title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Progamme 2011 for Cyprusand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Cyprus, 2011-2014

text:
    EURÓPAI BIZOTTSÁG
                                     Brüsszel, 2011.6.7.
                                     SEC(2011) 803 végleges
                             Ajánlás
                    A TANÁCS AJÁNLÁSA
             Ciprus 2011. évi reformprogramjáról
     és Ciprus 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó
aktualizált stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről
                   {SEC(2011) 721 végleges}
 ---pagebreak---                                                         Ajánlás
                                              A TANÁCS AJÁNLÁSA
                                         Ciprus 2011. évi reformprogramjáról
                               és Ciprus 2011–2014 közötti időszakra vonatkozó
                   aktualizált stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
   bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
   felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre1 és
   különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására2,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
   mivel:
   (1)     Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az Európai Bizottság „Európa
           2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és növekedést célzó új stratégia elindításáról szóló
           javaslatát, amely stratégia a gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a
           kulcsfontosságú területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak
           érdekében, hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség
           területén rejlő lehetőségeit.
   (2)     A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió gazdaságpolitikáira
           vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást (2010–2014), 2010. október 21-én
           pedig elfogadta a tagállamok foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról
           szóló határozatot3, amelyek együtt alkotják az „integrált iránymutatásokat”. A
           tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban
           vegyék figyelembe az integrált iránymutatásokat.
   1
           HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
   2
           HL C [...]., [...], [...]. o.
   3
           A 2011. évre érvényben tartotta a Tanács 2011. május 19-i 2011/308/EU határozata.
HU                                                         2                                        HU
 ---pagebreak---    (3) A Bizottság 2011. január 12-én elfogadta az első éves növekedési jelentést, amely az
       Európa 2020 stratégiára épülve az EU-ban követett gazdasági kormányzás új
       ciklusának kezdetét jelenti, és elindítja az előzetes és integrált gazdaságpolitikai
       koordináció első európai szemeszterét.
   (4) Az Európai Tanács 2011. március 25-én (a Tanács 2011. február 15-i és március 7-i
       következtetéseivel összhangban és a Bizottság éves növekedési jelentésének fényében)
       jóváhagyta a költségvetési konszolidáció és a strukturális reformok prioritásait.
       Hangsúlyozta, hogy elsőbbséget élvez majd a költségvetések megszilárdítása, a
       költségvetési fenntarthatóság helyreállítása és a munkanélküliség munkaerő-piaci
       reformokkal való csökkentése, valamint az, hogy az Unió újabb erőfeszítéseket tegyen
       a növekedés felgyorsítása érdekében. Felszólította a tagállamokat, hogy ezeket a
       prioritásokat konkrét intézkedések formájában építsék majd be stabilitási vagy
       konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba.
   (5) Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt
       vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat
       stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba
       beépíthessék.
   (6) Ciprus 2010. május 6-án benyújtotta nemzeti reformprogramját, 2011. május 7-én
       pedig a 2010–2014 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját. A
       kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére
       egyidejűleg került sor.
   (7) A ciprusi gazdaság mérsékelt növekedést mutat az elmúlt 35 év töretlen növekedését
       megszakító 2009-es gazdasági visszaesést követően, amikor a reál GDP 1,7 %-kal
       csökkent. A recesszió a munkaerőpiacon is éreztette hatását: a munkanélküliségi ráta
       6,5 %-ra emelkedett 2010-ben. Az államháztartás helyzete ugyancsak romlott.
       Többletet mutató pozícióból az államháztartási egyenleg 2009-ben a GDP 6 %-ának
       megfelelő deficitbe került, aminek hátterében automatikus stabilizáló és a gazdasági
       visszaesést ellensúlyozó diszkrecionális költségvetési ösztönző intézkedések, valamint
       a kevésbé adóintenzív összetételű növekedés jelentősnek mondható hatásai állnak. A
       gazdasági aktivitás mérsékelt, 1 %-os növekedést produkált 2010-ben, amit a készletek
       2009-es nagy volumenű csökkentését követő készletfelhalmozás és ezzel együtt a
       magánfogyasztás törékeny élénkülése alapozott meg. A javuló gazdasági kilátások
       várhatóan a munkaerőpiacra is előnyösen hatnak majd: a tervek szerint a
       foglalkoztatás mérsékelt javulást fog mutatni, míg a munkanélküliség várhatóan
       fokozatos csökkenésnek indul 2010 végi csúcsáról.
   (8) Az 1466/97/EK tanácsi rendelet szerinti aktualizált stabilitási program elemzése
       alapján a Tanács úgy véli, hogy a költségvetési előrejelzéseket alátámasztó
       makrogazdasági pálya 2012-ig megalapozott, azt követően viszont túlságosan
       optimista a Bizottság szolgálatainak 2011. tavaszi előrejelzéséhez képest. A stabilitási
       program a 2011-es költségvetési hiánynak a GDP 4 %-ára, a 2012-esnek pedig a
       2,6 %-ára való csökkentését, azt követően pedig a konszolidáció folytatását tűzi ki
       célul, összhangban a Tanács ajánlásaival. A felvázolt program szerint az adósságráta
       2012-ben éri el maximumát, onnantól kezdve csökkenni fog. A 2011–12-es
       időszakban a strukturális egyenleg évente átlagosan a GDP 1,5 %-ának megfelelő
       mértékben javul, összhangban a Tanács ajánlásaival. A strukturális javulás mértéke
       2013-ban és 2014-ben is elmarad azonban a Stabilitási és Növekedési Paktumban
HU                                            3                                                 HU
 ---pagebreak---         előírttól. A strukturális szinten egyensúlyban lévő költségvetésben megjelölt
        középtávú célt a programidőszak alatt nem sikerül elérni. Jóllehet a tervek szerint a
        kiigazítás összességében kiadási oldali megszorításokon alapul, a 2011-es
        intézkedések jórészt a bevételeket érintik. Összességében lefelé mutató kockázatok
        övezik a program konszolidációs pályáját: a kevésbé adóintenzív összetételű
        növekedési pálya irányába való elmozdulás folytatása, az évközbeni pótköltségvetések
        elfogadásának gyakorlata, valamint a szociális partnerekkel még megtárgyalandó,
        illetve egyéb, még tisztázandó intézkedések (pl. a folyó kiadások visszafogása) időben
        történő végrehajtásának kockázata. E kockázatok miatt, amennyiben a makrogazdasági
        vagy a költségvetési folyamatok a vártnál rosszabbul alakulnak, szükség lehet további
        intézkedések meghozatalára.
   (9)  Annak ellenére, hogy a folyó fizetési mérleg hiánya 2010-re a GDP mintegy 9 %-ának
        megfelelő értékre csökkent, ez még mindig magas és középtávon vélhetően hátráltatni
        fogja a gazdasági növekedést. Az állami szektor jelentős költekezését külföldi hitelek
        vagy hazai magánmegtakarítások növelése révén kellene finanszírozni. Ez utóbbi a
        magánfogyasztás       és    beruházások     kiszorítása    miatt    kisebb    mértékű
        kibocsátásnövekedéssel járna. Középtávon javulni fog ugyan a deficitmutató, de csak
        mérsékelten. A túlzotthiány-eljárás keretében 2010. július 13-án a Tanács azt is
        ajánlotta a ciprusi hatóságoknak, hogy erősítsék meg a középtávú költségvetési
        keretük kötelező jellegét. Eddig nem történt előrelépés e tekintetben. A stabilitási
        program szerint a középtávú költségvetési keret teljes mértékű végrehajtásával csak a
        2014-es költségvetési évtől számolnak, szemben az eddig remélt 2012-vel. Hatása
        ezért csak középtávon nyilvánulhat meg. Az államháztartás sikeres és tartós
        konszolidációjához fontos lenne az új keret időben történő alkalmazása.
   (10) A bankszektor jól vészelte át mind a globális pénzügyi válságot, mind az
        euróövezetben jelentkező államadósság-válságot, így nem volt szükség kormányzati
        beavatkozásra. Ugyanakkor a külföldi bankok leányvállalatai és fióktelepei nélkül a
        GDP több mint hatszorosát, azokkal együtt tízszeresét kitevő eszközállománnyal a
        bankszektor mérte nagy a gazdasághoz képest. A bankszektor egyúttal viszonylag
        koncentrált is: a piacon meghatározó három csoport birtokolja a konszolidált (a
        szövetkezeti bankok nélkül számított) banki eszközállomány 55 %-át. A nemzetközi
        pénzügyi piacokon továbbra is fennálló kockázatok miatt indokolt a konzervatív
        mérlegpolitika és prudens felügyelet fenntartása. Két különböző felügyelet működik: a
        kereskedelmi bankok felügyeletét a Ciprusi Központi Bank, a szövetkezeti
        hitelintézetek felügyeletét pedig a Szövetkezeti Társaságok Felügyeleti és Fejlesztési
        Hatósága (ASDCS) látja el. Az IMF-nek a bankok és a szövetkezeti hitelintézetek
        egységes felügyeletére vonatkozó ajánlása ellenére nem történt előrehaladás ezen a
        téren.
   (11) Az elöregedő népesség költségvetésre gyakorolt várható hosszú távú hatásai jóval
        meghaladják az EU átlagát, ami elsősorban a GDP-arányos nyugdíjkiadások
        következő évtizedekben várt relatíve erős növekedésére vezethető vissza. 2009
        áprilisában meghirdettek egy nyugdíjreformot. A reform alapvetően a bevételi oldalra
        fókuszál, és csak kis mértékben lassítja a nyugdíjkiadások emelkedését. A nemzeti
        egészségügyi rendszer létrehozását és az állami kórházaknak önálló egységekké való
        átalakítását célzó egészségügyi reform terén csak nagyon minimális előrelépést történt.
   (12) A megélhetési támogatást évente kétszer automatikusan kiigazítják; a kiigazítás
        mértéke az aktuális és az azt megelőző hathónapos fogyasztói árindex változásának
HU                                             4                                                HU
 ---pagebreak---         felel meg. A támogatási forma a szociális partnerek erős támogatását élvezi, és a
        kollektív tárgyalások során továbbra is alku tárgyát nem képező elemként kezelik.
        Egységes alkalmazása ugyanakkor nem teszi lehetővé azt, hogy a bérek tükrözzék az
        egyes ágazatok közötti termelékenységi különbségeket. A megélhetési támogatás
        elsődleges hiányossága az, hogy a béreket kizárólag a termékárakhoz köti, a
        termelékenységi növekedést nem veszi számításba. Másodsorban ez a rendszer
        leginkább a magas jövedelemmel rendelkezőknek kedvez (70 %-uk bére a megélhetési
        támogatáson keresztül indexált), miközben a legalacsonyabb fizetéssel rendelkezőkre
        (pl. szakképzetlen munkaerő) nem is vonatkozik (csupán 6 %-uk fizetése indexált a
        megélhetési támogatáson keresztül). Harmadrészt a megélhetési támogatás jelentős
        hatást gyakorol az államháztartásra is: a béreken és fizetéseken túl meghatározó
        tényező a nyugdíjak, a kedvezmények és egyéb támogatások tekintetében is.
   (13) Jóllehet a munkaerő-piaci részvétel Cipruson magasabb, mint az EU átlaga, de a
        munkaerőpiacon magas fokú a nemek közötti egyenlőtlenség. A nemzeti reform
        program elismeri, hogy a nők és férfiak foglakoztatása közötti különbségek, a
        gyermekgondozási létesítmények költsége és elérhetősége (ideértve a földrajzi
        elhelyezkedésüket és a munkahelyhez való közelségüket is), a rugalmas
        foglalkoztatási lehetőségek nem kielégítő elterjedtsége, valamint a nemek közötti
        tartósan fennálló jelentős bérszakadék komoly hátráltatói a foglalkoztatásnak és a
        növekedésnek. Miközben a középfokú és az egyetemi képzés tekintetében magas az
        iskolázottság Cipruson, a szakképzés láthatóan nem egy vonzó lehetőség. A fiatalok
        nagyarányú munkanélkülisége és a magas fokú iskolai végzettséggel rendelkezők
        jelentős aránya a teljes munkanélküliségen belül arra utal, hogy ciprusi gazdaságban
        jelentős a képesítések kínálata és kereslete közötti eltérés. Az egész életen át tartó
        tanulásban részt vevők aránya – különösen egyes csoportoknál (alacsony
        képzettségűek, idősebb emberek, munkanélküliek) – szintén alacsony egy olyan
        országhoz képest, amelyben általában magas fokú az iskolázottság. E problémák
        kezelésére a nemzeti reformprogram 2012–13-tól egy sor felsőfokú szakképzési
        intézmény létrehozásával számol. A tervek között szerepel egy új gyakornoki rendszer
        beindítása is ugyanezen iskolai évtől. Összességében az országnak az alacsony
        termelékenységű munkahelyektől a magas termelékenységű munkahelyek felé
        elmozdulásra vonatkozó stratégiai célkitűzését nagyban szolgálná az oktatási és
        képzési rendszernek olyan irányú átalakítása, amellyel a készségek jobb összetételű
        kínálatát lehetne biztosítani, megfelelve a munkaerő-piaci keresletnek.
   (14) 2010 júliusában Ciprus egy kerettörvényt fogadott el a szolgáltatási irányelv
        átültetésére. Kétségek merültek fel azonban az átültetés teljességével és alaposságával
        kapcsolatban, mivel a változatlanul hagyott ágazati szabályozás számos rendelkezése
        továbbra is akadályt képez a letelepedés és szolgáltatásnyújtás szabadsága előtt. Az
        akadályok között általánosan alkalmazandó rendelkezések (például bármilyen üzleti
        tevékenység folytatásához a helyi hatóságok engedélyének előírása; vagy az
        engedélyek időtartamának korlátozása a szolgáltatási területtől és a felmerülő
        kockázatoktól függetlenül) és nagyon specifikus rendelkezések is szerepelnek (például
        a turisztikai szolgáltatások területén rögzített díjak alkalmazása; gazdasági
        szükségletet vizsgáló tesztek és a versenytársak bevonása az autókölcsönzők
        engedélyezési eljárásába; más tagállamok építőipari vállalkozásainak hátrányos
        megkülönböztetése; annak korlátozása, hogy az építészek és mérnökök jogi
        személyként gyakorolják szakmájukat.)
HU                                              5                                               HU
 ---pagebreak---    (15) A környezetvédelmi korlátozásokkal, illetve az erőforrás- és energiafelhasználással
        összefüggő problémák összességében súlyos kihívások elé állítják a gazdaság
        növekedését. Ez az ország különleges földrajzi elhelyezkedésére és az
        éghajlatváltozásnak súlyos aszályok formájában jelentkező következményeire
        vezethető vissza. A megújuló energiaforrások támogatására kidolgozott programok
        költséghatékonyságát meg kell vizsgálni. Piaci liberalizációval, a verseny
        bevezetésével és az infrastruktúrafejlesztési beruházások ösztönzésével az
        energiaágazat működését már rövid távon is jelentősen javítani lehetne.
   (16) Ciprus egy sor vállalást tett az Euró Plusz Paktum keretében4. A költségvetés
        tekintetében a Paktum a költségvetési fenntarthatóság megerősítésére kötelezi az
        országot a pénzügyi válságokkal foglalkozó keretjogszabályon és egy teljes mértékben
        független pénzügyi stabilitási alap létrehozásán keresztül. Továbbá megindult, és a
        remények szerint 2011 vége előtt sikeresen le is zárul a párbeszéd az állami
        nyugdíjrendszer      átstrukturálásáról.   A    foglalkoztatáspolitikai     intézkedések
        feketemunkával szembeni küzdelemre, a képesítések kereslete és kínálata közötti
        összhang      megteremtésére,      továbbá   a    vállalkozások       versenyképességére
        összpontosítanak. A versenyképességi intézkedések között szerepel a közszféra
        béreinek visszafogása (a bérindexálási mechanizmus átalakítása), a kkv-k
        versenyképességének megerősítése, a nemzeti digitális stratégia 2011-ig történő
        véglegesítése, valamint az energiahatékonyság és a megújuló energiaforrások
        támogatása. Ezek a vállalások a Paktum négy területéhez kapcsolódnak. A vállalások
        folytonosságot teremtenek a stabilitási programban és a nemzeti reformprogramban
        vázolt szélesebb reformtörekvésekkel, és megerősítik az ország strukturális
        gyengeségeinek kezelésére korábban meghirdetett reformtervek végrehajtása iránti
        elkötelezettséget, de egyelőre nem jelöltek meg időkeretet olyan intézkedések
        végrehajtásához, mint például a közszféra béreinek rendezése vagy a nyugdíjrendszer
        reformja. A vállalásokat a Bizottság értékelte és figyelembe vette azokat az ajánlások
        kidolgozásakor.
   (17) A Bizottság értékelte a stabilitási programot és a nemzeti reformprogramot, az Euró
        Plusz Paktummal együtt5. Figyelembe vette nemcsak a programok Ciprus fenntartható
        költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott jelentőségét,
        hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak,
        tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél az uniós szempontok beépítésével kell
        megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzását. Ennek fényében a
        Bizottság úgy véli, hogy további erőfeszítésekre van szükség a 2011-es költségvetési
        célok eléréséhez, és további konszolidációs intézkedéseket kell megfogalmazni 2012-
        re és az azt követő időszakra. Az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának
        javítása érdekében további lépéseket kell tenni a nyugdíjrendszer és az egészségügy
        terén. A bankfelügyelet prudenciális keretének megerősítése, a bérindexálási rendszer
        kiigazítása, az oktatás, a szakképzés és a készségek fejlesztése, az üzleti környezet és
        az energiahatékonyság javítása szintén további intézkedéseket igénylő területek.
   (18) Ezen értékelés fényében és figyelembe véve a 2010. július 13-i, az Európai Unió
        működéséről szóló szerződés 126. cikkének (7) bekezdése szerinti tanácsi ajánlást, a
   4
        Az Euró Plusz Paktumban tett vállalásokkal kapcsolatos további részletek a SEC(2011) 721
        dokumentumban találhatók.
   5
        SEC(2011) 721.
HU                                               6                                               HU
 ---pagebreak---           Tanács megvizsgálta Ciprus 2011. évi aktualizált stabilitási programját, arról alkotott
          véleményét6 az alábbi ajánlás és különösen annak (1) és (3) pontja tükrözi. Figyelembe
          véve az Európai Tanács 2011. március 25-i következtetéseit, a Tanács megvizsgálta
          Ciprus nemzeti reformprogramját.
   AJÁNLJA, HOGY Ciprus a 2011-2012 közötti időszakon belül tegyen intézkedéseket a
   következők érdekében:
   (1)     Hozza meg azokat a tartós intézkedéseket, amelyekkel a túlzott hiány 2012-re
           korrigálható. Tegyen intézkedéseket a kiadások szigorú kontrolljának fenntartása
           érdekében, a költségvetésnek a vártnál esetlegesen kedvezőbb alakulását pedig
           használja fel a hiány és az adósság csökkentésének gyorsítására. Évente legalább a
           GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékkel közeledjen a középtávú célkitűzés felé.
           Gyorsítsa fel egy kötelező jogi erővel és korrekciós mechanizmusokkal rendelkező
           többéves költségvetési keretnek a 2012. évi költségvetési tervezéstől induló
           bevezetését, továbbá gyorsítsa fel a program- és teljesítményalapú költségvetésre
           való átállást.
   (2)     A kockázatok korai észlelésének biztosítása érdekében erősítse tovább a bankok és a
           szövetkezeti hitelintézetek prudenciális felügyeletét.
   (3)     A népesség elöregedésével kapcsolatos kiadások előrevetített növekedésének
           megfékezése érdekében a nyugdíj- és egészségügyi kiadások visszafogására irányuló
           reformintézkedések végrehajtásával javítsa az államháztartás hosszú távú
           fenntarthatóságát. A nyugdíjrendszernél terjessze ki a kötelező járulékfizetés éveit,
           kösse össze a nyugdíjkorhatárt a várható élettartam alakulásával, ugyanakkor kezelje
           a szegénységi küszöb alatt élő idősek magas arányának problémáját. Az
           egészségügyben tegyen további intézkedéseket a nemzeti egészségbiztosítási
           rendszer végrehajtásának felgyorsítása érdekében.
   (4)     A szociális partnerekkel egyeztetve és a nemzeti gyakorlatoknak megfelelően
           reformálja meg a béralku és a bérindexálás rendszerét, hogy a bérek növekedése
           jobban tükrözze a munkaerő termelékenységének és versenyképességének alakulását.
   (5)     Vigye tovább a szakképzési rendszer tervezett reformját, ideértve a felsőfokú
           szakképzési intézet létrehozását, hogy a végzettségek jobban illeszkedjenek a
           munkaerő-piaci szükségletekhez. Az ösztönzők növelésén, illetve a szakképzésbe
           való bekerülés lehetőségének javításán keresztül tegyen intézkedéseket a szakképzési
           rendszer hatékonyságának növelésére, különösen az alacsony képzettségű, a nők és
           az idősebb munkavállalók tekintetében.
   (6)     2011 októberéig számolja fel a letelepedésnek és a szolgáltatásnyújtásnak az ágazati
           szabályozásban még fennálló akadályait, ezáltal több lehetőséget teremetve a
           növekedésre és a munkahelyteremtésre a szolgáltatási ágazatban.
   6
          Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdése alapján.
HU                                                     7                                          HU
 ---pagebreak---    (7)     Az árszabás mozgásterének kiszélesítésével tegyen intézkedéseket a verseny
           fokozására a hálózati szolgáltatások terén. A vízkészlet fenntarthatóbb kezelése
           érdekében 2012-ig dolgozzon ki egy vízkezelési tervet, továbbá a
           költséghatékonyság és az egyenlő hozzáférés szempontjait tükröző árazási rendszert.
   Kelt Brüsszelben, […]-án/-én.
                                             a Tanács részéről
                                             az elnök
HU                                             8                                               HU


title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2012. március 23. ) az Európai Unió Tanácsa számára a Banque de France külső könyvvizsgálóiról (EKB/2012/5)

text:
               30.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/1

         AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
   (2012. március 23.)
   az Európai Unió Tanácsa számára a Banque de France külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2012/5)
   2012/C 93/01
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank („EKB”) és a nemzeti központi bankok beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A Monetáris és pénzügyi kódex L.142-2 cikke szerint a Banque de France Általános Tanácsa két könyvvizsgálót jelöl a Banque de France elszámolásainak auditálására. A Kereskedelmi kódex L.823-1 cikke szerint a hivatalban lévő könyvvizsgálók visszautasítás, akadályoztatás, lemondás vagy halál esetére történő helyettesítésére egy vagy több helyettes könyvvizsgáló kerül kijelölésre.

               (3)

               A Banque de France jelenlegi külső könyvvizsgálóinak megbízatása a 2011. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnik. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2012. pénzügyi évtől.

               (4)

               A Banque de France a Deloitte & Associés-t és a KPMG SA-t választotta külső könyvvizsgálójának, illetőleg a B.E.A.S-t és a KPMG Audit FS I SAS-t helyettes könyvvizsgálóiknak a 2012–2017. pénzügyi évekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               Ajánlott, hogy 2012–2017-es pénzügyi évekre a Banque de France külső könyvvizsgálóiként együttesen a Deloitte & Associés-t és a KPMG SA-t jelöljék ki.

               2.

               Ajánlott, hogy a 2012–2017-es és pénzügyi évekre a Deloitte & Associés helyettes könyvvizsgálójaként a B.E.A.S-t, és a KPMG SA helyettes könyvvizsgálójaként a KPMG Audit FS I SAS-t jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2012. március 23-án.

            az EKB elnöke

         Mario DRAGHI


Fontos jogi nyilatkozat

|

52005SC0016

Ajánlás Tanácsi vélemény az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikke (3) bekezdése értelmében Ausztria aktualizált, 2004-2008-ra szóló stabilitási programjáról  /* SEC/2005/0016 végleges */

	Brüsszel, 11.1.2005SEC(2005) 16 véglegesAjánlásTANÁCSI VÉLEMÉNYaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikke (3) bekezdése értelmében Ausztria aktualizált, 2004-2008-ra szóló stabilitási programjáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSA költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1] előírja, hogy azok a résztvevő tagállamok, amelyek bevezették az egységes valutát, kötelesek 1999. március 1-től stabilitási programot benyújtani a Tanácshoz illetve a Bizottsághoz. A rendelet 5. cikke értelmében a Tanács a Bizottságtól és a Szerződés 114. cikke alapján létrehozott bizottságtól (Gazdasági és Pénzügyi Bizottságtól) kapott értékelés alapján megvizsgál minden stabilitási programot. A Bizottság ajánlását alapul véve és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően a Tanács megvizsgálta a programot, majd véleményt hozott. A rendelet értelmében a tagállamok kötelesek minden évben benyújtani stabilitási programjuk aktualizált változatát, melyet a Tanács is megvizsgálhat a fent említett eljárás szerint.Ausztria első, az 1998-2002-es időszakra vonatkozó stabilitási programját 1998. november 30-án nyújtották be, melyet a Tanács 1999. január 18-án értékelt. Az aktualizált változatok ezt követően minden évben bemutatásra kerültek. Ausztria legutóbbi aktualizált stabilitási programját 2004. november 30-án nyújtotta be. Erről az aktualizált változatról a Bizottság szolgálatai szakmai kiértékelést készítettek, melyben figyelembe vették a Bizottság szolgálatai által írásba foglalt 2004-es gazdasági előrejelzés eredményeit, továbbá szem előtt tartották a magatartási kódexet[2], a potenciális kibocsátás és a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenlegek becslésére közösen létrehozott módszertant, a 2003-2005-ös időszakra vonatkozó átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásban található ajánlásokat és a költségvetési politikák összehangolásának megerősítéséről szóló, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek benyújtott 2002. november 27-i bizottsági közleményt[3]. Az értékelésből az alábbi következtetések vonhatók le:-  Az osztrák minisztertanács 2004. november 30-án elfogadta az osztrák stabilitási program aktualizált változatát, mely a 2004-től 2008-ig terjedő időszakra vonatkozik, és – eltekintve néhány kisebb, az ESA jelentés formai követelményei terén fellelhető hiányosságtól – túlnyomórészt megfelel a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmi és formai magatartási kódexe átdolgozott változatának. Noha a konszolidációs pálya nemzeti stabilitási egyezmény formájában került jogi szabályozásra, a program nem tér ki azokra a konkrét intézkedésekre, melyek segítségével időtartamának utolsó két évében a költségvetés jelentős konszolidációját lehetne elérni.-  A 2006-ig tartó időszakra vonatkozó makroelemzői előrejelzések, melyek az aktualizált változat alapjául szolgálnak, túlnyomórészt megegyeznek a Tanács 2004 őszén elkészített előrejelzésével. A program szerint a 2004-ben 1,9 %-os növekedés felgyorsul, hogy aztán a program időtartamának végéig 2,5 % körüli értéken stagnáljon. A program szerint a jelenlegi – főként az exportnak köszönhetően bekövetkező fellendülés – egyre inkább a belső kereslet megerősödését vonja magaután. A fellendülés várhatóan felgyorsul a 2005-ben életbelépő nagymértékű adócsökkentésnek és a foglalkoztatás gyorsuló növekedésének köszönhetően. 2007-re és 2008-ra a programban szereplő tervek szerint a reál GDP túllépi a 2 %-osra becsült potenciális növekedési rátát, az eltérés az első évben negyed, a másodikban fél százalékpont lesz. Ennek következményeképpen – a Bizottság szolgálatai által végzett számítások szerint – a negatív kibocsátási rés bezárul, hogy végül 2008-ban pozitív rés nyíljon ki helyette. Az aktualizált változat rövidtávú makrogazdasági feltételezései valószínűleg helytállóak, és bár a 2007-et és 2008-at illetően a folyamatos évenkénti 2%-os GDP-növekedésre vonatkozó feltételezés némiképp optimistának tűnik, a növekedés meghaladhatja a potenciált, ha a négy évet folyamatában tekintjük .-  Az aktualizált változatban szereplő költségvetési célkitűzések az előző programhoz képest minden programévben a GDP megközelítőleg 0,5 %-ával alacsonyabb értéket mutatnakképviselnek. Ezáltal a költségvetés kiegyensúlyozottá válásának idejét is egy évvel későbbre, 2008-ra tervezik. A költségvetési hiány, amely 2004-ben a GDP 1,3 %-át képezte, várhatóan 2005-ben a GDP 1,9 %-ára nő, majd 2006-ban kezdetben lassú folyamatként 1,7 %-ra csökken, és végül – két egyenlő nagyságú csökkenési szakasz során – 2008-ban nullára esik vissza. Ez a fejlődési pálya olyan költségvetési stratégiát tükröz, mely összekapcsolja az adóterhek folyamatos csökkentését és a kiegyensúlyozott költségvetés középtávon történő megvalósítását. Az ESA 95 szerint az adóterhek aránya 43 %-ról (2003) 40%-ra (2008) csökkenne, a kormány terveihez képest két évvel korábban éri el a referencia-értéket.-  Az aktualizált program előző változatához képest az adócsökkentési intézkedések korábban kerülnek bevezetésre, míg a kiadások ezzel járó korlátozását későbbre halasztják. A költségvetési hiány 2005-ös növekedése leginkább a január 1-ével életbe lépő jelentős adócsökkentéseknek lesz köszönhető. Mindazonáltal 2005/2006-ban kiegyensúlyozottak a kockázatok, főként az alapul vett valószerű makrogazdasági szcenárió fényében. Ezzel szemben 2007-ben és 2008-ban a kockázat fokozottabb mértékben jelentkezik egyrészt azért, mert a GDP növekedése a feltételezések szerint továbbra is meghaladja a potenciált, másrészt azért, mert a programban nem kerül pontos meghatározásra a kiadás/GDP arányban tervezett nagymértékű csökkenés.Az aktualizált program középtávú célja – a ciklikus hatásoktól megtisztított és többnyire kiegyensúlyozott költségvetési egyenleg – nem biztos, hogy elérhető a program időtartamán belül. Azonban úgy tűnik, elég széles a biztonsági sáv ahhoz, hogy a költségvetési hiány normális makrogazdasági ingadozások esetén se lépje túl a GDP 3 %-át a program időtartama alatt.-  A költségvetés konszolidációjának 2008-ig tartó folyamatát a területi hatóságok között létrejött nemzeti stabilitási paktum foglalta írásba, és a közigazgatás minden szintjén szankciórendszer érvényesítése mellett kerül végrehajtásra. Mindazonáltal a programban található már törvényesített intézkedések nem tükrözik a kiadások csökkentésének szándékát erre a két évre vonatkozóan.-  A bruttó államadóssággal kapcsolatos számadatokat alacsonyabb értékekre módosították, ami részben kompenzálta az előző évek felfelé történő módosításait. Másfelől a GDP számadatait a megváltozott statisztikai módszerek miatt magasabb értékekre módosították; így az államadósság aránya a 2003-as évben közel 2 százalékpontot csökkent, a GDP 64,5 %-ára. Mindez könnyebbé tehetné a 60 %-os referenciaszint elérését, azonban ennek időpontja 1 évvel későbbre (2008-ra) tolódik, mivel megtorpantak a költségvetési hiány csökkentésére vonatkozó célkitűzések. A nagyobb mértékű növekedés ezt az időpontot előbbre hozná, kevésbé jelentős növekedés pedig egy évvel későbbre halasztaná. Feltéve, hogy a GDP növekedési rátái a program időszaka végéig gyakorlatilag stabilak maradnak, az államadósság alakulásának dinamikáját az elsődleges hiányban bekövetkező változások fogják befolyásolni. Mindemellett az aktualizált változat nem számol az Ausztriában zajló privatizációs folyamatok teljes potenciáljával, mely megnöveli a gyorsabb fejlődés valószínűségét. Az adósság mértékére megállapított kritérium szintén elérhetővé válhatna 2008-ban, még abban az esetben is, ha az államháztartás hiányát érintő célkitűzéseket nem sikerülne maradéktalanul megvalósítani.-  A kiadás/GDP arány céltudatos csökkentését úgy tervezik elérni, hogy a program időszaka alatt a kiadások minden fajtája tekintetében jelentős csökkentést hajtanak végre. Hosszabb távon a konszolidációt főként a társadalmi transzferek csökkentése által szándékoznak elérni. Bár az állami beruházások aránytalanul nagy mértékben csökkennek, a legjelentősebb megtakarítások mégis a társadalmi transzferek csökkenéséből származnak. Az aktualizált változat – a föderális szinten már jól működő reformoknak köszönhető költség-csökkenésből kiindulva – optimista elképzelésekkel bír az államháztartás alacsonyabb szintjein bevezetendő hasonló reformok költség-csökkenést előidéző hatásaival kapcsolatban.-  Úgy tűnik, Ausztria hosszú távon viszonylag előnyös helyzetben van az államháztartás fenntarthatóságát illetően annak ellenére, hogy az elöregedő népesség jelentős terheket ró a költségvetésre. A 2003-as és 2004-es nyugdíjreformok a tervek szerint hosszútávon a költségvetés jelentős tehermentesítésével járnak. Ugyanakkor a 2004-es reform tovább hátráltatja a konszolidációt. Valójában túl ambiciózus az a terv, miszerint 2030-tól csak az infláció függvényében emelnék a nyugdíjakat, és hogy azok reálértékét azonos szinten tudnák tartani, de a 2003-as reformban eltervezett, az előző évekre vonatkozó megtakarítások alig módosították őket lefelé.-  Az aktualizált programban vázolt gazdaságpolitikák az államháztartást illetően részben megegyeznek a kifejezetten az országra vonatkozó, átfogó gazdaságpolitikák irányelveivel. Ausztria csökkenti magas adóterheit, ez azonban nem jár együtt a kiadások csökkentésével, mivel a ciklikus hatásoktól megtisztított, egyensúly közeli egyenleg elérését csak a program utolsó évére tervezték.-  A fenti értékelés fényében Ausztria számára ajánlatos lenne felgyorsítani a költségvetés globális konszolidációját. Ezenkívül részletesebben kellene meghatároznia azokat a speciális eljárásokat, melyek segítségével a költségvetés nagymértékű konszolidációja a program időtartamának két utolsó évében elérhető lenne.Táblázat: A legfontosabb makrogazdasági és költségvetési tervek2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reál GDP (változás %-ban) | SP 2004. dec. | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |COM | 1,9 | 2,4 | 2,4 | nincs adat | nincs adat |SP 2003. nov. | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,4 | nincs adat |HICP-infláció (%) | SP 2004. dec. | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |COM | 2,1 | 1,8 | 1,4 | nincs adat | nincs adat |SP 2003. nov. | 1,2 | 1,5 | 1,7 | 1,8 | nincs adat |Általános költségvetési egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2004. dec. | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |COM | -1,3 | -2,0 | -1,7 | nincs adat | nincs adat |SP 2003. nov. | -0,7 | -1,5 | -1,1 | -0,4 | nincs adat |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2004. dec. | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |COM | 1,7 | 0,9 | 1,2 | nincs adat | nincs adat |SP 2003. nov. | 2,8 | 1,9 | 2,2 | 2,8 | nincs adat |Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (a GDP %-ában) | SP 2004. dec.1 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |COM | -1,0 | -1,9 | -1,7 | nincs adat | nincs adat |SP 2003. nov. | -0,4 | -1,4 | -1,1 | -0,5 | nincs adat |Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | SP 2004. dec. | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |COM | 64,0 | 63,9 | 63,4 | nincs adat | nincs adat |SP 2003. nov. | 65,8 | 64,1 | 62,3 | 59,9 | nincs adat |Megjegyzés: 1A Bizottság szolgálatainak a programban található információk alapján végzett számításai. Forrás: Stabilitási program (SP); a Bizottság szolgálatainak 2004 őszén készített előrejelzései (COM); a Bizottság szolgálatainak számításai. |A fenti értékelés alapján a Bizottság elfogadta, és a Tanácsnak továbbítja az alábbi, Ausztria aktualizált stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményhez készült ajánlást.AjánlásTANÁCSI VÉLEMÉNYaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikke (3) bekezdése értelmében Ausztria aktualizált, 2004-2008-ra szóló stabilitási programjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló 1466/97/EK tanácsi rendeletre[4] és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT HOZTA:A Tanács [2005. január 18-án] vizsgálta meg Ausztria 2004-2008-ra szóló stabilitási programját. A program többnyire eleget tesz a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmi és formai magatartási kódexében lefektetett adatokra vonatkozó követelményeinek, eltekintve néhány kisebb, az ESA jelentés formai követelményei terén fellelhető hiányosságtól.A program alapjául szolgáltató makrogazdasági szcenárió szerint a reál GDP növekedése, amely 2004-ben 1,9 %-os volt, felgyorsul, majd 2,5 % körüli értéken marad a program időtartamának végéig. A jelenleg rendelkezésre álló információk alapján úgy tűnik, hogy ez a növekedési szcenárió az első év tekintetében helytálló feltételezéseket tartalmaz, azonban az utolsó évek tekintetében túl optimistának bizonyul: a négy évet folyamatában tekintve az előrejelzés a potenciális kibocsátás fölött marad. A program inflációval kapcsolatos tervei reálisak.Ausztria 2008-ra tervezi, hogy költségvetése kiegyensúlyozottá válik. A költségvetési hiány, amely 2004-ben a GDP 1,3 %-a volt, várhatóan 2005-ben a GDP 1,9 %-ára nő, majd 2006-ban kezdetben lassú folyamatként 1,7 %-ra csökken, végül – két egyformán jelentős csökkenési szakasz során - 2008-ban nullára esik vissza. Ez a fejlődési pálya olyan költségvetési stratégiát tükröz, mely összekapcsolja az adóterhek folyamatos csökkentését és a kiegyensúlyozott költségvetés középtávon történő megvalósítását. Az ESA 95 szerint az adóterhek aránya a 2003-as 43 %-ról 2008-ra 40%-ra csökken. A költségvetés konszolidációjának folyamatát a területi hatóságok között létrejött nemzeti stabilitási paktum foglalta írásba, és a közigazgatás minden szintjén szankciórendszer érvényesítése mellett kerül végrehajtásra.A költségvetési eredmény a valóságban a programban eltervezett értékeknél rosszabb lehet. Az aktualizált program előző változatához képest az adócsökkentési intézkedések korábban kerülnek bevezetésre, míg a kiadások ezzel járó korlátozását későbbre halasztják 2005/2006-ban kiegyensúlyozottak a kockázatok, amennyiben a hiány alakulását leginkább a számottevő adócsökkentések befolyásolják, illetve amiért az alapul vett makrogazdasági szcenárió valószerű. Ezzel szemben 2007-2008-ban a kockázat sokkal nagyobbnak ígérkezik, elsősorban azért, mert a GDP növekedése a feltételezések szerint továbbra is meghaladja a potenciált, másodsorban, mert a programban többnyire nem kerül pontos meghatározásra a kiadás/GDP arányban tervezett nagymértékű csökkenés. A kockázat felbecslésének fényében a programban ismertetett költségvetési irányvonal nem elegendő ahhoz, hogy a Stabilitási és Növekedési Paktum által célul kitűzött, az egyensúlyhoz közeli, ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg 2008-ra elérhetővé váljon. Azonban úgy tűnik, elég széles a biztonsági sáv ahhoz, hogy a költségvetési hiány normális makrogazdasági ingadozások esetén se lépje túl a GDP 3 %-át a program időtartama alatt.Az GDP/államadósság aránya becslések szerint 2004-ben elérte a 64,2 %-ot, túllépve ezzel a Szerződés által a GDP 60 %-ában meghatározott referencia-értéket. A program az adósság arányát 5 százalékponttal tervezi csökkenteni a szóbanforgó időtartam alatt. Az GDP/államadósság arányának alakulása – a fent említett költségvetési célkitűzéseket veszélyeztető kockázatoknak köszönhetően – a tervezettnél kevésbé kedvező lehet. Másfelől Ausztria ezeket a kockázatokat esetleg kompenzálni tudná nagymértékű privatizációs programmal.Úgy tűnik, hogy hosszú távon az államháztartás fenntarthatóságát illetően Ausztria kedvező helyzetben van annak ellenére, hogy az elöregedő népesség jelentős kiadásokat ró a költségvetésre. A 2003-as és 2004-es nyugdíjreformok a tervek szerint hosszútávon a költségvetés jelentős tehermentesítését nyújtják. Ugyanakkor a 2004-es reform tovább hátráltatja a konszolidációt. Valójában túl ambíciózus az a terv, miszerint 2030-tól csak az infláció függvényében emelnék a nyugdíjakat, és hogy azok reálértékét azonos szinten tudnák tartani, de a 2003-as reformban eltervezett, az előző évekre vonatkozó megtakarítások alig módosították őket lefelé.Az aktualizált programban vázolt gazdaságpolitikák az államháztartást illetően részben megegyeznek a kifejezetten az országra vonatkozó átfogó gazdaságpolitikák irányelveivel. Ausztria csökkenti magas adóterheit, ami azonban nem jár együtt a kiadások csökkentésével, mivel a ciklikus hatásoktól megtisztított, egyensúly-közeli egyenleg elérését csak a program utolsó évében tervezi.***A fenti vizsgálat fényében Ausztria számára ajánlott költségvetése teljes konszolidációját felgyorsítani. Ezenkívül részletesebben kellene meghatároznia azokat a speciális eljárásokat, melyek segítségével a költségvetés nagymértékű konszolidációja a program időtartamának két utolsó évében elérhető lenne.A legfontosabb makrogazdasági és költségvetési tervek2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reál GDP növekedés (%) | 0,8 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |HICP-infláció (%) | 1,3 | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |Általános költségvetési egyenleg (GDP hány %-a) | -1,1 | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |Elsődleges egyenleg (GDP hány %-a) | 2,1 | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (GDP hány %-a)1 | -0,7 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |Bruttó államadósság (GDP hány %-a) | 64,5 | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |1 A Bizottság szolgálatainak számításai. Alapját a programban található információk képezik, ezeket a közösen megállapított módszertan alapján dolgozták fel.[1] HL L 209., 1997.2.8. Az ebben szövegben említett összes dokumentum megtalálható az alábbi weboldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottság felülvizsgált véleménye a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmi és formai követelményeiről, melyet az Ecofin Tanács 2001.7.10-én jegyzett be.[3] COM(2002) 668, 2002.11.27.[4] HL L 209., 1997.2.8. Az ebben szövegben említett összes dokumentum megtalálható az alábbi weboldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: A Tanács ajánlása (2016. július 12.) Ciprus 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Ciprus 2016. évi stabilitási programját

text:
               18.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 299/27

         A TANÁCS AJÁNLÁSA
   (2016. július 12.)
   Ciprus 2016. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Ciprus 2016. évi stabilitási programját
   (2016/C 299/07)
   AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
   tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
   tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok megelőzéséről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 6. cikke (1) bekezdésére,
   tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
   tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
   tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,
   tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,
   tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,
   tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,
   mivel:

               (1)

               Ciprus 2016. március 31-ig makrogazdasági kiigazítási programot hajtott végre a 2013/463/EU tanácsi végrehajtási határozat (3) 1. cikkének (2) bekezdésével összhangban. Ezért a 472/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 12. cikke alapján Ciprus a program időtartamára mentesült a gazdaságpolitikai koordináció európai szemeszterére vonatkozóan meghatározott monitoring és értékelés alól. A program lezárását követően Ciprus teljes mértékben visszakerült az európai szemeszter keretébe.

               (2)

               A Bizottság 2015. november 26-án elfogadta az éves növekedési jelentést, és ezzel elindult a gazdaságpolitikai koordináció 2016. évi európai szemesztere. Az Európai Tanács a 2016. március 17–18-i ülésén jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. 2015. november 26-án a Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést, amelyben jelezte, hogy Ciprus értékelésére a makrogazdasági kiigazítási program befejezését követően, a makrogazdasági egyensúlyhiány kezelésére szolgáló eljárás keretében kerül sor. Szintén 2015. november 26-án a Bizottság ajánlást fogadott el az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásról. Ezt az ajánlást az Európai Tanács a 2016. február 18–19-i ülésén jóváhagyta, a Tanács pedig 2016. március 8-án elfogadta (5). Mivel Ciprus pénzneme az euro, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságai közötti szoros összefonódásra, Ciprusnak gondoskodnia kell az ajánlás teljes körű és megfelelő időben történő végrehajtásáról.

               (3)

               A Ciprusra vonatkozó 2016. évi országjelentést 2016. április 7-én tették közzé. Az országjelentésben értékelték Ciprus gazdasági és társadalmi helyzetét, valamint a makrogazdasági kiigazítási program 2016. március 31-i lezárását követően jelentkező kihívásokat, továbbá a Ciprus által tett előrelépéseket az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzéseinek teljesítése terén. Az országjelentés magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is. A Bizottság 2016. április 7-én bemutatta a részletes vizsgálat eredményeit. Elemzése alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Cipruson túlzott makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Különösen az elengedhetetlen, hogy Ciprus kezelje a magán- és a közszektor nagyfokú eladósodottsága és a magas külső adósságállomány formájában jelentkező nagymértékű egyensúlyhiányt, valamint a nemteljesítő hitelek magas szintjét.

               (4)

               Ciprus 2016. április 28-án benyújtotta 2016. évi nemzeti reformprogramját, majd 2016. május 13-án – a határidő lejárta után – 2016. évi stabilitási programját. A kettő közötti szoros összefonódás figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)

               A 2014–2020-as időszakra vonatkozó európai strukturális és beruházási alapok programozását a vonatkozó országspecifikus ajánlások figyelembevételével alakították ki. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) 23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól partnerségi megállapodása és releváns programjai felülvizsgálatát és azokhoz módosítások javaslatát. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná ezt a rendelkezést.

               (6)

               A túlzotthiány-eljárás megszüntetését követően Ciprus a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához és az adósságszabály hatálya alá tartozik. A 2015. évi strukturális egyenleg a becslések szerint a GDP 1,7 %-ának megfelelő többletet fog mutatni, ami ugyanennyivel haladja meg a középtávú költségvetési célt. A Bizottság 2016. tavaszi előrejelzése alapján a középtávú költségvetési cél várhatóan 2016-ban is teljesül. Ugyanakkor változatlan politika esetén 2017-ben fennáll a középtávú költségvetési céltól való bizonyos fokú eltérés kockázata. Ciprus strukturális egyenlege az előrejelzések szerint az átmeneti adósságszabály alapján megengedettnél nagyobb mértékben romlik. A stabilitási program értékelése alapján és a Bizottság 2016. tavaszi előrejelzésének figyelembevételével a Tanács véleménye szerint fennáll a kockázata annak, hogy Ciprus nem fog megfelelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek. Ezért 2017-ben további intézkedésekre lesz szükség a megfelelés biztosítására.

               (7)

               Ciprus a makrogazdasági kiigazítási programjának keretében jelentős költségvetési-strukturális reformokat hajtott végre. Több másodlagos jogszabályt el kell még fogadni a költségvetés megállapítására vonatkozó eljárásokkal, az adott év során történő költségvetési kiigazítás feltételeivel és a kötelezettségvállalások ellenőrzésével foglalkozó tisztviselők feladataival kapcsolatban. A közszektorra továbbra is a hatékonyság hiánya jellemző több területen. Kiemelendő, hogy az euroövezetben a legmagasabbak között szerepel a közigazgatás (GDP-arányos) bérköltsége, miközben a hatékonysági mutatók átlagosak, ami a mobilitás és a teljesítmény ösztönzőinek hiányára vezethető vissza. Az állam által nyújtott közüzemi szolgáltatásokat (távközlés, energia) magas árak jellemzik, és még most is viszonylag védve vannak a versenytől. A makrogazdasági kiigazítási program keretében Ciprus az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának garantálása céljából kötelezettséget vállalt a közalkalmazottak béremeléseit korlátozó, kötelező mechanizmus elfogadására. Bár a jogszabálytervezetet már elkészítették és benyújtották a Képviselőháznak, elfogadása még várat magára. A makrogazdasági kiigazítási program keretében a közszektor hatékonyságának javítása érdekében előterjesztették a közigazgatás horizontális reformját, az önkormányzati reform tervezetét, valamint az állami tulajdonban lévő vállalkozások irányításáról szóló új törvényt, ám ezeket még nem fogadták el.

               (8)

               A magánszektor adósságállománya továbbra is túlzott mértékű Cipruson. A hitelfelvevők és a hitelezők jogainak kiegyensúlyozása felé vezető fontos lépést jelent a jelzálog érvényesítésére és a fizetésképtelenségre vonatkozó keretek reformja, ugyanakkor hatékonyságuk javítása és alkalmazásuk kiterjesztése tekintetében van még tennivaló. E keretek működésében több olyan hiányosság tapasztalható, amelyek hátráltatják azt, hogy a magánszektor adósságállománya tartósan csökkenő pályára álljon, és gyorsabban csökkenjen a nemteljesítő hitelek szintje. Ez korlátozza a vállalkozók számára nyújtható újrakezdési lehetőségeket is. A magánszektor adósságának átstrukturálására vonatkozó megoldások továbbra is hiányosak. Továbbá a fizetésképtelenségre vonatkozó jogszabályok hatékony végrehajtásához fontos elfogadni minden szükséges polgári jogi szabályt és rendelkezést. A Fizetésképtelenségi Szolgálat teljes működőképességéhez szükséges biztosítani a szolgálat számára a megfelelő személyzetet, az informatikai infrastruktúrát, valamint elegendő számú, megfelelő végzettséggel és működési engedéllyel rendelkező fizetésképtelenségi szakértőt. Ezenfelül az ügyhátralék elkerüléséhez és a vevők számára biztosítékok nyújtásához megbízható és gyors rendszereket kell kialakítani a tulajdoni lapok kiadására és a tulajdonjog átruházására, ezzel biztosítva a tulajdonjog megállapíthatóságát és elősegítve az ingatlanpiac iránti bizalom visszatérését.

               (9)

               Ciprus az igazságszolgáltatási rendszer működése tekintetében is kritikus kihívásokkal szembesül. A nem hatékony módon zajló bírósági eljárások és a korlátozott kapacitás jelentős késéseket okoz a bírósági ügyek feldolgozásában, és ez gátolja a jelzálog érvényesítésére és a fizetésképtelenségre vonatkozó keret működését, valamint általában véve gyengíti a vállalkozási környezetet. A polgári eljárásjog reformjának elmaradása miatt továbbra is lassú a bírósági határozatok feldolgozása és érvényesítése, valamint az ügyhátralék csökkentése.

               (10)

               A makrogazdasági kiigazítási program keretében jelentős előrelépés történt a ciprusi pénzügyi rendszer átalakítása és a pénzügyi rendszer iránti bizalom helyreállítására tekintetében. Ciprus számára azonban továbbra is kihívást jelent a normál reálgazdasági hitelezés helyreállítása és a nemteljesítő hitelek csökkentése – ez utóbbiak a háztartásoknak és nem pénzügyi vállalatoknak nyújtott teljes hitelállomány 55 %-át teszik ki. A magas vállalati adósság csökkenti a vállalkozások versenyképességét és visszafogja beruházási és növekedési képességüket. Noha történt előrelépés ezen a téren, az életképes hitelfelvevők adósságának átstrukturálására irányuló banki erőfeszítések még nem vezettek kézzelfogható eredményekhez, és a bankoknak a nemteljesítő kitettségekre vonatkozó tartalékképzése is viszonylag alacsony szinten áll. A szerződések érvényesítésével és a visszafizetési fegyelemmel kapcsolatos gyengeségek miatt nehezebb kezelni a stratégiai nemteljesítéseket és visszafogni a nemteljesítő hitelek kialakulását. Emellett a bankok – a hitelnyilvántartás létrejötte ellenére – csak korlátozott mértékben férnek hozzá a hitelfelvevők jövedelmére és eszközeire vonatkozó információkhoz.

               (11)

               Ciprus komoly eredményeket ért el a gazdasági recesszióból való kilábalás tekintetében, a beruházások szintje azonban továbbra is alacsony, és a gazdaság növekedési potenciálja visszafogott. A program keretében Ciprus a növekedésre vonatkozó cselekvési tervet fogadott el, amely a verseny javítására, az innovációs ösztönzők fokozására, valamint a beruházások megkönnyítésére irányul, a vállalkozási környezet átláthatóbbá és hatékonyabbá tétele, valamint az engedélyezési és jóváhagyási eljárások egyszerűsítése révén. A privatizációs terv végrehajtása és a nemzeti szabályozó hatóságok megerősítése a termelékenységet fokozó külföldi beruházások vonzását célozza. Az induló vállalkozások és a kkv-k jelenleg nagyon korlátozott lehetőségekkel rendelkeznek a finanszírozáshoz jutás tekintetében, mivel a banki hitelfeltételek szigorúak, és nincsenek alternatív finanszírozási források. A finanszírozáshoz jutást elősegíthetné az uniós eszközök – így az európai strukturális és beruházási alapok, az Európai Stratégiai Beruházási Alap és az uniós versenyképességi programok – jobb koordinálása is.

               (12)

               2015-ben elindult a munkaerőpiac fellendülése, de a munkanélküliség – habár csökken – továbbra is magas. Különösen az ifjúsági és a tartós munkanélküliség ad okot aggodalomra. Sor került bizonyos lépésekre az aktív munkaerő-piaci intézkedések és az állami foglalkoztatási szolgálat tekintetében. Ez utóbbi azonban továbbra sem rendelkezik megfelelő kapacitással a szükségletek kielégítéséhez, a minőségi álláskeresési segítségnyújtás és tanácsadás biztosításához, valamint a nem regisztrált munkanélküliek eléréséhez. Az állami foglalkoztatási szolgálat adminisztratív kapacitásának megerősítésére – ezen belül a közvetlenül az ügyfelek szükségleteit ellátó tanácsadók szakosodásának elősegítésére, valamint számuk növelésére – irányuló terveket elhalasztották. Az aktív munkaerő-piaci intézkedések eredményességét korlátozza, hogy a jelenlegi programok minőségét gyakorlatilag nem ellenőrzik.

               (13)

               A fiatalok szakoktatásban és szakképzésben való részvétele továbbra is alacsony, és az oktatásból jellemzően hiányzik a munkaadói szerepvállalás. Ugyanakkor ezzel kapcsolatban már folyamatban vannak az intézkedések, a szakoktatásra és szakképzésre vonatkozó stratégiával összhangban.

               (14)

               Cipruson nincsen egyetemes egészségügyi ellátás, és az egészségügyi rendszer nem biztosít az ellátáshoz való megfelelő és tényleges hozzáférést. Az egészségügyi ellátás alacsony szintű közfinanszírozása miatt más uniós tagállamokhoz képest számottevőek a ki nem elégített igények, amelyben közrejátszanak mind a költségek, mind pedig a betegek által fizetett közvetlen térítések. Az erőforrás-hatékonyságon szintén lehetne javítani. A ciprusi egészségügyi rendszer megfelelőbbé és költséghatékonyabbá tétele szempontjából relevánsnak minősített, ám még elfogadásra váró intézkedések közé tartozik az állami kórházak autonómiájának erősítése és a nemzeti egészségügyi rendszer kialakítása.

               (15)

               Az európai szemeszter keretében a Bizottság átfogó elemzést készített Ciprus gazdaságpolitikájáról, és azt a 2016. évi országjelentésben közzétette. A Bizottság értékelte továbbá Ciprus stabilitási programját és nemzeti reformprogramját. Mivel az Európai Unió átfogó gazdasági kormányzásának erősítése érdekében a jövőbeli nemzeti döntések során az uniós szempontokra is tekintettel kell lenni, a Bizottság nemcsak azt vette figyelembe, hogy az intézkedések milyen jelentőséggel bírnak a fenntartható ciprusi költségvetési és társadalmi-gazdasági politika szempontjából, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak. Az európai szemeszter keretében tett ajánlásokat az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi.

               (16)

               A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a stabilitási programot; véleményét (7) mindenekelőtt az 1. ajánlásban foglaltak tükrözik.

               (17)

               A Bizottság által elvégzett részletes vizsgálat és ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta Ciprus nemzeti reformprogramját és stabilitási programját. A Tanácsnak az 1176/2011/EU rendelet 6. cikke szerinti ajánlásait az alábbi 1–5. ajánlás tükrözi,

         AJÁNLJA, hogy Ciprus 2016-ban és2017-ben hozzon intézkedéseket a következők érdekében:

               1.

               A túlzott hiány kiigazítását követően tartsa tiszteletben a középtávú költségvetési célt 2016-ban és 2017-ben. 2016 végéig fogadja el a közszektorbeli bérek növekedését korlátozó kötelező mechanizmust. 2016 végéig fogadja el a közigazgatás átfogó reformját és az állami tulajdonban lévő vállalkozások irányításáról szóló törvényt, valamint hajtsa végre az önkormányzatok reformját. 2016 végéig fogadja el az új költségvetési keretet kiegészítő másodlagos jogszabályokat.

               2.

               2017 júniusáig számolja fel a jelzálog érvényesítésére és a fizetésképtelenségre vonatkozó keretek teljes körű végrehajtását hátráltató elemeket, és biztosítson megfelelő erőforrásokat a Fizetésképtelenségi Szolgálat számára. Biztosítson megbízható és gyors rendszereket a tulajdoni lapok kiadásához és az ingatlanok tulajdonjogának átruházásához. Fokozza a bírósági rendszer hatékonyságát és kapacitását. Hajtsa végre a polgári eljárásjog reformját.

               3.

               2016 végéig további intézkedésekkel biztosítsa a nemteljesítő hitelek állományának csökkenését és a tartalékképzési célú biztosítékok pontos értékelését. A hitelnyilvántartás teljes működőképességének biztosítása érdekében bővítse a hitelezők számára elérhető információk körét és javítsa a jelenleg nyújtott tájékoztatást.

               4.

               Számolja fel a beruházásokat gátló akadályokat, mindenekelőtt a növekedésre vonatkozó cselekvési terv végrehajtása, a privatizációs terv megvalósítása, valamint a nemzeti szabályozási hatóságok megerősítése révén. Hozzon intézkedéseket a kis- és középvállalkozások finanszírozáshoz jutásának elősegítése érdekében.

               5.

               Fokozza az állami foglalkoztatási szolgálat kapacitását és a tartósan munkanélküli személyek számára nyújtott szolgáltatásaikat; javítsa a nem regisztrált munkanélküliek elérését. Fogadjon el jogszabályokat a kórházi reform céljából, és tegyen lépéseket az egyetemes egészségügyi ellátás tervezett megvalósítása érdekében.

      Kelt Brüsszelben, 2016. július 12-én.

            a Tanács részéről

            az elnök

         P. KAŽIMÍR

      (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

      (2)  HL L 306., 2011.11.23., 25. o.

      (3)  A Tanács 2013. szeptember 13-i 2013/463/EU végrehajtási határozata Ciprus makrogazdasági kiigazítási programjának elfogadásáról és a 2013/236/EU határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 250., 2013.9.20., 40. o.).

      (4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. május 21-i 472/2013/EU rendelete a pénzügyi stabilitásuk tekintetében súlyos nehézségekkel küzdő vagy súlyos nehézségek által fenyegetett euroövezeti tagállamok gazdasági és költségvetési felügyeletének megerősítéséről (HL L 140., 2013.5.27., 1. o.).

      (5)  HL C 96., 2016.3.11., 1. o.

      (6)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

      (7)  Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


title: A Bizottság ajánlása ( 2009. május 12. ) a magánélet- és adatvédelmi alapelveknek a rádiófrekvenciás azonosítás által támogatott alkalmazások területén történő alkalmazásáról (az értesítés a C(2009) 3200. számú dokumentummal történt)

text:
               16.5.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 122/47

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2009. május 12.)
   a magánélet- és adatvédelmi alapelveknek a rádiófrekvenciás azonosítás által támogatott alkalmazások területén történő alkalmazásáról
   (az értesítés a C(2009) 3200. számú dokumentummal történt)
   (2009/387/EK)
   AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
   tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikkére,
   az európai adatvédelmi biztossal folytatott konzultációt követően,
   mivel:

               (1)

               A rádiófrekvenciás azonosítás (RFID) az információs társadalomnak egy olyan új fejlesztését jelenti, amellyel az automatikus adatfeldolgozásra képes mikroelektronikával felszerelt eszközök egyre inkább a mindennapi élet szerves részévé válhatnak.

               (2)

               Az RFID egyre gyorsabban terjed és válik az egyének életének részévé olyan különféle alkalmazási területeken, mint a logisztika (1), az egészségügy, a tömegközlekedés, a kiskereskedelem, különösen a termékbiztonság javítása és a gyorsabb termékvisszavonások területén, a szórakozás, a munka, az útdíjszedés, a poggyászkezelés és az úti okmányok.

               (3)

               Az RFID-technológia a benne rejlő lehetőségek révén a növekedés és a munkahelyteremtés új motorjává válhat, és így jelentős szerepet játszhat a lisszaboni stratégia megvalósításában, mivel gazdasági szempontból igen ígéretes tulajdonságaival új üzleti lehetőségeket teremthet, költségcsökkentő és hatékonyságnövelő hatást gyakorolhat, különösen a hamisítások visszaszorítása, az e-hulladék és veszélyes anyagok kezelése, valamint az elhasználódott termékek újrahasznosítása területén.

               (4)

               Az RFID-technológia rövid távolságok között lehetővé teszi a címke leolvasója vagy írója, valamint a címke közötti bármilyen fizikai kapcsolat vagy látható kölcsönhatás nélkül az adatfeldolgozást, beleértve a személyes adatokat is, oly módon, hogy e kölcsönhatás az érintett egyén tudomása nélkül is végbemehet.

               (5)

               Az RFID-alkalmazások lehetőséget nyújtanak egy azonosított vagy azonosítható természetes személlyel, egy közvetve vagy közvetlenül éppen azonosítandó természetes személlyel kapcsolatos adatok feldolgozására. Képesek feldolgozni a címkén tárolt olyan személyes adatokat, mint például a személy neve, születési ideje, lakhelye vagy biometrikus adatai, illetve az olyan adatokat, amelyek a meghatározott RFID-tételszámot összekötik a rendszer másik részében tárolt személyes adatokkal. Ezen alkalmazandó technológia lehetőséget biztosít továbbá olyan egyének nyomon követésére, akiknek a tulajdonában RFID-tételszámot tartalmazó egy vagy több tétel van.

               (6)

               Mivel fennáll a lehetőség, hogy az RFID széles körben elterjed, és gyakorlatilag láthatatlanná válik, az RFID fejlesztése során különös figyelmet kell fordítani az adatvédelemmel és a magánélet védelmével kapcsolatos kérdésekre. Következésképpen a magánélet védelmét és az információbiztonságot még a széles körű elterjedésüket megelőzően be kell építeni az RFID-alkalmazásokba („beépített biztonság és magánélet-védelem” elve).

               (7)

               Az RFID csak akkor váltja valóra a benne rejlő számos gazdasági és társadalmi előnyt, ha hatékony garanciák állnak rendelkezésre az RFID nyilvános elfogadásáról folytatott vita központjában álló adatvédelemre, a magánélet biztonságára és a kapcsolódó etikai szempontokra vonatkozóan.

               (8)

               A tagállamoknak és az érdekelt feleknek – különösen az RFID bevezetésének e kezdeti szakaszában – további erőfeszítéseket kell tenniük annak érdekében, hogy biztosítsák az RFID-alkalmazások nyomon követését és az egyének jogainak és szabadságainak tiszteletben tartását.

               (9)

               A „Rádiófrekvenciás azonosítás (RFID) Európában: lépések egy politikai keret felé” című, 2007. március 15-i közleményében (2) a Bizottság bejelentette, hogy egy vagy több bizottsági ajánlásban tisztázzák a feltételeket, és iránymutatást nyújtanak az RFID-alkalmazások adatvédelmi és a magánélet védelmére vonatkozó aspektusaihoz.

               (10)

               A személyes adatok védelmével és az ilyen adatok szabad mozgásával kapcsolatos jogok és kötelességek, amelyeket a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (3), valamint az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről szóló, 2002. július 12-i 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) (4) előír, teljes mértékben alkalmazandók a személyes adatokat feldolgozó RFID-alkalmazások használata során.

               (11)

               Az RFID-alkalmazások fejlesztésénél a rádióberendezésekről és a távközlő végberendezésekről, valamint a megfelelőségük kölcsönös elismeréséről szóló, 1999. március 9-i 1999/5/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (5) meghatározott elveket kell alkalmazni.

               (12)

               Az európai adatvédelmi biztos véleménye (6) iránymutatást nyújt az egyének számára hozzáférhető és címkéket tartalmazó termékek kezelési módjára vonatkozóan, valamint felszólít a magánélet védelmére és a biztonságra vonatkozó hatásvizsgálatok elvégzésére az elérhető legjobb technikák azonosítása és fejlesztése érdekében, hogy így garantálják az RFID-rendszerekben a magánélet védelmét és a biztonságot.

               (13)

               Az RFID-alkalmazás üzemeltetői minden ésszerű lépést megtesznek annak biztosítására, hogy sem az RFID-alkalmazás kezelője, sem bármely más személy által valószínűsíthetően felhasználható semmilyen eszközzel ne legyenek összekapcsolhatók az adatok egy azonosítható vagy már azonosított személlyel, kivéve, ha az adatok feldolgozása az alkalmazandó elvekkel és az adatvédelemre vonatkozó jogszabályokkal összhangban történik.

               (14)

               Az adatvédelemnek a magánélet védelmét erősítő technológiák által történő ösztönzéséről szóló, 2007. május 2-i bizottsági közlemény (7) egyértelmű intézkedéseket határoz meg annak elérése érdekében, hogy a magánélet védelmét elősegítő technológiák fejlesztésével, valamint azok adatkezelők és egyének által történő alkalmazásával a személyes adatok kezelése minimális mértékű legyen, és hogy amikor csak lehet, anonim vagy álnéven szereplő adatok használatára kerüljön sor.

               (15)

               „A biztonságos információs társadalomra irányuló stratégia: párbeszéd, partnerség, felvértezés és felelősségvállalás” című, 2006. március 31-i közleményében (8) a Bizottság elismeri, hogy a sokszínűség, a nyitottság, a kölcsönös átjárhatóság, a felhasználhatóság és a verseny a biztonságos információs társadalom legfőbb motorjai, kiemeli a tagállamoknak és a közigazgatásnak a tájékoztatásban és a helyes biztonsági gyakorlatok elterjesztésében betöltött szerepét, valamint felkéri a magánszektor érdekelt szereplőit, hogy tegyenek kezdeményezéseket a kimondottan EU-igényeknek (különösen a személyes adatok védelme terén) megfelelő termékekre, szolgáltatásokra és folyamatokra vonatkozó, széles körben elérhető tanúsítási rendszerek létrehozására.

               (16)

               A biztonságos európai információs társadalomra irányuló stratégiáról szóló, 2007. március 22-i állásfoglalásában (9) a Tanács felkérte a tagállamokat, hogy fordítsanak kellő figyelmet az elektronikus kommunikációs hálózatokra leselkedő új és már meglévő veszélyek megelőzésének és az ellenük való küzdelemnek a szükségességére.

               (17)

               A magánélet védelméről és adatvédelemről készített hatásvizsgálat lefolytatására megteremtett közösségi szintű keret fogja biztosítani ezen ajánlás rendelkezéseinek a tagállamokban történő következetes betartását. Az ilyen keret kialakítását a meglévő gyakorlatra és a tagállamokban, harmadik országokban nyert tapasztalatokra, valamint az Európai Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökség (ENISA) (10) által folytatott munkára szükséges alapozni.

               (18)

               A Bizottság a meglévő gyakorlatra és a tagállamokban, harmadik országokban nyert tapasztalatokra építve biztosítja az RFID-alkalmazások információbiztonsági szempontból történő irányítására vonatkozó közösségi szintű iránymutatások kidolgozását. A tagállamoknak is hozzá szükséges járulniuk e folyamatokhoz, és ösztönözniük szükséges a magánjogi szervezetek, valamint az állami szervek részvételét.

               (19)

               Az RFID-alkalmazások végrehajtását megelőzően az üzemeltető által a magánélet védelméről és adatvédelemről készített hatásvizsgálat fogja biztosítani a kívánt információt a megfelelő védőintézkedésekhez. Az RFID-alkalmazás élettartama alatt szükség van az ilyen intézkedések nyomon követésére és felülvizsgálatára.

               (20)

               A kiskereskedelmi ágazatban a fogyasztóknak árusított, címkével ellátott termékeknek a magánélet védelmére és adatvédelemre gyakorolt hatásairól készített vizsgálatnak kell a szükséges adatokkal szolgálnia annak eldöntéséhez, hogy fennáll-e a magánélet védelmének, illetve a személyes adatok védelmének valószínűsíthető fenyegetettsége.

               (21)

               Az RFID-alapú üzleti folyamatok során a nemzetközi szabványok – pl. amelyeket a Nemzetközi Szabványügyi Szervezet (ISO) dolgozott ki –, eljárási szabályok, valamint az EU keretszabályozásának megfelelő legjobb módszerek használata segíthet az információbiztonság és a magánélet védelme területén hozott intézkedések lebonyolításában.

               (22)

               A lakosságra is kiható RFID-alkalmazások, mint pl. a tömegközlekedésben alkalmazott elektronikus jegyek, megfelelő védőintézkedéseket igényelnek. Információbiztonsági szempontból különösen kényes területet képeznek, ennélfogva külön figyelmet érdemelnek azok az RFID-alkalmazások, amelyek például a biometrikus azonosító adatok, vagy egészségügyi adatok feldolgozása révén érintik az egyéneket.

               (23)

               Fontos, hogy a társadalom egésze tudatában legyen az RFID-alkalmazások használatához kapcsolódó jogoknak és kötelességnek. A technológiát kiépítő felek feladata tehát, hogy az egyéneket tájékoztassák ezen alkalmazások felhasználási módjáról.

               (24)

               Az állami, valamint a kis- és középvállalkozások (kkv-k) figyelmének felkeltése az RFID tulajdonságai és a benne rejlő képességek iránt segíthet abban, hogy e technológia valóra váltsa a benne rejlő gazdasági lehetőségeket, csökkentve ugyanakkor a közérdek kárára történő felhasználásának kockázatát, így fokozva annak elfogadottságát.

               (25)

               A Bizottság az érdekelt felek közötti párbeszéd és együttműködés előmozdításával közvetlenül és közvetve is hozzájárul ezen ajánlás végrehajtásához, különösen az 1639/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozatban (11) létrehozott versenyképességi és innovációs keretprogramon (CIP), valamint az 1982/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozattal (12) létrehozott hetedik (FP7) keretprogramon keresztül.

               (26)

               A magánélet védelmét fokozó alacsony költségű technológiákra és az információbiztonsági technológiákra irányuló kutatás és fejlesztés fontos szerepet játszik e technológiák széleskörű átvételének közösségi szinten történő megfelelő előmozdításában.

               (27)

               Ez az ajánlás tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és figyelembe veszi különösen az Európai Unió alapjogi chartája által elismert alapelveket. Ennek az ajánlásnak célja különösképpen, hogy biztosítsa a magán- és családi élet teljes tiszteletben tartását, valamint a személyes adatok védelmét,

         AJÁNLJA:

      Hatály

               1.

               Ez az ajánlás iránymutatást nyújt a tagállamoknak az RFID-alkalmazások jogszerű, etikailag, társadalmilag és politikailag is elfogadható tervezéséhez és üzemeltetéséhez a magánélet védelméhez való jog, valamint a személyes adatok védelmének biztosítása mellett.

               2.

               Ez az ajánlás iránymutatást nyújt az RFID-alkalmazások üzembe helyezésénél szükséges intézkedésekre vonatkozóan annak érdekében, hogy a 95/46/EK, az 1999/5/EK és a 2002/58/EK irányelvet végrehajtó nemzeti jogszabályok tiszteletben tartása az ilyen alkalmazások bevezetése során adott esetben biztosítva legyen.

      Fogalommeghatározások

               3.

               Ennek az ajánlásnak az alkalmazásában a 95/46/EK irányelvben megállapított fogalommeghatározásokat kell alkalmazni. A következő meghatározásokat ugyancsak alkalmazni kell:
               a)   „rádiófrekvenciás azonosítás” (RFID): az elektromágneses hullámok, illetve elektromágneses mező segítségével a rádiófrekvencia-spektrum megfelelő tartományában létrejövő kapcsolat egy címkével számos modulációs és kódrendszeren keresztül folytatott kommunikáció lebonyolítására annak érdekében, hogy egy rádiófrekvenciás címke azonosítóját, illetve a címkén tárolt egyéb adatokat egyedileg leolvassák;
               b)   „RFID-címke” vagy „címke”: rádiójelet kibocsátani képes RFID-berendezés, vagy az olvasó/író által kibocsátott vivőjelet (a készülék típusától függően) vevő, visszasugárzó, illetve visszaverő, valamint azt moduláló berendezés;
               c)   „RFID-olvasó vagy -író”, illetve „olvasó”: egy rögzített vagy mobil adatdigitalizáló és -azonosító berendezés, amely rádiófrekvenciás elektromágneses hullámok vagy térerőcsatolás segítségével címkéből vagy címkék egy csoportjából módosított válaszjeleket vált ki, valamint érzékeli és azonosítja azokat;
               d)   „RFID-alkalmazás”, illetve „alkalmazás”: az a címkék és leolvasók használatával történő adatfeldolgozási folyamat, amelyet háttérrendszer és globális hálózati kommunikációs infrastruktúra támogat;
               e)   „RFID-alkalmazás üzemeltetője” vagy „üzemeltető”: az a természetes, vagy jogi személy, hatóság, intézmény vagy bármely más szerv, amely önállóan vagy másokkal együtt meghatározza az alkalmazás üzemeltetésének céljait és módját, beleértve az RFID-alkalmazást felhasználó személyes adatainak kezelőjét is;
               f)   „információbiztonság”: az adatok titkosságának, sértetlenségének és rendelkezésre állásának megőrzése;
               g)   „nyomon követés”: bármely tevékenység, amely egy személy hollétének, mozgásának, tevékenységeinek vagy állapotának megállapítására, megfigyelésére, másolására vagy rögzítésére irányul.

      A magánélet védelméről és adatvédelemről készített hatásvizsgálat

               4.

               A tagállamoknak biztosítaniuk szükséges, hogy az ágazat a civil társadalom érintett szereplőivel együttműködve kialakítsa a magánélet védelmére és adatvédelemre irányuló hatásvizsgálat kereteit. E keretet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő tizenkét hónapon belül szükséges jóváhagyásra beterjeszteni a 29. cikk alapján létrehozott adatvédelmi munkacsoporthoz.

               5.

               A tagállamoknak biztosítaniuk szükséges, hogy az üzemeltetők, a 95/46/EK irányelv szerinti egyéb kötelezettségeiktől függetlenül:

                           a)

                           értékelést végezzenek arra vonatkozóan, hogy az alkalmazás végrehajtása milyen hatással lesz a személyes adatok és a magánélet védelmére, beleértve azt is, hogy az alkalmazás felhasználható-e egy személy nyomon követésére. Az értékelésnek olyan részletességűnek szükséges lennie, amely megfelel az alkalmazás felhasználásával várhatóan felmerülő, a magánélet védelmével kapcsolatos kockázatoknak;

                           b)

                           megfelelő műszaki és szervezeti intézkedéseket tegyenek a személyes adatok és a magánélet védelmének biztosítása érdekében;

                           c)

                           kinevezzék az értékelésnek, valamint a műszaki és szervezeti intézkedések további megfelelőségének felülvizsgálatáért felelős személyt vagy csoportot a személyes adatok és a magánélet védelmének biztosítása érdekében;

                           d)

                           legalább hat héttel az alkalmazás üzembe helyezése előtt hozzáférhetővé tegyék az értékelést az illetékes hatóság számára;

                           e)

                           mihelyst rendelkezésre állnak a magánélet védelmére és adatvédelemre irányuló hatásvizsgálatnak a 4. pontban előírt keretei, azoknak megfelelően végrehajtják a fenti intézkedéseket.

      Információbiztonság

               6.

               A tagállamoknak támogatniuk kell a Bizottságot az olyan információbiztonsági kockázatokat magukban rejtő alkalmazások azonosításában, amelyek a lakosságra nézve következményekkel járnak. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az üzemeltetők az illetékes nemzeti hatóságokkal és a civil társadalmi szervezetekkel együtt új rendszereket hozzanak létre, vagy olyan már létező rendszereket alkalmazzanak, mint az igazolás vagy önértékelés, annak bizonyítására, hogy a vizsgált veszélyekkel kapcsolatban kiépült az információbiztonságnak és a magánélet védelmének a megfelelő szintje.

      Az RFID használatához kapcsolódó tájékoztatás és átláthatóság

               7.

               Az adatkezelőkre vonatkozó kötelezettségek sérelme nélkül, a 95/46/EK és 2002/58/EK irányelvvel összhangban a tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy az üzemeltetők minden egyes alkalmazásukra vonatkozóan tömör, pontos és könnyen érthető tájékoztatási politikát dolgozzanak ki és tegyenek közzé. A politikának legalább az alábbiakat szükséges tartalmaznia:

                           a)

                           az üzemeltető személyazonossága és címe;

                           b)

                           az alkalmazás célja;

                           c)

                           az alkalmazás által feldolgozásra kerülő adatok típusa, különösen, hogy személyes adatok is feldolgozásra kerülnek-e, és hogy a címkék hollétét nyomon fogják-e követni;

                           d)

                           a magánélet védelméről és adatvédelemről készített hatásvizsgálat összefoglalása;

                           e)

                           az alkalmazásnál használt címkékkel kapcsolatban valószínűleg felmerülő magánélet-védelmi kockázatok, ha vannak ilyenek, valamint hogy mit tehet az egyén e kockázatok csökkentése érdekében.

               8.

               A tagállamoknak biztosítaniuk szükséges, hogy az üzemeltetők az európai szabványosítási szervezetek által és az érintett érdekeltek támogatásával létrehozott közös európai jelzés alapján tájékoztassák az egyéneket a leolvasók jelenlétéről. A jelzésnek tartalmaznia szükséges az üzemeltető személyazonosságát, valamint az egyének számára létrehozott kapcsolattartási pontot, ahol megismerhetik az alkalmazáshoz kapcsolódó tájékoztatási politikát.

      Az RFID-alkalmazások kiskereskedelemben történő felhasználása

               9.

               Az európai szabványosítási szervezetek által és az érintett érdekeltek támogatásával létrehozott közös európai jelzés alapján az üzemeltetőknek tájékoztatniuk szükséges az egyéneket a termékekre vagy termékekbe helyezett címkék jelenlétéről.

               10.

               A 4. és 5. pontban említett, a magánélet védelméről és adatvédelemről készített hatásvizsgálat lefolytatása során az alkalmazás üzemeltetőjének szükséges meghatároznia, hogy a magánélet és a személyes adatok védelmére nézve valószínű veszélyt képviselnek-e az olyan termékekre, illetve termékekbe helyezett címkék, amelyek esetében a fogyasztóknak értékesítő kiskereskedők az adott alkalmazásnak nem üzemeltetői.

               11.

               A kiskereskedőknek az árusítás helyén hatástalanítaniuk szükséges vagy el kell távolítaniuk az általuk használt alkalmazás címkéit, kivéve, ha a fogyasztók hozzájárulásukat adják a címkék üzemben tartásához, miután tájékoztatták őket a 7. pontban említett politikáról. A címkék hatástalanításán azt az eljárást kell érteni, amely megakadályozza a címke és a környezete közötti olyan kölcsönhatásokat, amelyekhez nem szükséges a fogyasztó aktív közreműködése. A címkék hatástalanítását vagy eltávolítását a kiskereskedőnek haladéktalanul és díjtalanul szükséges elvégeznie a fogyasztó számára. A fogyasztók számára lehetővé szükséges tenni a hatástalanítás, illetve eltávolítás eredményességének ellenőrzését.

               12.

               A 11. pontot nem indokolt alkalmazni abban az esetben, ha a magánélet védelméről és adatvédelemről készített hatásvizsgálat arra a megállapításra jut, hogy nem képviselnek valószínű veszélyt a magánélet és a személyes adatok védelmére nézve azok a címkék, amelyeket az alkalmazás kiskereskedelemben történő felhasználása során használnak, és üzemben maradnak az árusítóhely elhagyását követően is. A kiskereskedőknek mindazonáltal lehetővé kell tenniük, hogy e címkék díjtalanul és könnyedén, azonnal vagy egy későbbi időpontban hatástalaníthatók vagy eltávolíthatók legyenek.

               13.

               A címkék hatástalanítása vagy eltávolítása nem járhat a kiskereskedők vagy gyártók fogyasztókkal szemben fennálló jogi kötelezettségeinek semmiféle csökkenésével, illetve megszűnésével.

               14.

               A 11. és 12. pontot csak azoknak a kiskereskedőknek szükséges alkalmazniuk, akik egyben üzemeltetők is.

      Figyelemfelkeltő intézkedések

               15.

               A tagállamoknak az ágazattal, a Bizottsággal és más érdekelt felekkel együttműködve megfelelő intézkedéseket szükséges tenniük ahhoz, hogy tájékoztassák és felvilágosítsák a hatóságokat és a vállalatokat, különösen a kkv-kat, az RFID-technológiához kapcsolódó lehetséges előnyökről és kockázatokról. A biztonsággal és a magánélet védelmével kapcsolatos kérdésekre különös figyelmet szükséges fordítani.

               16.

               A lakosság tájékoztatása és figyelmének felkeltése érdekében a tagállamoknak az iparággal, a civil társadalmi szervezetekkel, a Bizottsággal és az egyéb érintett felekkel együttműködve fel szükséges ismerniük, és be szükséges mutatniuk a helyes gyakorlati megoldásokat az RFID-alkalmazások végrehajtása területén. E technológia széles körű átvételének előfeltételeként a tagállamoknak megfelelő intézkedéseket szükséges tenniük például nagyszabású kísérleti programok révén, hogy növeljék a közvéleménynek az RFID technológiával kapcsolatos tájékozottságát.

      Kutatás és fejlesztés

               17.

               A tagállamoknak már az RFID-alkalmazások fejlesztésének korai szakaszában együtt szükséges működniük az iparral, a civil társadalom érintett szereplőivel, és a Bizottsággal a „beépített biztonság és magánélet-védelem” elve bevezetésének ösztönzésében és támogatásában.

      Nyomon követés

               18.

               A tagállamoknak minden, a Közösségen belül RFID-alkalmazások tervezésében és üzemeltetésében érdekelt fél tájékoztatásához szükséges intézkedést meg indokolt tenniük.

               19.

               A tagállamok legkésőbb huszonnégy hónappal ezen ajánlásnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követően tájékoztatják a Bizottságot az ajánlás nyomán végrehajtott intézkedéseikről.

               20.

               Három évvel ezen ajánlásnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követően a Bizottság jelentést tesz ezen ajánlás végrehajtásáról, annak hatékonyságáról, valamint az üzemeltetőkre és fogyasztóra gyakorolt hatásáról, különösen a 9. és 14. pontban javasoltakat illetően.

      Címzettek

               21.

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

      Kelt Brüsszelben, 2009. május 12-én.

            a Bizottság részéről

         Viviane REDING

            a Bizottság tagja

      (1)  COM(2007) 607 végleges.

      (2)  COM(2007) 96 végleges.

      (3)  HL L 281., 1995.11.23., 31. o.

      (4)  HL L 201., 2002.7.31., 37. o.

      (5)  HL L 91., 1999.4.7., 10. o.

      (6)  HL C 101., 2008.4.23., 1. o.

      (7)  COM(2007) 228 végleges.

      (8)  COM(2006) 251 végleges.

      (9)  HL C 68., 2007.3.24., 1. o.

      (10)  A 460/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 77., 2004.3.13., 1. o.) 2. cikkének (1) bekezdése.

      (11)  HL L 310., 2006.11.9., 15. o.

      (12)  HL L 412., 2006.12.30., 1. o.


title: A Bizottság ajánlása ( 2010. április 28. ) az Egészséges étrend az egészséges életért című közös kutatási programozási kezdeményezésről

text:
               1.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 110/36

         A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA
   (2010. április 28.)
   az „Egészséges étrend az egészséges életért” című közös kutatási programozási kezdeményezésről
   (2010/250/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 181. cikke (2) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               A polgárok egészsége elengedhetetlen feltétele az Unió növekedésének és prosperálásának.

               (2)

               Az utóbbi három évtizedben az Unió lakosságát tekintve – különösen a gyermekek körében – drámai mértékben nőtt a túlsúlyosak és az elhízottak száma.

               (3)

               Az unió lakosságát egyre inkább a szegényes étrend és a fizikai aktivitás hiánya jellemzi.

               (4)

               Egyre növekszik számos krónikus kórkép, úgymint a szív- és érrendszeri megbetegedések, a magas vérnyomás, a 2-es típusú cukorbetegség, a stroke, bizonyos rákos megbetegedések, az izom- és vázrendszeri rendellenességek, sőt különféle mentális betegségek elterjedtsége is.

               (5)

               Ha kiküszöbölhetőek lennének egyes gyakori, életmódhoz köthető – pl. az étrenddel kapcsolatos – kockázati tényezők, akkor a szívbetegség, a stroke és a 2-es típusú cukorbetegség eseteinek kb. 80 %-a, illetve a rákos megbetegedések 40 %-a elkerülhető lenne.

               (6)

               A Versenyképességi Tanács 2009. december 3-i ülésén elismerte, hogy az „Egészség, élelmiszerek és a megelőzés étrenddel összefüggő megbetegedések esetében” (illetve későbbi címén az „Egészséges étrend az egészséges életért”) olyan terület, ahol a közös programozás jelentős hozzáadott értéket teremthet a kutatás területén folytatott jelenlegi, széttagolt tagállami erőfeszítésekhez képest. Ezért következtetéseket fogadott el, amelyekben elismerte, hogy a témát illetően közös programozási kezdeményezést kell indítani, majd felkérte a Bizottságot arra, hogy vegyen részt ennek elkészítésében. A Tanács megerősítette továbbá, hogy a közös programozás folyamatát a tagállamok irányítják, a Bizottság pedig előmozdítóként vesz benne részt.

               (7)

               Az élelmiszerekre és az egészségre irányuló kutatás területén a közös programozás ösztönözheti az életmód és az étrend egészségre gyakorolt hatásával kapcsolatos kutatás összehangolását, jelentős mértékben hozzájárulhat az étrenddel összefüggő megbetegedések megelőzésére irányuló, teljes egészében működőképes európai kutatási térség létrehozásához, illetve az e területen folytatott kutatások kapcsán Európa vezető szerepének és versenyképességének megerősítéséhez.

               (8)

               A tagállamok által az élelmiszerek és az egészség területén tett közös erőfeszítések hatékonyságának biztosítása érdekében a tagállamoknak az étrenddel összefüggő megbetegedések megelőzésére vonatkozó közös megközelítésen alapuló stratégiai kutatási menetrendet kell kidolgozniuk és végrehajtaniuk.

               (9)

               A közös fellépések eredményes irányításának biztosítása érdekében a tagállamoknak közös irányítási struktúrát kell létrehozniuk, amelyet felhatalmaznak az együttműködésre és a koordinációra vonatkozó közös feltételek, szabályok és eljárások megállapítására, valamint a stratégiai kutatási menetrend végrehajtásának nyomon követésére.

               (10)

               Az ebben az ajánlásban megállapított célok megvalósítása érdekében a tagállamoknak együtt kell működniük a Bizottsággal olyan lehetséges bizottsági kezdeményezések azonosításában, amelyek segítséget nyújthatnak a tagállamoknak a stratégiai kutatási menetrend kidolgozásában és végrehajtásában.

               (11)

               Annak érdekében, hogy a Bizottság jelentést tudjon tenni az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, a tagállamoknak rendszeresen jelentést kell tenniük a Bizottságnak a közös programozási kezdeményezéssel kapcsolatosan elért eredményekről,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

               1.

               A tagállamokat ezen ajánlás arra ösztönzi, hogy dolgozzanak ki közös elképzelést arra vonatkozóan, hogy az uniós szintű kutatás területén folytatott együttműködés és koordináció hogyan segíthet az étrenddel összefüggő megbetegedések megelőzésének javításában.

               2.

               A tagállamokat ezen ajánlás arra ösztönzi, hogy dolgozzanak ki stratégiai kutatási menetrendet, amely rögzíti a közép- és hosszú távú kutatási célokat és szükségleteket az étrenddel összefüggő megbetegedések megelőzése terén. A stratégiai kutatási menetrendnek célszerű tartalmaznia egy olyan végrehajtási tervet, amely megállapítja a prioritásokat és a határidőket, és pontosan meghatározza a stratégiai kutatási menetrend végrehajtásához szükséges fellépéseket, eszközöket és forrásokat.

               3.

               A tagállamokat ezen ajánlás arra ösztönzi, hogy a stratégiai kutatási menetrendbe és a végrehajtási tervbe építsék be a következő intézkedéseket:

                           a)

                           a vonatkozó nemzeti programokkal és kutatási tevékenységekkel kapcsolatos információk meghatározása és megosztása;

                           b)

                           azon területek vagy kutatási tevékenységek meghatározása, amelyek esetében az összehangolás, a közös ajánlati felhívások vagy pedig az erőforrások összevonása előnyösek lehetnek;

                           c)

                           az információk, az erőforrások, a bevált gyakorlatok, a módszerek és az iránymutatások megosztása, különösen nagyobb kohorszok meghatározásakor és klinikai vizsgálatok esetében;

                           d)

                           a b) pontban említett területeken folytatandó közös kutatás eljárásainak, köztük a minőségi követelményeknek a meghatározása;

                           e)

                           adott esetben a meglévő kutatási infrastruktúrák megosztása vagy új eszközöknek – pl. összehangolt adatbankoknak, biobankoknak vagy emberekre vonatkozó extrapolált adatok modelljeinek – a kialakítása;

                           f)

                           a tudás, az innováció és az interdiszciplináris módszertani megközelítések exportálása és terjesztése, valamint a kutatási eredmények hatékony felhasználásának biztosítása Európa versenyképességének fokozása és a politikák szakszerűbb kialakítása jegyében;

                           g)

                           szorosabb együttműködés ösztönzése és támogatása az állami és a magánszektor között, továbbá nyílt innováció az egyes magánszektorbeli ágazatok között;

                           h)

                           hálózatok létrehozása a fogyasztási szokásokat és a táplálkozást vizsgáló tudományos kutatásra, valamint az élelmiszer-feldolgozási technológiák vizsgálatára szakosodott központok között.

               4.

               A tagállamokat ezen ajánlás arra ösztönzi, hogy hozzanak létre az étrenddel összefüggő megbetegedések megelőzésének területén közös irányítási struktúrát, amelynek feladata az együttműködésre és a koordinációra vonatkozó közös feltételek, szabályok és eljárások megállapítása, valamint a stratégiai kutatási menetrend végrehajtásának nyomon követése.

               5.

               A tagállamokat ezen ajánlás arra ösztönzi, hogy hajtsák végre közösen a stratégiai kutatási menetrendet, többek között nemzeti kutatási programjaik vagy más nemzeti kutatási tevékenységek útján.

               6.

               A tagállamokat ezen ajánlás arra ösztönzi, hogy működjenek együtt a Bizottsággal olyan lehetséges bizottsági kezdeményezések feltérképezése érdekében, amelyek segítséget nyújthatnak a tagállamoknak a stratégiai kutatási menetrend kidolgozásában és végrehajtásában, továbbá a közös programoknak az e területet érintő egyéb uniós kezdeményezésekkel való összehangolásában.

               7.

               A tagállamokat ezen ajánlás arra ösztönzi, hogy rendszeresen tegyenek jelentést a Bizottságnak a közös programozási kezdeményezéssel kapcsolatosan elért eredményekről.

      Kelt Brüsszelben, 2010. április 28-án.

            a Bizottság részéről

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            a Bizottság tagja