemzetközi vagy nemzeti kalóztámadások elleni művelet keretében működő repülőgépek vagy hajók kérésére mindig azonosítsák magukat.

                     6.

                     A katonai, kereskedelmi és halászhajóknak késedelem nélkül válaszoljanak a megközelített halászhajóktól kapott minden azonosítási kérelemre (hogy megkönnyítsék a korai cselekvést, és így lehetővé váljon a menekülés, különösen ha a hajó épp halászik).

               III.   Támadás esetén

                     1.

                     Támadás esetén vagy gyanús hajó észlelésekor értesítsék a hatóságokat (UKMTO és MSCHOA) és a flotta többi tagját.

                     2.

                     Közöljék a hajó (szárazföldön tartózkodó) másodparancsnokának az elérhetőségét, akinek a hajóra vonatkozó ismeretei hozzájárulhatnak a katonai beavatkozás sikeréhez.

            Ajánlások kizárólag erszényes kerítőhálós hajók részére

                     3.

                     A személyzet minden tagja hagyja el a fedélzetet és az árbockosarat.

                     4.

                     Ha a kalózok átvették a hajó felett az irányítást és az erszényes kerítőháló ki van vetve, kérjék a kalózokat, hogy engedjék meg a háló behúzását. Ha ezt megengedik, kövessék a háló elrakására vonatkozó utasításokat, és a félreértéseket elkerülendő magyarázzák el a berendezés működését.


title: A Tanács ajánlása (2015. július 14.) Belgium 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Belgium 2015. évi stabilitási programját

text:
               18.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 272/24

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2015. július 14.)
   Belgium 2015. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Belgium 2015. évi stabilitási programját
   (2015/C 272/07)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án elfogadta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát. A stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2015. július 14-én elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást, 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3). Ezek együttesen alkotják az „integrált iránymutatásokat”, és a tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe ezeket.

               (3)

               A Tanács 2014. július 8-án ajánlást (4) fogadott el Belgium 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Belgium 2014. évi aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2014. november 28-án a 473/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (5) megfelelően kiadta a Belgium 2015-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét.

               (4)

               A Bizottság 2014. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2015. évi európai szemeszterét. Szintén 2014. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Belgiumot azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (5)

               Az Európai Tanács 2014. december 18-án jóváhagyta a beruházások ösztönzéséhez, a strukturális reformok intenzívebb folytatásához és a felelősségteljes, növekedésbarát költségvetési konszolidációhoz szükséges prioritásokat.

               (6)

               A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Belgiumra vonatkozó 2015. évi országjelentését. Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Belgium által elért eredményeket. Az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Belgiumban makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek szakpolitikai intézkedéseket és nyomon követést tesznek szükségessé. Mindenekelőtt az áruk külső versenyképességének alakulása jelent továbbra is kockázatot, amelyre figyelmet kell fordítani, mivel ennek újbóli romlása veszélyeztetné a makrogazdasági stabilitást. A költségtényezők konvergenciáját biztosító további intézkedések révén lassítható lenne a foglalkoztatás csökkenése a kereskedelemképes ágazatokban, ugyanakkor a más országokhoz viszonyítva régóta magas munkaerőköltséget az adóterheknek a nem munkához kötődő adóalapokra való áthelyezésével lehetne érdemben leszorítani. Az államadósság továbbra is magas, viszont több tényező is mérsékli az ezzel összefüggő makrogazdasági kockázatokat.

               (7)

               Belgium 2015. április 30-án benyújtotta 2015. évi nemzeti reformprogramját és 2015. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (8)

               Belgium jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik, és a 2014–2016 közötti időszakban az átmeneti adósságszabály hatálya alatt van. A Bizottság 2015. február 27-én az EUMSZ 126. cikkének (3) bekezdése alapján jelentést adott ki, mivel azzal számolt, hogy 2014–2015-ben Belgium nem fog kellő mértékben közelíteni az adósságszabálynak való megfeleléshez, továbbá 2014-ben megsértették a hiányra vonatkozóan a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket. Az elemzés megállapítása szerint az adósságkritériumnak való megfelelés az adott időpontban teljesítettnek volt tekinthető, továbbá a hiánynak a referenciaértéket meghaladó mértéke nem volt számottevő, ideiglenes és rendkívüli volt (a statisztikai módszertani változtatások miatt.) Ez az elemzés nagyrészt még most is érvényes. A 2015. évi stabilitási programjában a kormány a strukturális egyenleg fokozatos javulásával számol, amelynek révén strukturális értelemben egyensúlyban lévő költségvetési helyzet 2018-ra történő elérésére törekszik. Ugyanakkor az újraszámított strukturális egyenleg (6) 2018-ra a GDP 0,3 %-ának megfelelő strukturális hiányt mutat. A programozási időszakban a kormány nem tervezi elérni a GDP 0,75 %-ának megfelelő mértékű strukturális többletként meghatározott középtávú költségvetési célt. Az államadósság-ráta a várakozások szerint 2015-ben a GDP 106,9 %-ának megfelelő értéken tetőzik, majd ezt követően 2018-ra fokozatosan a GDP körülbelül 102 %-ára csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott. Ugyanakkor 2016-tól kezdődően a kitűzött hiánycélok eléréséhez szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva. A Bizottság 2015. tavaszi előrejelzése alapján 2015-ben a nettó kiadásnövekedés várhatóan összhangban lesz a kiadási referenciaértékkel. Mindazonáltal 2014–2015 tekintetében fennáll némi eltérés kockázata, aminek hátterében elsősorban a 2014-es hiánytúllépés áll. Változatlan gazdaságpolitika esetén fennáll a kockázata annak, hogy 2015–2016-ban jelentős mértékű lesz az eltérés a középtávú költségvetési cél eléréséhez szükséges kiigazítási pályához képest. Ezért mindkét évben további intézkedésekre lesz szükség. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2015. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Belgium nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (9)

               A szövetségi kormány nagyszabású nyugdíjreformot fogadott el, amely a tényleges nyugdíjbavonulási életkor és a kötelező nyugdíjkorhatár közötti szakadék szűkítésére, illetve a kötelező nyugdíjkorhatár emelésére irányul. Az előrehozott nyugdíjba vonulás korhatárát 2016 után tovább fogják emelni, így az 2018-ra már csak 63 éves kortól, 2019-től pedig csak legalább 42 évnyi szolgálati idő megszerzése után lesz igénybe vehető. A hosszú távot illetően a szövetségi kormány megállapodott arról, hogy a kötelező nyugdíjkorhatárt 2025-ben 65-ről 66 évre, majd 2030-ban 67 évre emeli. Tervezik továbbá egy kreditalapú nyugdíjrendszer bevezetését, amelynek részét képeznék a demográfiai vagy gazdasági változásokat – például a magasabb várható élettartamot vagy a gazdasági függőségi ráta változásait – figyelembe vevő kiigazítási mechanizmusok is. A társadalom elöregedésének költségvetési hatásait ellensúlyozó és az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát biztosító sikeres konszolidációs stratégia e nyugdíjreform gyors végrehajtásától függ. Tekintettel arra, hogy továbbra is kevés ösztönző van az idősebb munkavállalók foglalkoztathatóságának javítására, a nyugdíjreform említett intézkedéseit a foglalkoztatást elősegítő és a tevékeny időskor megvalósítását lehetővé tevő munkaerő-piaci intézkedéseknek kell kísérniük.

               (10)

               A belga adórendszert összességében magas adóterhek, viszonylag magas adókulcsok és szűk adóalapok jellemzik. Az adórendszer torzult, túlságosan is a munkát terhelik az adók. Ez a munkahelyteremtést visszafogó magas munkaerőköltséget és nagy adóéket eredményez, ami hozzájárul a munkanélküliségi csapdák kialakulásához. Mindemellett, részben a magas adómértékek enyhítése érdekében az adóalapokat általában számos egyedi mentesség, levonás, csökkentett adókulcs és adókiadás erodálja, ami csökkenti a rendszer hatékonyságát, torzításokat eredményez, és esetlegesen lehetőséget teremt az adószabályok kijátszására. Az adórendszer bizonyos jellemzői károsak a környezetre nézve. Ezen hiányosságok miatt Belgiumnak több alkalommal is az adórendszer egyszerűsítését és átalakítását ajánlották annak érdekében, hogy kiegyenlítettebb legyen az adóterhek elosztása, megszűnjenek a kiskapuk, és csökkenjenek az adórendszer által kínált egyedi lehetőségekből fakadó differenciáltság esetenként káros hatásai. Mindezidáig nem sikerült érdemi eredményeket elérni olyan átfogó adóreform kialakítása terén, ami többek között magában foglalná az adórendszer súlypontjának a munkáról a növekedést kevésbé torzító adóalapokra történő áthelyezését. A szélesíthető adóalapok közé tartoznak a környezetvédelmi adók és a fogyasztási adók adóalapjai, továbbá a pénzügyi jövedelmek bizonyos kategóriái. Az adórendszer súlypontjának áthelyezése és ezzel egyidejűleg az adóalapok szélesítése (a hatályos adószabályok, támogatások, mentességek és levonások felülvizsgálata) révén összességében javítható lenne az adórendszer kiegyensúlyozottsága és méltányossága, továbbá ez foglalkoztatási, versenyképességi, szociális és környezetvédelmi célok eléréséhez is hozzájárulna, egyúttal az adócsalással és az agresszív adótervezéssel szembeni fellépést is szolgálná.

               (11)

               Változatlanul a belga munkaerőpiacot jellemző strukturális problémák okolhatók a munkaerő krónikus kihasználatlanságáért, továbbá az alacsony összesített foglalkoztatási és aktivitási rátákért. A hiányosságok elsősorban a bérek és termelékenység közötti gyenge kapcsolattal és a munkavállalás ellen ható pénzügyi ösztönzőkkel vannak összefüggésben. Belgiumban emellett hiány tapasztalható a magas fokú végzettséggel rendelkező munkavállalókból, és strukturális munkaerőhiány is megfigyelhető. A különböző kormányzatok megállapodásaiban és reformprogramjaiban szerepel ugyan, hogy szorosabb kapcsolatokat kell kialakítani az oktatás, a képzés és a foglalkoztatás szereplői között, hozzájárulva ezáltal a nyelvi képzés, valamint a szakoktatás és -képzés javításához, továbbá a diákok és a munkanélküliek számára kínált alternatív képzési formák kidolgozásához, mindeddig azonban kevés eredményt sikerült csak elérni. Az említett strukturális tényezők különösen markáns hatást fejtenek ki a munkaerőpiacon jelen lévő egyes csoportokra, így például a fiatalokra és az idősebb munkanélküliekre, valamint a migráns hátterű munkavállalókra.

               (12)

               Belgium meggyengült külső versenyképessége továbbra is makrogazdasági kockázatot jelent a gazdaságára nézve. A belga gazdaság egyik meghatározó jellemzője a magas munkaerőköltség, amelynek átlagos értéke meghaladja a környező országokét. A bérek növekedését szorosabban hozzá kell igazítani a termelékenységhez, a bérmegállapítás rendszerét pedig rugalmasabbá kell tenni, hogy a gazdaságnak nagyobb tere legyen az alkalmazkodásra. Hoztak néhány célzott intézkedést bizonyos csoportok munkaerő-költségének csökkentése, valamint annak érdekében, hogy a legalacsonyabb jövedelmű munkavállalók esetében csökkenjen a bruttó és nettó bér közötti rés. Ugyanakkor a rés teljes megszüntetéséhez további intézkedésekre lesz szükség, amelyek pedig a bérmegállapítási rendszer reformjától függnek. A fokozódó költséghátrány munkahelyek elvesztésével jár, és végső soron korrekciót fog szükségessé tenni, amennyiben nem kezelik ezt a problémát. A vállalatok számára további fontos költségtényezőt jelent az energiaköltség és a köztes üzleti szolgáltatások költsége, mely ágazatok szigorúan szabályozottak és védve vannak a versenytől. A külső versenyképesség nem költségalapú dimenziója terén ugyancsak jelentős javulás lenne elérhető. A jóléti rendszer jelenlegi színvonalának megőrzése és javítása érdekében nagyobb hangsúlyt kell helyezni a termelékenység javítására. Ennek érdekében tartósan el kell mozdulni az értékláncon belül a magasabb pozícióban lévő termékek és az azokhoz kapcsolódó szolgáltatások felé, ehhez pedig jobb teljesítményt kell nyújtani az innováció és a K+F hasznosítása terén. Le kell építeni az adminisztratív akadályokat, és intézkedéseket kell hozni a vállalkozás ösztönzése és az üzleti dinamizmus kibontakoztatása érdekében. Az induló vállalkozások rendkívül alacsony aránya arra enged következtetni, hogy az üzleti klíma kedvezőtlen az új tevékenységek és a bővülés számára. A kiskereskedelmi ágazatban és a szakmai szolgáltatások terén kihívást jelent a fokozódó verseny. A közinfrastruktúrák szűk keresztmetszeteinek megszüntetése, továbbá a tőkeállomány minőségének és megfelelőségének további beruházásokon keresztüli javítása – mindenekelőtt a közúti és vasúti infrastruktúra terén – szintén hozzájárulna a termelékenység javításához Belgiumban.

               (13)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte Belgium gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, és azt közzétette a 2015. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Belgiumnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak a programoknak Belgium fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi.

               (14)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét (7) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (15)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi.

               (16)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat intézett azon tagállamokhoz, amelyek pénzneme az euro (8). Belgiumnak, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Belgium 2015–2016-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A középtávú költségvetési cél elérése érdekében 2015-ben és 2016-ban hajtson végre a GDP legalább 0,6 %-ának megfelelő mértékű költségvetési kiigazítást. A rendkívüli bevételeket használja fel az államadóssági ráta megfelelő ütemű csökkenő pályára állításához. A kötelező nyugdíjkorhatárnak a várható élettartamhoz kötésével egészítse ki a nyugdíjreform intézkedéseit. Fogadjon el érvényesíthető megállapodást arról, hogy a költségvetési célok megvalósítása hogyan oszoljon meg a kormányzat egyes szintjei közötti.

               2.

               Fogadjon el és hajtson végre átfogó adóreformot, amelynek keretében szélesítse az adóbázist, helyezze át az adózás súlypontját a munkáról más területekre, továbbá szüntesse meg a nem hatékony adókiadásokat.

               3.

               A munkavállalás ellen ható pénzügyi ösztönzők csökkentése, meghatározott célcsoportok munkaerő-piacra lépésének javítása, valamint a szakképzett munkaerőhiány és a strukturális munkaerőhiány problémájának kezelése révén javítsa a munkaerőpiac működését.

               4.

               A versenyképesség helyreállítása érdekében a szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatoknak megfelelően biztosítsa, hogy a bérek a termelékenységhez igazodóan alakuljanak.

      Kelt Brüsszelben, 2015. július 14-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. GRAMEGNA

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  Ezeket a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2014-es iránymutatásokról szóló, 2014. május 6-i 2014/322/EU tanácsi határozat (HL L 165., 2014.6.4., 49. o.) érvényben hagyta.

      (4)  A Tanács 2014. július 8-i ajánlása Belgium 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Belgium 2014. évi stabilitási programját (HL C 247., 2014.7.29., 1. o.)

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. május 21-i 473/2013/EU rendelete a költségvetésiterv-javaslatok monitoringjára és értékelésére, valamint az euroövezeti tagállamok túlzott hiánya kiigazításának biztosítására vonatkozó közös rendelkezésekről (HL L 140., 2013.5.27., 11. o.).

      (6)  A Bizottság által a stabilitási programban szereplő információk alapján, a közös módszertan szerint újraszámított strukturális egyenleg.

      (7)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.

      (8)  HL C 272., 2015.8.18., 98. o.


title: A Bizottság ajánlása ( 2009. április 30. ) a pénzügyi szolgáltatási ágazat javadalmazási politikájáról (EGT-vonatkozású szöveg)

text:
               15.5.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 120/22

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2009. április 30.)
   a pénzügyi szolgáltatási ágazat javadalmazási politikájáról
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2009/384/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikke második francia bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A pénzügyi szolgáltatási ágazat, különösen a bankok és a befektetési vállalkozások, túlzott kockázatvállalása hozzájárult a pénzügyi vállalkozások csődjéhez, valamint a tagállamok és az egész világ rendszerszintű problémáihoz. E problémák a gazdaság többi részére is átterjedtek és nagy költségeket okoztak a társadalomnak.

               (2)

               Az általános vélekedés szerint a pénzügyi szolgáltatási ágazatban alkalmazott helytelen javadalmazási gyakorlatok is túlzott kockázatvállalásra ösztönöztek, és így, noha nem sorolhatók a 2007-ben és 2008-ban kibontakozó pénzügyi válság fő okai közé, hozzájárultak a főbb pénzügyi vállalkozások jelentős veszteségeihez.

               (3)

               A javadalmazási gyakorlatok a pénzügyi szolgáltatási ágazat nagy részében ellentétesek a hatékony és eredményes kockázatkezeléssel. E gyakorlatok jellemzően a rövid távú nyereségességet helyezték előtérbe és arra ösztönözték az alkalmazottakat, hogy rövid távon magasabb jövedelemmel kecsegtető, indokolatlanul kockázatos tevékenységeket folytassanak, ami hosszú távon nagyobb potenciális veszteségek kockázatával járt a pénzügyi vállalkozások számára.

               (4)

               Elméletben, ha a kockázatkezelési és ellenőrzési rendszerek erősek és hatékonyak, akkor a javadalmazásban alkalmazott kockázatvállalási ösztönzők összhangban vannak a pénzügyi vállalkozás kockázatvállalási hajlandóságával. Ugyanakkor minden kockázatkezelési és ellenőrzési rendszernek vannak korlátai, és ahogy a pénzügyi válság is rámutatott, előfordulhat, hogy a kockázatok egyre nagyobb összetettsége és a kockázatok vállalásának számtalan módja miatt nem képesek megbirkózni a helytelen ösztönzők okozta kockázatokkal. Következésképpen a szervezeti egységek és a kockázatkezelésért és ellenőrzésért felelős alkalmazottak egyszerű funkcionális elválasztása továbbra is szükséges, de már nem elegendő.

               (5)

               Megfelelő ösztönzőknek a javadalmazási rendszeren belüli kialakítása önmagában csökkentené a kockázatkezelésre nehezedő terheket és fokozná a rendszer hatásos működésének valószínűségét. Ennek következtében célszerű kidolgozni a megbízható javadalmazási politikák alapelveit.

               (6)

               A pénzügyi szolgáltatási ágazatra nehezedő verseny nyomása miatt, és mivel sok pénzügyi vállalkozás határokon átnyúlóan végzi tevékenységét, fontos biztosítani, hogy a megbízható javadalmazási politikák alapelveit egységes módon alkalmazzák a tagállamokban. Ugyanakkor egyértelmű, hogy az eredményesség érdekében a megbízható javadalmazási politikák alapelveit globálisan is egységes módon kellene alkalmazni.

               (7)

               Az Európai Tanács tavaszi üléséhez intézett, „Impulzusok az európai gazdaság élénkítéséhez” című közleményében (1) a Bizottság egy programot terjesztett elő a stabil és megbízható pénzügyi rendszer helyreállítására és fenntartására. Ennek részeként bejelentette, hogy a pénzügyi vállalkozások kockázatkezelési színvonalának javítása és a fizetési ösztönzők fenntartható teljesítménnyel való összehangolása érdekében új ajánlást fog kibocsátani a pénzügyi szolgáltatási ágazatban alkalmazott javadalmazásokról.

               (8)

               Ez az ajánlás meghatározza a pénzügyi szolgáltatási ágazat javadalmazási politikájára alkalmazandó általános alapelveket, amelyeket a pénzügyi szolgáltatási iparágban működő összes pénzügyi vállalkozásnak indokolt alkalmaznia.

               (9)

               Előfordulhat, hogy a pénzügyi szolgáltatási iparágban alkalmazott hatályos szabályozások és elterjedt gyakorlatok miatt az általános alapelvek bizonyos típusú pénzügyi vállalkozások esetében a szokásosnál nagyobb jelentőséggel bírnak. Ezeket az alapelveket az adott pénzügyi szektorra vonatkozó szabályokkal és rendelkezésekkel párhuzamosan kell alkalmazni. Így például a kiszervezett tevékenységek tekintetében nincs szükség a közvetítők és külső szolgáltatók díjainak és jutalékainak szabályozására, hiszen az ezekre vonatkozó szabályok részben már megtalálhatók egyes konkrét jogszabályokban, például a pénzügyi eszközök piacairól szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (2) és a biztosítási közvetítésről szóló, 2002. december 9-i 2002/92/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (3). Ez az ajánlás továbbá nem érinti a szociális partnerek jogait a kollektív tárgyalások során.

               (10)

               Azon pénzügyi vállalkozások tekintetében, amelyeknek értékpapírjait a 2004/39/EK irányelv értelmében egy vagy több tagállamban bevezették valamely szabályozott piacra, ez az ajánlás az egy megfelelő rendszer előmozdításáról a jegyzett társaságok igazgatóinak díjazásáról szóló, 2004. december 14-i 2004/913/EK bizottsági ajánlást (4) és a 2004/913/EK és a 2005/162/EK ajánlásnak a jegyzett társaságok igazgatóinak javadalmazási rendszere tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2009. április 30-i 2009/385/EK bizottsági ajánlást (5) kiegészítve és azzal együtt alkalmazandó.

               (11)

               Egy adott pénzügyi vállalkozás javadalmazási politikájának az érintett pénzügyi vállalkozás méretét, valamint tevékenységeinek jellegét és összetettségét is figyelembe kell vennie.

               (12)

               Kockázatorientált javadalmazási politikát kell kidolgozni, amely összhangban áll a hatásos kockázatkezeléssel, és nem ösztönöz a túlzott kockázatvállalásra.

               (13)

               A javadalmazási politikának ki kell terjednie azokra az alkalmazotti kategóriákra, amelyek szakmai tevékenysége érdemben befolyásolja a pénzügyi vállalkozás kockázati profilját. A túlzott kockázatvállalásra ösztönző elemek elkerülése céljából ezen alkalmazotti kategóriák javadalmazásával kapcsolatban különszabályokat kell bevezetni.

               (14)

               A javadalmazási politikának törekednie kell arra, hogy az alkalmazottak személyes érdekeit összehangolja az érintett pénzügyi vállalkozás hosszú távú érdekeivel. A javadalmazás teljesítményalapú összetevőinek értékelése során a hosszú távú teljesítményre kell összpontosítani, és figyelembe kell venni a teljesítmény tekintetében még fennálló kockázatokat is. A teljesítményértékelést többéves, például három-öt évet átölelő keretbe kell helyezni annak biztosítása érdekében, hogy az értékelési folyamat alapja a hosszú távú teljesítmény legyen, és hogy a javadalmazás teljesítményalapú összetevőinek tényleges kifizetése a társaság üzleti ciklusának egészére legyen elosztva.

               (15)

               A pénzügyi vállalkozások számára lehetővé kell tenni, hogy visszaköveteljék a javadalmazás azon változó összetevőit, amelyeket a későbbiekben nyilvánvalóan tévesnek minősített teljesítményadatok alapján ítéltek oda.

               (16)

               Általános elvként el kell kerülni, hogy a szerződéses alapon megítélt végkielégítések a sikertelenséget díjazzák. A tőzsdén jegyzett pénzügyi vállalkozások igazgatói tekintetében a 2009/385/EK ajánlás különös rendelkezéseit kell alkalmazni.

               (17)

               Annak érdekében, hogy a javadalmazási politika összhangban legyen a pénzügyi intézmény célkitűzéseivel, üzleti stratégiájával, értékeivel és hosszú távú érdekeivel, a pénzügyi teljesítmény mellett egyéb tényezőket is figyelembe kell venni, például a pénzügyi intézmény rendszereinek és ellenőrzési feltételeinek való megfelelést, valamint az ügyfelek és befektetők kezelésére vonatkozó előírások betartását.

               (18)

               A hatékony irányítás a javadalmazási politika megbízhatóságának elengedhetetlen feltétele. A pénzügyi vállalkozás javadalmazási politikájával kapcsolatos döntéshozatali eljárásnak a szervezeten belül átláthatónak kell lennie, kidolgozása során gondot kell fordítani az összeférhetetlenségek elkerülésére és a részt vevő személyek függetlenségére.

               (19)

               A pénzügyi vállalkozás egészére vonatkozó javadalmazási politika kidolgozásáért és végrehajtásának nyomon követéséért a végső felelősséget a pénzügyi vállalkozás irányító testülete viseli. A szükséges szaktudás biztosítása érdekében a folyamatba az ellenőrzési feladatköröket, és adott esetben az emberi erőforrással foglalkozó szervezeti egységeket és szakértőket is be kell vonni. A javadalmazási politika kidolgozásában és alkalmazásának felülvizsgálatában főként az ellenőrzési feladatköröket ellátó személyeknek kell részt venniük, akiknek megfelelő díjazást kell kínálni annak érdekében, hogy szakképzett, és az ellenőrzött szervezeti egységektől független munkavállalókat tudjanak felvenni. A jog szerinti könyvvizsgáló a hatályos jelentési kötelezettségei keretében a javadalmazási politika felülvizsgálata során feltárt lényeges hiányosságokról is beszámol a felügyelőbizottságnak/igazgatótanácsnak vagy a könyvvizsgáló bizottságnak.

               (20)

               A javadalmazási politika kidolgozásának és végrehajtásának ellenőrzése valószínűleg hatékonyabb, ha a javadalmazási politika kidolgozásáról és végrehajtásáról a pénzügyi vállalkozásban érdekelt felek mindegyike, ideértve adott esetben a munkavállalók képviselőit is, megfelelő tájékoztatást kap és abban részt vesz. A pénzügyi vállalkozások e célból közzéteszik a vonatkozó információkat az érdekelt felek számára.

               (21)

               Az ezen ajánlásban megállapított elvek végrehajtását tagállami szintű felügyeleti felülvizsgálattal kell megerősíteni. E célból a pénzügyi vállalkozás megbízhatóságát vizsgáló átfogó felügyeleti értékelésnek arra is ki kell térnie, hogy a pénzügyi vállalkozás javadalmazási politikája megfelel-e az ezen ajánlásban megállapított elveknek.

               (22)

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a harmadik országban székhellyel vagy központi irodával rendelkező pénzügyi vállalkozások valamely tagállam területén tevékenykedő fióktelepei hasonló alapelveket érvényesítsenek javadalmazási politikájukban, mint azok a pénzügyi vállalkozások, amelyek székhelye vagy központi irodája valamely tagállam területén található.

               (23)

               Ezen ajánlás alkalmazása nem sértheti azokat az esetleges intézkedéseket, amelyeket a tagállamok az állami támogatásban részesülő pénzügyi vállalkozások javadalmazási politikájával kapcsolatban hoznak.

               (24)

               Az ennek az ajánlásnak megfelelően tett, tagállami intézkedésekről szóló értesítésekben a pénzügyi vállalkozások számára világos határidőt kell szabni az ebben az ajánlásban meghatározott elvekkel összhangban lévő javadalmazási politikák elfogadására,

         AJÁNLJA:

      I.   SZAKASZ

      Hatály és fogalommeghatározások

   1.   Hatály

               1.1.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a II., III. és IV. szakaszban foglalt elveket a területükön székhellyel vagy központi irodával rendelkező összes pénzügyi vállalkozás alkalmazza.

               1.2.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a II., III. és IV. szakaszban foglalt elvek kiterjednek azon alkalmazotti kategóriák javadalmazására, amelyek szakmai tevékenysége érdemben befolyásolja a pénzügyi vállalkozás kockázati profilját.

               1.3.

               Amikor a tagállamok meghozzák az említett elvek pénzügyi vállalkozások általi alkalmazásának biztosítására szolgáló intézkedéseket, akkor figyelembe kell venniük az érintett pénzügyi vállalkozás jellegét, méretét, valamint egyedi tevékenységi körét.

               1.4.

               A II., III. és IV. szakaszban foglalt elveket a tagállamoknak egyedi és összevont alapon is alkalmazniuk kell a pénzügyi vállalkozásokra. A megbízható javadalmazási politika alapelveit csoportszinten kell alkalmazni az anyavállalatra és leányvállalataira, ideértve az offshore pénzügyi központokban letelepedetteket is.

               1.5.

               Ezen ajánlás hatálya nem terjed ki a közvetítők és külső szolgáltatók kiszervezett tevékenységek tekintetében kapott díjaira és jutalékaira.

         2.   Fogalommeghatározások ennek az ajánlásnak az alkalmazásában:

               2.1.

               „Pénzügyi vállalkozás”: jogi formától függetlenül minden olyan vállalkozás – akár szabályozott, akár szabályozatlan –, amely üzletszerűen végzi a következő tevékenységek bármelyikét:

                           a)

                           betéteket és más visszafizetendő pénzeszközöket gyűjt;

                           b)

                           befektetési szolgáltatásokat nyújt és/vagy befektetési tevékenységet végez a 2004/39/EK irányelv értelmében;

                           c)

                           biztosítási vagy viszontbiztosítási üzletágban tevékenykedik;

                           d)

                           az a), b) vagy c) pontban meghatározottakhoz hasonló üzleti tevékenységet végez.

                     A pénzügyi vállalkozások köre kiterjed, de nem korlátozódik a hitelintézetekre, befektetési vállalkozásokra, biztosítókra és viszontbiztosítókra, nyugdíjalapokra és kollektív befektetési formákra.

               2.2.

               „Igazgató”: a pénzügyi vállalkozás igazgatási, vezetési és felügyeleti testületének bármely tagja.

               2.3.

               „Ellenőrzési feladatkör”: a pénzügyi vállalkozáson belüli, kockázatkezelési, belső ellenőrzési és hasonló feladatkörök.

               2.4.

               „A javadalmazás változó összetevője”: a javadalmazási jogosultság azon összetevője, amelyeket teljesítménykritériumok alapján nyújtanak, beleértve a bónuszokat is.

      II.   SZAKASZ

      Javadalmazási politika

   3.   Általános rendelkezések

               3.1.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a pénzügyi vállalkozások olyan javadalmazási politikát dolgozzanak ki, alkalmazzanak és tartsanak fent, amely összhangban van a hatékony és eredményes kockázatkezeléssel és azt elősegíti, illetve amely nem ösztönöz túlzott kockázatvállalásra.

               3.2.

               A javadalmazási politikának összhangban kell lennie a pénzügyi intézmény üzleti stratégiájával, célkitűzéseivel, értékeivel és olyan hosszú távú érdekeivel, mint például a fenntartható növekedési kilátások, ezenkívül összeegyeztethetőnek kell lennie az ügyfelek és befektetők szolgáltatásnyújtás során biztosított védelmére vonatkozó elvekkel.

         4.   A javadalmazási politika szerkezete

               4.1.

               Amennyiben a javadalmazás változó összetevőt vagy bónuszt tartalmaz, a javadalmazási politika szerkezetében biztosítani kell a nem változó és a változó összetevők megfelelő egyensúlyát. A javadalmazás összetevőinek megfelelő egyensúlya az alkalmazottaktól, a piaci feltételektől és a pénzügyi vállalkozás speciális tevékenységi területétől függően eltérő lehet. A tagállamok biztosítják, hogy a pénzügyi vállalkozások javadalmazási politikájában felső korlátot szabjanak a változó összetevőre.

               4.2.

               A javadalmazás nem változó összetevőjének a teljes javadalmazás elég nagy részét kell kitennie ahhoz, hogy a pénzügyi vállalkozás a bónuszokkal kapcsolatban teljesen rugalmas politikát folytathasson. A pénzügyi vállalkozás számára lehetővé kell tenni, hogy amennyiben az érintett személy, szervezeti egység vagy pénzügyi vállalkozás nem teljesíti a teljesítménykritériumokat, úgy a bónuszokat teljesen vagy részben visszatartsa. A pénzügyi vállalkozás számára azt is lehetővé kell tenni, hogy a bónuszokat akkor is visszatarthassa, ha helyzete lényegesen romlik, különösen, ha már nem feltételezhető, hogy képes lesz tevékenységét a vállalkozás folytatásának elvével összhangban végezni.

               4.3.

               Jelentős nagyságú bónusz odaítélésekor a bónusz egy jelentős részének kifizetését egy minimális időtartamra el kell halasztani. A halasztott kifizetés nagyságát a bónusznak a javadalmazás teljes összegéhez viszonyított arányával összhangban kell meghatározni.

               4.4.

               A bónusz halasztott kifizetéssel érintett elemének meghatározásakor figyelembe kell venni a bónuszhoz kapcsolódó teljesítmény tekintetében még fennálló kockázatokat, és tartalmazhat részvényt, opciót, készpénzt vagy más pénzeszközt, amelyek kifizetésére a halasztási időszak alatt nem kerülhet sor. Azon jövőbeli teljesítményt, amelyhez a halasztott elem kifizetését kötötték, az 5. pontban meghatározott kockázati kiigazítást alkalmazva kell meghatározni.

               4.5.

               A szerződéses alapon megítélt végkielégítésekkel kapcsolatos kifizetéseket egy időszak teljesítményéhez kell kötni, és úgy kell kidolgozni feltételeiket, hogy a sikertelenséget ne díjazzák.

               4.6.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy pénzügyi vállalkozások felügyelőbizottsága/igazgatótanácsa visszakövetelhesse azon bónuszok egészét vagy részét, amelyeket a későbbiekben nyilvánvalóan tévesnek minősített teljesítményadatok alapján ítéltek oda.

               4.7.

               A javadalmazási politika szerkezetét idővel korszerűsíteni kell annak érdekében, hogy figyelembe vegye az érintett pénzügyi vállalkozás változó helyzetét.

         5.   A teljesítmény mérése

               5.1.

               Amennyiben a javadalmazást a teljesítményhez kötik, úgy annak teljes összegét az egyén és az érintett szervezeti egység teljesítményének együttes értékelésén, valamint a pénzügyi vállalkozás általános eredményességén alapulva kell meghatározni.

               5.2.

               A teljesítményértékelést többéves keretbe kell helyezni annak biztosítása érdekében, hogy az értékelési folyamat alapja a hosszú távú teljesítmény legyen, és hogy a bónuszok tényleges kifizetése a társaság üzleti ciklusának egészére legyen elosztva.

               5.3.

               A bónusz vagy a bónuszcsoport alapjául szolgáló teljesítmény mérésekor a mögöttes teljesítménnyel kapcsolatos jelenlegi és jövőbeli kockázatokat ki kell igazítani, továbbá figyelembe kell venni a felhasznált tőke és a szükséges likviditás költségeit.

               5.4.

               Az egyéni teljesítmény meghatározásakor nem pénzügyi kritériumokat is figyelembe kell venni, például a belső szabályok és eljárások, valamint az ügyfelek és befektetők kezelésére vonatkozó előírások betartását.

         6.   Irányítás

               6.1.

               A javadalmazási politikának intézkedéseket kell tartalmaznia az összeférhetetlenségek elkerülésére. A javadalmazás meghatározására szolgáló, pénzügyi vállalkozáson belüli eljárásoknak egyértelműnek, dokumentáltnak és a szervezeten belül átláthatónak kell lenniük.

               6.2.

               A felügyelőbizottságnak/igazgatótanácsnak meg kell határoznia az igazgatók javadalmazását. A felügyelőbizottság/igazgatótanács emellett köteles létrehozni a pénzügyi vállalkozás javadalmazási politikájára vonatkozó általános elveket, és felelős annak végrehajtásáért.

               6.3.

               A javadalmazási politika kidolgozásába az ellenőrzési feladatköröket, és adott esetben az emberi erőforrással foglalkozó szervezeti egységeket és külső szakértőket is be kell vonni.

               6.4.

               A felügyelőbizottság/igazgatótanács javadalmazási politikáért felelős tagjainak, a javadalmazási bizottságok tagjainak, valamint a javadalmazási politika kidolgozásában részt vevő alkalmazottaknak megfelelő szaktudással kell rendelkezniük, emellett funkcionálisan függetlennek kell lenniük az ellenőrzött szervezeti egységektől, hogy ekképpen független véleményt alkothassanak a javadalmazási politika megfelelőségéről, ideértve a kockázatokra és a kockázatkezelésre gyakorolt hatásokat.

               6.5.

               A felügyelőbizottság/igazgatótanács 6.2. pontban meghatározott általános felelősségének sérelme nélkül, a javadalmazási politika végrehajtását – a felügyelőbizottság/igazgatótanács által meghatározott politikáknak és eljárásoknak való megfelelés érdekében – legalább évente alá kell vetni egy, az ellenőrzési feladatkörök által végzett központi és független belső felülvizsgálatnak. A felülvizsgálat megállapításairól az ellenőrzési feladatkörök betöltői jelentést tesznek a felügyelőbizottságnak/igazgatótanácsnak.

               6.6.

               Az ellenőrzési folyamatokban részt vevő alkalmazottaknak függetlennek kell lenniük az ellenőrzött szervezeti egységektől, megfelelő hozzáértéssel kell rendelkezniük és a feladatkörükhöz kapcsolódó célkitűzések elérésével összhangban álló javadalmazást kell kapniuk, amely független az ellenőrzött szervezeti egység teljesítményétől. A biztosítók és viszontbiztosítók tekintetében az aktuáriusi feladatkört és a felelős aktuáriust a biztosítóban vagy viszontbiztosítóban betöltött szerepének megfelelően kell javadalmazni, és nem az érintett vállalkozás teljesítményével összhangban.

               6.7.

               A javadalmazási politikára vonatkozó alapelveket hozzáférhetővé kell tenni az azok által érintett személyzet számára. Az említett alkalmazottakat előzetesen tájékoztatni kell a javadalmazásuk meghatározásához használt kritériumokról és az értékelési folyamatról. Az értékelési folyamatnak és a javadalmazási politikának megfelelően dokumentáltnak, és az érintett alkalmazottak számára átláthatónak kell lenniük.

      III.   SZAKASZ

      Közzététel

               7.

               A titoktartási és adatvédelmi rendelkezések sérelme nélkül, a pénzügyi vállalkozásnak a releváns érdekelt felek számára, egyértelmű és könnyen érthető módon közzé kell tennie a javadalmazási politikával kapcsolatos, 2. cikkben említett releváns információkat, illetve a politika változása esetén az esetleges módosításokat. Az ilyen közzététel önálló javadalmazási nyilatkozat, éves pénzügyi kimutatásban történő rendszeres közzététel formájában tehető, vagy bármely más formát is ölthet.

               8.

               A következő információkat kell közzétenni:

                           a)

                           a javadalmazási politika meghatározásához használt döntéshozatali eljárásra vonatkozó információk, köztük adott esetben a javadalmazási bizottság összetétele és megbízatása, a javadalmazási politika meghatározásában szolgáltatásaival segítséget nyújtó külső tanácsadó neve, és a releváns érdekelt felek szerepe;

                           b)

                           a fizetés és a teljesítmény közötti összefüggésre vonatkozó információk;

                           c)

                           a teljesítmény méréséhez és a kockázati kiigazításhoz használt kritériumokra vonatkozó információk;

                           d)

                           azokra a teljesítménykritériumokra vonatkozó információk, amelyeken a részvényekre, opciókra, vagy a javadalmazás változó összetevőire való jogosultság alapul;

                           e)

                           az esetleges éves bónuszrendszerek és bármely más, nem pénzbeli juttatások fő paraméterei és logikai alapja.

               9.

               Amikor a tagállamok meghatározzák a közzéteendő információk szintjét, akkor figyelembe kell venniük az érintett pénzügyi vállalkozás jellegét, méretét, valamint egyedi tevékenységi körét.

      IV.   SZAKASZ

      Felügyelet

               10.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az illetékes hatóságok a II. és III. szakaszban foglalt elvek betartásának ellenőrzésekor figyelembe vegyék a pénzügyi vállalkozás méretét, valamint tevékenységeinek jellegét és összetettségét.

               11.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a pénzügyi vállalkozások képesek legyenek eljuttatni illetékes hatóságaiknak az ezen ajánlás hatályába tartozó javadalmazási politikát, amelyben azt is jelezni kell – megfelelően aktualizált javadalmazási nyilatkozat formájában –, hogy betartották az ezen ajánlásban meghatározott elveket.

               12.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az illetékes hatóságok hozzáférést kérhessenek és kapjanak mindazon információkhoz, amelyekre annak értékeléshez van szükségük, hogy a II. és III. szakaszban foglalt elvek mennyiben teljesülnek.

      V.   SZAKASZ

      Záró rendelkezések

               13.

               A tagállamok felkérést kapnak arra, hogy tegyék meg a szükséges intézkedéseket ezen ajánlás 2009. december 31-ig történő alkalmazásának előmozdítására, és értesítsék a Bizottságot az ezzel az ajánlással kapcsolatban megtett intézkedésekről, hogy a Bizottság szorosan figyelemmel kísérhesse a helyzet alakulását, és – ennek alapján – felmérhesse a további intézkedések szükségességét.

               14.

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2009. április 30-án.

            a Bizottság részéről

         Siim KALLAS

            alelnök

      (1)  COM(2009) 114.

      (2)  HL L 145., 2004.4.30., 1. o.

      (3)  HL L 9., 2003.1.15., 3. o.

      (4)  HL L 385., 2004.12.29., 55. o.

      (5)  Lásd e Hivatalos Lap 28 oldalát.