title: A Bizottság (EU) 2016/2115 ajánlása (2016. december 1.) a delta-9-tetrahidrokannabinol, prekurzorai és más kannabinoidok élelmiszerben való előfordulásának nyomon követéséről (EGT-vonatkozású szöveg )

text:
               2.12.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 327/103

         A BIZOTTSÁG (EU) 2016/2115 AJÁNLÁSA
   (2016. december 1.)
   a delta-9-tetrahidrokannabinol, prekurzorai és más kannabinoidok élelmiszerben való előfordulásának nyomon követéséről
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak (EFSA) az élelmiszerláncba bekerülő szennyező anyagokkal foglalkozó tudományos testülete (CONTAM) tudományos véleményt (1) fogadott el a tejben és más, állati eredetű élelmiszerben előforduló tetrahidrokannabinollal (THC) kapcsolatban.

               (2)

               A tetrahidrokannabinol, pontosabban a delta-9-tetrahidrokannabinol (delta-9-THC) a Cannabis sativa kendernövény legjellemzőbb összetevője. Az EFSA az akut referenciadózist (ARfD) 1 μg delta-9-THC/testtömeg kg-ban határozta meg.

               (3)

               A delta-9-THC állati eredetű élelmiszerekben való jelenléte tekintetében csak korlátozott adatok állnak rendelkezésre, és kevés az adat a takarmányból az állati eredetű élelmiszerekbe történő átvitel mértékéről is. Ezért több adatra van szükség az anyagnak az olyan, állati eredetű élelmiszerben való jelenlétével kapcsolatban, mellyel kapcsolatban bizonyítékok állnak rendelkezésre, hogy az állati eredetű élelmiszert olyan állatokból nyerik, amelyek takarmányozása kendert vagy kenderből nyert takarmány-alapanyagokat tartalmazó takarmányt felhasználva történik.

               (4)

               Ezen túlmenően több adatra van szükség a delta-9-tetrahidrokannabinol kenderből nyert élelmiszerek, valamint a kendert vagy kenderből nyert összetevőket tartalmazó élelmiszerek előfordulásával kapcsolatban is. Emellett lehetőség szerint célszerű lenne a következő nem pszichoaktív prekurzorok vizsgálata: delta-9-tetrahidrokannabinolsavak (2-COOH-delta-9-THC, más néven delta-9-THCA-A, valamint 4-COOH-delta-9-THC, más néven delta-9-THCA-B) és egyéb kannabinoidok (például delta-8-tetrahidrokannabinol [delta-8-THC], kannabinol [CBN], kannabidiol [CBD] és delta-9-tetrahidrokannabivarin [delta-9-THCV].

               (5)

               Ezért helyénvaló a delta-9-THC, prekurzorai és más kannabinoidok élelmiszerben való előfordulásának nyomon követését ajánlani,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               A tagállamok – az élelmiszer-vállalkozók és más érdekeltek aktív bevonásával – kövessék nyomon a delta-9-tetrahidrokannabinol (delta-9-THC) állati eredetű élelmiszerekben való jelenlétét, továbbá a következő anyagoknak a kenderből nyert élelmiszerekben, valamint a kendert vagy kenderből nyert összetevőket tartalmazó élelmiszerekben való jelenlétét: delta-9-tetrahidrokannabinol (delta-9-THC) és nem pszichoaktív prekurzorai, a delta-9-tetrahidrokannabinolsavak (2-COOH-delta-9-THC, más néven delta-9-THCA-A, valamint 4-COOH-delta-9-THC, más néven delta-9-THCA-B), valamint más kannabinoidok, például delta-8-tetrahidrokannabinol (delta-8-THC), kannabinol (CBN), kannabidiol (CBD) és delta-9-tetrahidrokannabivarin (delta-9-THCV)
               Az anyagnak az állati eredetű élelmiszerben való nyomon követése tekintetében kapcsolatban gondoskodni kell annak bizonyításáról, hogy az állati eredetű élelmiszert olyan állatokból nyerik, amelyek takarmányozása kendert vagy kenderből nyert takarmány-alapanyagokat tartalmazó takarmányt felhasználva történik.

               2.

               Annak biztosítása érdekében, hogy a minták a vizsgált tétel szempontjából reprezentatívak legyenek, a tagállamoknak a 401/2006/EK bizottsági rendeletben (2) megállapított mintavételi eljárásokat kell követniük.

               3.

               A nyomon követés céljára alkalmazott vizsgálati módszer lehetőség szerint kromatográfiás elválasztás tömegspektrometriával (LC-MS vagy GC-MS), megfelelő tisztítást követően (folyadék/folyadék extrakció [LLE] vagy szilárd fázisú extrakció [SPE]). Lehetőség szerint olyan kromatográfiás eljárásokat kell alkalmazni, amelyek lehetővé teszik a delta-9-THC, prekurzorai és más kannabinoidok elkülönített meghatározását a kendertartalmú élelmiszerekben.

               4.

               A tagállamok, élelmiszer-vállalkozók és más érdekeltek az elemzések eredményeivel összefüggésben az EFSA adatszolgáltatási formátumát követve, az élelmiszer- és takarmányügyi standard mintaleírásra vonatkozó EFSA-iránymutatással (3), valamint az EFSA további egyedi jelentéstételi követelményeivel összhangban rendszeresen és legkésőbb 2018. október végéig biztosítsák az adatszolgáltatást.

      Kelt Brüsszelben, 2016. december 1-jén.

            a Bizottság részéről

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            a Bizottság tagja

      (1)  EFSA CONTAM Panel (az EFSA élelmiszerláncba bekerülő szennyező anyagokkal foglalkozó tudományos testülete), 2015. Scientific Opinion on the risks for human health related to the presence of tetrahydrocannabinol (THC) in milk and other food of animal origin (Tudományos vélemény a tejben és más, állati eredetű élelmiszerben előforduló tetrahidrokannabinol [THC] jelenléte által az emberi egészségre jelentett kockázatokról), EFSA Journal 2015;13(6):4141, 125 pp. doi:10.2903/j.efsa.2015.4141

      (2)  A Bizottság 401/2006/EK rendelete (2006. február 23.) az élelmiszerek mikotoxintartalmának hatósági ellenőrzéséhez használandó mintavételi és elemzési módszerek megállapításáról (HL L 70., 2006.3.9., 12. o.).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/data/toolbox


title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2012. június 1. ) az Európai Unió Tanácsa számára a Banka Slovenije külső könyvvizsgálóiról (EKB/2012/9)

text:
               7.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2012. június 1.)
   az Európai Unió Tanácsa számára a Banka Slovenije külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2012/9)
   2012/C 161/01
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank („EKB”) és a nemzeti központi bankok beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A Banka Slovenije jelenlegi külső könyvvizsgálóinak megbízatása a 2011. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnik. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2012. pénzügyi évtől.

               (3)

               A Banka Slovenije a Deloitte revizija d.o.o-t választotta külsős könyvvizsgálójának a 2012–2014. pénzügyi évekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy a 2012–2014. pénzügyi évekre a Banka Slovenije külső könyvvizsgálójaként a Deloitte revizija d.o.o-t jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2012. június 1-jén.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI


				|

		52013DC0373

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Románia 2013. évi nemzeti reformprogramjáról és Románia 2012–2016-os időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjának tanácsi véleményezéséről /* COM/2013/0373 final - 2013/ () */

Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Románia 2013. évi nemzeti reformprogramjáról
és Románia 2012–2016-os időszakra vonatkozó konvergenciaprogramjának
tanácsi véleményezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke
(2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[2],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[3],
tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal
folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)       Az Európai Tanács
2010. március 26-án elfogadta az Európai Bizottság „Európa 2020”
elnevezésű, a gazdaságpolitikák fokozott összehangolásán alapuló, a
növekedést és foglalkoztatást célzó új stratégia elindításáról szóló
javaslatát, amely stratégia azokra a kulcsfontosságú területekre összpontosít,
amelyeken intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy javuljanak Európa
lehetőségei a fenntartható növekedés és a versenyképesség terén.
(2)       A Bizottság javaslatai
alapján a Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió
gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást
(2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot[4], melyek
együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak,
hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az
integrált iránymutatásokat.
(3)       Az állam-, illetve
kormányfők 2012. június 29-én elfogadták a Növekedési és
Munkahely-teremtési Paktumot, amely koherens keretet teremt a minden lehetséges
ösztönzőt, jogi és szakpolitikai eszközt felhasználó tagállami, uniós és
euróövezeti tevékenységek számára. Döntöttek a tagállami szinten megvalósítandó
intézkedésekről, és kifejezték teljes körű elkötelezettségüket az
Európa 2020 stratégia céljainak megvalósítása és az országspecifikus ajánlások
végrehajtása iránt.
(4)       A Tanács
2012. július 6-án ajánlást fogadott el Románia 2012. évi nemzeti
reformprogramjáról, valamint véleményezte Románia 2011-2015-es időszakra
vonatkozó, aktualizált konvergenciaprogramját.
(5)       A Bizottság
2012. november 28-án elfogadta az éves növekedési jelentést[5], amely
elindítja a gazdaságpolitikai koordináció 2013. évi európai szemeszterét.
Ugyancsak 2012. november 28-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet
alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[6], amelyben
Romániát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes
felülvizsgálatra kerül sor.
(6)       Az Európai Tanács
2012. március 14-én elfogadta a pénzügyi stabilitás, a költségvetési
konszolidáció és a növekedést ösztönző intézkedések biztosítására irányuló
prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy differenciált és növekedésbarát költségvetési
konszolidációt kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak
történő hitelnyújtás rendes feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a
versenyképességet, kezelni kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi
következményeit, valamint korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(7)       Románia
2013. április 30-án benyújtotta a 2012-2016-es időszakra
vonatkozó, 2013. évi stabilitási programját és 2013. évi nemzeti
reformprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két
program értékelésére egyidejűleg került sor.
(8)       A 2013. évi
konvergenciaprogramnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti értékelése
alapján a Tanács úgy véli, hogy a programban szereplő költségvetési
előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv megalapozott, és
összhangban van az Európai Bizottság legutóbbi előrejelzésével.
Jelentős konszolidációs erőfeszítéseknek köszönhetően és a
Tanács ajánlásaival összhangban Románia 2012-ben 3 % alá csökkentette
költségvetési hiányát. . A konvergencia
program a GDP -1 %-át (korábban a GDP -0,7 %-át) kitevő
középtávú költségvetési célt (MTO) tűzött ki, amely összhangban van a
Stabilitási és Növekedési Paktummal. A programban felvázolt költségvetési
stratégia célja, hogy 2014-re elérjék az MTO-t, amely a Bizottság által a közösen
elfogadott módszertan alapján újraszámolva megfelel az MTO 2015-ig való
elérésének. Az MTO felé való haladás strukturális értelemben 2013-ban magasabb
a GDP 0,5 %-ánál, illetve 2014-ben a 0,4 %-ánál. A
programidőszak során teljesült a kiadási szint. 2013-ban a kiigazítások a
bevétel növelő intézkedések, amilyenek például az adóból jóváírható
tételek csökkentése, a mezőgazdasági adózás fejlesztése, a gázárak
deregulációját követően egyszeri adó kivetése, valamint az elektromosság
és gáz transzmissziójára kivetett különadó révén az időszak elejére
összpontosítottak. A konvergenciaprogramhoz kapcsolódó fő kockázatok az
uniós alapok felhasználásával kapcsolatban esetleg szükségessé váló további
pénzügyi korrekciók vagy a kiemelt projektek nemzeti költségvetésből való
finanszírozása, a hátralékok ismételt felhalmozódása, különösen a helyi
önkormányzatok szintjén, valamint az állami tulajdonú vállalatok
szerkezetátalakításának lassúsága. A román államadósság viszonylag alacsony
maradt, 2012-ben a GDP 37,8%-a volt. 2014-ben várhatóan 38,6%-ra fog emelkedni,
de a programidőszak során jóval a 60 %-os GDP küszöb alatt fog
maradni.
(9)       Az Európai Bizottság és az
IMF Románia 2011. február 7-i kérését követően előzetes gazdasági
módosító programról állapodott meg a román hatóságokkal. Románia az EU
előzetes segélyével összefüggésben vállalta, hogy átfogó gazdasági
programot hajt végre, mely különös hangsúlyt fektet a munkaerő- és
termékpiacok működésének javítására, és a román gazdaság
ellenállóképességének és növekedési potenciáljának növelésére irányuló
szerkezetei reformintézkedésekre. A program ezzel párhuzamosan biztosította a
költségvetési konszolidáció folytatását, a költségvetés végrehajtásának és
ellenőrzésének javulását, és reformokat a külső-, a monetáris, a pénzügyi
stabilitási és a pénzpiaci szakpolitikák terén. 2013 márciusában Románia
hivatalosan kérelmezte az IMF program három hónapos meghosszabbítását. Noha
2013 márciusától megszűnt az a lehetőség, hogy az uniós alapokat
vegyenek igénybe, a program végső felülvizsgálatára 2013 júniusában fog
sor kerülni.
(10)     Románia költségvetési helyzete
javult, 2012-ben 3 % alá csökkent a költségvetés hiánya, és 2013-ban
további költségvetési konszolidáció várható. Az adózási kötelezettség
teljesítésének alacsony szintje komoly kihívást jelent a román adórendszer
számára, különösen a héa és a munkához kapcsolódó adók terén. A
környezetvédelmi adók az uniós átlag alatt maradnak. A román államadósság
alacsony maradt, 2011-ben a GDP 34,7 %-a volt. 2014-ben várhatóan
38 %-ra fog emelkedni, de a 60 %-os GDP küszöb alatt fog maradni.
Noha Romániát rövid vagy közép távon nem fenyegeti költségvetési feszültség, az
életkorhoz kapcsolódó kiadások miatt hosszú távon közepes mértékű
veszélynek van kitéve. A foglalkoztatottak nyugdíjasokhoz viszonyított alacsony
aránya miatt aggodalmak fogalmazódnak meg a nyugdíjrendszer fenntarthatóságával
és megfelelőségével kapcsolatban. Románia jelenleg egyike azon két
tagállamnak, melyek nem döntöttek a férfiakra és nőkre érvényes
nyugdíjkorhatár kiegyenlítéséről, továbbá az idősebb munkavállalók
foglalkoztatottsági aránya jelentősen az uniós átlag alatt marad (2012-ben
41,4 %).
(11)     A román egészségügyi
szektorban jelentős egyenlőtlenségek mutatkoznak az ellátásokhoz való
hozzáférés és a szolgáltatások minősége tekintetében. Ez a rendelkezésre
álló források nem kellően hatékony felhasználására és a rossz vezetésre is
visszavezethető. Az egészségügyi szektor hatékonyságának növelésére
irányuló reformok megkezdődtek, de folyamatos erőfeszítésekre van
szükség. Növelni lehetne a rendszer költséghatékonyságát a túlzott kórházi
betegellátás csökkentése, valamint az elsődleges ellátó és betegirányító
rendszerek megerősítése révén.
(12)     2012-ben Romániában továbbra
is alacsony maradt a foglalkoztatottság szintje (63,8 %), noha az
előző évben történt egy kis mértékű előrelépés
(62,8 %). Továbbra is nehéz lesz elérni az ország az Európa 2020 keretében
megfogalmazott 70 %-os célkitűzését. A román munkatermelékenység
továbbra is az egyik legalacsonyabb az Unióban. A közfoglalkoztatás
aktiválásának és a munkakereső és újraképző szolgáltatásoknak a
minősége továbbra is viszonylag alacsony. Az igazgatási kapacitás
korlátozottsága nem teszi lehetővé sem minőségi, személyre szabott
szolgáltatások révén az aktív munkaerő-piaci politikák hatékony
végrehajtását, sem az aktív és passzív munkaerő-piaci politikák jobb
integrációját. A felnőttek részvétele az élethosszig tartó tanulásban
nagyon alacsony szinten stagnál (2011-ben 1,6 %), amely jóval alacsonyabb
az uniós átlagnál (8,9 %). A fiatalok foglalkoztatásának és aktivitásának
arányai 2012-ben a legalacsonyabbak közé tartoztak az Unióban (23,9 % és
30,9 %), miközben a fiatalok körében a munkanélküliség aránya 2012-ben
magas – 22,7 % – volt. Románia nem könyvelheti el a fiatalok magas és
növekvő arányát sem a foglalkoztatás, sem az oktatás és képzés (2012-ben
16,8%) terén.
(13)     A szegénység csökkentése
továbbra is komoly kihívás. 2011-ben Romániában a népesség 40,3 %-át
fenyegeti szegénység és társadalmi kirekesztés, ami majdnem kétharmaddal több
az uniós 24,2 %-os átlagnál. A gyermekek különösen érintettek (49,1 %). A
szociális transzferek hatása (a nyugdíjakat ide nem értve) a szegénység
csökkentése terén jelentősen alatta marad a transzferek átlagos
hatékonyságának az EU-ban, mind a népesség egésze (2011-ben 23,7 %
Romániában az uniós 37,5 %-hoz képest), mind a gyermekek (22 % az
uniós 42,8 %-hoz képest) tekintetében. A szociális juttatások
felvételének, lefedettségének és megfelelőségének alacsony szintje továbbra
is rontja a szociális juttatások hatékonyságát a szegénység csökkentése terén.
A szociális támogatások terén 2012-ben több jogszabályt is elfogadtak a 2011-es
reformok következtében. A hátramaradó jogszabályok elfogadása fontos lépés
lenne a reform teljeskörű végrehajtása irányába. Ugyanakkor tovább kellene
erősíteni az aktiválási intézkedésekkel való kapcsolatot. 2012-ben
megkezdődött a Nemzeti Roma Integrációs Stratégia végrehajtása, ám az
eredmények szerények. A különböző érintettek közötti jobb koordinációra
lenne szükség a stratégia hatékony végrehajtásához, ideértve a források
elosztását.
(14)     A 2011-es oktatási törvény,
mely egy olyan nagyszabású reform, amely az oktatás minden szintje tekintetében
hosszú távú célokat állapított meg a minőség növelése érdekében, mindig nem
érvényesül minden tekintetben. Az oktatási reform sikeres végrehajtásához rá
kell fordítani az igazgatási kapacitási kiépítéséhez és a politikaalkotáshoz
szükséges pénzügyi és emberi erőforrásokat. Románia jelentős
kihívásokkal néz szembe oktatási és képzési rendszere minőségének javítása
terén. Komoly kihívás a korai iskolaelhagyás; A 2012-es 17,3 %-os román
korai iskolaelhagyási arány jóval az Uniós átlag (13,5 %) és a nemzeti
11,3 %-os cél fölött volt. A problémák különösen a mezőgazdasági és
távol eső területeket, valamint a romákat érintik. Romániában hiányoznak a
korai iskolaelhagyók tekintetében a megfelelő adatgyűjtési
mechanizmusok; az ez év során elfogadandó átfogó stratégia várhatóan segíteni
fog e tekintetben. A minőségi, megfizethető korai gyermekkori oktatás
és gondozás továbbra is problémás. A képzettségek és a munkaerő-piaci
kereslet illeszkedésének hiánya jellemzi a szakképzési és felsőoktatási
programok jelentős részét, emellett külön kihívás a szakmai készségek
alacsony szintje. A felsőoktatásban végzettek körében a munkanélküliség
magas aránya és a túlképzettség kiemelten fontossá teszik a felsőoktatás
további összehangolását a munkaerőpiaccal. Lassú fejlődés volt
tapasztalható a szülőiktől külön nevelkedő gyermekek intézményi
ellátásáról a minőségi alternatív gondozásra való átállás terén, ám
további erőfeszítésekre van szükség.
(15)     Az igazgatási kapacitás
alacsony szintje alapvető probléma Romániában. A közigazgatást
következetlen jogi keretek, a vészhelyzeti utasításokhoz való gyakori
folyamodás, a minisztériumközi együttműködés alacsony szintje és a
bürokrácia magas foka jellemzi. A helyzetet tovább rontja a képzettségek hiánya,
a személyzet felvételének átláthatatlansága, és a felsővezetés gyakori
cseréje. Az igazgatási kapacitás gyengesége hozzájárul az uniós finanszírozás
felhasználásának alacsony mértékéhez. Az felhasználás jelentősen elmaradt
az EU pénzügyi segítségnyújtási programja keretében elfogadott 2012 végi
céltól. 2012 végén az összesített felhasználás 5,53 milliárd EUR volt, vagyis
az összes elérhető strukturális, kohéziós és mezőgazdasági alap
20,2 %-a. Ez 2,47 milliárd EUR-val volt kevesebb a programban lefektetett
8 milliárd EUR-ós 2012 végi céltól. A strukturális és kohéziós alapok
felhasználási aránya még alacsonyabb, 2013 márciusában 13 % volt. Az uniós
alapok felhasználása visszaesett 2012 második felében, ezt követően a
nemzeti és uniós számvevők több súlyos hibát derítetek fel az irányítási
és ellenőrzési rendszerekben és a közbeszerzésben. Jelentős a
veszélye annak, hogy 2013-ban a strukturális és kohéziós alapok jelentős
része visszavonásra kerül.
(16)     Romániának több problémával is
szembe kell néznie a gazdasági versenyképesség terén, miközben az ipari és
szolgáltatási szektorokban alacsony maradt a termelékenység. A fő
kihívások a gyenge üzleti környezet és a kutatásfejlesztés támogatásának
alacsony szintje. Az üzleti környezet javításának egy szélesebb, összefüggő
e-kormányzati stratégiába kell illeszkednie, amely előremozdítja az
átlátható, jogbiztonságot nyújtó igazgatási kultúrát, és jobb online
közszolgáltatásokat biztosít. Romániának lépéseket kellene tennie annak
érdekében, hogy a kis- és középvállalkozások könnyebben férjenek hozzá
forrásokhoz, és csökkenjenek adminisztratív terheik. A kutatásfejlesztés
intenzitása rendkívül alacsony (2011-ben 0,48 % volt), és komoly javulásra
van szükség a befektetések hatékonysága és hatásossága terén. A kutatásfejlesztésbe
befektetőknek előnyben kell részesítenie azokat a tevékenységeket,
melyek potenciálisan magánbefektetéseket vonzhatnak. Romániának meg kell
erősíteni a szellemi alkotások védelmének jogi kereteit, tekintettel a
kutatási eredmények növekvő kereskedelmi hasznosítására.
(17)     Romániában alacsony az
energia- és közlekedési szektorban a verseny és a hatékonyság szintje. E
területeken komoly kihívást jelent a hatékonyság hiánya és az állami tulajdonú
vállalatok nem átlátható vezetése. Increasing energy efficiency in buildings,
district heating, industry and transport is a further key challenge. Románia
harmadik legenergia-igényesebb gazdaság az EU-ban, az energia-igénye az EU
átlag 2,5-szerese. Egyben az Unió harmadik legnagyobb szén-dioxid kibocsátó gazdasága.
Romániában a lakóépületek az EU-15 átlagánál 8-szor több energiát használnak a
nem hatékony távfűtési rendszer következtében, illetve az épületek
megfelelő szigetelésének hiánya következtébe. Továbbra se fejeződött
be a román elektromos és gázpiacok integrációja az uniós piacokba, és meg kell
valósítani a gázvezetékek határon átnyúló összekötését.
(18)     Az európai szemeszterrel
összefüggésben a Bizottság elvégezte Románia gazdaságpolitikájának átfogó
elemzését, értékelte a konvergencia programot és a nemzeti reformprogramot.
Figyelembe vette nemcsak a programok Románia fenntartható költségvetési,
valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott
jelentőségét, hanem azt is, hogy azok megfelelnek-e az uniós szabályoknak
és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Európai Unió átfogó gazdasági
kormányzását uniós szempontoknak a jövőbeli nemzeti döntésekbe való
beépítésével kell megerősíteni. Az alábbi 1–8. ajánlás tükrözi a
Bizottság európai szemeszter keretében tett ajánlásait.
(19)     A Tanács ezen értékelés
fényében megvizsgálta Románia konvergenciaprogramját, és arról alkotott
véleményét[7]
különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi,
AJÁNLJA, hogy Románia 2013–2014-ben
tegyen intézkedéseket a következők érdekében:
1.           Fejezze be az EU/IMF pénzügyi
segítségnyújtási programot.
2.           Biztosítsa a növekedésbarát
fiskális konszolidációt és a tervezettek szerint hajtsa végre a 2013-ra és az
azt követő évekre szóló költségvetési stratégiát, ezáltal biztosítva, hogy
a közép távú célok 2015-ig megvalósuljanak. Az adózási kötelezettségek
teljesítésére irányuló átfogó stratégia végrehajtása révén javítsa az
adóbehajtást és lépjen fel a be nem vallott munka ellen. Ezzel párhuzamosan
keresse meg a környezetvédelmi adókra való fokozottabb támaszkodás
lehetőségeit. Egyenlítse ki a férfiakra és a nőkre vonatkozó
nyugdíjkorhatárt, és támogassa a nyugdíjreformot az idősebb dolgozók
foglalkoztatásának megkönnyítése révén.
3.           Hajtson végre a hatékonyság,
a minőség és a hozzáférhetőség növelésére irányuló reformokat az
egészségügyi szektorban, különösen a hátrányos helyzetűek, valamint a
távoli és elzárt közösségek tekintetében. Csökkentse a túlzott kórházi ápolást,
többek között a kórházon kívüli ápolás erősítésével.
4.           Az aktív munkaerő-piaci
politikák felülvizsgálata és megerősítése, képzés és személyre szabott
szolgáltatások nyújtása, valamint az élethosszig tartó tanulás
előmozdítása révén növelje a munkaerő-piaci részvételt, ideértve a
foglalkoztatás megkönnyítését és a munkaerő termelékenységének növelését.
Növelje a Nemzeti Foglalkoztatási Ügynökség kapacitását annak érdekében, hogy
javuljon a szolgáltatások minősége és nőjön a lefedettség. To fight
youth unemployment, implement without delay the National Plan for Youth
Employment, including for example through a Youth Guarantee. A szegénység
csökkentése érdekében növelje a szociális transzferek hatékonyságát és
hatásosságát, különös figyelmet fordítva a gyermekekre. A vonatkozó
jogszabályok elfogadása és az aktivációs intézkedésekkel való kapcsolat
megerősítése révén fejlessze be a szociális támogatások reformját.
Biztosítsa a nemzeti roma integrációs stratégia konkrét végrehajtását.
5.           Gyorsítsa fel az oktatási
reformot, ideértve mind központi, mind helyi szinten az igazgatási kapacitás
kiépítését, és a reformok hatásának kiértékelését. Gyorsítsa fel a szakképzés
reformját. Hozza összhangba a felsőoktatást a munkaerő-piaci
igényekkel, valamint segítse elő a hátrányos helyzetűek hozzáférését.
Hajtsa végre a korai iskolaelhagyókra vonatkozó nemzeti stratégiát, külön
figyelmet fordítva a koragyermekkori minőségi oktatáshoz való
hozzáférésre, elérhetővé téve azt a roma gyermekek számára is. Gyorsítsa
fel a szüleiktől külön nevelkedő gyermekek intézményi ellátásáról az
alternatív gondozásra való átállást
6.           Erősítse a kormányzást,
valamint javítsa az intézmények és a közigazgatás minőségét, különösen a
stratégiai- és költségvetési tervezési kapacitás növelése, a közigazgatásban
jobb humánerőforrás menedzsmenttel megvalósított fokozottabb szakmaiság,
valamint az államigazgatás különféle szintjei között koordinációs mechanizmusok
erősítése révén. Hatásvizsgálatok és rendszeres értékelések révén
jelentős mértékben javítsa a szabályozás minőségét. Fokozza az uniós
források felhasználására irányuló erőfeszítéseket, különösen a vezetési és
ellenőrzési rendszerek megerősítése és a közbeszerzések javítása
révén.
7.           Fejlessze és
egyszerűsítse az üzleti környezetet, különösen a kis- és
középvállalkozások igazgatási terheinek csökkentése és átfogó e-kormányzási
stratégia végrehajtása révén. Tegye egyszerűbbé és sokszínűbbé a kis-
és középvállalkozások forrásokhoz való hozzáférését. Építsen ki szorosabb
kapcsolatokat a kutatás, az innováció és az ipar között, különösen a
potenciálisan magánbefektetéseket vonzó kutatási és fejlesztési tevékenységek
között prioritások felállítása révén. Fokozza az ügyek eldöntésére és a
korrupció elleni hatékonyabb fellépésre irányuló erőfeszítéseket az
igazságügyi rendszer minőségének, függetlenségének és hatékonyságának
fejlesztése céljából.
8.           A nemzeti szabályozó
hatóságok függetlenségének és kapacitásának biztosítása, valamint az energia-
és közlekedési iparágakban az állami tulajdonú vállalatok vállalatirányítási
reformjának folytatása révén fokozza a versenyt és a hatékonyságot a hálózati
iparágakban. Adopt a comprehensive long-term transport plan and improve
broadband infrastructure. Folytassa a hatósági gáz- és elektromos árak
felszámolását, és az energiahatékonyság növelését. Fejlessze az
energiahálózatok határon átnyúló integrációját, és gyorsítsa fel a gázvezetékek
összekötésére irányuló projektek végrehajtását.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L
209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               COM(2013) 373
final.
[3]               P7_TA(2013)0052
és P7_TA(2013)0053.
[4]               A Tanács
2013. április 22-i 2013/208/EU határozata.
[5]               COM(2012) 750
final.
[6]               COM(2012) 751
final.
[7]               Az
1466/97/EK rendelet 9. cikkének (2) bekezdése értelmében.


title: A Bizottság ajánlása ( 2006. június 7. ) a 76/768/EGK tanácsi irányelv szerint az állatkísérletek hiányára vonatkozó tájékoztatók használatáról szóló iránymutatások létrehozásáról   (EGT vonatkozású szöveg)

text:
               10.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 158/18

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2006. június 7.)
   a 76/768/EGK tanácsi irányelv szerint az állatkísérletek hiányára vonatkozó tájékoztatók használatáról szóló iránymutatások létrehozásáról
   (EGT vonatkozású szöveg)
   (2006/406/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,
   tekintettel a kozmetikai termékekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/768/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 4. cikke (3) bekezdése második albekezdésének második mondatára,
   mivel:

               (1)

               A 76/768/EGK irányelv 6. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a gyártó, vagy a termék közösségi forgalomba hozataláért felelős személy csak akkor tüntetheti fel a termék csomagolásán, vagy a terméket kísérő dokumentumban, feliraton, címkén, gyűrűn vagy galléron azt, hogy állatkísérleteket nem végeztek, amennyiben a gyártó és szállítói a készterméken vagy mintapéldányán, vagy az abban lévő bármely összetevőn állatkísérleteket nem végeztek, vagy azok elvégzésével mást nem bíztak meg, és nem használtak semmilyen összetevőt, amelyet mások állatok felhasználásával – új kozmetikai termékek kifejlesztésének céljából – vizsgáltak.

               (2)

               Így lehetséges azt a tájékoztatást adni, hogy egy kozmetikai termék kifejlesztésével kapcsolatosan nem végeztek állatkísérletet.

               (3)

               Szükséges iránymutatásokat létrehozni azzal a céllal, hogy biztosítsák, hogy az ilyen tájékoztatók használatakor közös kritériumokat alkalmaznak, hogy a tájékoztatókat egységesen értelmezik, és különösen, hogy az ilyen tájékoztatók nem vezetik félre a fogyasztót, és nem vezetnek a gyártók közötti tisztességtelen piaci versenyhez.

               (4)

               Továbbá a 76/768/EGK irányelv 6. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében megállapított rendelkezés általános értelmezése a jó igazgatási együttműködés keretén belül megkönnyítené az ellenőrző hatóságok számára a közös végrehajtást. Ez megakadályozná például a belső piac torzulásait.

               (5)

               Az ebben az ajánlásban foglalt intézkedések összhangban állnak a Kozmetikai Termékek Állandó Bizottságának véleményével,

         AJÁNLJA:
   A 76/768/EGK irányelv 6. cikke (3) bekezdése második albekezdésének alkalmazása céljából a tagállamoknak a következő iránymutatásokat kell követniük.
   1.   Fő alapelvek
   Kozmetikai terméken található tájékoztatók használata nem vezetheti félre a fogyasztót. A fogyasztó számára előnyösnek kell lennie, hogy tájékozottan tud választani az „állatokon nem tesztelt” tájékoztató felirat következtében. A tájékoztatás hasznos kell, hogy legyen a fogyasztó számára.
   A tájékoztatók használata nem vezethet tisztességtelen piaci versenyhez az ilyen tájékoztatókat marketingeszközként használó gyártók és/vagy a szállítók között.
   2.   A tájékoztatók önkéntes használata
   A 76/768/EGK irányelv 6. cikke (3) bekezdése második albekezdése szerint a gyártó vagy a termék piaci forgalmazásáért felelős személy tájékoztató használatával jelölheti, hogy nem végeztek állatkísérletet. Tehát ilyen tájékoztató használata sem a gyártó, sem a termék piaci forgalmazásáért felelős személy számára nem kötelező. Ez a személyek számára felkínált lehetőség, amennyiben a 76/768/EGK irányelv 6. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében foglalt követelmények teljesülnek.
   3.   A 76/768/EGK irányelv 6. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében megállapított követelmények értelmezése
   Az ezen iránymutatásokban használt bizonyos kifejezések meghatározása emlékeztetőül és a világosság kedvéért alább található:

               —

               „kozmetikai termék”: a 76/768/EGK irányelv 1. cikkében meghatározottak szerinti „kozmetikai termék”,

               —

               „kozmetikai késztermék” a 76/768/EGK irányelv 4a. cikke (3) bekezdése a) pontjában meghatározott „kozmetikai késztermék”,

               —

               „összetevők”: bármely szintetikus vagy természetes eredetű vegyi anyag vagy készítmény, beleértve a kozmetikai termékek összetételében használt illat- és aromás vegyületeket is (e tekintetben lásd a 76/768/EGK irányelv 5a. cikke (1) bekezdését, amely csak az összetevők nevezéktanának összeállítása céljából zárja ki az „illat- és aromás vegyületeket”),

               —

               „kozmetikai termék prototípusa”: a 76/768/EGK irányelv 4a. cikkének (3) b) bekezdésében meghatározott „prototípus”,

               —

               „állat”: a 86/609/EGK irányelv (2) 2. cikkének a) bekezdésében meghatározott „állat”,

               —

               „kísérlet”: a termék vagy összetevői kifejlesztésére vagy biztonságosságának értékelésére vonatkozó kísérletek (e tekintetben lásd a 76/768/EGK irányelv 7a. cikke (1) bekezdésének h) pontját),

               —

               „újabb kísérlet”: a termékkel vagy összetevőivel kapcsolatos újabb kísérlet.

         A 6. cikk (3) bekezdése második albekezdésében szereplő követelmények az alábbiakként értelmezendők:

               a)

               „állatkísérletet nem végeztek”: azt jelenti, hogy semmiféle állatkísérletet nem végeztek a kozmetikai termék vagy összetevői kifejlesztésével vagy biztonságosságának értékelésével kapcsolatban. Tájékoztatót csak akkor szabad használni, ha az állatkísérleteket teljes mértékben alternatív módszerrel helyettesítik, nem pedig csökkentik vagy finomítják az állatkísérleteket. Továbbá nem lényeges, hogy hol (a Közösségben vagy harmadik országokban) végezték a kísérletet (ide értendő a kísérlet megismétlése is), és hogy mikor végezték a kísérletet.

               b)

               „a gyártó és beszállítói nem végeztek semmilyen állatkísérleteket, és nem adtak arra megbízást (…)”: azt jelenti, hogy a gyártó és beszállítói, beleértve minden, a beszállítói láncban szereplő beszállítót:

                           —

                           nem végeztek közvetlenül állatkísérleteket,

                           —

                           nem adtak megbízást állatkísérletek elvégzésére, ami azt jelenti, hogy nem adtak felkérést állatkísérletekre, és nem fizettek érte például tudományos intézményekben folyó kutatás támogatásával.

               c)

               Az, hogy a gyártó és beszállítói nem „használhattak semmilyen mások által új kozmetikai termékek kifejlesztése céljából állatokon tesztelt összetevőt” azt jelenti, hogy a gyártó és beszállítói nem használhattak olyan összetevőket, amelyekről például a tudományos irodalomban rendelkezésre állnak a mások által új kozmetikai termék kifejlesztése céljából végzett állatkísérletekből származó adatok. Ebben az összefüggésben „az új kozmetikai termék kifejlesztése” jelentheti egy már piacon levő termék átalakítását vagy teljesen új termék kifejlesztését (innováció). Új csomagolás nem tekinthető új kozmetikai terméknek.

         4.   Bizonyítási teher
   Bármely személy, aki kozmetikai terméken azt a tájékoztatást adja, hogy nem végeztek állatkísérletet annak kifejlesztésével kapcsolatban, felelős kell hogy legyen a tájékoztatásért, és tudnia kell bizonyítani a tájékoztatás helytállóságát a 76/768/EGK irányelv tekintetében.
   Ebben az összefüggésben emlékeztetünk arra, hogy minden ellenőrzés céljából idevágó információnak készen rendelkezésre kell állnia, összhangban a 76/768/EGK irányelv 7a cikke (1) bekezdésével és különösen annak d) és h) pontjával, mely a következőképpen szól:

               „d)

               annak felmérése, hogy a késztermék az emberi egészség szempontjából biztonságos-e.
               […]

               h)

               a termék vagy összetevői kifejlesztésével vagy biztonságosságának értékelésére vonatkozó, a gyártó, meghatalmazottai vagy szállítói által végzett állatkísérletekre vonatkozó adatok, beleértve a harmadik államok jogszabályi követelményeinek betartása céljából végzett bármilyen állatkísérletet.”

         5.   Tájékoztatók szövegezése
   Bármely személy, aki tájékoztatót kíván használni annak jelölésére, hogy nem végeztek állatkísérletet, szabadon választhatja meg a tájékoztató szövegezését, és/vagy használhat bármely figuratív képet vagy egyéb jelet, amennyiben a 76/768/EGK irányelv minden idevágó követelménye teljesül.

      Kelt Brüsszelben, 2006. június 7-én.

            a Bizottság részéről

         Günter VERHEUGEN

            alelnök

      (1)  HL L 262., 1976.9.27., 169. o. A legutóbb a 2005/80/EK bizottsági irányelvvel (HL L 303., 2005.11.22., 32. o.) módosított irányelv.

      (2)  HL L 358., 1986.12.18., 1. o.


title: Az Európai Központi Bank ajánlása (2015. december 17.) az osztalékfizetési politikákról (EKB/2015/49)

text:
               30.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 438/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2015. december 17.)
   az osztalékfizetési politikákról
   (EKB/2015/49)
   (2015/C 438/01)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 127. cikke (6) bekezdésére és 132. cikkére,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 34. cikkére,
   tekintettel az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló, 2013. október 15-i 1024/2013/EU tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 4. cikkének (3) bekezdésére,
   tekintettel az Egységes Felügyeleti Mechanizmuson belül az Európai Központi Bank és az illetékes nemzeti hatóságok, valamint a kijelölt nemzeti hatóságok közötti együttműködési keretrendszer létrehozásáról (SSM-keretrendelet) szóló, 2014. április 16-i 468/2014/EU európai központi banki rendeletre (EKB/2014/17) (2),
   mivel:
   A hitelintézeteknek az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) és a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) megfelelő időben történő és teljes körű alkalmazására való felkészülést olyan kihívást jelentő makrogazdasági és pénzügyi körülmények között kell folytatniuk, amelyek nyomást gyakorolnak a hitelintézetek nyereségességére, és ennek következtében a tőkealapjuk kialakítására való képességükre is. Továbbá, noha a hitelintézeteknek finanszírozniuk kell a gazdaságot, a konzervatív osztalékfizetési politika a megfelelő kockázatkezelés és a stabil bankrendszer részét képezi. Az EKB/2015/2 ajánlásban (5) meghatározott módszertant szükséges alkalmazni,
   ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   I.

               (1)

               A hitelintézeteknek az osztalékkal kapcsolatos politikájukat konzervatív és prudens feltételezések felhasználásával kell kialakítaniuk annak érdekében, hogy osztalékfizetést követően meg tudjanak felelni az alkalmazandó tőkekövetelményeknek.

                           a)

                           A hitelintézetek mindenkor kötelesek megfelelni az alkalmazandó minimális tőkekövetelményeknek (1. pillér szerinti követelmények). Ez az 575/2013/EU rendelet 92. cikkének megfelelően magában foglalja a 4,5 %-os elsődleges alapvető tőkemegfelelési mutatót, a 6 %-os alapvető tőkemegfelelési mutatót és a 8 %-os teljes tőkemegfelelési mutatót.

                           b)

                           Ezenkívül a hitelintézetek mindenkor kötelesek megfelelni az 1024/2013/EU rendelet 16. cikke (2) bekezdése a) pontjának alkalmazásában a felügyeleti felülvizsgálati és értékelési eljárásról szóló, vonatkozó határozat eredményeként előírt, az 1. pillér szerinti követelményeken túlterjedő tőkekövetelményeknek (2. pillér szerinti követelmények).

                           c)

                           A hitelintézeteknek ezen kívül meg kell felelniük a 2013/36/EU irányelv 128. cikke (2), (3), (4) és (5) bekezdésében említett anticiklikus tőkepuffereknek és rendszerszempontú puffereknek, valamint az illetékes nemzeti hatóságok és kijelölt hatóságok által meghatározott valamennyi egyéb puffernek.

                           d)

                           A hitelintézetek továbbá kötelesek az irányadó teljes bevezetési időpontig megfelelni a számukra előírt, teljes mértékben megvalósított (fully loaded (6)) elsődleges alapvető tőkemegfelelési mutatónak, alapvető tőkemegfelelési mutatónak és teljes tőkemegfelelési mutatónak. Ez a fenti mutatóknak az átmeneti rendelkezések alkalmazását követő teljes alkalmazására, valamint a 2013/36/EU irányelv 128. cikke (2), (3), (4) és (5) bekezdésében említett anticiklikus tőkepuffer és rendszerszempontú pufferek, továbbá az illetékes nemzeti hatóságok és kijelölt hatóságok által meghatározott minden egyéb puffer teljes alkalmazását jelenti. Az átmeneti rendelkezéseket a 2013/36/EU irányelv XI. címe és az 575/2013/EU rendelet tizedik része tartalmazza.

                     E követelményeknek mind konszolidált szinten, mind pedig egyedi szinten meg kell felelni, kivéve, ha a prudenciális követelmények egyedi alapú alkalmazásától az 575/2013/EU rendelet 7. és 10. cikkében foglaltaknak megfelelően eltekintettek.

               (2)

               A 2015-es pénzügyi évre vonatkozó, 2016-ben történő osztalékfizetés (7) tekintetében az EKB azt ajánlja, hogy:
               a)
                     1. kategória
                  : Azon hitelintézetek, amelyek eleget tesznek az (1) bekezdés a), b) és c) pontjában említett, alkalmazandó tőkekövetelményeknek, és amelyek 2015. december 31-én már elérték az (1) bekezdés d) pontjában említett, teljes mértékben megvalósított mutatóikat, osztalékként a nettó nyereségüket osszák fel konzervatív módon annak érdekében, hogy még romló gazdasági és pénzügyi körülmények esetén is lehetővé tegye számukra valamennyi követelmény teljesítését;
               b)
                     2. kategória
                  : Azon hitelintézetek, amelyek eleget tesznek az (1) bekezdés a), b) és c) pontjában említett, alkalmazandó tőkekövetelményeknek, és amelyek 2015. december 31-én még nem érték el az (1) bekezdés d) pontjában említett, teljes mértékben megvalósított mutatóikat, osztalékként a nettó nyereségüket osszák fel konzervatív módon annak érdekében, hogy még romló gazdasági és pénzügyi körülmények esetén is lehetővé tegye számukra valamennyi követelmény teljesítését; Emellett főszabály szerint csak annyiban fizessenek osztalékot, amennyiben legalább az (1) bekezdés d) pontjában hivatkozott, előírt és teljes mértékben megvalósított tőkekövetelmény mutatóikra irányuló lineáris (8) pálya biztosított;
               c)
                     3. kategória
                  : Az (1) bekezdés a), b), vagy c) pontjában hivatkozott követelményeket nem teljesítő hitelintézetek főszabály szerint ne fizessenek osztalékot.
               Azon hitelintézetek, amelyek azért nem képesek megfelelni az ezen ajánlásban foglaltaknak, mert azok akként értékelik, hogy osztalékfizetésre vonatkozó jogi kötelezettségük áll fenn, haladéktalanul kapcsolatba kell lépjenek a közös felügyeleti csoportjukkal.

         II.
   Ezen ajánlás címzettjei a 468/2014/EU rendelet (EKB/2014/17) 2. cikkének 16. és 22. pontjában meghatározott jelentős felügyelt szervezetek és jelentős felügyelt csoportok.
   III.
   Ezen ajánlásnak címzettjei továbbá az illetékes nemzeti hatóságok és a kijelölt nemzeti hatóságok, a 468/2014/EU rendelet (EKB/2014/17) 2. cikkének 7. és 23. pontjában meghatározott kevésbé jelentős felügyelt szervezetek és kevésbé jelentős felügyelt csoportok vonatkozásában. Az illetékes nemzeti hatóságok és kijelölt hatóságok ezt az ajánlást az ezen szervezetekre és csoportokra szükség szerint alkalmazzák (9).

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2015. december 17-én.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI

      (1)  HL L 287., 2013.10.29., 63. o.

      (2)  HL L 141., 2014.5.14., 1. o.

      (3)  Az Európai Parlament és a Tanács 575/2013/EU rendelete (2013. június 26.) a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról (HL L 176., 2013.6.27., 1. o.).

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013/36/EU irányelve (2013. június 26.) a hitelintézetek tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek és befektetési vállalkozások prudenciális felügyeletéről, a 2002/87/EK irányelv módosításáról, a 2006/48/EK és a 2006/49/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 176., 2013.6.27., 338. o.).

      (5)  Az Európai Központi Bank EKB/2015/2 ajánlása (2015. január 28.) az osztalékfizetési politikákról (HL C 51., 2015.2.13., 1. o.).

      (6)  A tőkefenntartási puffer kivételével valamennyi teljes mértékben megvalósított puffer, amelyeket módszertani okokból a 2016-os bevezetési szinten kell meghatározni a teljes mértékben történő megvalósításra vonatkozó számítások során.

      (7)  A hitelintézetek különböző jogi formákat ölthetnek, lehetnek például tőzsdén jegyzett társaságok és nem részvénytársaság formájú társaságok, mint a kölcsönös biztosítók, szövetkezeti bankok vagy takarékpénztárak. Az „osztalék” kifejezés ezen ajánlásban bármely típusú készpénzkifizetésre vonatkozik, amely a közgyűlés jóváhagyásához kötött.

      (8)  A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy a 2014. december 31-én kezdődő négy éves időszak alatt a hitelintézeteknek az (1) bekezdés d) pontjában említett, teljes mértékben megvalósított elsődleges alapvető tőkemegfelelési mutatójuktól, alapvető tőkemegfelelési mutatójuktól és teljes tőkemegfelelési mutatójuktól őket elválasztó különbségnek főszabály szerint évente legalább 25 %-át vissza kell tartaniuk.

      (9)  Amennyiben az ajánlás olyan kevésbé jelentős felügyelt szervezetek és kevésbé jelentős felügyelt csoportok vonatkozásában is alkalmazásra kerül, amelyek akként értékelik, hogy azért nem képesek megfelelni a feltételeknek, mert osztalékfizetésre vonatkozó jogi kötelezettségük áll fenn, úgy azok haladéktalanul kapcsolatba kell lépjenek az illetékes nemzeti hatóságukkal.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52005SC0226

Ajánlás a Tanács Ajánlása Magyarországnak a túlzott államháztartási hiány megszüntetésére vonatkozóan  /* SEC/2005/0226 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 16.2.2005SEC(2005) 226 véglegesAjánlásA TANÁCS AJÁNLÁSA MAGYARORSZÁGNAKa túlzott államháztartási hiány megszüntetésére vonatkozóan(előterjesztő: a Bizottság)INDKOLÁSA túlzott hiány esetén követendő eljárást (EDP) a Szerződés 104. cikke, valamint a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet szabályozza, amely a Stabilitási és Növekedési Paktum részét képezi. Ezen rendelkezéseket kiegészítik az amszterdami Európai Tanács Stabilitási és Növekedési Paktumról szóló, 1997. június 17-i állásfoglalásában foglalt politikai kötelezettségvállalások.A Bizottság hivatalainak 2004. tavaszi előrejelzései alapján, amelyek figyelembe vették a Magyarország által 2004 márciusában jelentett adatokat és amelyek a 2003. évi hiányt a GDP 5,9%-ában[1] tüntették fel, a Bizottság 2004. május 12-én a 104. cikk (3) bekezdése szerinti jelentés elfogadásával kezdeményezte Magyarország irányába a túlzott hiány esetén követendő eljárást. A Bizottság ajánlására a Tanács a 104. cikk (6) bekezdésének megfelelően 2004. július 5-én úgy határozott, hogy Magyarország túlzott hiánnyal rendelkezik, és ennek következtében a 104. cikk (7) bekezdésének alapján egy ajánlást bocsátott ki a magyar hatóságok számára a hiány kiigazítására[2]. Ebben az ajánlásban a Tanács felkérte a magyar hatóságokat, hogy hajtsák végre a 2004. májusi konvergenciaprogramban tervbe vett azon intézkedéseket, amelyek a túlzott hiány 2008-ra való kiigazítására irányulnak. Nevezetesen, a magyar hatóságoknak azt ajánlották, hogy szükség esetén álljanak készen további intézkedések meghozatalára és a 2004. évi tervezett államháztartási hiány elérésére, valamint arra, hogy 2004. november 5-ig hatékony intézkedéseket hozzanak a 2005. évi tervezett hiány[3] eléréséhez előirányzott intézkedésekre tekintettel. A 2004. december 22-i bizottsági ajánlás alapján a Tanács 2005. január 18-án határozatot hozott a 104. cikk (8) bekezdése értelmében, amely szerint Magyarország a 2004. július 5-i tanácsi ajánlásokat követően nem hozott hatékony intézkedéseket. A Tanács elismerte, hogy a magyar hatóságok foganatosítottak néhány intézkedést, amelyek hozzájárultak a hiány csökkenéséhez 2004-ben és 2005-ben, de ezek egyik évben sem voltak elegendőek a célok eleréséhez, illetve általánosabban véve a májusi konvergenciaprogramban tervezett kiigazítási pályától való jelentős különbség korrigálására. Ezzel összefüggésben a Tanács hangsúlyozta, hogy a kormánynak a túlzott hiány 2008-ra történő kiigazítására irányuló kötelezettségvállalását a további költségvetési konszolidáció határozott intézkedéseivel és a strukturális reformok határozottabb folytatásával kell alátámasztani.Mivel Magyarország még nem tagja az euró övezetnek, és emiatt a túlzott hiány esetén követendő eljárásban a 104. cikk (9) és (11) bekezdése szerinti utolsó két lépést nem kell alkalmazni, a Tanács a 104. cikk (7) bekezdése alapján újabb ajánlást bocsáthat ki. Ennek az ajánlásnak figyelembe kell vennie a 2004. december 1-jén benyújtott magyar konvergenciaprogram első aktualizálásában biztosított költségvetési stratégiára vonatkozó információkat.A megelőző programhoz képest az aktualizálás az államháztartási hiányokra vonatkozóan a következő éves célokat tervezi 2004 és 2008 között: a GDP 4,5%-a, 3,8%-a, 3,1%-a, 2,4%-a és 1,8%-a. E számadatok alakulására kedvezően hat az a 2004. szeptember 23-i Eurostat határozat, amely átmenetileg – a 2007. márciusi költségvetési adatbejelentésig – lehetővé teszi, hogy a második pillért képező nyugdíjalapokat a költségvetésben tüntessék fel. A magyar hatóságok úgy határoztak, hogy élnek ezzel a lehetőséggel, ezért a hiány számadatait úgy nyújtották be, hogy kivonták az államháztartási hiányból az 1998. évi nyugdíjreform (második pillér) által támasztott terhet. Ez 2004. és 2008. között 0,8-1 százalékponttal csökkenti az éves hiány-adatokat a májusi programhoz képest. Az 1998. évi nyugdíjreformból eredő teher figyelembe vételével, amely az Eurostat által biztosított átmeneti időszak lejártát követően szükséges lesz, az előrejelzett államháztartási hiány 2004-ben a GDP 5,3%-a, 2005-ben 4,7%-a, 2006-ban 4,1%-a, 2007-ben 3,4%-a és 2008-ban a GDP 2,8%-a lenne; noha a megelőző programhoz képest a hangsúly kevésbé esik az időszak elejére, az aktualizálás megtartja a túlzott hiány kiigazítására kitűzött határidőt. A Bizottság szolgálatainak/hivatalainak 2004. őszi előrejelzésével, a megelőző konvergenciaprogrammal és a 104. cikk (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlással való összehasonlíthatóság érdekében, és tekintettel arra, hogy a 2008-ra kitűzött cél nem esik az átmeneti időszakba, a nyugdíjreform által támasztott terhet figyelembe vevő, illetve az azt figyelmen kívül hagyó számadatok egyaránt alkalmazásra kerülnek.A Bizottság szolgálatai elvégezték ezen aktualizálás technikai értékelését. A 2005. február 16-i, az ezen aktualizálásról szóló tanácsi véleményre irányuló ajánlástervezetében[4] a Bizottság úgy ítélte meg, hogy az aktualizálásban ismertetett kiigazítási pálya alkalmas a túlzott hiány 2008-ra történő kiigazítására, amennyiben azt megfelelő – a végrehajtással kapcsolatos veszélyeket minimalizáló – intézkedésekkel támasztják alá. Ez érinti a 2005-re a GDP 3,8%-ában (4,7% a nyugdíjreformból származó teher figyelembe vételével) megállapított új tervezett hiányt is, amely különös jelentőséggel bír, mivel a csúszások hatással lennének a következő évekre és ezáltal meghiúsíthatják azt, hogy 2008-ra a tervek szerint a GDP 3%-a alatti értéket érjenek el.A Bizottság megállapította, hogy fennáll annak a veszélye, hogy a költségvetés az előrejelzettnél rosszabban alakul, így a program költségvetési megközelítése elégtelennek tűnik e pálya megvalósításához. Ami a 2005. évet illeti, 2004 őszén a Bizottság 5,2%-ra becsülte a 2005-ös hiányt (4,3% a nyugdíjreform által jelentett teher figyelmen kívül hagyásával), a fő kockázatok a következők: (1) a kamatkiadások az előrejelzettnél magasabbak lehetnek, (2) a kiadások visszafogására nemrég bevezetett előírások elégtelennek bizonyulhatnak. Szintén veszélyeztetett a 2004. májusi konvergenciaprogramban és annak aktualizálásában bejelentett, a közigazgatás, az egészségügyi és az oktatási rendszerek megreformálását célzó további intézkedések időben történő elfogadása, amelyek kulcsfontosságúak a tervezett kiigazításhoz. (3) Bizonyos bevételekre (főként az áfa-ra és a társadalombiztosítási hozzájárulásokra) vonatkozó feltételezések a jelek szerint túlságosan optimisták. Annak is fennállt a kockázata, hogy a 2004-hez kapcsolódó áfa-visszatérítéseket átviszik 2005-re, de a hatóságok kötelezettséget vállaltak a kifizetések felgyorsítására, hogy ne terheljék a 2005-ös költségvetést. A költségvetés tartalmaz egy a GDP 0,5%-ának megfelelő vésztartalék-csomagot arra az esetre, ha esetleg túllépik a 2005. évi célt. Ennek célja az olyan előre nem látható folyamatok kiigazításának fedezése, amelyeket a kormány nem tud befolyásolni. Míg ezen tartalék létrehozása örvendetes, az ahhoz hozzárendelt összeg elégtelennek tűnik a 2005. évi költségvetés kockázataira való tekintettel. Ezen kívül e tartalékoknak az év korai szakaszában történő felszabadítása csökkentheti a szigorú költségvetésvégrehajtás ösztönzőit. További veszélyforrást képeznek a folyamatban lévő beruházások, amelyeket PPP-megállapodások (a ford.: private public partnership = a magán és közszféra közötti partnerség) keretébe kívánnak áthelyezni. Amennyiben nem valósítják meg időben ezeket az áthelyezéseket, akkor ezeket a költségvetésből kell finanszírozni. Ezen felül az áfa-kulcsok lehetséges csökkentése a folyamatban lévő adóreformok keretében tovább veszélyeztetheti a bevételeket még akkor is, ha ezt más kulcsok emelése ellensúlyozza. Időzítésének óvatos átgondolása nélkül egy ilyen lépés veszélyeztetheti a 2005. évi felülvizsgált cél elérését és így alááshatja a hiánycsökkentési pályát[5]. Az elemzés arra utal, hogy a 2005-re a GDP 3,8%-ában (4,7% a nyugdíjreform által jelentett teher figyelembe vételével) meghatározott cél elérésére a GDP fél százalékpontjának megfelelő mértékű kiegészítő intézkedésekre lenne szükség.Ezen értékelés fényében szükségesnek tűnik, hogy a magyar hatóságok: (i) további – amennyiben lehetséges, strukturális természetű – intézkedéseket hozzanak a 2005. évre a GDP 3,8%-ában meghatározott új tervezett hiány elérésére (a GDP 4,7%-a az 1998. évi nyugdíjreformból eredő teher figyelembe vételével, ami szükséges lesz az Eurostat által az ilyen tételek elszámolására biztosított átmeneti időszak lejártát követően). Vagyis a vésztartalék-csomagot jelentősen meg lehetne emelni és használatát amennyire csak lehet, korlátozni és függővé lehetne tenni a 2005-re kitűzött tervezett hiány elérésének egyértelmű bizonyítékaitól; (ii) bárminemű adócsökkentés időzítését és végrehajtását a 2004. decemberben benyújtott aktualizált konvergenciaprogram tervezett hiányainak várható elérésétől tegyék függővé; (iii) előrelépjenek a közigazgatás, az egészségügyi és az oktatási rendszerek tervezett reformjaival, amelyekre amiatt is kötelezettséget vállaltak, hogy javítsák az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát.Mindezt figyelembe véve a Bizottság ezennel ajánlást terjeszt elő a Tanácsnak új – Magyarországhoz intézendő, a Szerződés 104. cikkének (7) bekezdése szerinti – tanácsi ajánlásra, a túlzott hiány megszüntetésére tekintettel.AjánlásA TANÁCS AJÁNLÁSA MAGYARORSZÁGNAKa túlzott államháztartási hiány megszüntetésére vonatkozóanAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 104. cikke (7) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,mivel:1.  A Szerződés 104. cikkével összhangban a tagállamoknak el kell kerülniük a túlzott költségvetési hiányt.2.  A Stabilitási és Növekedési Paktum a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze.3.  2004. július 5-én a 104. cikk (6) bekezdésével összhangban a Tanács úgy határozott, hogy Magyarország túlzott hiánnyal rendelkezik.4.  A magyarországi túlzott hiány meglétéről hozott határozatot követően a Tanács – a Szerződés 104. cikkének (7) bekezdésével és a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK[6] tanácsi rendelet 3. cikkével összhangban – a magyar hatóságoknak közép távú keretbe foglalt intézkedések hozatalát ajánlotta, hogy 2008-ra hiteles és fenntartható módon a GDP 3%-a alá csökkentsék a hiányt azzal a hiánycsökkentési pályával összhangban, amelyet a 2004. májusban benyújtott konvergenciaprogramról szóló, 2004. július 5-i tanácsi vélemény határozott meg. A magyar hatóságoknak különösképp azt ajánlották, hogy álljanak készen további intézkedések hozatalára a 2004. évi tervezett államháztartási hiány elérésére, és hogy 2004. november 5-ig hatékony intézkedéseket hozzanak a 2005. évi tervezett hiány eléréséhez előirányzott intézkedésekre tekintettel.5.  A Tanács 2005. január 18-án elismerte, hogy a 2004. november 5-i határidőig hoztak intézkedéseket a 2004. és 2005. évi államháztartási hiány csökkentésére. Azonban úgy ítélte meg, hogy azok nem elégségesek a célok eléréséhez, és nem tennék lehetővé a 2004. májusi konvergenciaprogram tervezett kiigazítási pályájától való eltérés elkerülését. Úgy ítélte meg, hogy a kormánynak a túlzott hiány 2008-ra történő kiigazítására irányuló kötelezettségvállalását a további költségvetési konszolidáció határozott intézkedéseivel és a strukturális reformok eltökéltebb folytatásával kell alátámasztani. Mindezt figyelembe véve a Tanács a Szerződés 104. cikkének (8) bekezdése alapján úgy határozott, hogy Magyarország 2004. november 5-ig nem hozott hatékony intézkedéseket a 2004. július 5-i ajánlását[7] követően.6.  Mivel 2004. május 1-jén csatlakozott a Közösséghez, Magyarország olyan tagállam, amely a Szerződés 122. cikke (1) bekezdésének értelmében eltéréssel rendelkezik, ami azt jelenti, hogy el kell kerülnie a túlzott hiányt, de a Szerződés 104. cikkének (9) és (11) bekezdése őrá nézve nem alkalmazandó. Emiatt helyénvaló új ajánlást kibocsátani a 104. cikk (7) bekezdése szerint.7.  Az 1467/97/EK rendelet 3. cikkének (4) bekezdése szerint a 104. cikk (7) bekezdésével összhangban tett ajánlásnak meg kell határoznia azt, hogy az érintett tagállamnak négy hónapon belül hatékony intézkedést kell hoznia, és hogy a túlzott hiány kiigazítását az annak megállapítását követő évben kell teljesíteni, kivéve ha különleges körülmények állnak fenn. Magyarország esetében továbbra is fennállnak ilyen különleges körülmények, főként azért, mert a csatlakozáskor az államháztartási hiány jelentősen a GDP 3%-ában megállapított referenciaérték felett volt, illetve mert a gazdaságban folyamatos a strukturális átalakulás.8.  Különleges körülmények fennállása esetén az érintett tagállamnak engedélyezhető a túlzott hiány közép távú keretbe foglalt kiigazítása. A Magyarország által 2004. decemberben benyújtott aktualizált konvergenciaprogram felülvizsgált keretbe foglalja a 2004. és 2008. közötti időszakra tervezett, a következő éves államháztartási hiányokat: a GDP 4,5%-a, 3,8%-a, 3,1%-a, 2,4%-a illetve 1,8%-a. Az 1998. évi nyugdíjreformból eredő teher figyelembe vételével – ami szükséges lesz az Eurostat által az ilyen tételek elszámolására a 2007. márciusi költségvetési adatbejelentésig biztosított átmeneti időszak lejártát követően – az előrejelzett államháztartási hiány 2004. és 2008. között a GDP 5,3%-a, 4,7%-a, 4,1%-a, 3,4%-a és 2,8%-a lenne. Az aktualizálás tehát továbbra is 2008-ra tervezi a túlzott hiány kiigazítását. A [2005. március 8]-i tanácsi vélemény szerint a kiigazítási pálya – amelynek részét képezi a 2005-re a GDP 3,8%-ában (a GDP 4,7%-a a nyugdíjreformból származó teher figyelembe vételével), valamint 2008-ra a GDP 2,8%-ában (ez figyelembe veszi a nyugdíjreformból származó terhet) meghatározott tervezett hiány – alkalmasnak tekinthető a túlzott hiány 2008-ra történő kiigazítására, amennyiben azt megfelelő intézkedésekkel támasztják alá a tervezett hiányok elérésére.9.  Noha ezt a kiigazítási pályát és különösen a 2005-re a GDP 3,8%-ában (a GDP 4,7%-a a nyugdíjreformból származó teher figyelembe vételével) megállapított új tervezett hiányt megfelelőnek lehet tekinteni, a magyar hatóságok jelenlegi gazdaságpolitikai irányvonala nem elégendő a cél eléréséhez. A 2005. évre vonatkozó költségvetési tervezet, valamint a 2005-re előrejelzett 3,7%-os növekedési ütem alapján a Bizottság szolgálatai 2004 őszén 5,2%-os hiányt jeleztek előre 2005-re (a nyugdíjreformból származó teher figyelembe vételével). A következő főbb veszélyforrásokat emelték ki: (i) a kamatkiadások magasabbak lehetnek, (ii) a kiadások visszafogására nemrég bevezetett előírások elégtelennek bizonyulhatnak, valamint veszélyeztetett a 2004. májusi konvergenciaprogramban és annak aktualizálásában bejelentett, a közigazgatás, az egészségügyi és az oktatási rendszerek megreformálását célzó további intézkedések időben történő elfogadása, amelyek kulcsfontosságúak a tervezett kiigazításhoz; (iii) egyes bevételi tételek, főként az áfa és a társadalombiztosítási hozzájárulások, alulmúlhatják az előrejelzéseket. Az áfa vonatkozásában további veszély forrását jelenti az, hogy a 2004-hez kapcsolódó visszatérítéseket átviszik 2005-re, de tekintettel arra, hogy a hatóságok kötelezettséget vállaltak a kifizetések felgyorsítására, feltételezhetően ez nem terheli a 2005-ös költségvetést, és így nem követel meg további kiigazítást. További veszélyforrást képeznek a folyamatban lévő beruházások, amelyeket PPP-megállapodások (a ford.: private public partnership = a magán és közszféra közötti partnerség) keretébe kívánnak áthelyezni. Amennyiben nem valósítják meg időben ezeket az áthelyezéseket, akkor ezeket a költségvetésből kell finanszírozni. A költségvetés tartalmaz egy a GDP 0,5%-ának megfelelő vésztartalék-csomagot arra az esetre, ha esetleg túllépik a 2005. évi célt. Míg ezen tartalék megléte örvendetes, az ahhoz hozzárendelt összeg elégtelennek tűnik a 2005. évi költségvetés kockázataira való tekintettel, és fennáll annak a veszélye, hogy e tartalékokat esetleg az év korai szakaszában szabadítják fel. Az elemzés arra utal, hogy a 2005-re a GDP 3,8%-ában (4,7% a nyugdíjreform által jelentett teher figyelembe vételével) meghatározott cél elérésére a GDP fél százalékpontjának megfelelő mértékű kiegészítő intézkedésekre lenne szükség.10.  A költségvetési konszolidációs intézkedéseknek biztosítaniuk kell az államháztartási egyenleg tartós javulását, és ezzel párhuzamosan olyan irányba kell terelni őket, hogy javítsák az államháztartás minőségét és megerősítsék a gazdaság növekedési lehetőségeit.AJÁNLJA:-  hogy a magyar hatóságok mihamarabb számolják fel a jelenlegi, túlzott hiánnyal jellemezhető helyzetet;-  hogy a magyar hatóságok középtávú keretbe foglalt intézkedéseket hozzanak azért, hogy 2008-ra a hiányt hiteles és fenntartható módon a GDP 3%-a alá csökkentsék azzal a hiánycsökkentési pályával összhangban, amelyet a 2004. decemberben benyújtott aktualizált konvergenciaprogramról szóló, [2005. március 8]-i tanácsi vélemény határozott meg.-  hogy a magyar hatóságok [2005. július 8]-ig további, eredményes – amennyiben lehetséges, strukturális természetű – intézkedéseket hozzanak a konvergenciaprogramban a 2005. évre a GDP 3,8%-ában meghatározott új tervezett hiány elérésére (a GDP 4,7%-a az 1998. évi nyugdíjreformból eredő teher figyelembe vételével, ami szükséges lesz az Eurostat által az ilyen tételek elszámolására biztosított átmeneti időszak lejártát követően). Nevezetesen, a 2005. évi költségvetésben jelentősen meg lehetne emelni a vésztartalék-csomagot és használatát amennyire csak lehet, korlátozni és függővé lehetne tenni a 2005-re kitűzött tervezett hiány elérésének egyértelmű bizonyítékaitól;-  hogy a magyar hatóságok az adócsökkentések időzítését és végrehajtását a 2004. decemberben benyújtott aktualizált konvergenciaprogram tervezett hiányainak elérésétől tegyék függővé;Ezen kívül a Tanács felkéri a magyar hatóságokat:-  hogy minden lehetőséget használjanak ki a költségvetési kiigazítás gyorsítására;-  lépjenek előre a közigazgatás, az egészségügyi és az oktatási rendszerek tervezett reformjaival, amelyekre amiatt is kötelezettséget vállaltak, hogy javítsák az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát.Ennek az ajánlásnak a címzettje a Magyar Köztársaság.Kelt Brüsszelben, [2005. március 8]-án.a Tanács részérőlaz elnök [1] A 2004. szeptemberi értesítés az államháztartási hiányt 2003 vonatkozásában felfelé, a GDP 5,9%-áról 6,2%-ra korrigálta.[2] Lásd http://register.consilium.eu.int/pdf/en/04/st11/st11218.en04.pdf.[3] A magyar hatóságok emellett felkérést kaptak a Tanácstól arra, hogy minden lehetőséget használjanak ki a költségvetési kiigazítás gyorsítására; hogy valósítsák meg a közigazgatás, az egészségügyi- és oktatási rendszerek tervezett reformjait a kiadási hányad tervezett csökkentésének biztosítására és az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának javítására, valamint hogy biztosítsák a tervezett adócsökkentések megfelelő finanszírozását, és hogy azok végrehajtását a tervezett hiányok megvalósításától tegyék függővé.[4] SEC(2005) 229.[5] A 2004. évi hiány végleges számadata még mindig veszélyeztetett, ami a készpénz és az elhatárolás alapú adatok közötti különbséget övező bizonytalanságból ered. Nevezetesen, a mezőgazdasági támogatási kifizetéseket és a közalkalmazottaknak történő 13. havi fizetések folyósítását még elszámolási bizonytalanságok övezik, ami még növelheti a 2004. évi elhatárolás alapú hiányt, és hatással bírhat a 2005. évi hiányra.[6] HL L 209., 1997.8.2., 6. o.[7] Lásd: http://register.consilium.eu.int.


				|

		52014PC0253

			Ajánlás A TANÁCS HATÁROZATA a 2018. évi hollandiai Európa Kulturális Fővárosa kijelöléséről /* COM/2014/0253 final */

			   	INDOKOLÁS
Az Európa kulturális fővárosa
eseménysorozat 2007–2019. évekre szóló közösségi fellépésének megállapításáról
szóló, 2006. október 24-i 1622/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat[1] megállapítja az Európa
Kulturális Fővárosa címet viselő városok kijelölésekor követendő
eljárást. E határozat 2. cikke értelmében 2009-től kezdve minden évben két
tagállam egy-egy városa osztozik az Európa Kulturális Fővárosa címen, a
határozat mellékletében található időrendi táblázatnak megfelelően.
2018-ban az eseménysorozatnak Málta és Hollandia ad otthont. Málta úgy döntött,
hogy a szokásosnál egy évvel korábban kiválasztja a Kulturális Fővárost,
így a Tanács 2013. május 17-i 2013/286/EU határozatában[2] kijelölte Máltában
Vallettát az „Európa Kulturális Fővárosa 2018” címre.
Európa 2018. évi Kulturális Fővárosát
Hollandiának az alábbi eljárás szerint kell kijelölni.
Legkésőbb hat évvel a szóban forgó
esemény előtt az érintett tagállam pályázati felhívást tesz közzé. A
pályázatok elbírálására hivatott testület, amely a kulturális szféra 13
független szakértőjéből áll, legkésőbb öt évvel az esemény
kezdete előtt összeül. A testület az 1622/2006/EK határozat
4. cikkében meghatározott kritériumok alapján értékeli a benyújtott pályázatokat,
és előválogatási listát állít össze azokról a városokról, melyek pályázati
anyagait – kiegészítésüket követően – további vizsgálatnak érdemes
alávetni.
Kilenc hónappal az előválogatási ülést
követően az érintett tagállam összehívja választótestületét abból a
célból, hogy a jelöltekről végső döntést hozzon. A testület a
fellépésre vonatkozóan meghatározott kritériumok alapján részletesen értékeli
az előválogatáson túljutott városok pályázatait, majd ajánlást tesz arra,
hogy az érintett tagállam melyik városa viselje a Kulturális Főváros
címet.
A testület ajánlása alapján a tagállam egy
várost jelöl az Európa Kulturális Fővárosa címre, és a jelölésről
legkésőbb négy évvel a szóban forgó esemény várható kezdete előtt
tájékoztatja az Európai Parlamentet, a Tanácsot, a Bizottságot és a Régiók
Bizottságát.
Az Európai Parlamentnek lehetősége van
arra, hogy legkésőbb három hónappal a tagállami jelölések kézhezvételét
követően véleményt továbbítson a Bizottsághoz.
A Bizottság ajánlása alapján a Tanács a
megfelelő évre hivatalosan Európa Kulturális Fővárosaivá nyilvánítja
az érintett városokat.
A kiválasztási eljárás fentebb ismertetett két
fordulójának lezárulása után a választótestület 2013 szeptemberi jelentésében
2018-ra Leeuwardent (Hollandia) javasolja az Európa Kulturális Fővárosa
címre. A jelölésről Hollandia 2013 decemberében értesítette az Európai
Parlamentet, a Tanácsot, a Bizottságot és a Régiók Bizottságát.
Az Európai Parlament 2014 februárjában
kedvező véleményt juttatott el a Bizottsághoz.
Ennek megfelelően a Bizottság – az
1622/2006/EK határozat 9. cikkének (3) bekezdésével összhangban –
benyújtja a Tanácsnak mellékelt ajánlását, amelyben azt javasolja, hogy a 2018.
évre Európa Kulturális Fővárosaként Hollandiában Leeuwarden várost
jelöljék ki.
Ajánlás
A TANÁCS HATÁROZATA
a 2018. évi hollandiai Európa Kulturális
Fővárosa kijelöléséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európa kulturális fővárosa
eseménysorozat 2007–2019. évekre szóló közösségi fellépésének megállapításáról
szóló, 2006. október 24-i 1622/2006/EK európai parlamenti és tanácsi
határozatra[3]
és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az
Európai Bizottság ajánlására,
tekintettel az
Európa Kulturális Fővárosa cím jelöltjének a Hollandiában történt
kiválasztásáról szóló, 2013. szeptemberi választótestületi jelentésre,
mivel:
az 1622/2006/EK
határozat 4. cikkében megállapított feltételek maradéktalanul teljesültek,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Hollandiában Leeuwarden várost jelölik az
„Európa Kulturális Fővárosa 2018 ”címre.
2. cikk
Ez a határozat
az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon
lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 304., 2006.11.3., 1. o.
[2]               HL L 162., 2013.6.14., 9. o.
[3]               HL L 304., 2006.11.3., 1. o.


Fontos jogi nyilatkozat

|

52008DC0413

A Bizottság ajánlása a Tanácsnak a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló ENSZ EGB-egyezményhez kapcsolódó, a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról (POP) szóló jegyzőkönyv I. mellékletének módosítása céljából az Európai Közösség és tagállamai részéről beterjesztendő javaslatokról  /* COM/2008/0413 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 1.7.2008COM(2008) 413 véglegesA BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA A TANÁCSNAKa nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló ENSZ EGB-egyezményhez kapcsolódó, a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról (POP) szóló jegyzőkönyv I. mellékletének módosítása céljából az Európai Közösség és tagállamai részéről beterjesztendő javaslatokrólA. INDOKOLÁS1. A nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló ENSZ EGB-egyezmény (CLRTAP) végrehajtó testülete 1998 júniusában fogadta el a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló jegyzőkönyvet. A jegyzőkönyv középpontjában jelenleg egy 16 anyagot, ezen belül tizenegy peszticidet, két ipari vegyi anyagot és három szándékolatlan mellékterméket tartalmazó lista áll. A végső cél ezen, a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagok környezetbe juttatott, kibocsátott vagy szándékolatlanul a környezetbe jutó mennyiségének nullára való csökkentése. A környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló jegyzőkönyv 2003. október 23-án lépett hatályba. 29 fél, köztük a Közösség és annak 21 tagállama ratifikálta[1].2. 2004. február 19-én a Tanács határozatot fogadott el a jegyzőkönyvnek az Európai Közösség nevében történő megkötéséről[2]. A Közösség jóváhagyó okiratát 2004. április 30-án helyezték letétbe.3. A jegyzőkönyv 14. cikke értelmében bármely részes fél javasolhatja a jegyzőkönyv vagy mellékletei módosítását. A végrehajtó testület keretében ülésező felek megvitatják és az ülésen jelen lévő felek egyhangú határozatával elfogadják a javasolt módosításokat.4. Tekintettel az EK-Szerződés 10. cikkéből fakadó azon kötelezettségre, hogy a Közösség nemzetközi képviselete során biztosítani kell az együttműködést és az egységet, a jegyzőkönyv mellékleteinek módosítására irányuló javaslatot a Közösség és annak tagállamai nevében indokolt benyújtani.5. A jegyzőkönyv mellékleteinek esetleges módosításaival kapcsolatos tárgyalásokra irányuló folyamatok elindítása érdekében a Bizottság – a közösségi hatáskörbe tartozó ügyek tekintetében – 2005-ben az Európai Közösség és annak azon tagállamai nevében, amelyek az egyezmény részes felei, javaslatot terjesztett a jegyzőkönyv végrehajtó testülete elé a jegyzőkönyv vonatkozó mellékleteinek a következő anyagok felvétele tekintetében történő módosításáról: hexaklór-butadién (HCBD), kereskedelmi forgalomban lévő oktabróm-difenil-éter (c-OctaBDE), pentaklór-benzol (PeCB), poliklórozott naftalinok (PCN-ek), rövid láncú klórozott paraffinok (SCCP-k), és perfluoroktán-szulfonát (PFOS).6. A rendelkezésre álló tudományos adatok és felülvizsgálati jelentések alapján megállapítható, hogy az endoszulfán és a trifluralin a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokra jellemző tulajdonságokkal rendelkezik. Ezen a két anyagon elvégezték a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 91/414/EGK tanácsi irányelv[3] szerinti értékelést. Az értékelés eredményeképpen az endoszulfánt tartalmazó növényvédő szerek engedélyét 2007 decemberéig[4] teljesen és véglegesen visszavonták, míg a trifluralint tartalmazó növényvédő szerek esetében ennek 2008 decemberéig kell megtörténnie[5]. Tekintettel arra, hogy ezek a vegyi anyagok a környezetben nagy távolságokra képesek eljutni, a nemzeti vagy közösségi szinten hozott intézkedések nem elegendőek a környezet és az emberi egészség magas szintű védelmének biztosításához, és ezért szélesebb nemzetközi fellépésre van szükség. Ezeket az anyagokat a Közösség és a tagállamok 2007-ben javasolták a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló stockholmi egyezménybe való felvételre is. Indokolt tehát, hogy a Közösség és annak azon tagállamai, amelyek a jegyzőkönyv részes felei, javaslatot tegyenek a jegyzőkönyv vonatkozó mellékleteinek a szóban forgó két anyag felvétele tekintetében történő módosításáról.B. AJÁNLÁSA fentiek fényében a Bizottság a következőket ajánlja:A Tanács hatalmazza fel a Bizottságot arra, hogy – a környezetben tartósan megmaradó szennyező anyagokról szóló ENSZ EGB-jegyzőkönyv mellékleteinek esetleges módosításával kapcsolatos tárgyalásokra irányuló folyamatok elindítása érdekében – a Közösség és annak azon tagállamai nevében, amelyek az egyezmény részes felei, terjesszen a jegyzőkönyv végrehajtó testülete elé javaslatot – kellő időben ahhoz, hogy azt a végrehajtó testület 2008 decemberi ülésén megvitathassa – a jegyzőkönyv vonatkozó mellékleteinek a következő anyagok I. mellékletbe való felvétele tekintetében történő módosításáról:- endoszulfán- trifluralin.A Bizottság a tagállamokkal együtt gondoskodjék arról, hogy a javaslatokat alátámasztó információk is a végrehajtó testület elé kerüljenek.Kelt Brüsszelben, ...-án/-én.a Tanács részéről az elnök [1] A POP-titkárság legfrissebb, 2007. szeptember 18-án aktualizált adatai szerint.[2] A Tanács 2004/259/EK határozata (2004. február 19.) a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló 1979. évi egyezményhez kapcsolódóan a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló jegyzőkönyvnek az Európai Közösség nevében történő megkötéséről (HL L 81., 2004.3.19., 37. o.).[3] HL L 230., 1991.8.19., 1. o. A legutóbb a 2005/58/EK bizottsági irányelvvel (HL L 246., 2005.9.22., 17. o.) módosított irányelv.[4] HL L 317., 2005.12.3., 25. o.[5] A Βizottság határozata (2007. szeptember 20.) a trifluralinnak a 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletébe történő felvétele megtagadásáról és az ezt a hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek engedélyének visszavonásáról (HL L 255., 2007.9.29., 42. o.).