title: Recommendation for a Council opinion on the updated stability programme of Cyprus, 2009-2013

text:
   HU
HU    HU
 ---pagebreak---                 EURÓPAI BIZOTTSÁG
                                                Brüsszel, 2010.5.12.
                                                SEC(2010) 595 végleges
                                       Ajánlás:
                              A TANÁCS VÉLEMÉNYE
   Ciprus 2009–2013 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programjáról
HU                                                                                HU
 ---pagebreak---                                                   INDOKOLÁS
   1.         ELŐZMÉNYEK
   A Stabilitási és Növekedési Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható,
   munkahelyteremtéshez vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén
   alapul. A Paktum 2005-ös reformja elismerte a Paktum eredményességét a költségvetési
   fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor a Paktum eredményességének és közgazdasági
   megalapozottságának fokozását és az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának
   védelmét tűzte ki célul. Mindenekelőtt nagyobb rugalmasságot biztosított a túlzott hiány
   esetén követendő eljárásra vonatkozó előírások alkalmazásához, különösen a „kivételes
   körülmények” meghatározása és a túlzott hiány kiigazítására kitűzött határidő megállapítása
   tekintetében.
   A költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
   felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet1, amely a Stabilitási és
   Növekedési Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak stabilitási vagy
   konvergenciaprogramokat kell benyújtaniuk a Tanács és a Bizottság részére, és azokat évente
   aktualizálniuk kell. Azok a tagállamok, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált)
   stabilitási programokat, azok a tagállamok pedig, amelyek még nem vezették be a közös
   valutát, (aktualizált) konvergenciaprogramokat nyújtanak be.
   A Tanács a rendelettel összhangban – a Bizottság ajánlása alapján, valamint a Gazdasági és
   Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően – 2008. március 4-én véleményt
   fogalmazott meg Ciprus első stabilitási programjáról. Az aktualizált stabilitási vagy
   konvergenciaprogramok tekintetében a rendelet előírása alapján a Bizottság értékeli, a fent
   említett bizottság pedig megvizsgálja azokat, és a fent meghatározott eljárást követve a
   Tanács megvizsgálhatja az aktualizált programokat.
   2.         AZ AKTUALIZÁLT PROGRAM ÉRTÉKELÉSÉNEK ELŐZMÉNYEI
   A Bizottság megvizsgálta Ciprus 2010. április 1-jén benyújtott legújabb aktualizált stabilitási
   programját, és a programról szóló tanácsi véleményre irányuló ajánlást fogadott el.
   Az aktualizált stabilitási programban szereplő költségvetési stratégia értékelésére szolgáló
   feltételek meghatározása céljából a következő bekezdések összefoglalják:
   (1)      a Bizottság 2008. november 26-i közleményét (európai gazdaságélénkítési terv);
   (2)      a Gazdasági és Pénzügyi Tanácsnak a kilépési stratégiára vonatkozó 2009. október 20-
            i következtetéseit;
   (3)      az ország helyzetének a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ága szerinti
            legújabb értékelését (a stabilitási program előző változatáról alkotott tanácsi vélemény
            összefoglalása).
   1
            HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők
            el:
            http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm.
HU                                                        2                                                     HU
 ---pagebreak---    2.1.     A Bizottság 2008. november 26-i közleménye (európai gazdaságélénkítési terv)
   Tekintettel a pénzügyi piacokat és a világgazdaságot sújtó példátlan mértékű 2008/2009-es
   globális válságra, az Európai Bizottság európai gazdaságélénkítési terv kidolgozását
   indítványozta2. A terv összehangolt anticiklikus makrogazdasági választ javasolt a válság
   kezeléséhez, amelynek középpontjában a gazdaság támogatása áll, az alábbi elemeket
   tartalmazó ambiciózus intézkedéscsomaggal: i. 200 milliárd EUR összegű azonnali
   költségvetési ösztönző (az EU GDP-jének 1,5 %-a), egyrészt a tagállamok költségvetésének
   170 milliárd EUR összegű növelése (az EU GDP-jének megközelítőleg 1,2 %-a), valamint az
   azonnali intézkedések támogatására rendelkezésre bocsátott 30 milliárd EUR összegű uniós
   finanszírozás (az EU GDP-jének megközelítőleg 0,3 %-a) révén; valamint ii. a lisszaboni
   stratégiára épülő elsőbbségi fellépések, amelyek célja, hogy a tagállamok gazdaságait – a
   potenciális növekedést elősegítő strukturális reformintézkedések végrehajtásának
   folytatásával – a hosszú távú kihívásokhoz igazítsa. A terv különböző költségvetési
   ösztönzőket javasolt attól függően, hogy az egyes tagállamokban milyen az államháztartás
   fenntarthatósága és a versenyképesség. A költségvetési politikának, mindenekelőtt a jelentős
   külső és belső egyensúlyhiánnyal jellemezhető, euroövezeten kívüli tagállamokban,
   alapvetően az egyensúlyi problémák kiigazítására kell irányulnia. A tervet az Európai Tanács
   2008. december 11-én elfogadta.
   2.2.     A Gazdasági és Pénzügyi Tanácsnak a kilépési stratégiára vonatkozó 2009.
            október 20-i következtetései
   Miután megállt a gazdaság meredek visszaesése és megmutatkoztak a gazdaság
   élénkülésének, a pénzügyi piacok stabilizálódásának és a bizalom erősödésének első jelei, a
   Tanács 2009. október 20-án arra a következtetésre jutott, hogy – bár az élénkülés egyelőre
   igen sérülékeny, így még nincs itt az ideje annak, hogy a kormányok megvonják a
   gazdaságnak és a pénzügyi ágazatnak nyújtott támogatásokat – elő kell készíteni a széles körű
   ösztönző politikákból történő kilépés összehangolt stratégiáját. Egy ilyen stratégiának
   egyensúlyt kell teremtenie a stabilizáció és a fenntarthatóság követelménye között, és
   figyelembe kell vennie a különböző politikai eszközök kölcsönhatásait, valamint a globális
   szinten folytatott megbeszéléseket. A stratégia mielőbbi kidolgozása és bejelentése
   hozzájárulna a középtávú politikákba vetett bizalom megerősítéséhez és a várakozások
   megalapozásához. Az európai gazdaságélénkítési tervben szereplő ösztönző intézkedések
   megszüntetése mellett jelentős költségvetési konszolidációra is szükség van az
   adósságnövekedés megállításához és a tendencia esetleges megfordításához, valamint a stabil
   költségvetési pozíciók helyreállításához. Rövid távon is növelni kell az államháztartás
   hatékonyságát és eredményességét, valamint fokozni kell a strukturális reformokat, mert ezek
   hozzájárulnak a potenciális kibocsátás növekedéséhez és az adósság csökkentéséhez. A
   Tanács az alábbi elvekről állapodott meg a költségvetési kilépési stratégia tekintetében: i. a
   kilépési stratégiát a Stabilitási és Növekedési Paktum következetes végrehajtásának keretében
   össze kell hangolni az egyes országok között; ii. az egyes országok sajátos helyzetének
   figyelembevétele mellett a költségvetési ösztönzőket idejében meg kell szüntetni; iii. a
   költségvetési konszolidáció ütemét ambiciózusan kell megállapítani, és a legtöbb tagállamban
   strukturális értelemben jóval meg kell haladnia az évente a GDP 0,5 %-ában megjelölt
   referenciaértéket; és iv. a stratégia hitelességét az államháztartás színvonalának és a
   foglalkoztatás és a potenciális növekedés emelésére irányuló ambiciózus strukturális
   erőfeszítéseknek a fokozását célzó intézkedésekkel kell alátámasztani.
   2
           A Bizottság 2008. november 26-i közleménye az Európai Tanácsnak.
HU                                                    3                                           HU
 ---pagebreak---    2.3.      Az előző változatról alkotott tanácsi véleményben szereplő értékelés
   2009. április 3-i véleményében a Tanács a következőkben foglalta össze értékelését a
   stabilitási program 2008–2012 közötti időszakot felölelő előző változatáról. A Tanács
   következtetése szerint „az európai gazdaságélénkítési tervvel összhangban 2009-ben
   elfogadott jelentős költségvetési ösztönző intézkedések következtében a költségvetési
   irányvonal 2009-ben expanzív lesz. Az ezt követő években a költségvetési egyenleg
   várhatóan tovább romlik. A költségvetési szigor ennek megfelelő lazulása nem tűnik
   indokoltnak a viszonylag kedvező gazdasági kilátásokra és a nagy külső egyensúlytalanságra
   tekintettel. Emellett a globális gazdasági környezet erős romlása miatt a költségvetési
   stratégiához jelentős lefelé mutató kockázatok kapcsolódnak, tekintettel arra, hogy a program
   makrogazdasági forgatókönyvének alapjául kedvező növekedési feltételezések szolgálnak. A
   magas külső egyensúlytalanságok fényében kiemelt fontosságú a körültekintő politika
   folytatása és a költségvetés fenntarthatóságának erősítése. Ezért a ciprusi költségvetési
   politika számára az egyik fő kihívást a folyó kiadások ellenőrzése és a prociklikusság
   elkerülése jelenti. Ezenfelül az egyensúlyhiánnyal szembesülő gazdaság zökkenőmentes
   kiigazításának alátámasztása érdekében is fontos az államháztartás minőségének fokozása.”
   Ezen értékelés alapján a Tanács felkérte Ciprust arra, hogy „i. az európai gazdaságélénkítési
   tervvel összhangban, a Stabilitási és Növekedési Paktum keretében hajtsa végre a 2009-es
   költségvetési politikát a tervezett módon, ugyanakkor kerülje el az államháztartásnak a célhoz
   képesti további romlását 2009-ben; ii. a rendezett költségvetési egyenleg középtávú
   biztosítása érdekében 2010-ben és az azt követő években – a kiadások növekedésének
   visszafogása révén – fordítsa vissza a költségvetési hiány előre jelzett növekedését; iii. az
   elöregedésnek az állami kiadásokra gyakorolt várható hatására tekintettel a nyugdíj- és az
   egészségügyi rendszer reformjának folytatása révén szilárdítsa meg az államháztartás hosszú
   távú fenntarthatóságát”.
HU                                                4                                               HU
 ---pagebreak---                                                      Ajánlás:
                                         A TANÁCS VÉLEMÉNYE
       Ciprus 2009–2013 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programjáról
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
   felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre3 és
   különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére (SP esetén),
   tekintettel a Bizottság ajánlására,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:
   (1)       A Tanács [2010. hónap nap]-án/-én megvizsgálta Ciprus 2009–2013 közötti
             időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját.
   (2)       2009-ben a gazdasági tevékenység 1,7%-kal szűkült. Az elmúlt harmincöt év során
             ez az első alkalom, hogy Ciprus negatív növekedést tapasztalt. A gyenge hazai
             kereslet és a kedvezőtlen külső környezet súlyos teherként nehezedett a növekedésre.
             Mindenekelőtt a háztartásoknak a szigorú hitelezési feltételekkel párosuló
             nagymértékű eladósodottsága, a romló munkaerő-piaci kilátások és a bizalmat érintő
             negatív hatások miatt csökkent a magánfogyasztás. Ezzel párhuzamosan a
             beruházások is erős korrekción estek át, az ingatlan iránti külföldi kereslet
             csökkenése, alacsony kapacitáskihasználás és a társasági mérlegek átalakítása
             közepette. A kormányzati fogyasztás volt a gazdaságot támogató egyetlen keresleti
             tényező, részben az európai gazdaságélénkítési tervvel összhangban végrehajtott, a
             GDP 1,5%-át kitevő ösztönző csomagnak köszönhetően. E diszkrecionális
             intézkedések mellett a gazdaság szűkülése, az eszközkonjunktúra fokozatos kifutása
             és a kevésbé adóintenzív összetételű növekedés jelentős nyomást gyakorolt az
             államháztartásra. Ennek eredményeként az államháztartás a 2008-ban a GDP 0,9%-át
             kitevő többletből a GDP 6,1%-át kitevő hiányba fordult át. A válság rávilágított a
             nagy külső egyensúlytalanságok felhalmozódására is, ami nemcsak a magánszektor
             alacsony nettó megtakarításait tükrözi, hanem az államháztartás nettó egyenlegének
             és a versenyképességnek a romlását is. A gyenge hazai kereslet és a lanyha külső
             helyreállás várhatóan károsan hat az élénkülési kilátásokra. Az előrejelzések szerint a
             GDP-növekedés 2010-ben kisebb mértékben ugyan, de tovább zsugorodik, majd
   3
           HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők
           el:
           http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm.
HU                                                       5                                                     HU
 ---pagebreak---          2011-ben valamelyest helyreáll. Ciprus tehát középtávon azzal a kihívással néz
         szembe, hogy a törékeny globális gazdaságélénkülés közepette ösztönözze a
         növekedést, és egyúttal körültekintő költségvetési politika fenntartásával kezelje a
         fennálló makrogazdasági egyensúlyhiányt. Hosszú távon az ország azzal szembesül,
         hogy a népesség elöregedésére tekintettel meg kell erősíteni az államháztartás
         fenntarthatóságát.
   (3)   Bár a GDP-nek a válság során megfigyelt csökkenése jórészt ciklikus, a potenciális
         kibocsátás szintjére is negatív hatással volt. Emellett a válság a beruházások
         visszaesése, a hitelhez jutás nehézségei és a növekvő strukturális munkanélküliség
         révén középtávon befolyásolhatja a potenciális növekedést is. A gazdasági válság
         hatása továbbá súlyosbítja a népesség elöregedésének a potenciális kibocsátásra és az
         államháztartás fenntarthatóságára gyakorolt negatív hatását. Ennek ismeretében a
         potenciális növekedés támogatása céljából elengedhetetlen a strukturális reformok
         ütemének felgyorsítása. Ciprus számára különösen fontos, hogy reformokat hajtson
         végre a munkaerőpiac terén, mindenekelőtt, hogy fokozza az egész életen át tartó
         tanulás lehetőségeit, tekintettel az alacsonyabb képzettségű, idősebb munkavállalókra
         és a munkanélküliekre, valamint biztosítsa a műszaki és szakképzés tervezett
         reformjának időben történő eredményes végrehajtását. Ezenfelül jobban össze kell
         hangolni a bérnövekedést és a termelékenységet, a foglalkoztatásnövekedést és a
         versenyképességet.
   (4)   A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv azzal számol, hogy a
         reál-GDP növekedése a 2009-es -1,7%-ról 2010-re 0,5%-ra emelkedik, majd a
         programidőszak hátralevő részében átlagosan közel 2,6%-ra erősödik. A jelenleg
         rendelkezésre álló információk4 fényében úgy tűnik, hogy a forgatókönyv a teljes
         programidőszakra optimista növekedési feltételezéseken alapul. Különösen, mivel a
         magánfogyasztás a várakozások szerint kedvező trendet követ, amelyet a némileg
         optimista foglalkoztatás- és bérnövekedési feltételezés vezérel. A program
         előrejelzése alapján az építési beruházások reálnövekedése rövid távon negatív
         marad, majd a programidőszak második felében erőre kap. Az előretekintő mutatók
         azonban középtávon az építési ágazatban erősebb korrekciós pályára utalnak a
         programban tervezettnél. Ezenfelül a javuló gazdasági kilátások ellenére a
         programban foglalt makrogazdasági forgatókönyv szempontjából nem
         elhanyagolható lefelé mutató kockázatokat von maga után az, hogy Ciprus fő
         kereskedelmi partnereinek gazdaságélénkülése sérülékeny. 2009-ben a gazdaság
         szűkülése miatt sor került a külső hiány jelentős, bár részleges korrekciójára, amely
         ennek ellenére a GDP 8,5%-ával magas maradt, és a program szerint az import várt
         fellendülésével 2013-ra újra erőteljesen megnövekszik, a GDP 12,9%-ára. A külső
         egyensúlytalanság középtávon valószínűleg nyomást gyakorol a gazdasági
         növekedésre. Az állami szektor jelentős költekezését külföldi hitelek vagy hazai
         magánmegtakarítások révén kellene finanszírozni. Ezért a folyó fizetési mérleg
         egyensúlyhiányának kiigazítása vagy magasabb költségű hitelfelvételt, vagy
         jelentősebb magánszektorbeli megtakarításokat igényel. Ez utóbbi a
         magánfogyasztás és beruházások alacsonyabb szintje miatt kisebb mértékű
         kibocsátásnövekedéssel járna (kiszorító hatás). A program inflációs előrejelzése
         valószerűnek tűnik.
   4
       Az értékelés a Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzését és más, azóta elérhetővé vált
       információkat is figyelembe vesz.
HU                                                6                                                      HU
 ---pagebreak---    (5) A program szerint az államháztartási hiány a 2008-ban a GDP 0,9%-át kitevő
       többletről erőteljesen, a GDP 6,1%-át kitevő hiányra romlott 2009-ben, ami
       nagymértékben tükrözi a válság államháztartásra gyakorolt hatását, de hozzájárultak
       a GDP 1,5%-ának megfelelő ösztönző intézkedések is, amelyeket a kormány az
       európai gazdaságélénkítési tervvel összhangban hozott. A program alapján a
       költségvetési politika restriktív lesz, azzal a céllal, hogy a feltételezett növekedési
       forgatókönyv mellett 2013-ig megszűnjön a túlzott hiány.
   (6) Az aktualizált program szerint a 2010-es költségvetési cél a GDP 6%-át kitevő hiány.
       A 2010. évi (a parlament által 2009. december 24-én jóváhagyott) költségvetési
       törvény a 2009-re becsült, nagyjából a GDP 3%-át kitevő hiány alapján a GDP 4,5%-
       ának megfelelő hiányt célzott meg. Mivel a 2009-es eredmény végül a GDP 6%-ának
       megfelelő hiány volt, a költségvetési törvényből még magasabb hiány következik. A
       program mindazonáltal tartalmaz olyan intézkedéseket, amelyek célja a költségvetés
       további romlásának megállítása és a hiány stabilizálása a 2009-es szinten. Az
       aktualizált program a 2009-es eredményhez képest 2010-ben a GDP-arányos bevétel
       körülbelül 1,25 százalékponttal történő emelkedésére számít. Az állami kiadások
       várhatóan GDP-arányosan 1,25 százalékponttal emelkednek. Az elsődleges kiadások
       a tervek szerint tovább emelkednek, főként a szociális transzferek, támogatások és a
       közszféra béreinek további emelése révén. Az aktualizált program alapján a
       kamatfizetések folytatják csökkenő pályájukat, és a növekvő adósságállomány
       ellenére GDP-arányosan 0,25 százalékponttal visszaesnek. Az állami beruházások a
       tervek szerint a 2009-es szinten maradnak. Összességében a programban szereplő, a
       strukturális egyenleggel mért (azaz a ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb
       átmeneti intézkedések nélküli) költségvetési politikai irányvonal 2010-ben
       nagyságrendileg a GDP 0,5%-ával szigorodik.
   (7) A program középtávú költségvetési stratégiájának fő célja, hogy az államháztartási
       hiány 2013-ra a GDP 3%-ában meghatározott referenciaérték alá csökkenjen. A
       program előrejelzése szerint a nominális költségvetési hiány 2011-ben a GDP 4,5%-
       ára csökken (az előző évi 6,1%-ról), majd 2012-ben 3,4%-ra, és végül 2013-ban
       elérheti a 2,5%-ot. Az elsődleges egyenleg várhatóan hasonló pályát követ és az
       időszak végére egyensúlyi helyzetet ér el, a 2010-ben a GDP 3,7%-át kitevő
       hiányról. A közösen megállapított módszertan alapján számított strukturális hiány
       2010 után tovább javul, és 2011-ben eléri a GDP mintegy 3,5 %-át, majd 2012-ben
       valamivel 3% alatt, míg 2013-ban 2,25 % lesz. Az éves költségvetési erőfeszítés
       átlagosan a GDP 0,75%-át éri el a 2010–2013 közötti időszakban. A kiigazítás előre
       ütemezettnek tűnik, bár a 2010-ben meghozott intézkedések teljes hatása 2011-ben
       bontakozik ki. Ezenkívül az európai gazdaságélénkítési terv keretében hozott
       intézkedéseket csak 2010 végén szüntetik meg. A konszolidációt főként a
       költségvetés bevételi oldalán tervezik megvalósítani, amely az előrejelzések szerint
       2010–2013 között GDP-arányosan 2,6 százalékponttal emelkedik, míg a kiadások
       visszaszorítása további egy százalékpontos hozzájárulást jelent. A bevételoldali
       intézkedések közé tartozik az adócsalás elleni küzdelem, a várostervezési amnesztia,
       a kőolajtermékek minimális jövedéki adójának összehangolása és csökkentett héa
       alkalmazása élelmiszerekre és gyógyszerekre valamint a félkormányzati
       szervezetektől származó osztalékbevételek. A kiadásoldali intézkedéseket illetően a
       program szerinti kiigazítás zömében a működési kiadások ellenőrzéséből és a folyó
       transzferek csökkentéséből ered. Amennyiben a szociális partnerek között
       konszenzus alakul ki, a program a szociális transzferek célzottságát és a közszférában
       a bérnövekedés nagyságának és ütemének visszafogását sorolja a konszolidáció
HU                                            7                                                HU
 ---pagebreak---         kiadáskategóriái közé. Az aktualizált program megerősíti az elkötelezettséget az
        országspecifikus középtávú költségvetési célkitűzés mellett, amely strukturális (azaz
        ciklikusan kiigazított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélküli) értelemben
        kiegyensúlyozott költségvetési egyenleg. A középtávú célkitűzés megfelelően
        tükrözi a Paktum célkitűzéseit. A program hiánycéljaihoz kapcsolódó strukturális
        egyenlegek alapján a középtávú célkitűzést nem érik el a programidőszakon belül.
   (8)  A költségvetés teljesítménye a programban előre jelzettnél rosszabbul is alakulhat.
        Úgy tűnik, az aktualizált változatban előre vetített makrogazdasági forgatókönyv a
        teljes programidőszak tekintetében optimista növekedési feltételezéseken alapul. A
        bevételi oldalon az államháztartás kockázatai –különösen 2010–2011-ben –
        nagyobbak, mint az előző években, és egyrészt a gazdasági növekedés erősebb
        visszaeséséhez, másrészt ahhoz kapcsolódnak, hogy a növekedés összetételében
        kisebb lehet az adóbevételek aránya. A várt lassú gazdaságélénkülésre és a belföldi
        kereslet közkiadások növelése révén történő ösztönzésére irányuló nyomásra
        tekintettel a kiadások esetleges túllépésének kockázata nem elhanyagolható. Ezek a
        kockázatok főleg a pótköltségvetések év közbeni elfogadásának gyakorlatához
        kapcsolódnak, amely a források szándékolt átcsoportosításán túl a folyó kiadások
        növekedéséhez vezetett. Ezenfelül a múltbeli teljesítmény alapján és célkövető
        mechanizmus hiányában, valamint a némileg optimista foglalkoztatással (és
        munkanélküliséggel) kapcsolatos növekedési előrejelzések fényében a szociális
        transzferek a vártnál magasabbak lehetnek.
   (9)  A bruttó államadósság 2009-ben várhatóan a GDP 56,2%-a lesz, az előző évi 48,4%-
        ot követően. A hiány emelkedése és a GDP-növekedés visszaesése mellett a GDP-
        arányosan 1 százalékpontot kitevő SFA-tételek is hozzájárultak az adóssághányad
        emelkedéséhez. Ez utóbbi a kormányzati eszközök felhalmozódását tükrözi,
        amelynek oka a 2010. január elején felmerülő kötelezettségek teljesítése érdekében
        történő 2009. év végi túlfinanszírozás volt. Az adóssághányad a programidőszak alatt
        várhatóan emelkedik, főként a folytatódó, bár csökkenő elsődleges hiányok miatt. Az
        adóssághányad 2010-ben meghaladja a GDP 60%-ában meghatározott
        referenciaértéket, és az előrejelzés szerint a programidőszak során felette marad. A
        becslések alapján 2011-ben és 2012-ben a GDP 63%-a körüli értékre emelkedik,
        majd lassan csökkenésnek indul. A költségvetési célokhoz és a makrogazdasági
        forgatókönyvhöz kapcsolódó negatív kockázatokra tekintettel az adóssághányad a
        program előrejelzéseinél valószínűleg szintén kedvezőtlenebbül alakul.
   (10) A népesség elöregedésének hosszú távú költségvetési hatása jelentősen meghaladja
        az uniós átlagot, főként a GDP-arányos nyugdíjkiadások viszonylag nagy mértékű
        emelkedése miatt az elkövetkező évtizedekben, ami részben annak tulajdonítható,
        hogy a nyugdíjrendszer még nem egészen kiforrott. A program foglalkozik a 2009
        áprilisában bevezetett nyugdíjreformmal, amely várhatóan kissé csökkenti a
        nyugdíjkiadások      emelkedését,      és    jelentősebb   mértékben      növeli    a
        társadalombiztosítási járulékokat. A reform javítana a nyugdíjrendszer hosszú távú
        egyenlegén és csökkentené a fenntarthatóság kockázatait, ugyanakkor nincs hatása az
        átfogó értékelésre. A programban becsült 2009. évi költségvetési egyenleg
        súlyosbítja a népesség elöregedésének a fenntarthatósági résre gyakorolt
        költségvetési hatását. Az elsődleges egyenleg középtávú javulásának biztosítása és az
        elöregedéssel kapcsolatos kiadások – különösen a nyugdíj- és az egészségügyi
        kiadások – előrevetített növekedésének megfékezésére irányuló további intézkedések
        végrehajtása hozzájárulnának , az államháztartások fenntarthatóságával kapcsolatos –
HU                                             8                                              HU
 ---pagebreak---           a Bizottság 2009. évi fenntarthatósági jelentésében5 magasnak becsült – kockázatok
          csökkentéséhez. A középtávú adósság-előrejelzések – amelyek szerint a GDP
          növekedési üteme csak fokozatosan fog visszaállni a válság előtt várt értékekre és az
          adóhányad a válság előtti szintre tér majd vissza, valamint magukban foglalják az
          elöregedéssel kapcsolatos kiadások várt növekedését – azt mutatják, hogy a
          programban felvázolt költségvetési stratégia ebben a formában és változatlan politika
          mellett nem elégséges a GDP-arányos adósságráta 2020-ig történő stabilizálásához.
   (11)   Az utóbbi években Ciprus túlteljesítette költségvetési céljait, bár élénk gazdasági
          tevékenységgel és adóintenzív növekedési összetétellel jellemzett környezetben. A
          költségvetési keretet a közelmúltban javították a pénzügyi irányítási elszámolási
          rendszer elfogadásával, a hároméves középtávú költségvetési keret és a program- és
          teljesítményalapú          költségvetés-tervezés           fokozatos        bevezetésével.         A
          pótköltségvetések év közbeni elfogadásának eddigi gyakorlata azonban a források
          szándékolt átcsoportosítását meghaladó mértékben vezetett a folyó kiadások
          növekedéséhez. A program szerint az új költségvetési keret – amint teljes mértékben
          végrehajtják – várhatóan véget vet majd ennek a gyakorlatnak, valamint
          eredményesebb és hatékonyabb költségvetési eljárást eredményez, hozzájárulva ezzel
          a kiadások megfékezéséhez. Az új költségvetési eljárás ugyanakkor megfelelő alapot
          teremt a kiadások átcsoportosításához a növekedést ösztönző tevékenységek javára, a
          nemzeti reformprogramban meghatározott prioritásokkal összhangban. Az új keret
          azonban még a végrehajtás korai szakaszában van, és várhatóan csak 2012-ben lép
          teljesen érvénybe. Hatása ezért csak középtávon nyilvánulhat meg. Az államháztartás
          sikeres és tartós konszolidációjához elengedhetetlen az új keret időben történő
          alkalmazása.
   (12)   Az államháztartás színvonalát illetően a program elismeri, hogy fontos eszköz a
          potenciális növekedés támogatása és az államháztartás hosszú távú
          fenntarthatóságának biztosítása érdekében. A program figyelembe veszi a középtávú
          költségvetési keret és a program- és teljesítményalapú költségvetés-tervezés teljes
          végrehajtásának hatását, azaz a források jobb, a kiemelt fontosságú, növekedést
          ösztönző területekre irányuló elosztását, a nem termelékeny kiadások jobb
          ellenőrzésével együtt. A kiadási oldalon a program áttekinti a köz- és a magánszféra
          közötti partnerség révén történő infrastruktúra-fejlesztést célzó közelmúltbeli
          projekteket, valamint az alap- és középfokú oktatásban a fokozott számítógép
          használat és a kutatás és a felsőoktatási intézmények fejlesztése révén az oktatás
          javítására irányuló intézkedéseket. Az aktualizált program kitér az állami kórházak
          önálló egységekké történő átalakítására szánt forrásokra, valamint a nemzeti
          egészségügyi program elfogadására, amelynek célja a szabályozott versenyen és a
          költségvisszafogáson keresztüli hatékonyságnövelés. Ez alapvetően fontos eszköznek
          tűnik a népesség elöregedéséhez kapcsolódó feltételezett kiadásnövekedés
          ellenőrzésére. A bevételi oldalon a program hangsúlyozza a középtávú költségvetési
          keret bevezetésének pozitív hatását, amelyet a középtávú bevételi előrejelzések
          pontosságának és érzékenységének javítására gyakorol. A hatóságok megjegyzik,
   5
        Az államháztartások fenntarthatóságára vonatkozó, 2009. november 10-i következtetésekben „a Tanács
        felhívja a tagállamokat, hogy a soron következő stabilitási és konvergenciaprogramjaik során irányítsák
        figyelmüket a fenntarthatóságot célzó stratégiákra”, továbbá „felkéri a Bizottságot, valamint a
        Gazdaságpolitikai Bizottságot és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot, hogy – a következő
        fenntarthatósági jelentéshez megfelelő időben – további módszereket dolgozzanak ki az
        államháztartások hosszú távú fenntarthatóságának értékeléséhez”, amelyet 2012-re terveznek.
HU                                                    9                                                         HU
 ---pagebreak---             hogy az utóbbi években az adórugalmasság eszközkonjunktúrának köszönhető
            volatilitása miatt az eszközárak és a GDP-növekedés összetételi hatásának
            figyelembevétele érdekében kiigazították a bevételi előrejelzéseket. A program
            említést tesz az adókedvezmény rendszerének hatóságok általi folyamatos
            megfigyeléséről is, annak érdekében, hogy a munka kifizetődő legyen, ugyanakkor
            biztosítva a kiszolgáltatott társadalmi csoportok támogatását is.
   (13)     Összességében, figyelembe véve a költségvetési célok fent említett kockázatait, az
            ösztönző költségvetési politika 2010-ben történő fenntartására irányuló stratégia az
            európai gazdaságélénkítési tervvel összhangban lévőnek tekinthető. Mindazonáltal a
            gazdasági válság kedvezőtlen hatásai nyomán az államháztartási hiány 2010-ben a
            GDP 6%-a marad, majd ezt követően fokozatosan csökken a 3%-os referenciaérték
            alá. A programban lévő stratégia a 2010–2013 közötti időszakban GDP-arányosan
            0,75 százalékpontos éves átlagos költségvetési erőfeszítést irányoz elő, ez azonban
            lefelé mutató kockázatoknak van kitéve. Ezért a kockázatok fényében előfordulhat,
            hogy a költségvetési erőfeszítés nem lesz elegendő ahhoz, hogy a hiányt a tervek
            szerint 2013-ra a GDP 3%-ában meghatározott referenciaérték alá csökkentsék.
            Ezenfelül úgy tűnik, hogy a programban szereplő konszolidációs stratégia összetétele
            nagyrészt a bevételnövelő intézkedéseken alapul, míg a kiadások visszafogása
            minimális. A program előrejelzése szerint a GDP-arányos kiadási hányad 2013-ban a
            2009-es eredménynél magasabb szinten stabilizálódik. Még mindig tárgyalnak a
            szociális partnerekkel azokról az intézkedésekről, amelyekkel ez a helyzet
            megfordítható, és ezért megvalósításuk feltételei és időzítése kockázatoknak van
            kitéve. Következésképp előfordulhat, hogy az adóssághányad alakulása, amely a
            tervek szerint 2010-től meghaladja a GDP 60%-át, szintén kedvezőtlenebb lesz az
            aktualizált programban előrevetítettnél.
   (14)     Ami a stabilitási és konvergenciaprogramok magatartási kódexében meghatározott
            adatszolgáltatási követelményeket illeti, a program minden előírt és nem kötelező
            adatot megad.
   Általános következtetésként megállapítható, hogy Ciprus államháztartása a gazdasági
   visszaesés és az európai gazdaságélénkítési tervvel összhangban elfogadott jelentős ösztönző
   intézkedések miatti expanzív költségvetési irányvonal hatására jelentősen romlott. Ennek
   eredményeképp a költségvetési egyenleg a 2008-ban a GDP 0,9%-át kitevő többletből 2009-
   ben a GDP 6,1%-át kitevő hiányba fordult át. A program 2010-ben kezdődő konszolidációs
   pályát vázol fel, amelynek célja, hogy az államháztartási hiányt 2013-ra a GDP 3%-ában
   meghatározott referenciaérték alá szorítsa. Mindazonáltal a kiigazítást főként a költségvetés
   bevételi oldaláról tervezik elérni, míg a GDP-arányos kiadási hányad az eddigi legmagasabb
   szinten marad. Emellett a törékeny globális gazdaságélénkülés miatt a költségvetési
   stratégiához jelentős lefelé mutató kockázatok kapcsolódnak, tekintettel arra, hogy a program
   makrogazdasági forgatókönyvének alapjául optimista növekedési feltételezések szolgálnak. A
   nagy belső és külső egyensúlyhiány fényében kiemelt figyelemmel kell kezelni a körültekintő
   politika folytatását és a költségvetés fenntarthatóságának erősítését. A konszolidációs tervek
   és a költségvetési célkitűzések megvalósításának ezért alapvető eszköze lenne a folyó
   kiadásoknak a hatékony többéves költségvetési keret végrehajtásán keresztül történő
   ellenőrzése. Ezenkívül az államháztartás színvonalának további fokozása azért is fontos, hogy
   a makrogazdasági egyensúlytalanságok fényében alátámasztható legyen a gazdaság
   zökkenőmentes kiigazítása, nevezetesen a potenciális GDP emelése, a versenyképesség
   fokozása és a külső egyensúlytalanság további szűkítése révén.
HU                                                 10                                             HU
 ---pagebreak---    A fenti értékelés alapján Ciprus felkérést kap arra, hogy:
   i.       legfeljebb a GDP 6%-ában korlátozza a 2010. évi hiányt, szükség esetén a
            konszolidációs intézkedések megerősítésével, főként ha a makrogazdasági
            fejlemények a program forgatókönyvénél kevésbé kedvezőnek bizonyulnak, és
            időben hozzon intézkedéseket egy kiadásorientáltabb konszolidációs stratégia
            meghatározása érdekében; a bejelentett költségvetési erőfeszítéseken túl ragadjon
            meg minden alkalmat arra, hogy felgyorsítsa a költségvetési konszolidációt és a
            bruttó államadósság arányának csökkenését a referenciaérték felé;
   ii.      a költségvetési célok betartásának biztosítása és a kiadások szigorú középtávú
            korlátozása érdekében a tervek szerint hajtson végre hatékony többéves költségvetési
            keretet;
   iii.     az elöregedéssel kapcsolatos kiadások előrevetített növekedésének megfékezése
            érdekében a nyugdíj- és egészségügyi kiadások visszafogására irányuló
            reformintézkedések végrehajtásával javítsa az államháztartás hosszú távú
            fenntarthatóságát.
HU                                                11                                             HU
 ---pagebreak---        Kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása
                                                  2008  2009  2010   2011   2012     2013
                                 SP 2010. április   3,6  -1,7   0,5    1,5    3,0      3,2
              Reál-GDP             BIZ 2010.
                                                    3,6  -1,7  -0,4    1,3   n.a.     n.a.
           (%-os változás)            május
                                    SP 2009.
                                                    3,8   2,1   2,4    3,0    3,2     n.a.
                                     február
                                 SP 2010. április   4,4   0,2   2,7    2,0    2,0      2,0
            HICP-infláció          BIZ 2010.
                                                    4,4   0,2   2,7    2,5   n.a.     n.a.
                 (%)                  május
                                    SP 2009.
                                                    4,4   2,0   2,5    2,5    2,5     n.a.
                                     február
                                 SP 2010. április   2,9  -1,3  -2,4   -2,5   -1,6     -0,5
          Kibocsátási rés  1       BIZ 2010.
                                                    3,4  -0,7  -2,1   -1,6   n.a.     n.a.
    (a potenciális GDP %-ában)        május
                                    SP 2009.
                                                    0,8  -0,1  -0,6   -0,5   -0,2     n.a.
                                     február
                                 SP 2010. április -17,7  -8,5 -11,5  -12,2  -12,6    -12,9
    A külfölddel szembeni nettó
            finanszírozási         BIZ 2010.
                                                  -17,6  -8,2  -6,8   -6,7   n.a.     n.a.
   képesség/finanszírozási igény      május
          (a GDP %-ában)            SP 2009.
                                                  -12,4 -12,1 -11,5  -10,9  -10,2     n.a.
                                     február
                                 SP 2010. április  43,5  40,3  41,6   42,8   43,6     44,2
      Államháztartási bevétel      BIZ 2010.
                                                   43,5 40,3  41,2   41,3    n.a.     n.a.
          (a GDP %-ában)              május
                                    SP 2009.
                                                   45,3  43,8  44,0   44,4   44,8     n.a.
                                     február
                                 SP 2010. április  42,6  46,4  47,6   47,2   47,0     46,7
       Államháztartási kiadás      BIZ 2010.
                                                   42,6 46,4  48,3   49,0    n.a.     n.a.
          (a GDP %-ában)              május
                                    SP 2009.
                                                   44,3  44,6  45,5   46,3   47,1     n.a.
                                     február
                                 SP 2010. április   0,9  -6,1  -6,0   -4,5   -3,4     -2,5
     Államháztartási egyenleg      BIZ 2010.
                                                    0,9  -6,1  -7,1   -7,7   n.a.     n.a.
          (a GDP %-ában)              május
                                    SP 2009.
                                                    1,0  -0,8  -1,4   -1,9   -2,2     n.a.
                                     február
                                 SP 2010. április   3,7  -3,6  -3,7   -2,1   -1,0      0,1
        Elsődleges egyenleg        BIZ 2010.
                                                    3,7  -3,6  -4,4   -4,8   n.a.     n.a.
          (a GDP %-ában)              május
                                    SP 2009.
                                                    3,9   1,5   0,8    0,2   -0,2     n.a.
                                     február
                                 SP 2010. április  -0,2  -5,6  -5,1   -3,5   -2,8     -2,3
        Ciklikusan kiigazított     BIZ 2010.
              egyenleg1                            -0,4  -5,8  -6,3   -7,1   n.a.     n.a.
                                      május
          (a GDP %-ában)            SP 2009.
                                                    0,7  -0,8  -1,2   -1,7   -2,1     n.a.
                                     február
                                 SP 2010. április  -0,2  -5,6  -5,2   -3,6   -2,9     -2,3
       Strukturális egyenleg3      BIZ 2010.
                                                   -0,4  -5,8  -6,3   -7,1   n.a.     n.a.
          (a GDP %-ában)              május
                                    SP 2009.
                                                    0,7  -0,8  -1,2   -1,7   -2,1     n.a.
                                     február
                                 SP 2010. április  48,4 56,2  61,0   63,2    63,1    62,3
        Bruttó államadósság        BIZ 2010.
                                                   48,4 56,2  62,3   67,6    n.a.     n.a.
          (a GDP %-ában)              május
                                    SP 2009.       49,3 46,8  45,4   44,2    44,2     n.a.
HU                                                12                                       HU
 ---pagebreak---                                                 február
      Megjegyzések:
      1
        Kibocsátási rések és ciklikusan kiigazított egyenlegek a programok szerint, ahogy a Bizottság szolgálatai a
   programokban szereplő információk alapján újraszámították.
      2
        A 2009–2013 közötti időszakra vonatkozóan 2,0%-os, 2,8%-os, 2,8%-os, 2,8%-os és 2,8%-os becsült potenciális
   növekedés alapján.
      3
        Ciklikusan kiigazított egyenleg, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül. Egyszeri és egyéb átmeneti
   intézkedések a program legújabb változata szerint 2010-ben, 2011-ben és 2012-ben 0,1% (mind hiánycsökkentő). A
   Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzésében nincsenek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések.
      Forrás:
      Stabilitási program (SP); a Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzése (BIZ); a Bizottság szolgálatainak
   számításai.
HU                                                               13                                                     HU


title: A Tanács ajánlása ( 2014. július 8. ) – Hollandia 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Hollandia 2014. évi stabilitási programját

text:
               29.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/88

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2014. július 8.)
   Hollandia 2014. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Hollandia 2014. évi stabilitási programját
   2014/C 247/17
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta a Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a növekedést és a foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.

               (2)

               A Tanács a Bizottság javaslatai alapján 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot (3), amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.

               (3)

               A tagállamok állam-, illetve kormányfői 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és euroövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az „Európa 2020” stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások végrehajtása iránt.

               (4)

               A Tanács 2013. július 9-én ajánlást (4) fogadott el Hollandia 2013. évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményezte Hollandia 2012‐2017-es időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját. A Bizottság 2013. november 15-én a 473/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (5) megfelelően kiadta Hollandia 2014-re vonatkozó költségvetésiterv-javaslatáról szóló véleményét.

               (5)

               A Bizottság 2013. november 13-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2014. évi európai szemeszterét. Ugyancsak 2013. november 13-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Hollandiát azon tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (6)

               Az Európai Tanács 2013. december 20-án elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.

               (7)

               A Bizottság 2014. március 5-én az 1176/2011/EU rendelet 5. cikkének megfelelően közzétette a Hollandiára vonatkozó részletes vizsgálat eredményeit. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Hollandiában továbbra is makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek nyomon követést és szakpolitikai intézkedést igényelnek. Különösen a magánszektor adósságállományával és a folyamatban lévő hitelállomány-leépítéssel – valamint az ingatlanpiacon továbbra is meglévő hatékonysági problémákkal – kapcsolatos makrogazdasági fejlemények szorulnak figyelemre. Jóllehet a részben a hitelállomány-leépítés miatt keletkező jelentős folyófizetésimérleg-többlet nem jelent veszélyt a számottevő hiányhoz hasonlóan, a Bizottság az európai szemeszter keretében nyomon fogja követni a folyó fizetési mérleggel kapcsolatos fejleményeket Hollandiában.

               (8)

               Hollandia 2014. április 29-én benyújtotta 2014. évi nemzeti reformprogramját, 2014. április 30-án pedig 2014. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (9)

               A 2014. évi stabilitási programban felvázolt költségvetési stratégia célja annak biztosítása, hogy a túlzott hiány 2013. évi korrekciója tartós legyen és az ország 2015-re a középtávú költségvetési célhoz közeli költségvetési pozíciót érjen el. A középtávú költségvetési cél a GDP 0,5 %-át meg nem haladó strukturális hiány, ami a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit tükrözi. Sor került további jelentős mértékű költségvetési intézkedések végrehajtására, ám a (az újraszámított) strukturális egyenleg 2014-ben várhatóan állandósul 2013-hoz képest, ami jelentős eltérést mutat az előírt, a GDP legalább 0,5 %-ának megfelelő mértékű kiigazításától. 2015-ben a (az újraszámított) strukturális egyenleg várhatóan a GDP 0,3 százalékpontos javulását mutatja majd. A kiadások 2014-ben és 2015-ben egyaránt a kiadási referenciaértéknek megfelelő ütemben növekednek. Hollandia költségvetési stratégiájának általános értékelése alapján a középtávú cél felé vezető kiigazítási pálya részben összhangban van a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeivel. A stabilitási program szerint a bruttó államadósság 2015-ben stabilizálódik, azt követően pedig csökkenni fog. A stabilitási program költségvetési előrejelzéseit alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott és azt a független Hollandiai Gazdaságpolitikai Elemző Iroda készítette. A költségvetési célkitűzéseket érintő kockázatok számottevőnek tűnnek, de nagyrészt kiegyensúlyozottak. A Bizottság szolgálatainak 2014. tavaszi előrejelzése szerint 2014-ben stabilizálódik a strukturális egyenleg és 2015-ben a GDP 0,5 %-os javulása várható. A Bizottság előrejelzése alapján Hollandia 2014-ben megfelel a kiadási referenciaértéknek, 2015-ben azonban nem. Hollandia növekedési potenciáljának fokozása céljából kiemelt fontosságú, hogy a szükséges konszolidáció megőrizze a növekedésfokozó kiadásokat, például az innovációra és kutatásra, beleértve az alapkutatásra, az oktatásra és képzésre fordított kiadásokat is. A Tanács a stabilitási programnak és a bizottsági előrejelzésnek az 1466/97/EK rendelet értelmében általa végzett értékelése alapján úgy véli, hogy Hollandia 2013-ban államháztartási hiányát fenntartható módon a GDP 3 %-a alá szorította, de fennáll annak a veszélye, hogy 2014-től jelentős lesz az eltérés a prevenciós ág követelményeitől.

               (10)

               A legnagyobb kihívást az ingatlanpiac jelenti, ahol az évtizedek során az ingatlanfinanszírozási és ágazati megtakarítási mintákat formáló merevségek és torzító ösztönzők alakultak ki. A háztartások az ingatlantulajdont további bruttó jelzáloghitel-adósságok felhalmozására használták fel, és ez a tendencia nagymértékben tükrözi a régóta fennálló költségvetési ösztönzőket, például a jelzáloghitel-kamatok adóból való teljes levonhatóságát. 2012 áprilisa óta számos intézkedést végrehajtottak, amelyekkel részleges megoldást találtak ezen ösztönzők problémájára. Ezek közül néhány magában foglalja az ingatlanfinanszírozás adóügyi kezelésének kiigazítását. A jelzáloghitel-kamatok leírásának korlátozása felé való fokozatos elmozdulás és a törlesztés ösztönzése biztosított, de ennek az intézkedésnek a bevezetése túl lassú ahhoz, hogy jelentős mértékben befolyásolja a törlesztési magatartást. A 2018-ban teljesítendő 100 %-os hitelfedezeti arány még mindig magas. A bérlemények piacát szabályozás és rendkívül jelentős szociálislakás-szegmens korlátozza, ahol a hosszú várólisták is problémát jelentenek. A szociális lakáspiacon a lakbérek nemrégiben bevezetett, a jövedelem alapján való nagyobb mértékű differenciálása a helyes irányba tett lépés, de hatása korlátozott. A szociális lakhatással foglalkozó vállalatok még mindig építhetnek olyan lakásokat, ahol a havi lakbér meghaladja a szociális lakáspiaci lakbérek felső határát. Jóllehet a 2013. évi ajánlások a leginkább rászoruló háztartások támogatására való összpontosításra szólítottak fel, ez az irányváltás csak folyamatban van. Így noha a javasolt intézkedések a helyes irányba tett lépésnek tekinthetők, a mögöttes problémák kezelésére szolgáló reformok általános üteme lassú, ezért amennyiben a gazdasági környezet azt lehetővé teszi a reformokat fel kell gyorsítani, , egyúttal pedig biztosítani kell, hogy a szociális lakhatás továbbra is a rendelkezésére álljon azoknak a hátrányos helyzetű polgároknak, akik nem képesek piaci feltételek mellett lakáshoz jutni, többek között a nagy kereslettel jellemzett helyeken.

               (11)

               A nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságát javították azáltal, hogy a kötelező nyugdíjkorhatárt a 2012-ben érvényes 65 évről 2023-ra fokozatosan 67 évre emelik. Hollandia kezdeményezte a nyugdíjrendszer állami és magánfinanszírozású pilléreinek és a tartós ápolás-gondozás rendszerének átfogó reformját. E kezdeményezést egészítik ki az idősebb munkavállalók további munkavállalását ösztönző és a munkaerő-piaci mobilitást fokozó reformok. A tartós ápolás-gondozást érintő reformokból eredően a feladatok – az általános kiadások csökkentése és a hatékonyság javítására való összpontosítás mellett – az önkormányzatokra hárultak. E jelentős reformok egyes részei még elfogadásra várnak. A fennmaradó kihívások közé tartozik a költségek és kockázatok nemzedékeken belüli és a nemzedékek közötti megfelelő elosztása, valamint nyomon kell követni a tartós ápolás-gondozás minőségét és hozzáférhetőségét. A tartós ápolás-gondozás reformjára vonatkozó tervek végrehajtása segítene visszafogni az idősödéshez kapcsolódó, gyorsan növekvő költségeket, és ezáltal hozzájárulna az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságához. E tekintetben fenn kell tartani a tartós ápolás-gondozás minőségének és hozzáférhetőségének megfelelő szintjét.

               (12)

               A kormány által javasolt munkaerő-piaci reformok célja a munkaerő-piaci részvétel és a mobilitás növelése. A részvételről szóló törvény célja a munkaerő-piaci részvétel növelése. A reformokat azonban még nem rögzítették jogszabályban. Ezen túlmenően a munkától visszatartó pénzügyi ellenösztönzők visszaszorításához és a munkaerőpiac peremére szorult polgárok – köztük a nők, a migráns hátterű polgárok, a fogyatékossággal élők és az idősebb korúak – foglalkoztathatóságának javításához további intézkedésekre van szükség. Hollandia bejelentette a munkanélküliségi ellátások rendszerének és viszonylag szigorú munkahelyvédelmi jogszabályainak reformját, egyebek mellett a munkaerő-piaci részvétel fokozására irányuló adóösztönzőt is. Ezek az intézkedések azonban, noha a helyes irányba mutatnak, csak tényleges végrehajtásuk után értékelhetők teljes mértékben. A második keresőket a ledolgozott órák számának növelésétől visszatartó fennmaradó ellenösztönzők megszüntetésének felgyorsítása lehetőséget teremt a jövőbeli munkaerőhiányok további enyhítésére. Végül a differenciáltabb béremelés vonatkozásában az intézményi keretben fennálló rugalmasság jobb kihasználása növelheti a háztartások jövedelmét és ezáltal – a versenyképesség károsítása nélkül – a belföldi keresletet.

               (13)

               Az európai szemeszterrel összefüggésben a Bizottság elvégezte Hollandia gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. Figyelembe vette nemcsak a programok Hollandia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni. A Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait az alábbi 1–4. ajánlás tükrözi.

               (14)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot, és arról alkotott véleményét (6) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               (15)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a nemzeti reformprogramot és a stabilitási programot. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait a 2. és 4. ajánlás tükrözi.

               (16)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság elkészítette az euroövezet egészének gazdaságpolitikájára vonatkozó elemzését is. Ezen elemzés alapján a Tanács külön ajánlásokat adott ki azon tagállamok számára, amelyek pénzneme az euro (7). Hollandiának, amelynek pénzneme ugyancsak az euro, az említett ajánlások teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról is gondoskodnia kell,

         AJÁNLJA, hogy Hollandia a 2014‐2015-ös időszakban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               Tekintettel a Bizottság szolgálatainak 2014. tavaszi előrejelzése alapján a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeihez képest mutatkozó, jelentős, a GDP 0,5 %-ának megfelelő eltérés kockázatára, a túlzott hiány korrekcióját követően szilárdítsa meg a 2014-re szóló költségvetési intézkedéseket. 2015-ben szilárdítsa meg jelentős mértékben a költségvetési stratégiát a középtávú cél elérése, azt követően pedig fenntartása érdekében, továbbá tegyen eleget az adósságcsökkentései szabálynak annak érdekében, hogy az államadósság-rátát tartósan csökkenő pályán tartsa. Tartsa fenn a növekedés szempontjából közvetlenül érintett területeket, így az oktatást, az innovációt és a kutatást érintő kiadásokat.

               2.

               Amennyiben a gazdasági környezet lehetővé teszi, fokozza az ingatlanpiac reformja érdekében tett erőfeszítéseit azáltal, hogy felgyorsítja a jelzáloghitel-kamatok leírhatóságának csökkentését, és hogy piacorientáltabb bérlakáspiaci árképzési mechanizmust alakít ki, valamint hogy a szociális lakáspiaci lakbéreket még inkább hozzáigazítja a háztartások jövedelméhez. Kövesse nyomon a szociális lakhatást érintő reformok hatásait az alacsony jövedelmű háztartások általi hozzáférhetőség és megfizethetőség szempontjából. A szociális lakhatással foglalkozó politikák fókuszát helyezze át a leginkább rászoruló háztartások támogatására.

               3.

               Hajtsa végre a nyugdíjrendszer második pillérét érintő reformokat, biztosítva a költségek és kockázatok nemzedékeken belüli és a nemzedékek közötti megfelelő elosztását. A kötelező nyugdíjkorhatár fokozatos emelését támassza alá az idősebb munkavállalók foglalkoztathatóságát javító intézkedésekkel. Hajtsa végre a tartós ápolás-gondozás területén előirányzott reformot a fenntarthatóság biztosítása céljából, és közben biztosítsa a szolgáltatásokhoz való méltányos hozzáférést és a szolgáltatások minőségét, továbbá kövesse nyomon a reform hatását.

               4.

               Tegyen további intézkedéseket a munkaerő-piaci részvétel fokozására, különösen a munkaerőpiac peremén lévő személyek körében és csökkentse a munkavállalási hajlandóságot visszafogó adóztatást. Hajtsa végre a munkahelyvédelmi jogszabályokat és a munkanélküliségi ellátások rendszerét érintő reformokat, valamint folytassa a munkaerőpiac rugalmatlanságainak kezelését. A szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatnak megfelelően – a meglévő intézményi keret teljes körű kihasználása mellett – tegye lehetővé a differenciáltabb béremelést.

      Kelt Brüsszelben, 2014. július 8-án.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P.C. PADOAN

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  A tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó 2014-es iránymutatásokról szóló, 2014. május 6-i 2014/322/EU tanácsi határozat (HL L 165., 2014.6.4., 49. o.) alapján 2014-re is érvényben marad.

      (4)  HL C 217., 2013.7.30., 89. o.

      (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. május 21-i 473/2013/EU rendelete a költségvetésiterv-javaslatok monitoringjára és értékelésére, valamint az euroövezeti tagállamok túlzott hiánya kiigazításának biztosítására vonatkozó közös rendelkezésekről (HL L 140., 2013.5.27., 11. o.).

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.

      (7)  Lásd e Hivatalos Lap 141 oldalát.


title: A Tanács ajánlása (2017. július 11.) Szlovákia 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Szlovákia 2017. évi stabilitási programját

text:
               9.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/110

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2017. július 11.)
   Szlovákia 2017. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Szlovákia 2017. évi stabilitási programját
   (2017/C 261/24)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               A Bizottság 2016. november 16-án elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2017. évi európai szemeszterét. Az Európai Tanács a 2017. március 9–10-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján 2016. november 16-án elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben Szlovákiát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerülne sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács a 2017. március 9–10-i ülésén jóváhagyott. A Tanács 2017. március 21-én elfogadta az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (3) (a továbbiakban: az euroövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)

               mivel Szlovákia pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Szlovákiának gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euroövezetre vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1–2. ajánlás tükröz.

               (3)

               2017. február 22-én közzétették a Szlovákiára vonatkozó 2017. évi országjelentést. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2016. július 12-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Szlovákiának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Szlovákia által elért eredményeket.

               (4)

               Szlovákia 2017. április 26-án benyújtotta 2017. évi nemzeti reformprogramját és 2017. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)

               A 2014–2020-as időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodásának és releváns programjainak felülvizsgálatát és az azok módosítására vonatkozó javaslattételt. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést.

               (6)

               Szlovákia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2017. évi stabilitási programja értelmében a kormány arra törekszik, hogy 2017-ben 1,3 %-ra mérsékelje a GDP-arányos államháztartási hiányt, majd további javulás eredményeként 2019-ben és 2020-ban 0 %-os szintet érjen el. A középtávú költségvetési cél – a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány – a tervek szerint 2018-ban fog megvalósulni. A 2017. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság 2020-ig várhatóan fokozatosan 46 %-ra csökken. A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott.

               (7)

               A Tanács 2016. július 12-i ajánlása szerint Szlovákiának 2017-ben a GDP 0,5 %-ának megfelelő éves költségvetési kiigazítást kell végrehajtania a középtávú költségvetési cél elérése érdekében. A Bizottság 2017. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy Szlovákia 2017-ben némileg el fog térni ettől az ajánlástól.

               (8)

               Költségvetési helyzete fényében Szlovákiának 2018-ban várhatóan további kiigazítást kell végrehajtania középtávú költségvetési célja, a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány elérése érdekében. A Stabilitási és Növekedési Paktum keretében közösen elfogadott kiigazítási mátrix alapján ez a kiigazítás a nettó elsődleges államháztartási kiadások (5) legfeljebb 2,9 %-os nominális növekedését jelenti. Ez a GDP 0,5 %-át kitevő strukturális kiigazításnak felel meg. Változatlan politikát feltételezve fennáll annak a veszélye, hogy az ország a 2017–2018-as időszakban összességében jelentősen el fog térni ettől a követelménytől. A Tanács összességében úgy véli, hogy Szlovákiának készen kell állnia további intézkedések megtételére ahhoz, hogy 2017-ben megfeleljen az előírásoknak, 2018-ban pedig további intézkedésekre lesz szükség a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében. Mindazonáltal az 1466/97/EK rendeletben foglaltak szerint a költségvetési tervek és a költségvetés alakulásának értékelése során a konjunkturális körülmények figyelembevételével kell megvizsgálni a tagállamok költségvetési egyenlegét. Amint azt a 2017. évi európai szemeszterről szóló, az országspecifikus ajánlásokat kísérő bizottsági közlemény is nyomatékosítja, a 2018. évi költségvetésiterv-javaslat értékelése, majd a 2018. évi költségvetés alakulásának értékelése során megfelelően figyelembe kell venni azt a célt, amely egy olyan költségvetési irányvonal megvalósítására vonatkozik, amely hozzájárul mind a folyamatban lévő gazdaságélénkülés megerősítéséhez, mind pedig a szlovák államháztartás fenntarthatóságának biztosításához. Ebben az összefüggésben a Tanács nyugtázza, hogy a Bizottság az 1466/97/EK rendeletben foglaltaknak megfelelő átfogó értékelést kíván végezni, különös tekintettel Szlovákia konjunkturális helyzetére.

               (9)

               A szlovák államháztartást hosszú távon továbbra is kockázatok övezik. Az egészségügyi kiadások változatlanul veszélyeztetik az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát, mivel Szlovákiában még mindig kihívást jelent az egészségügy költséghatékonyságának fokozása. Bizonyos intézkedésekre ugyan sor került a kórházi ellátás racionalizálása és a költségek csökkentése érdekében, ám ezek egyelőre nem hoztak kézzelfogható eredményeket. A 2016. évi kiadások felülvizsgálata megtakarítási lehetőségeket tárt fel. Mindazonáltal az egészségügy és az egészségügyi kiadások átfogó reformjának gyakorlati megvalósítása elhúzódik: a diagnózis szerint csoportosított fizetési rendszer bevezetése és az elektronikus egészségügyi rendszerek elindítása egyaránt meglehetősen lassan halad előre. Ezzel egyidejűleg hosszú távon várhatóan kétszeresére nő az állami nyugdíjrendszer hiánya, miközben a szlovákiai nyugdíjkorhatár az Unióban a legalacsonyabbak közé tartozik. A nyugdíjrendszer közelmúltbeli kiigazításai nagyrészt ad hoc jellegű és rövid távú intézkedések voltak.

               (10)

               Az adókijátszás és az adókikerülés mérséklődött, és Szlovákia erőfeszítéseket tesz az adószabályoknak való önkéntes megfelelés előmozdítása érdekében. Az adóbehajtás javításának köszönhetően sikerült lényegesen csökkenteni a korábbi jelentős héabevétel-kiesést. A jelek szerint a héacsalás visszaszorítása a társasági adó beszedésére is kedvező hatást gyakorolt. A pénzügyi igazgatás nagy hangsúlyt fektet a héaszabályoknak való megfelelés fokozására, mindenekelőtt az ellenőrzésen keresztül. Ezzel párhuzamosan folyamatban van az adószabályoknak való önkéntes megfelelést ösztönző, nem ellenőrzés-jellegű intézkedési lehetőségek feltérképezése is.

               (11)

               Az erőteljes gazdasági fellendülésnek és a nagyszabású munkahelyteremtésnek köszönhetően javult a munkaerőpiaci helyzet, de a tartós munkanélküliség továbbra is problémát jelent. A tartós munkanélküliség aránya változatlanul az egyik legmagasabb az Unióban. Ez kiváltképp a marginalizálódott romákat, az alacsony képzettségűeket és a fiatalokat érinti. Ezen túlmenően a regionális különbségek sem enyhülnek: Kelet-Szlovákiában még mindig kétszer olyan magas a munkanélküliségi ráta, mint Bratislavában (Pozsony). A felnőttek továbbra is csekély mértékben vesznek részt az egész életen át tartó tanulásban és a második esélyt nyújtó oktatásban. Az alacsony keresetűek munkavállalását ösztönző intézkedések és az állami foglalkoztatási szolgálatok folyamatban lévő reformja ellenére még mindig nehézségekbe ütközik a tartósan munkanélküli személyeknek és a kiszolgáltatott csoportoknak szóló testreszabott támogatás bevezetése – többek között a nagy ügyszám miatt. A tartósan munkanélküliek integrációját célzó szlovákiai cselekvési terv – amely számottevő finanszírozást kap az Európai Szociális Alaptól – a személyre szabott szolgáltatásokra vonatkozó átfogó megközelítés révén igyekszik orvosolni a kialakult helyzetet. E megközelítés előirányozza a célzott tanácsadást, egy új profilalkotási rendszer bevezetését, a magán-munkaközvetítő ügynökségekkel való együttműködést, valamint a munkaadók által kidolgozott, a regionális munkaerőpiaci igényekhez igazodó célirányos képzési programok biztosítását. A romák részvétele a szlovák munkaerőpiacon változatlanul rendkívül alacsony mértékű, és foglalkoztatási rátájuk lassan javul. Szerény munkaerőpiaci teljesítményükben az alacsony képzettségi és készségszint, valamint a megkülönböztetés is szerepet játszik. A szülőképes korú nők alacsony foglalkoztatási rátája jól tükrözi a hosszú (három évig terjedő) szülői szabadságot, amelyet a férfiak ritkán vesznek igénybe, a gyermekgondozási létesítmények hiányát – mindenekelőtt a hároméves kor alatti gyermekek számára –, továbbá a rugalmas munkaidő-beosztás korlátozott alkalmazását.

               (12)

               Az oktatási rendszer nincs megfelelő helyzetben ahhoz, hogy növelni tudja Szlovákia gazdasági potenciálját. Az oktatási eredményeket és az alapvető készségek szintjét tekintve a nemzetközi standardokhoz képest kiábrándító a helyzet, és 2012 és 2015 között tovább romlott. Mindemellett továbbra is szembetűnőek a regionális különbségek. A gyenge teljesítmény főként a tanulók társadalmi-gazdasági és etnikai hátterének erőteljes hatására, a méltányossággal, a hozzáféréssel és az inkluzivitással kapcsolatos problémákra, valamint a tanári szakma viszonylag alacsony vonzerejére vezethető vissza. A tanári fizetések 2016-ban két lépésben emelkedtek (4 %-ot januárban és 6 %-ot szeptemberben), és a 2017–2020-as időszakban további emeléseket vettek tervbe, mégis, többek között a nem versenyképes fizetési feltételek és a folyamatos tanári továbbképzés korlátozott mértéke is azon tényezők közé tartoznak, amelyek nagyban csökkentik a szakma vonzerejét, különösen a leendő fiatal tanárok és az ország fejlettebb régióiban lakók körében. A marginalizálódott roma közösségekre vonatkozó, nemrégiben elfogadott, szegregáció elleni jogszabályokat maradéktalanul végre kell hajtani annak érdekében, hogy kifejtsék pozitív hatásukat és növeljék a romák inkluzív többségi oktatásban való részvételét, különös hangsúlyt helyezve a kisgyermekkori nevelésre és gondozásra, valamint az iskola előtti nevelésre.

               (13)

               A szlovákiai közigazgatás korszerűsítése folyamatban van, ám a korrupció változatlanul problémát jelent. Az érintett szereplők továbbra is magas szintűnek érzékelik a korrupciót, ami az üzleti tevékenységet akadályozó fő tényezők egyike. A korrupcióellenes szabályok kontrollmechanizmusai és érvényesítése a jelek szerint még mindig nem megfelelőek, és a visszaélések bejelentésére, illetve a postafiókcégekre vonatkozó szakpolitikai kezdeményezések nem feltétlenül képesek megoldani a problémát. Ezen túlmenően a közbeszerzési gyakorlatok számos területen nem igazodnak a legjobb gyakorlatokhoz. Folyamatban van olyan képzési intézkedések kidolgozása, amelyek a tisztviselőket hivatottak felkészíteni a közbeszerzési rendszer hatékonyabb működtetésére. Mindazonáltal továbbra is aggasztóak az összeférhetetlenségek, a testreszabott pályázati kiírási feltételek és az odaítélési szempontok között a legalacsonyabb ár túlzott alkalmazása, és ezek a jelenségek korlátozzák a minőségalapú versenyt. A bejelentett esetek következetesen arra utalnak, hogy a közbeszerzési hiányosságok az állami erőforrások hatékony elosztására is kihatnak.

               (14)

               A gyakran változó jogi környezet megnehezíti és költségessé teszi a jogszabályoknak, valamint a jogalkotási és szabályozási eljárásoknak való megfelelést a vállalkozások számára, és sokszor a fizetésképtelenségre vonatkozó szabályokat sem tartják elég vállalkozásbarátnak. A közelmúltban létrehozták a gazdasági minisztérium államtitkára által vezetett, vállalkozói tevékenységgel foglalkozó minisztériumközi munkacsoportot, amely a várakozások szerint legkésőbb 2017 júniusában az üzleti környezetet javító intézkedésekre irányuló ajánlásokat fog előterjeszteni. Szlovákiában az üzleti szolgáltatások ágazatában továbbra is igen jelentős szabályozási akadályokkal kell számolni. A szolgáltatási piacokon fennálló akadályok kezelését célzó intézkedéscsomag részeként a Bizottság a szakmai szolgáltatások szabályozására vonatkozó reformajánlásokról szóló, 2017. januári közleményében szakmánként konkrét iránymutatásokat nyújtott e probléma kiküszöbölése érdekében.

               (15)

               Az igazságszolgáltatás hatékonyságának javítása és függetlenségének megerősítése változatlanul kihívások elé állítja Szlovákiát, jóllehet az ország erőfeszítéseket tesz a hiányosságok kiküszöbölése érdekében. Mindazonáltal az igazságszolgáltatás hatékonyságát és függetlenségét továbbra is aggályok övezik. Emellett a hatékonysági problémák, a kapacitáshiány és a fragmentáció nagy terhet rónak a közigazgatásra. Az emberierőforrás-menedzsmentre vonatkozó stratégia 2015. októberi, illetve a közszolgálati törvény közelmúltbeli elfogadása a helyes irányba mutat. A közszolgálati törvény elveinek érvényesülését és a köztisztviselői etikai kódex alkalmazását az újonnan létrehozott, politikailag független Közszolgálati Tanács fogja felügyelni. Az összetett és átláthatatlan szabályozási keret miatt az energiapiaci szereplők között bonyolult kapcsolatrendszer alakult ki. Az elosztási díjak megállapításának közelmúltbeli módosításai változatlan politikai és üzleti befolyásra engednek következtetni. Az energiaárakat szabályozó testület függetlensége várhatóan csökkenni fog annak a jogszabálynak az elfogadását követően, amely a kormány kizárólagos hatáskörébe utalja a szabályozó testület elnökének kinevezését, a gazdasági és a környezetvédelmi minisztérium számára pedig biztosítja az ármegállapítási eljárásokba való beavatkozás jogát.

               (16)

               A 2017. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a szlovák gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2017. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2017. évi stabilitási programot és a 2017. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Szlovákiának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Szlovákia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (17)

               Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2017. évi stabilitási programot, és véleményét (6) különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Szlovákia 2017-ben és 2018-ban tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeivel összhangban 2018-ban hajtson végre jelentős költségvetési kiigazítást, figyelembe véve, hogy erősíteni kell a folyamatban lévő gazdaságélénkülést és biztosítani kell Szlovákia államháztartásának fenntarthatóságát. Fokozza az egészségügyi rendszer költséghatékonyságát, többek között a „pénzért értéket” program végrehajtása révén.

               2.

               Javítsa a hátrányos helyzetű csoportok aktivizálására irányuló intézkedéseket, többek között a tartósan munkanélküli személyekre vonatkozó cselekvési terv végrehajtása, valamint személyre szabott szolgáltatások és célirányos képzések biztosítása révén. Mozdítsa elő a nők foglalkoztatási lehetőségeit, különösen a megfizethető és színvonalas gyermekgondozási szolgáltatások kiterjesztése révén. Javítsa az oktatás minőségét, valamint növelje a romák inkluzív többségi oktatásban való részvételét.

               3.

               Fokozza a versenyt és az átláthatóságot a közbeszerzési eljárásokban, és a hatályos jogszabályok szigorúbb végrehajtása által erősítse meg a korrupció elleni küzdelmet. Fogadjon el és hajtson végre egy átfogó tervet az üzleti tevékenységet nehezítő adminisztratív és szabályozási akadályok csökkentése érdekében. Javítsa az igazságszolgáltatási rendszer hatékonyságát, beleértve a polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott eljárások lerövidítését is.

      Kelt Brüsszelben, 2017. július 11-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         T. TÕNISTE

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011. november 16-i 1176/2011/EU rendelete a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséréről és kiigazításáról (HL L 306., 2011.11.23., 25. o.).

      (3)  HL C 92., 2017.3.24., 1. o.

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (5)  A nettó államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás meghatározása négyéves időszakra való simítással történt. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe vették, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósították.

      (6)  Az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.