Fontos jogi nyilatkozat

|

52006SC0110

Ajánlás a Tanács véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Lettország aktualizált, a 2005-2008. közötti időszakra szóló konvergenciaprogramjáról  /* SEC/2006/0110 végleges */

	Brüsszel, 1.2.2006SEC(2006) 110 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Lettország aktualizált, a 2005-2008. közötti időszakra szóló konvergenciaprogramjáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSHáttérAz 1998. július 1-jén hatályba lépett Stabilitási és Növekedési Paktum a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul, amely erősíti a munkahelyteremtést elősegítő árstabilitás és erős fenntartható fejlődés feltételeit. A paktum 2005-ben első ízben módosításra került. A reform elismerte a paktum hasznosságát a költségvetési fegyelem biztosítása során, de ugyanakkor arra törekedett, hogy erősítse a paktum hatékonyságát és közgazdasági alátámasztottságát, és hogy védje az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát.A költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló, 1466/97/EK[1] tanácsi rendelet, amely a paktum részét képezi, előírja a tagállamoknak, hogy stabilitási és konvergenciaprogramokat, illetve azok évente aktualizált változatait nyújtsák be a Tanácsnak és a Bizottságnak ((aktualizált) stabilitási programokat nyújtanak be azok a tagállamok, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) konvergenciaprogramokat nyújtanak be azok a tagállamok, amelyek még nem vezették azt be). Lettország első ízben 2004 májusában nyújtott be konvergenciaprogramot. A Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően 2005. március 8-án a Tanács az említett rendelettel összhangban véleményt fogalmazott meg a Bizottság ajánlása alapján. Az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat ugyanezzel az eljárással összhangban a Bizottság értékeli és Gazdasági és Pénzügyi Bizottság vizsgálja, a Tanács pedig megvizsgálhatja őket.A tagállamoknak ezekben a programokban meg kell határozniuk a költségvetési egyenlegre vonatkozó középtávú célkitűzéseiket, és ismertetniük kell az ennek elérését és fenntartását szolgáló szakpolitikai intézkedéseket, valamint az ezekhez használt gazdasági feltételezéseket. A Paktum reformja óta a középtávú célkitűzést tagállamonként egyedileg kell meghatározni, az Unióban meglévő költségvetési és gazdasági különbözőségek – ideértve a fenntarthatóság költségvetési kockázatát is – figyelembe vételével. A reform további eleme az, hogy a költségvetési politikában – a gazdaságilag kedvezőbb időszakokban alkalmazott fokozottabb költségvetési fegyelmen keresztül – szimmetrikusabb megközelítést kell megvalósítani a ciklus során, míg a középtávú célkitűzéstől vagy az oda vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérés a hosszú távú fenntarthatóságot érezhetően befolyásoló „nagyobb horderejű szerkezeti reformok” esetén jöhet szóba.Figyelembe véve a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéseit, a magatartási kódexet[2], a várható kibocsátás és a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg becslésére közösen megállapított módszertant és a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokat, a Bizottság megvizsgálta Lettország nemrégiben benyújtott aktualizált konvergenciaprogramját, és az alább ismertetett értékelés alapján ajánlást fogadott el a programról szóló tanácsi véleményre.Értékelés1.  A lett konvergenciaprogram 2005–2008. közötti időszakot felölelő harmadik aktualizálása november 30-án érkezett a Bizottsághoz. A program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramok felépítésére vonatkozóan az új magatartási kódexben meghatározott mintát, hiányosságokat mutat azonban az új magatartási kódex által előírt opcionális adatok biztosításának terén (hiányoznak különösen a munkaerő-produktivitásra és a ledolgozott órákra vonatkozó adatok).2.  A rendszerváltás miatti hanyatlást követően a gazdaság látványosan erőre kapott, a lett reál-GDP növekedése évente átlagosan 6 % felett volt az elmúlt évtized során. A reál-GDP 2005-ben várhatóan végre meghaladja az 1991 előtti szintet. Ezt a növekedési teljesítményt a termelékenység pozitív alakulása, illetve nemrégiben a foglalkoztatottság növekedése jellemezte. A külső egyensúlytalanság és az infláció alakulása, valamint a hitelbővítés miatt azonban egyre több jel a gazdaság túlfűtésére mutat. A jelentős külső egyensúlytalanságok miatt Lettország továbbra is rá van utalva a tőkebeáramlásokra, a külföldi adósság/GDP arány pedig emelkedett. A programaktualizálás előrejelzései szerint a reál-GDP növekedés a 2005-ös 8,4 %-ról 2006-ra 7,5 %-ra mérséklődik, amit 2007-ben és 2008-ban egyaránt enyhe lassulás követ (7,0 %-os növekedés). A növekedés fő hajtóerejét várhatóan továbbra is a lakossági fogyasztás és a magánbefektetések képezik, míg a nettóexport-hozzájárulás kismértékben várhatóan pozitívba fordul át. Az előrejelzett GDP növekedés összességében valószínűnek tűnik, ezt a Bizottság szolgálatainak őszi (a 2007-ig tartó időszakra vonatkozó) előrejelzései és a potenciális növekedéssel kapcsolatos számítások egyaránt alátámasztják. Az aktualizált program számadatai alapján a közösen megállapított módszertan használatával végzett számítások azt mutatják, hogy a potenciális GDP-növekedés továbbra is magas marad, de középtávon kis mértékben csökkenő tendenciát mutat majd; a kibocsátási rés pedig 2007-től kezdve negatív. A potenciális növekedéssel (és emiatt a kibocsátási réssel) kapcsolatos számításokat azonban óvatosan kell interpretálni az olyan országok esetében, amelyek gyors felzárkózási folyamaton mennek keresztül. A program HICP inflációra vonatkozó előrejelzése (2005-ről 2008-ra gyors csökkenés: 6,9 %-ról – amely a tagállamok között a legmagasabb érték – 3,5 %-ra), valamint a folyó fizetési mérleg hiányára vonatkozó előrejelzése (2004-ről 2008-ra csökkenés: a GDP 13,0 %-ának megfelelő értékről a GDP 8,0 %-ára) egyaránt optimistának tűnik, különösen a Bizottság szolgálatainak őszi előrejelzéseihez képest. A makrogazdasági forgatókönyvvel kapcsolatos kockázatokat összességében nem lehet elhanyagolni, és ezekre a konvergencia-folyamattal összefüggésben tekintettel kell lenni.3.  A lett fizetőeszköz, a lats 2005. május 2-án csatlakozott az ERM II-höz, és azóta a lett hatóságok által bejelentett alapárfolyam ± 1 %-os ingadozási sávon belül maradt. A három hónapos lats-euró kamatláb különbözete az év során jelentősen csökkent, a január elejei több, mint 100 bázispontról november végére kb. 40 bázispontra. A pénzpiaci kamatkülönbözetek december végén erőteljesen növekedtek, amit szemmel láthatóan a tartalékráta 2005. december 24-től hatályos, 6 %-ról 8 %-ra való emelkedésével kapcsolatos átmeneti likviditási tényezők magyaráznak. Az államkötvények kamatláb-különbözetei az euró-övezet viszonyítási értékeihez képest 2005-ben többnyire alacsony szinten maradtak (kb. 50 bázispont).4.  2005. március 8-i véleményében a Tanács jóváhagyta azt a költségvetési stratégiát, amelyet a konvergenciaprogram 2004–2007. közötti időszakot felölelő megelőző aktualizálásában mutattak be. A Tanács, bár nem szólította fel Lettországot konkrét politikák követésére, ennek ellenére azonban úgy gondolta, hogy a költségvetési egyenleg annak függvényében értékelhető megfelelőnek, hogy az mennyiben képes hozzájárulni a gazdaságban tapasztalható keresleti nyomások csökkentéséhez és ezen keresztül az infláció mérséklésének (amely nemrégiben érte el legmagasabb értékét) konszolidálásához. A 2005-ös költségvetésvégrehajtás vonatkozásában a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzései a GDP 1,2 %-ában becsülték meg az államháztartási hiányt (9,1 %-os GDP növekedés alapján), míg a konvergenciaprogram megelőző aktualizálása a GDP 1,6 %-át tűzte ki célul (6,7 %-os GDP növekedés mellett). A költségvetésvégrehajtás friss, készpénzalapú adatai azonban még ettől is jobb eredményt jeleznek. Emiatt a 2005-ös hiány nagyon valószínűen alacsonyabb lesz a jelenlegi aktualizálás 2005-re becsült – (8,4 %-os GDP növekedés alapján) a GDP 1,5 %-ának megfelelő – államháztartási hiányánál.5.  Az aktualizálás az államháztartási hiány 2005-ös alakulására tett túlzottan óvatos becslése alapján szerény hiánycsökkentést tűz ki célul a programidőszak későbbi éveire. Az aktualizálás úgy tervezi, hogy a hiány 2006-ban 1,5 % marad, 2007-ben 1,4 %-ra, majd az utolsó évben, 2008-ban 1,3 %-ra csökken. A tervek szerint a GDP arányos bevételek és kiadások egyaránt emelkedni fognak a programidőszak során (2 százalékponttal). A tervek szerint leginkább az állami beruházások és a nem elkülönítetten azonosított „egyéb kiadások" emelkednek, legnagyobb mértékben pedig a nem természetbeni társadalmi transzferek csökkennek. Az elsődleges egyenleg ugyanebben az időszakban a tervek szerint 0,1 százalékponttal csökken. A 2005. novemberi aktualizálás az időzítés és a visszafogottság tekintetében egyaránt megerősíti a megelőző aktualizálásban tervezett kiigazítást, annak ellenére, hogy a makrogazdasági forgatókönyv jelentősen jobb a legfrissebb aktualizálásban.6.  A közösen megállapított módszertan használatával a Bizottság szolgálatai a program alapján számításokat végeztek, ezek szerint a strukturális egyenleg – azaz a ciklikus hatásoktól megtisztított költségvetési egyenleg az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után – várhatóan csak kissé javul a programidőszak során (a GDP kb. ¾ százalékpontjával). A költségvetési erőfeszítéseket elsősorban az időszak végére tervezik, és azokra az évekre összpontosítják őket, amelyekben a kibocsátási rés a becslések szerint negatív. A Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtak szerint az aktualizált program a költségvetési egyenlegre nézve a „GDP kb. 1 %-ának megfelelő” strukturális hiányt azonosít középtávú célkitűzésként, amit a programidőszak utolsó évére kívánnak megvalósítani. Mivel a program középtávú célkitűzése meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a becslések szerint a GDP kb. 2 %-ának megfelelő hiány), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány felmerülésével szemben. A program középtávú célkitűzését helyénvalónak lehet minősíteni, mert hosszú távon megfelelően tükrözi az adóssághányad és a potenciális kibocsátás átlagos növekedését. Figyelembe véve azonban a fenntartható gazdasági konvergencia fentebb bemutatott kockázatait, igényesebb középtávú célkitűzésre volna szükség.7.  A költségvetés akár rosszabban is alakulhat a programban előrejelzettnél. Pozitívumként lehet megemlíteni, hogy a költségvetési tervezés a múltban óvatos volt, és emiatt az eredmények jobban is alakulhatnak a kitűzött célokhoz képest (ez így történt 2004-ben, és a Bizottság szolgálatai szerint 2005 esetében is így lesz). A költségvetés alapját képező növekedési előrejelzések és adórugalmassági feltételezések mindezidáig rendszerint elmaradtak a valós értékekhez képest. Az előirányzott kiadásokat emellett nem hajtották mindig teljes mértékben végre, főként amiatt, hogy késett a részben EU-finanszírozásban részesülő projektek végrehajtása. Negatívum viszont az, hogy a jelenlegi aktualizálásban szereplő adórugalmasságok magasnak tűnnek; és a program ezen kívül számos olyan (javasolt) szociálpolitikai intézkedésről tesz említést, amely a kiadások növekedését eredményezné, holott a program pont az ilyen kiadások arányának csökkenését jelzi előre.8.  E kockázatértékelés fényében a programban vázolt költségvetési stratégia lehet hogy nem elég ahhoz, hogy a programidőszak végére a Paktum értelmében megfelelőnek tekinthető strukturális költségvetési egyenleget érjenek el. Másrészt, mivel a 2005-ös eredmények valószínűsíthetően lényegesen jobban, a középtávú célkitűzést megközelítve alakultak a programban feltételezettekhez képest, a 2006-os költségvetési tervekben 2006. és 2007. vonatkozásában egyaránt el lehetne térni a középtávú célkitűzéstől, mégpedig felfelé, a GDP kb. 0,5 %-ának megfelelő mértékben. Ezen felül ha igazolódik az, hogy 2005-ben jobban alakultak az eredmények és a 2006-ra kitűzött célokat megtartják, akkor 2006-ban fennáll az expanziós, nem megfelelő költségvetési megközelítés eshetősége, hiszen 2005–2006. „kedvező időszaknak” minősíthető. Az euró-övezet és az ERM II tagállamainak vonatkozásában a Stabilitási és Növekedési Paktum a strukturális egyenleg éves javítására határértéket ír elő, amely a GDP legalább 0,5 %-a, a kedvező időszakokban pedig nagyobb mértékű kiigazításra kell sort keríteni. A tervezettnél nagyobb horderejű kiigazítási pályára azért is szükség lenne, hogy stabil makrogazdasági konvergenciafolyamatot lehessen biztosítani.9.  A Stabilitási és Növekedési Paktum szerint a program középtávú célkitűzése felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor illetve a program középtávú célkitűzésétől való átmeneti eltérés engedélyezésekor figyelembe kell venni azokat a „nagyobb horderejű szerkezeti reformokat”, amelyek érezhető hatást gyakorolnak az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára. A program megjegyzi, hogy a folyamatban lévő nyugdíjreform, valamint a második pillér bevezetése fokozatosan csökkenteni fogja a szociális biztonsági járulékok hányadát az államháztartási egyenlegben a 2004-es szinthez képest. A nyugdíjreform nettó költsége a program becslése szerint 2005-ben a GDP 0,25 %-ával egyenlő, ami 2008-ra fokozatosan eléri a GDP 1¼ %-át. Ez lehetővé teszi a program középtávú célkitűzése felé vezető, az előírások értelmében a GDP 0,5 %-ának megfelelő éves kiigazítási pályától való átmeneti eltérést, ugyanis a program megfelelőképpen részletezi az alapul szolgáló strukturális reformokat, és ezek a reformok jelentős pozitív hatást gyakorolnak az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára. Ezen kívül teljesülni látszanak a Szerződés, valamint a Stabilitási és Növekedési Paktum költségvetési követelményei, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a program valamennyi évében biztosítani lehessen a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-referenciaérték betartásához szükséges biztonsági sávot. A program középtávú célkitűzése felé vezető kiigazítás programhoz képesti gyorsítására fentebb tett javaslat ugyanakkor teljesíthetőnek tűnik, mivel a becslések szerint a nyugdíjreform költségei a program első éveiben mérsékeltek.10.  Az adóssághányad 2005-ben a becslések szerint a GDP 14,9 %-a, amely jóval a Szerződésben meghatározott, a GDP 60 %-át kitevő referenciaérték alatt van. Az adóssághányad az előrejelzések szerint nagyon kis mértékben csökken a programidőszak során, 2008-ra eléri a GDP 14,7 %-át, a hiány hatásait pedig jelentős mértékben tompítja a magas nominális GDP növekedés.11.  Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Lettország kismértékű kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési költségei folytán. A bruttó adósság jelenleg nagyon alacsony szintje az előrejelzések szerint a 2005–2050. közötti előrejelzési időszak során végig a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték alatt marad. Lettország 1996-ban megindított nyugdíjreformja jelentős mértékben hozzájárul a népességelöregedés költségvetési kihatásainak ellensúlyozásához.12.  Az államháztartás terén tervezett intézkedések nagyjából összhangban vannak a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A konvergenciaprogram ismerteti a foglalkoztatást és a növekedést támogató intézkedéseket (a bevételi és kiadási struktúra átalakítása (közvetlen helyett közvetett adóztatásra való átállás, a transzferek csökkentése) valamint az állami beruházási kiadások elsőbbségivé tétele). A program ugyanakkor nem részletezi megfelelő mértékben azt, hogy a költségvetési megközelítés miként kívánja megvalósítani a központi célkitűzéseket (megfékezni az inflációt, és kezelni a fizetési mérleg egyensúlytalanságát).13.  Lettország 2005. október 21-én – a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben – benyújtott nemzeti reformprogramja az államháztartást befolyásoló fő kihívásként a makrogazdasági stabilitás biztosítását azonosítja, és e célból alapvető szerepet tulajdonít a költségvetési fegyelem erősítésének és a költségvetés-tervezési eljárásoknak. A konvergenciaprogram költségvetési előrejelzései figyelembe veszik a nemzeti reformprogramban meghatározott korlátozott számú konkrét reformintézkedés költségvetési hatásait. A konvergenciaprogramban tervezett államháztartási intézkedések összhangban vannak a nemzeti reformprogramban tervezett intézkedésekkel. Amint az korábban említésre került, a konvergenciaprogram ismerteti a foglalkoztatást és a növekedést támogató intézkedéseket (a bevételi és kiadási struktúra átalakítása (közvetlen helyett közvetett adóztatásra való átállás, a transzferek csökkentése) valamint az állami beruházási kiadások elsőbbségivé tétele).A fenti értékelés, valamint a fenntartható konvergencia (aminek eléréséhez hozzátartozik a külső egyensúlytalanság csökkentése és az infláció megfékezése is) biztosítása szükségességének fényében Lettország számára helyénvaló lenne a jelenleg tervezettnél ambiciózusabb költségvetési egyenlegek elérését fontolóra venni, főként a programban megállapított középtávú célkitűzés elérésének előrehozatalán és annak programidőszak során való megtartásán keresztül, valamit azáltal, hogy "kedvező időszakokban” kerüli a prociklikus költségvetési politikák alkalmazását.AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Lettország aktualizált, a 2005-2008. közötti időszakra szóló konvergenciaprogramjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre[3], és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:14.  [2006 február 14]-én a Tanács megvizsgálta Lettországnak a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramját.15.  A lett reál-GDP növekedés évente átlagosan 6 % felett volt az elmúlt évtized során. Ezt a növekedési teljesítményt a termelékenység pozitív alakulása, illetve nemrégiben a foglalkoztatottság növekedése jellemezte. A jelentős külső egyensúlytalanságok miatt azonban Lettország továbbra is rá van utalva a tőkebeáramlásokra, a külföldi adósság/GDP arány pedig emelkedett. Az infláció 2003 közepe óta felgyorsult és 6 % felett marad, rontva a gazdaság külső versenyképességét és veszélyeztetve a növekedést. A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv úgy tervezi, hogy a reál-GDP növekedés a 2005-ös 8,4 %-ról átlagosan 7,2 %-ra lassul a programidőszak fennmaradó részében. Ez a szcenárió a jelenleg rendelkezésre álló információk alapján úgy tűnik, hogy valószínűsíthető növekedési feltételezésekre épül. Az inflációra és a folyó fizetési mérleg hiányára vonatkozó programelőrejelzések alacsonynak tűnnek.16.  A program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramok felépítésére vonatkozóan az új magatartási kódexben meghatározott mintát[4].17.  A jelenlegi aktualizálás becslése szerint az államháztartási hiány 2005-ben – 8,4 %-os GDP növekedést alapul véve – a GDP 1,5 %-a. Ez azt jelenti, hogy a hiány kissé alacsonyabb, a növekedési teljesítmény pedig jelentősen jobb a megelőző programhoz képest (ahol a GDP 1,6 %-ának megfelelő hiányt, és 6,7 %-os növekedést terveztek). A Bizottság szolgálatainak őszi előrejelzése 9,1 %-os GDP növekedést alapul véve a GDP 1,2 %-ában becsülte meg a hiányt. A költségvetésvégrehajtás friss, készpénzalapú adatai azonban azt jelzik, hogy az eredmények jobbak lesznek az aktualizálásban illetve a Bizottság szolgálatainak őszi előrejelzésében szereplő adatoknál.18.  A megelőző aktualizálásra vonatkozó, 2005. március 8-án elfogadott tanácsi vélemény nem tartalmazott szakpolitikai javaslatokat. Kijelentette azonban, hogy a konszolidációs pálya és a költségvetési egyenleg megfelelőségének értékelése a külső egyensúly kedvező alakulásától, a gazdaságban jelentkező keresleti nyomásoktól, valamint az infláció mérséklésétől (amely nemrégiben érte el legmagasabb értékét) függ.19.  A programaktualizálás az államháztartási hiány szerény csökkentését tűzi ki célul. Az aktualizálás a következőképpen tervezi az államháztartási hiány alakulását: 2005-ben 1,5 %, 2006-ban 1,5 %, 2007-ben 1,4 %, és az utolsó évben, 2008-ban 1,3 %. Az elsődleges egyenleg ugyanebben az időszakban a tervek szerint 0,1 százalékponttal csökken. A tervek szerint a GDP arányos bevételek és kiadások egyaránt emelkedni fognak a programidőszak során (2,1 illetve 1,9 százalékponttal). A tervek szerint leginkább az állami beruházások (a GDP 2,3 %-ának megfelelő 2005-ös értékről 2008-ra a GDP 3,3 %-ára) és a nem elkülönítetten azonosított „egyéb kiadások" (a GDP 12,3 %-ának megfelelő 2005-ös értékről 2008-ra a GDP 13,8 %-ára) emelkednek, legnagyobb mértékben pedig a nem természetbeni társadalmi transzferek (a GDP 9,3 %-ának megfelelő 2005-ös értékről 2008-ra a GDP 8,9 %-ára) csökkennek. A korábbi aktualizáláshoz képest a 2005. novemberi aktualizálás nagyjából megerősíti a tervezett kiigazítást, noha a növekedési kilátások jelentősen jobbak.20.  A közösen megállapított módszertan használatával a Bizottság szolgálatai a program alapján számításokat végeztek, ezek szerint a strukturális egyenleg – azaz a ciklikus hatásoktól megtisztított költségvetési egyenleg az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után – várhatóan csak kissé javul a programidőszak során (a GDP ¾ százalékpontjával). A költségvetési erőfeszítéseket elsősorban az időszak végére tervezik, és azokra az évekre összpontosítják őket, amelyekben a kibocsátási rés a becslések szerint negatív. A Stabilitási és Növekedési Paktumban előírtak szerint az aktualizált program a költségvetési egyenlegre nézve a „GDP kb. 1 %-ának megfelelő” strukturális hiányt azonosít középtávú célkitűzésként, amit a programidőszak utolsó évére kívánnak megvalósítani. Mivel a program középtávú célkitűzése meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a becslések szerint a GDP kb. 2 %-ának megfelelő hiány), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány felmerülésével szemben. A program középtávú célkitűzését helyénvalónak lehet minősíteni, mert hosszú távon megfelelően tükrözi az adóssághányad és a potenciális kibocsátás átlagos növekedését. Figyelembe véve azonban a fenntartható gazdasági konvergencia fentebb bemutatott kockázatait, igényesebb középtávú célkitűzésre volna szükség.21.  A költségvetés akár rosszabban is alakulhat a programban előrejelzettnél. Bár a korábbi költségvetések alapját képező növekedési előrejelzések és adórugalmassági feltételezések rendszerint óvatosnak bizonyultak, a jelenlegi program adórugalmassági feltételezéseire nézve ez már nem szükségszerűen igaz: ezek ugyanis kedvezőnek tűnnek. A program ezen kívül számos olyan (javasolt) szociálpolitikai intézkedésről tesz említést, amelyek az ilyen kiadások növekedését eredményeznék, holott a program ezek csökkenését jelzi előre.22.  E kockázatértékelés fényében a programban költségvetési megközelítése lehet, hogy nem elég ahhoz, hogy a programidőszak végére a Paktum értelmében megfelelőnek tekinthető strukturális költségvetési egyenleget érjenek el. A fent említetteknek megfelelően a programban meghatározottnál ambiciózusabb stratégiára is szükség lenne. A program középtávú célkitűzése irányában történő kiigazításnak a programban ismertetett üteme nem felel meg a Stabilitási és Növekedési Paktumnak, amely előírja, hogy az euró-övezetben és az ERM II-ben résztvevő tagállamokban a strukturális egyenleget évente a GDP 0,5 %-ával kell javítani, és a gazdaságilag kedvező időszakokban ennél magasabb kiigazítást kell alkalmazni. Amennyiben a 2005-ös eredmények a vártnál jelentősen jobbak, a 2006-os célokat pedig megtartják, akkor az a strukturális egyenleg 2006. évi lehetséges romlását implikálja, ami viszont a költségvetés jelentős tehermentesülésének felelne meg a továbbra is nagyon erős keresleti nyomások és a releváns stabilitási kockázatok kontextusában.23.  A Stabilitási és Növekedési Paktum szerint a program középtávú célkitűzése felé vezető kiigazítási pálya meghatározásakor illetve a program középtávú célkitűzésétől való átmeneti eltérés engedélyezésekor figyelembe kell venni azokat a „nagyobb horderejű szerkezeti reformokat”, amelyek érezhető hatást gyakorolnak az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára. A program megjegyzi, hogy a folyamatban lévő nyugdíjreform, valamint a második pillér bevezetése fokozatosan csökkenteni fogja a szociális biztonsági járulékok hányadát az államháztartási egyenlegben a 2004-es szinthez képest. A nyugdíjreform nettó költsége a program becslése szerint 2005-ben a GDP 0,25 %-ával egyenlő, ami 2008-ra fokozatosan eléri a GDP 1¼ %-át. Ez lehetővé teszi a program középtávú célkitűzése felé vezető, az előírások értelmében a GDP 0,5 %-ának megfelelő éves kiigazítási pályától való átmeneti eltérést, ugyanis a program megfelelőképpen részletezi az alapul szolgáló strukturális reformokat, és ezek a reformok jelentős pozitív hatást gyakorolnak az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságára. Ezen kívül teljesülni látszanak a Szerződés, valamint a Stabilitási és Növekedési Paktum költségvetési követelményei, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a program valamennyi évében biztosítani lehessen a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-referenciaérték betartásához szükséges biztonsági sávot. A program középtávú célkitűzése felé vezető kiigazítás programhoz képesti gyorsítására fentebb tett javaslat ugyanakkor teljesíthetőnek tűnik, mivel a becslések szerint a nyugdíjreform költségei a program első éveiben mérsékeltek.24.  Az adóssághányad 2005-ben a becslések szerint a GDP 14,9 %-a, amely jóval a Szerződésben meghatározott, a GDP 60 %-át kitevő referenciaérték alatt van. Az adóssághányad az előrejelzések szerint nagyon kis mértékben csökken a programidőszak során, 2008-ra eléri a GDP 14,7 %-át, a tartós hiány hatásait pedig jelentős mértékben tompítja a magas nominális GDP növekedés.25.  Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Lettország kismértékű kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési költségei folytán[5]. A bruttó adósság jelenleg nagyon alacsony szintje az előrejelzések szerint a 2005–2050. közötti előrejelzési időszak során végig a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték alatt marad. Lettország jelenleg egy 1996-ban megindított nyugdíjreformot hajt végre, amely jelentős mértékben hozzájárul a népességelöregedés költségvetési kihatásainak ellensúlyozásához.26.  Az államháztartás terén tervezett intézkedések nagyjából összhangban vannak a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó integrált iránymutatásokban szereplő átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal. A konvergenciaprogram ismerteti a foglalkoztatást és a növekedést támogató intézkedéseket (a bevételi és kiadási struktúra átalakítása (közvetlen helyett közvetett adóztatásra való átállás, a transzferek csökkentése) valamint az állami beruházási kiadások elsőbbségivé tétele). Mindazonáltal jobban kéne összpontosítani a kulcsfontosságú célkitűzések – mint például az infláció megfékezése, a fizetési mérleg egyensúlytalanságának kezelése, a foglalkoztatottsági arány emelése a munkaerőpiaci beilleszkedés előmozdításán keresztül – elérésére.27.  Lettország 2005. október 21-én – a növekedést és foglalkoztatást szolgáló megújult lisszaboni stratégiával összefüggésben – benyújtott nemzeti reformprogramja az államháztartást befolyásoló fő kihívásként a makrogazdasági stabilitás biztosítását azonosítja, és ebben alapvető szerepet játszik a költségvetési fegyelem erősítése valamint a költségvetés-tervezési eljárások. A konvergenciaprogram költségvetési előrejelzései figyelembe veszik a nemzeti reformprogramban meghatározott korlátozott számú, konkrét reformintézkedések költségvetési hatásait. A konvergenciaprogramban tervezett államháztartási intézkedések összhangban vannak a nemzeti reformprogramban tervezett intézkedésekkel. Amint az korábban említésre került, a konvergenciaprogram ismerteti a foglalkoztatást és a növekedést támogató intézkedéseket (a bevételi és kiadási struktúra átalakítása (közvetlen helyett közvetett adóztatásra való átállás, a transzferek csökkentése) valamint az állami beruházási kiadások elsőbbségivé tétele).A fenti értékelés, valamint a fenntartható konvergencia (aminek eléréséhez hozzátartozik a külső egyensúlytalanság csökkentése és az infláció megfékezése is) biztosítása szükségességének fényében a Tanács azon a véleményen van, hogy Lettország számára helyénvaló lenne a jelenleg tervezettnél ambiciózusabb költségvetési egyenlegek elérését fontolóra venni, főként a programban megállapított középtávú célkitűzés elérésének előrehozatalán és annak programidőszak során való megtartásán keresztül, valamit azáltal, hogy "kedvező időszakokban” kerüli a prociklikus költségvetési politikák alkalmazását.A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reál GDP (%-os változás) | KP 2005. nov. | 8,5 | 8,4 | 7,5 | 7,0 | 7,0 |COM 2005. nov. | 8,3 | 9,1 | 7,7 | 7,1 | nincs adat |KP 2004. dec. | 8,1 | 6,7 | 6,5 | 6,5 | nincs adat |HICP-infláció (%) | KP 2005. nov. | 6,2 | 6,9 | 5,6 | 4,3 | 3,5 |COM 2005. nov. | 6,2 | 6,8 | 6,0 | 4,8 | nincs adat |KP 2004. dec. | 6,2 | 4,3 | 3,0 | 3,0 | nincs adat |Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | KP 2005. nov.3 | 0,5 | 0,8 | 0,4 | -0,5 | -1,1 |COM 2005. nov.5 | 0,1 | 0,8 | 0,3 | -0,7 | nincs adat |KP 2004. dec.3 | 1,6 | 0,9 | 0,0 | -0,5 | nincs adat |Államháztartási egyenleg1 (a GDP %-ában) | KP 2005. nov. | -1,0 | -1,5 | -1,5 | -1,4 | -1,3 |COM 2005. nov. | -1,0 | -1,2 | -1,5 | -1,5 | nincs adat |KP 2004. dec. | -1,7 | -1,6 | -1,5 | -1,4 | nincs adat |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. nov. | -0,2 | -0,7 | -0,8 | -0,6 | -0,6 |COM 2005. nov. | -0,2 | -0,5 | -0,8 | -0,8 | nincs adat |KP 2004. dec. | -0,9 | -0,8 | -0,8 | -0,7 | nincs adat |Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg = strukturális egyenleg2 (a GDP %-ában) | KP 2005. nov.3 | -1,1 | -1,7 | -1,6 | -1,3 | -1,0 |COM 2005. nov.4 | -1,0 | -1,5 | -1,6 | -1,3 | nincs adat |KP 2004. dec. | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | KP 2005. nov. | 13,1 | 14,9 | 13,6 | 13,7 | 14,7 |COM 2005. nov. | 14,7 | 12,8 | 13,0 | 13,2 | nincs adat |KP 2004. dec. | 14,2 | 14,5 | 15,8 | 15,0 | nincs adat |Megjegyzések: 1 A hiány tartalmazza a folyamatban lévő nyugdíjreform (második pillér bevezetése) nettó költségeit. A költségek a becslések szerint a következőképpen alakulnak: 2005-ben a GDP 0,27 %-a, 2006-ban a GDP 0,37 %-a, 2007-ben a GDP 0,62 %-a és 2008-ban a GDP 1,32 %-a. 2 Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (ugyanúgy, mint a megelőző sorokban) az egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések figyelmen kívül hagyása után. A ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg programban tervezett évek közötti javulása, a nyugdíjreform lépcsőzetes végrehajtása hatását figyelembe véve a következőképpen alakulna: 2006-ban a GDP 0,2 %-a, 2007-ben 0,6 %-a, és 2008-ban 1,0 %-a, tehát a 2006–2008. közötti időszakban átlagosan 0,6 %. Mivel a programban nem szerepelnek egyéb egyszeri és átmeneti intézkedések, a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg megegyezik a strukturális egyenleggel. 3 A Bizottság szolgálatainak számításai a program információi alapján 4 A Bizottság szolgálatainak előrejelzéseiben nincsenek egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések 5 A 2004–2007. közötti időszak lehetséges becsült növekedési értékei alapján (rendre 7,9%, 8,3%, 8,3% és 8,2%) Forrás: Konvergenciaprogram (KP); a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi gazdasági előrejelzései (COM); a Bizottság szolgálatainak számításai. |[1] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett valamennyi dokumentum megtalálható a következő internetes oldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] következő dokumentumról: „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásával kapcsolatos pontosítások, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan”, amelyet az ECOFIN-Tanács 2005. október 11-én fogadott el.[3] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett dokumentumok megtalálhatók a következő internetes oldalon:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[4] hiányosságokat mutat azonban az új magatartási kódex által előírt opcionális adatok biztosításának terén (hiányoznak különösen a munkaerő-produktivitásra és a ledolgozott órákra vonatkozó adatok).[5] A hosszú távú fenntarthatósággal kapcsolatos részletek a program Bizottság szolgálatai által végzett technikai értékelésében találhatók:(http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).


Fontos jogi nyilatkozat

|

52006SC0027

Ajánlás a Tanács véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK Tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Svédország aktualizált, 2005-2008-ra szóló konvergenciaprogramjáról  /* SEC/2006/0027 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 11.1.2006SEC(2006) 27 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Svédország aktualizált, 2005–2008-ra szóló konvergenciaprogramjáról(előterjesztő: a Bizottság)INDOKOLÁSElőzményekA Stabilitási és Növekedési Paktum, amely 1998. július 1-én lépett életbe, a rendezett államháztartás célkitűzésén alapszik, amely az árstabilitás, valamint a munkahelyteremtést elősegítő erőteljes fenntartható növekedés feltételei javításának eszköze. A Paktumot 2005-ben módosították első alkalommal. A reform elismerte a Paktum eredményességét a költségvetési fegyelem megszilárdításában, ugyanakkor hatékonyságának és gazdasági megalapozottságának erősítését, valamint az államháztartás hosszútávú fenntarthatóságának biztosítását célozta.A költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet [1] , amely a Paktum része, előírja, hogy a tagállamoknak a Tanács és a Bizottság részére stabilitási vagy konvergenciaprogramokat, valamint azok éves aktualizálásait kell benyújtaniuk (azon tagállamok esetében, amelyek már bevezették a közös valutát, (aktualizált) stabilitási programokat, a közös valutát még nem bevezető tagállamok esetében (aktualizált) konvergenciaprogramokat). Svédország első konvergenciaprogramját 1998 októberében nyújtotta be. A konvergenciaprogramról a rendeletnek megfelelően a Tanács 1999. február 8-án fogalmazta meg véleményét a Bizottság ajánlása alapján, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően. Ugyanezen eljárásnak megfelelően, az aktualizált stabilitási és konvergenciaprogramokat a Bizottság értékeli, valamint a fent említett Gazdasági és Pénzügyi Bizottság vizsgálja, mialatt a Tanács megvizsgálhatja azokat.Ezekben a programokban a tagállamoknak meg kell határozniuk a költségvetési egyenleg helyzetére vonatkozó középtávú célkitűzéseiket, illetve az elérésükhöz és megőrzésükhöz szükséges politikai intézkedéseket, beleértve a gazdasági feltételezéseket is. A Paktum reformját követően a középtávú célkitűzést tagállamonként egyedileg kell meghatározni, az Unióban meglévő költségvetési és gazdasági különbözőségek – ideértve a fenntarthatóság költségvetési kockázatát is – figyelembe vételével. A reform további eleme az, hogy a költségvetési politikában – a gazdaságilag kedvezőbb időszakokban alkalmazott fokozottabb költségvetési fegyelmen keresztül – szimmetrikusabb megközelítést kell megvalósítani a ciklus során, míg a hosszú távú fenntarthatóságot érezhetően befolyásoló „nagyobb horderejű szerkezeti reformok” a középtávú célkitűzéstől vagy az oda vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltéréskor jönnek szóba.Figyelembe véve a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi gazdasági előrejelzéseit, a magatartási kódexet [2] , a várható kibocsátás és a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant, és a 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásait, a Bizottság megvizsgálta Svédország nemrég megküldött aktualizált konvergenciaprogramját, és az alábbi értékelés alapján a programról a Tanács részére ajánlást fogadott el.Értékelés1.  A hatodik aktualizált svéd konvergenciaprogramot, amely a 2005–2008 közötti időszakot fogja át, 2005. november 24-án küldték meg a Bizottságnak. A program a 2006. évre szóló költségvetési törvényen alapul, amelyet a Parlament 2005. december 16-án fogadott el. A program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramoknak az új magatartási kódexben meghatározott modelljét. A programból részben hiányoznak az új magatartási kódexben előírt kötelező és választható adatok (különösen a munkavállalók kompenzációjára vonatkozóak). A svéd program nem határoz meg kimondottan a költségvetési egyenleg helyzetére vonatkozó, a magatartási kódex értelmében vett középtávú célkitűzést (KTC).2.  Svédországban az elmúlt évtized alatt az éves reál-GDP növekedés átlagosan enyhén 3 % alatti volt. A növekedés ezen alakulását a termelékenységben beálló erősödés és a pozitív nettó export hozzájárulásai jellemzik. Ugyanakkor, az utóbbi néhány év alatt a foglalkoztatás növekedése gyenge volt, a foglalkoztatási ráták csökkentek, miközben a munkanélküliség nőtt. Az infláció a Riksbank 2 % plusz-mínusz 1 százalékpontban meghatározott célértéke alatt maradt. A reál-GDP növekedést az aktualizálásban 2005-ben 2,4 %-ra tervezik, amely érték 2006-ban 3,1 %-ra, 2007-ben 2,8 %-ra és 2008-ban 2,3 %-ra emelkedik. A következő években a foglalkoztatás várhatóan újból növekedni fog. Összességében az aktualizálás alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv elfogadhatónak tűnik, és nagyjából megfelel a Bizottság szolgálatai értékelésének, beleértve a 2005. őszi gazdasági előrejelzést. Az aktualizálás adatain alapuló, a közösen megállapított módszertan szerint elvégzett számítások azt jelzik, hogy a potenciális GDP növekedési ráták továbbra is viszonylag magasak maradnak, azonban középtávon enyhén csökkenő trendet követnek. A 2005. év kis mennyiségű szabad forrást eredményezett, azonban a kibocsátási rés már 2006-ban bezárul. Az inflációs nyomás várhatóan enyhülni fog, és a programidőszak alatt fokozatosan eléri a Riksbank 2 %-os célját. A program inflációra vonatkozó előrejelzései valószínűnek tűnnek.3.  A svéd korona 2002–2004 között meglehetősen stabil volt az euróval szemben, nemrégiben azonban leértékelődött Svédország stabil makrogazdasági környezete, a stabil várható növekedés, a magas folyó fizetésimérleg-többlet ellenére, ami tükrözi a relatív alacsony repo kamatlábakat. A svédországi és az euro-övezeti hosszú lejáratú állami kötvények közötti hozamkülönbözet 2004 elején 50 bázisponton állt, amely azóta majdnem nullára csökkent.4.  2005. január 18-i véleményében a Tanács jóváhagyta a Svédország konvergenciaprogramjának 2004. évi aktualizálásban bemutatott költségvetési stratégiát. Tekintettel a 2005. év költségvetésének végrehajtására, a 2004. évi aktualizálás 2005-re a GDP 0,6 %-át kitevő kormányzati többletet célzott meg, miközben a jelenlegi aktualizálás 1,6 %-os többletet vetít előre, a 2005. évi növekedés lefelé történő korrigálása ellenére. Összefoglalva, a bevételek a vártnál jobban alakultak, részben az egyszeri társasági adó, valamint a kiadások visszafogott alakulása miatt.5.  Svédországban a költségvetési keretrendszer a rendezett államháztartásra irányul a teljes foglalkoztatottság és a fenntartható növekedés környezetében. Emiatt a ciklus egészére átlagosan a GDP 2 %-át kitevő államháztartási többletre irányuló célt, a központi állami kiadások tekintetében többéves nominális felső határt, valamint a helyi közigazgatás tekintetében kiegyensúlyozott költségvetést tartalmaz. Ezen aktualizálás 2005-ben 1,6 %-os, 2006-ban 0,9 %-os, 2007-ben 1,2 %-os és az utolsó évben, 2008-ban 1,7 %-os államháztartási többletet helyez kilátásba. Mind a kiadási, mind a bevételi hányadok az előrejelzési időszak alatt fokozatosan csökkenő trendet követnek. Ugyanakkor, amíg a bevételi hányad csökkenése a programidőszak elejére helyeződik, a kiadási hányad csökkenése a programidőszak végére esik. Miközben a nyugdíjrendszer és a helyi önkormányzatok alszektora várhatóan stabil többletet mutat, a központi kormányzati hiány az államháztartás változását idézi elő. Svédország jelenleg a 2007. tavaszáig tartó átmeneti időszakban a második tőkefedezeti pillért képező nyugdíjrendszerek besorolásáról szóló, 2004. március 2-i Eurostat határozatot hajtja végre. Ezen határozat végrehajtásának az általános államháztartási egyenlegre gyakorolt hatása évente a GDP kb. 1 %-ának megfelelő, lefelé történő korrekciót eredményezne. Összegezve, az előző programhoz képest az új aktualizálás némileg kedvezőbb makrogazdasági forgatókönyvnél megerősíti a tervezett kiigazítást.6.  A program alapján a Bizottság szolgálatainak a közösen megállapított módszertannal összhangban elvégzett számításai szerint a becsült, ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg az egyszeri intézkedések nélkül 2006-ban a GDP 1 %-a körüli, amely a 2005. év 1 ¾ %-ához képest csökkent. Emiatt, a 2006-ra tervezett költségvetési expanzió záródó kibocsátási rés és javuló ciklikus feltételek mellett zajlik. Ezután a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg 2007–2008 között fokozatosan 1½ – 2%-ra javul.7.  A program a ciklus egészére vonatkozóan átlagosan 2 %-os nemzeti többletet céloz meg, ami az aktualizálásban bemutatott stratégia iránymutató középtávú referenciája, és a svéd nemzeti költségvetési szabályokon alapuló keretrendszer sarokköve. Emiatt a GDP 2 %-ára irányuló célkitűzés a program középtávú célkitűzésének tekinthető.8.  Mivel a programban foglalt középtávú célkitűzés meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a GDP kb. 1/2%-ára becsülik), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány fellépése ellen. A középtávú megfelelőség tekintetében a program középtávú célkitűzése jóval meghaladja az adóssághányad és az átlagos potenciális kibocsátás növekedése által indokoltat. Ennek elérése a hosszú távú fenntarthatóság biztosításában továbbra is központi szerepet tölt be.9.  Összefoglalva, az aktualizálás költségvetési előrejelzéseit kockáztató tényezők a pozitív oldalon jelentkeznek. Mindez arra vezethető vissza, hogy a legutóbbi nemzeti számlák adatai szerint a 2005. év növekedése a program előrejelzéséhez képest magasabb. Továbbá, a legutóbbi készpénzalapú adatok azt jelzik, hogy az adóbevételek 2005 végére jelentősen magasabbak az aktualizálás költségvetési adataihoz képest. A költségvetés a programban előrejelzettnél kedvezőbben alakulhat.10.  A kockázatértékelés tekintetében a programban bemutatott költségvetési irányvonal elégségesnek tűnik ahhoz, hogy a programidőszak végére elérjék a program középtávú célkitűzéseit. Ennek ellenére a 2006-os expanzív költségvetés 2006-ban és 2007-ben a költségvetési helyzetnek a középtávú célkitűzéstől való, a GDP durván 1 %-át kitevő eltéréséhez vezet, ami veszélyezteti a középtávú célkitűzés elérését a programidőszak alatt. Továbbá aggodalmat kelt, hogy a 2006. év határozottan expanzív költségvetési irányvonala (a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg majdnem 1 százalékpontos romlása mellett) nem biztos, hogy teljesen megfelelő abban az értelemben, hogy gazdaságilag kedvező időszakban prociklikusnak mondható. Ugyanakkor a fentiek alapján a program középtávú célkitűzése a Stabilitási és Növekedési Paktumhoz képest jelentősen szigorúbb követelményeket támaszt. Különösen, a programidőszak egésze alatt elég széles biztonsági sávot nyújt ahhoz, hogy szokásos ciklikus ingadozások mellett ne lépjék túl a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-határértéket. Ezen az értékelésen nem változtatna a második tőkefedezeti pillért képező nyugdíjrendszereknek az Eurostat által 2007-től megkövetelt állami szektoron kívül helyezése. Összefoglalva, a költségvetési egyenleg helyzete rendezett és a költségvetési stratégia jó példa a Paktummal összhangban irányított költségvetési politikának.11.  Az előrejelzett bruttó adóssághányad folytatja csökkenését és 2008-ban eléri a GDP 46 %-át. Adósságot főként a központi állami ágazat eredményez – a költségvetési hiány innen ered –, és a nyugdíjrendszerből eredő többletet elsősorban nem közvagyonba fektetik be, ebből fakadóan lelassul a bruttó adóssághányad csökkenése. A befektetett pénzügyi eszközök nélküli adóssághányad negatív, ami szerint a központi kormányzati ágazat nettó eszközállománnyal rendelkezik. Az előrejelzések szerint ez a 2004. év GDP-jének -6 %-áról 2008-ban majdnem -9 %-ra javul. Ezen előrejelzések elfogadhatónak tűnnek.12.  Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében Svédország alacsony kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési költségei miatt. A bruttó adósság jelenleg jóval a 60 %-os referenciaérték alatti és a programidőszak egésze alatt a referenciaérték alatt marad. A fenntarthatósággal kapcsolatos kérdéseket, beleértve a nyugdíjkiadások visszaszorítását és az eszközök felhalmozását magában foglaló nyugdíjreformot, az államháztartási politika középpontjába állító svéd stratégia pozitívan járul hozzá az államháztartás alakulásához. A költségvetési egyenleg jelenleg rendkívül kedvező helyzete hozzájárul a népességelöregedés költségvetésre gyakorolt előrevetített hatásának korlátozásához, miközben a programidőszak végére tervezett, a 2 %-ban meghatározott középtávú célkitűzés irányába mutató konszolidáció hozzájárul a fenntarthatóság javításához.13.  Az államháztartás területén tervezett intézkedések nagyjából megfelelnek a 2005 és 2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak. Miközben elégségesen stabil középtávú költségvetési helyzet fenntartását tervezik, 2006 és 2007 között a középtávú célkitűzéstől való eltérés veszélyeztetheti a prociklikusságot, továbbá veszélyezteti a középtávú célkitűzés programidőszak végére történő elérését.14.  Svédország Nemzeti Reformprogramja (NRP), melyet 2005. október 21-én küldtek meg a gazdasági növekedést és munkahelyteremtést célzó, megújult lisszaboni stratégia keretében, hangsúlyt fektet a fenntartható fejlődésre, továbbá hangsúlyozza, hogy a magas szintű munkaerőpiaci részvétel és a ledolgozott órák magas száma fontos kihívást jelentenek, és hosszútávon jelentős hatást gyakorolnak az államháztartásra. Az NRP magában foglalja a 2006. évi költségvetést, amelyen az aktualizált program is alapszik és ebben az értelemben a két dokumentum egymással összhangban áll.15.  AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 9. cikkének harmadik bekezdésével összhangban Svédország aktualizált, 2005–2008-ra szóló konvergenciaprogramjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre [3] , és különösen annak 9. cikke (3) bekezdésére,tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT FOGALMAZTA MEG:16.  2006. január 24-én a Tan ács megvizsgálta Svédország 2005–2008. közötti időszakra vonatkozó aktualizált konvergenciaprogramját. A program nagyjából követi a stabilitási és konvergenciaprogramoknak az új magatartási kódexben meghatározott modelljét. A programból részben hiányoznak az új magatartási kódexben előírt kötelező és választható adatok (különösen a munkavállalók kompenzációjára vonatkozóak). A svéd program nem határoz meg kimondottan a költségvetési egyenleg helyzetére vonatkozó, a magatartási kódex értelmében vett középtávú célkitűzést (KTC).17.  Svédországban az éves reál-GDP növekedés átlagosan enyhén 3 % alatti volt az elmúlt évtized alatt. A növekedés ezen alakulását a termelékenységben beálló erősödés és a pozitív nettó export hozzájárulásai jellemzik. Ugyanakkor, az utóbbi néhány év alatt a foglalkoztatás növekedése gyenge volt, a foglalkoztatási ráták csökkentek, miközben a munkanélküliség nőtt. A program alapjául szolgáló makrogazdasági forgatókönyv szerint a GDP 2005-ről 2006-ra 2,4 %-ról 3,1 %-ra nő, a programidőszak következő két éve alatt pedig átlagosan 2,5 % lesz. A programidőszak első két éve alatt a növekedési kilátások a ciklikus feltételek javulását sejtetik, amelyek az előrejelzések szerint nagyjából semlegesek maradnak. A jelenleg rendelkezésre álló információk alapján végzett értékelés szerint ez a forgatókönyv megalapozottnak tűnik. A program inflációra vonatkozó előrejelzései valószínűnek tűnnek.18.  2005. január 18-i véleményében a Tanács jóváhagyta a Svédország konvergenciaprogramjának 2004. évi aktualizálásban bemutatott költségvetési stratégiát. Tekintettel a 2005. év költségvetésének végrehajtására, a 2004. évi aktualizálás 2005-re a GDP 0,6 %-át kitevő kormányzati többletet célzott meg, miközben a jelenlegi aktualizálás 1,6 %-os többletet vetít előre, a 2005. évi növekedés lefelé történő korrigálása ellenére. Összefoglalva, a bevételek a vártnál jobban alakultak, részben az egyszeri társasági adó, valamint a kiadások visszafogott alakulása miatt.19.  A költségvetési keretrendszer a rendezett államháztartás fenntartására irányul a teljes foglalkoztatottság és a fenntartható növekedés környezetében. Emiatt a ciklus egészére átlagosan a GDP 2 %-át kitevő államháztartási többletre irányuló célt, a központi állami kiadások tekintetében többéves nominális felső határt, valamint a helyi közigazgatás kiegyensúlyozott költségvetését tartalmaz. Az aktualizált program 2005-ben 1,6 %-os, 2006-ban 0,9 %-os, 2007-ben 1,2 %-os és az utolsó évben, 2008-ban 1,7 %-os államháztartási többletet helyez kilátásba. Mind a kiadási, mind a bevételi hányadok az előrejelzési időszak alatt fokozatosan csökkenő trendet követnek. A bevételi hányad csökkenése 2006-ra, a programidőszak elejére helyeződik az adócsökkentések miatt, miközben a kiadási hányad csökkenése a programidőszak végén mutatkozik a munkaerőpiac előrejelzett javulása mellett. Az előző aktualizáláshoz képest a jelenlegi aktualizálás nagyjából megerősíti a kedvezőbb makrogazdasági forgatókönyv mellett tervezett, hasonló költségvetési kiigazítást.20.  A program a ciklus egészére vonatkozóan átlagosan 2 %-os nemzeti többletet céloz meg, ami az aktualizálásban bemutatott stratégia iránymutató középtávú referenciája, továbbá a svéd nemzeti költségvetési szabályokon alapuló keretrendszer sarokköve. Emiatt a GDP 2 %-ában megállapított célkitűzés a program középtávú célkitűzésének tekinthető, mivel összhangban áll a Stabilitási és Növekedési Paktumban és a magatartási kódexben meghatározott, a középtávú célkitűzésekre vonatkozó elvekkel. A programidőszak alatt a közösen megállapított módszertan szerint kiszámított strukturális egyenleg a tervek szerint a 2006. év GDP-jének 1 %-áról 2008-ra a GDP körülbelül 1½–2 %-ára javul.21.  Mivel a programban foglalt középtávú célkitűzés meghaladja a minimálisan szükséges értéket (a GDP kb. 1/2%-ára becsülik), annak megvalósítása biztosítja a szükséges biztonsági sávot a túlzott hiány fellépése ellen. A középtávú megfelelőség tekintetében a program középtávú célkitűzése jóval meghaladja az adóssághányad és az átlagos potenciális kibocsátás növekedése által indokoltat. Ennek elérése a hosszútávú fenntarthatóság biztosításában továbbra is központi szerepet tölt be.22.  A 2005. év költségvetés a programban előrejelzettnél kedvezőbben alakulhat. Ezt az értékelést alátámasztják az adóbevételekre vonatkozó készpénzalapú információk, valamint a negyedéves nemzeti szintű elszámolások.23.  A kockázatértékelés tekintetében a programban bemutatott költségvetési irányvonal elégségesnek tűnik ahhoz, hogy a programidőszak végére elérjék a program középtávú célkitűzéseit. Ennek ellenére a 2006-os expanzív költségvetés 2006-ban és 2007-ben a költségvetési helyzetnek a középtávú célkitűzéstől való, a GDP durván 1 %-át kitevő eltéréséhez vezet, ami veszélyezteti a középtávú célkitűzés elérését a programidőszak alatt. Továbbá aggodalmat kelt, hogy a 2006. év határozottan expanzív költségvetési irányvonala (a ciklikus hatásoktól megtisztított költségvetési egyenleg majdnem 1 százalékpontos romlása mellett) nem biztos, hogy teljesen megfelelő abban az értelemben, hogy gazdaságilag kedvező időszakban prociklikusnak mondható. Ugyanakkor a fentiek alapján a program középtávú célkitűzése jóval meghaladja a Stabilitási és Növekedési Paktumban megkövetelteket. Különösen, a programidőszak egésze alatt elég széles biztonsági sávot nyújt ahhoz, hogy szokásos ciklikus ingadozások mellett ne lépjék túl a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-határértéket. Ezen az értékelésen nem változtatna a második tőkefedezeti pillért képező nyugdíjrendszereknek az Eurostat által 2007-től megkövetelt állami szektoron kívül helyezése. Összefoglalva, a költségvetési egyenleg helyzete rendezett és a költségvetési stratégia jó példa a Paktummal összhangban irányított költségvetési politikának.24.  Az adóssághányad a becslések szerint 2005-ben eléri a GDP 51 %-át, ami jóval a Szerződésben a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaérték alatti. A program szerint az adóssághányad 2008-ra a GDP 46 %-ára csökken.25.  Az államháztartás fenntarthatóságának tekintetében a Svédország alacsony kockázattal szembesül a népességelöregedés becsült költségvetési költségei folytán. A bruttó adósság jelenleg jóval a 60 %-os referenciaérték alatti és a programidőszak egésze alatt a referenciaérték alatt marad. A fenntarthatósággal kapcsolatos kérdéseket, beleértve a nyugdíjkiadások visszaszorítását és az eszközök felhalmozását magában foglaló nyugdíjreformot, az államháztartási politika középpontjába állító svéd stratégia pozitívan járul hozzá az államháztartás alakulásához. A költségvetési egyenleg jelenleg rendkívül kedvező helyzete hozzájárul a népességelöregedés költségvetésre gyakorolt előrevetített hatásának korlátozásához, miközben a programidőszak végére tervezett, a 2 %-ban meghatározott középtávú célkitűzés irányába mutató konszolidáció hozzájárul a fenntarthatóság javításához [4] .26.  Az államháztartás területén tervezett intézkedések nagyjából megfelelnek a 2005 és 2008 közötti időszakra vonatkozó, az integrált iránymutatásokban foglalt átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásoknak. Miközben elégségesen stabil középtávú költségvetési helyzet fenntartását tervezik, 2006 és 2007 között a középtávú célkitűzéstől való eltérés veszélyeztetheti a prociklikusságot, továbbá veszélyezteti a középtávú célkitűzés programidőszak végére történő elérését.27.  Svédország Nemzeti Reformprogramja (NRP), melyet 2005. október 21-én küldtek meg a gazdasági növekedést és munkahelyteremtést célzó, megújult lisszaboni stratégia keretében, hangsúlyt fektet a fenntartható fejlődésre, továbbá hangsúlyozza, hogy a magas szintű munkaerőpiaci részvétel és a ledolgozott órák magas száma fontos kihívást jelentenek, és hosszútávon jelentős hatást gyakorolnak az államháztartásra. Az NRP magában foglalja a 2006. évi költségvetést, amelyen az aktualizált program is alapszik és ebben az értelemben a két dokumentum egymással összhangban áll.A legfontosabb makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása 12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reál-GDP (%-os változás) | KP 2005. november | 3,6 | 2,4 | 3,1 | 2,8 | 2,3 |COM 2005. nov. | 3,6 | 2,5 | 3,0 | 2,8 | nincs adat |KP 2004. november | 3,5 | 3,0 | 2,5 | 2,3 | nincs adat |HICP-infláció (%) | KP 2005. november | 0,9 | 1,5 | 1,5 | 2,0 | 2,0 |COM 2005. nov. | 1,0 | 0,7 | 1,4 | 1,8 | nincs adat |KP 2004. november | 1,3 | 1,5 | nincs adat | nincs adat | nincs adat |Kibocsátási rés (a potenciális GDP %-ában) | KP 2005. november2 | -0,3 | -0,4 | -0,1 | 0,1 | -0,1 |COM 2005. nov.6 | -0,3 | -0,4 | -0,1 | 0,0 | nincs adat |KP 2004. november2 | -0,1 | 0,1 | -0,2 | -0,4 | nincs adat |Államháztartási egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. november | 1,6 | 1,6 | 0,9 | 1,2 | 1,7 |COM 2005. nov. | 1,6 | 1,4 | 0,8 | 1,1 | nincs adat |KP 2004. november | 0,7 | 0,6 | 0,4 | 0,9 | nincs adat |Elsődleges egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. november | 3,2 | 3,2 | 2,5 | 3,0 | 3,6 |COM 2005. nov. | 3,4 | 3,2 | 2,6 | 2,9 | nincs adat |KP 2004. november | 2,8 | 2,8 | 2,7 | 3,3 | nincs adat |Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg (a GDP %-ában) | KP 2005. november2 | 1,7 | 1,8 | 0,9 | 1,1 | 1,7 |COM 2005. nov. | 1,8 | 1,6 | 0,9 | 1,1 | nincs adat |KP 2004. november2 | 0,8 | 0,5 | 0,5 | 1,2 | nincs adat |Strukturális egyenleg3 (a GDP %-ában) | KP 2005. november4 | 1,1 | 1,6 | 0,9 | 1,1 | 1,7 |COM 2005. nov.5 | 1,2 | 1,4 | 0,9 | 1,1 | nincs adat |KP 2004. november | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat | nincs adat |Bruttó államadósság (a GDP %-ában) | KP 2005. november | 51,1 | 50,9 | 49,4 | 47,8 | 46,0 |COM 2005. nov. | 51,1 | 50,6 | 49,4 | 47,8 | nincs adat |KP 2004. november | 51,7 | 50,5 | 50,0 | 49,0 | nincs adat |Megjegyzések: 1 A költségvetési előrejelzések nem tartalmazzák a 2004. március 2-i, a tőkefedezeti nyugdíjrendszerek besorolásáról szóló Eurostat határozat – amelyet a 2007. évi értesítésig kell végrehajtani – hatásait. E hatást figyelembe véve, az általános költségvetési egyenleg 2005-ben 0,6 %, 2006-ban -0,1 %, 2007-ben 0,2 % és 2008-ban 0,7 % lenne, miközben a bruttó államadósság 2005-ben a GDP 51,4 %-a, 2006-ban 49,9 %, 2007-ben 48,3 % és 2008-ban 46,5 % lenne. 2 A Bizottság szolgálatainak számításai a programban megadott információk alapján. 3 Ciklikus hatásoktól megtisztított egyenleg, az egyszeri és más átmeneti intézkedések nélkül (hasonlóan a megelőző sorokhoz). 4 A program nem nyújt információt az egyszeri és más átmeneti intézkedésekről. Ugyanakkor, a svéd pénzügyminisztérium az egyszeri intézkedéseket 2004-ban a GDP 0,6 %-ára, és 2005-ben a GDP 0,2 %-ára becsüli. 5 Egyszeri és más átmeneti intézkedések a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi előrejelzéséből (2004-ben a GDP 0,6 %-a, 2005-ben a GDP 0,2 %-a; valamennyi a hiány csökkentésére irányul). 6 A 2004–2007 közötti időszakra vonatkozóan 2,5 %-os, 2,6 %-os, 2,8 %-os és 2,7 %-os becsült potenciális növekedés alapján. Forrás: Konvergenciaprogram (KP); a Bizottság szolgálatainak 2005. őszi gazdasági előrejelzései (COM); a Bizottság szolgálatainak számításai | [1] HL L 209., 1997.8.2, 1. o. AZ 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleménye az ECOFIN-Tanács által 2005. október 11-én elfogadott következő dokumentumról: „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásával kapcsolatos pontosítások, valamint iránymutatások a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan”.[3] HL L 209., 1997.8.2, 1. o. AZ 1055/2005/EK rendelettel (HL L 174., 2005.7.7., 1. o.) módosított rendelet. Az ebben a szövegben említett dokumentumok az alábbi weboldalon érhetők el:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[4] A hosszútávú fenntarthatóság részleteit a Bizottság szolgálatai által a programról elvégzett technikai értékelés tartalmazza, amely a következő honlapon jelenik meg: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm


Fontos jogi nyilatkozat

|

52005SC0834

Ajánlás a Tanács véleménye az 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikke (3) bekezdésével összhangban Portugália aktualizált, 2005-2009-ra szóló stabilitási programjáról  /* SEC/2005/0834 végleges */

	[pic] | AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA |Brüsszel, 2005.6.22.SEC(2005) 834 véglegesAjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikke (3) bekezdésével összhangban Portugália aktualizált, 2005-2009-ra szóló stabilitási programjáról(a Bizottság előterjesztése)INDOKOLÁSA költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásnak megerősítéséről szóló 1466/97/EK tanácsi rendelet[1] előírja, hogy a részt vevő tagállamoknak, vagyis a közös valutát bevezető tagállamoknak a stabilitási programokat 1999. március 1-jéig kell benyújtaniuk a Tanácsnak és a Bizottságnak. E rendelet 5. cikkével összhangban a Tanácsnak valamennyi stabilitási programot meg kellett vizsgálnia a Bizottság értékelései és a Szerződés 114. cikke által felállított Gazdasági és Pénzügyi Bizottság által készített értékelések alapján. A program vizsgálata után a Tanács a Bizottság javaslata alapján, valamint a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően előterjesztette véleményét. A rendeletnek megfelelően a tagállamoknak be kell nyújtaniuk a stabilitási programjaik éves aktualizálását, amelyeket szintén megvizsgálhat a Tanács ugyanezen eljárásokkal összhangban. Portugália első, az 1999-2002-es időszakra vonatkozó stabilitási programját 1998. december 30-án nyújtotta be, melyet a Tanács 1999. február 8-án értékelt. A következő évek mindegyikében benyújtották az aktualizált programokat.A portugál hatóságok a stabilitási program legfrissebb aktualizálását 2005. június 9-én nyújtották be. Az aktualizálást a 2005. február 20-i országos választásokat követően felállított kormány küldte meg, amely a 2005–2009. közötti időszakot fedi le. Az aktualizálást (a költségvetési stabilitásról szóló törvény) a kormány a portugál eljárások szerint június 2-án jóváhagyta, a parlament 2005. június 9-én vitatta meg. Erről az aktualizált változatról a Bizottság szolgálatai szakmai értékelést készítettek, melyben figyelembe vették a Bizottság szolgálatai által készített 2004 őszi gazdasági előrejelzés eredményeit, továbbá a magatartási kódexet[2], a potenciális kibocsátás és a ciklikus hatásoktól megtisztított egyenlegek becslésére közösen megállapított módszertant, a 2003–2005-ös időszakra vonatkozó átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásban található ajánlásokat és az ECOFIN Tanács 2005. március 20-i, „A stabilitási és növekedési paktum végrehajtásának javítása” című jelentését, amelyet az Európai Tanács 2005. március 22-én hagyott jóvá[3]. Az értékelés a következő minősítést eredményezte:-  Az aktualizálás megfelel „a stabilitási és konvergencia programok tartalmáról és formájáról szóló magatartási kódex”[4] adatkövetelményeinek. Ugyanakkor nem tartalmaz előrejelzéseket az állami pénzügyek hosszútávú fenntarthatóságára vonatkozóan, e helyett csak a kormány által a társadalombiztosítási rendszer hosszútávú fenntarthatóságának vizsgálatára felállított munkacsoportot említi.-  A stabilitási program aktualizálása a költségvetési hiány kiigazítására épül, amelyet 2005-ben a GDP 6,2 %-ára terveztek, jóval meghaladva a GDP 3 %-át.-  Ez a szám a 2002–2004 évek GDP 2,9 %-át kitevő hiányt követi, amelyről a portugál hatóságok nemrég tettek jelentést az Eurostat észrevételeinek figyelembevételével, és jelentősen elmarad az előző aktualizálás 2005-re a GDP 2,2 %-ában megállapított céljához képest. Ezt az eltérést a vártnál gyengébben alakuló növekedés, a kiadások növekedésének újraértékelése, a költségvetés túllépése és az előző programban tervezett egyszeri intézkedések elmaradása[5] magyarázza, valamint a GDP kb. 0,6 %-át kitevő kiigazítási csomag, melyet az új kormány 2005 júniusában fogadott el. A hiány csökkentése érdekében az aktualizálás olyan stratégiát mutat be, amely inkább strukturális intézkedések végrehajtását részesíti előnyben az átfogó egyszeri és átmeneti intézkedésekhez képest, ami a megelőző aktualizálásokban bemutatott költségvetési stratégiákhoz képest változást mutat. A költségvetési hiány várhatóan folyamatosan növekedni fog a következő évek során, de legkésőbb 2007-re átlépi a GDP 3 %-ában megállapított referenciaértéket.-  A programban bemutatott makrogazdasági szcenárió a reál GDP növekedését jelzi előre a 2004. évi 1 %-ról és a 2005. évi 0,8 %-ról 2006-ban 1,4 %-ra, 2007-ben 2,2 %-ra, 2008-ban 2,6 %-ra és 2009-ben 3,0 %-ra. E növekedés mögött a hazai kereslet gyorsuló bővülése áll. A külső hozzájárulás várhatóan kissé eltér a semlegestől, vagy pozitív, vagy negatív irányba. A 2005-re és 2006-ra szóló növekedési előrejelzések kissé elmaradnak a Bizottság szolgálatai előrejelzéseiben foglaltaktól, tükrözve a legújabb gazdasági fejleményeket. A későbbi évekre vonatkozóan a GDP előrejelzett növekedése egyértelműen a Bizottság szolgálatai által becsült trend fölötti, a közösen megállapított módszertan szerint; a kibocsátási rés a programidőszak alatt szűkülni fog, és a program végére eltűnhet. Ugyanakkor nem zárható ki, hogy a költségvetési konszolidációt célzó erőfeszítések a programban feltételezettekhez képest nagyobb terhet jelentenek a növekedésre nézve. Másrészt, egy nem fenntartható költségvetési helyzet kezelése előnyös, bizalmat növelő hatásokkal járhat. Ezen felül a portugál exportpiacokon tapasztalható fokozottabb versennyel szembeni gyengébb versenyképesség visszafoghatja a külső szektor növekedéshez való nettó hozzájárulását. A gazdasági aktivitás előrejelzett felgyorsulása függ a termelékenységben és a versenyképességben rejlő strukturális hátrányok kezelésétől, és a bizalom helyreállítását illető képességétől. Összefoglalva, az utóbbi évek tapasztalatainak fényében úgy tűnik, hogy a 2007–2009-re szóló növekedési előrejelzések kedvező feltételezéseket tükröznek és emiatt kockázati tényezőt jelentenek. A program 2005-re és 2006-ra szóló inflációs előrejelzései szintén alacsonynak tűnnek, tekintettel a közvetett adók tervezett emelésére.-  Az aktualizálás a 2003-ban és 2004-ben a GDP 2,9 %-át kitevő hiányhányadot követően 2005-ben a GDP 6,2 %-át elérő általános költségvetési hiányt jelez előre[6] (az egyszeri és átmeneti intézkedések nélkül ezek a hányadok a GDP 5,4 %-át, illetve 5,2 %-át tették volna ki az adott évben). 2006-ban az előrejelzett hiány a GDP 4,8 %-ára, 2007-ben 3,9 %-ra és 2008-ban 2,8 %-ra csökken. 2009-re a program a hiányhányad további, a GDP 1,6 %-ára történő csökkenését jelzi előre. Az elsődleges egyenleg várhatóan hasonló pályát követ: 2005-ben a GDP -3,3 %-a, 2006-ban -1,6 %-a és 2007-ben -0,5 %-a. A 2008-ra és 2009-re előrejelzett elsődleges többletek a GDP 0,7-át, illetve 1,8 %-át teszik ki. A program középtávon jelentkező hatásokkal járó intézkedésekre összpontosít átfogó, a költségvetési egyenleg javítását célzó átmeneti intézkedésekkel szemben. Ennek megfelelően a konszolidációt célzó erőfeszítések a teljes programperiódust jellemzik, elsősorban az időszak első felét, mivel a számottevő konszolidációs intézkedésekre 2006-ban kerül sor. A Bizottság szolgálatainak a program adatai alapján a közösen megállapított módszertan szerint készült számításai azt mutatják, hogy a ciklikus hatásoktól megtisztított GDP-arányos hiány 2005-ben 5,3 %-ra nő, és 2009-re fokozatosan 1,4 %-ra csökken. 2009-ig a bevételekre és kiadásokra vonatkozó részletes előrejelzések azt mutatják, hogy a konszolidációt célzó erőfeszítéseket támogatják az adóbevételek és az elsődleges kiadások, különös tekintettel az utóbbiak. A programidőszak korai szakaszában a konszolidáció elsősorban a növekvő bevételekre, magasabb adókulcsokra (különösen a standard HÉA-kulcs 19 %-ról 21 %-ra történő emelése), alacsonyabb adóhitelekre és a javított adóbehajtásra épül. Mindez részben ellensúlyozza az elmaradt egyszeri bevételeket. A következő években a költségvetési megszorítások növekvő hozzájárulását tervezik, melyek állandó jellegű intézkedésekből erednek, mint pl. a közigazgatási reformból, beleértve a bérköltségek csökkentését és a nyugdíjbiztosítási rendszerek változtatásait, és amelyek költségvetési hatásai túlnyomórészt középtávon jelentősek. A beruházások aránya a teljes kormányzati kiadásokban a programidőszak alatt kissé csökken.-  A költségvetési előrejelzésekre számos kockázati tényező gyakorol hatást. Először is, a gazdasági aktivitás felgyorsuló bővülése, különösen 2007-től, elmaradhat a várakozásoktól. Másodszor, a bevételek és a kiadások alakulása a tervezetthez képest kevésbé kedvező lehet. Valóban, a magasabb adókulcsok növelik az adókijátszás veszélyét, és a bejelentett költségvetési megszorítások zömét még jogszabályba kell foglalni. 2005-ben a kormány június végére kiigazított költségvetés benyújtását tervezi. A következő évekre a kiadási reformok végrehajtása tovább fog tartani és ennek eredményeként rövid- és középtávon jelentkező hatásaik a várthoz képest kevésbé jelentősnek tűnhetnek. Ebben az esetben felszólíthatják a kormányt, hogy a tervezettnél hosszabb távon tegyen eleget a GDP 3 %-át meghaladó hiány elkerülését célzó kiegészítő intézkedések meghozatalára irányuló kötelezettségének. Még akkor is, ha követik a tervezett pályát, 2008-ra és 2009-re a program költségvetési irányvonala nem biztosít elég széles biztonsági sávot ahhoz, hogy a szokásos makrogazdasági ingadozások mellett ne lépjék túl a GDP 3 %-ában meghatározott hiány-határértéket. Továbbá nem biztosítja megfelelő mértékben a Stabilitási és Növekedési Paktum azon középtávú célkitűzését sem, hogy a költségvetés a programidőszak végére elérje az egyensúlyközeli helyzetet.-  A GDP-arányos adóssághányad 2003-ban meghaladta a Szerződésben foglalt 60 %-os referenciaértéket, 2004-ben 61,9 %-ra emelkedett. Az aktualizálás szerint az adóssághányad, miután 2005-ben eléri a GDP 66,5 %-át, 2007-ben éri el a GDP 67,8 %-át kitevő csúcsértékét, majd ezután 2009-ben 64,5 %-ra csökken. A bruttó adósság alakulása az előrejelzetthez képest kevésbé kedvezően alakulhat, tekintettel a gazdasági aktivitáshoz és a kormány deficitcéljaihoz kapcsolódó kockázatokra, valamint a korábbi tapasztalatok alapján adósságnövelő hatású, lehetséges adósság-hiány kiigazításokra, különösen pedig a pénzeszközök akkumulációjára.-  Portugáliában a népességöregedéssel járó előrejelzett költségvetési kiadások veszélyeztetik az állami pénzügyek hosszú távú fenntarthatóságát. További intézkedések hiányában a magas költségvetési hiány és a GDP-arányos adóssághányad aláássa az állami pénzügyek fenntarthatóságát, emiatt szükséges, hogy még időben elérjék a költségvetés egyensúlyhoz közeli helyzetét. Az eddigi, különös tekintettel a nyugdíj- és egészségügyi rendszer területén végrehajtott strukturális reformok csökkenthetik a népességöregedés költségvetésre gyakorolt hatásait. Ugyanakkor ezek a reformok nem tűnnek elégségesnek a fenntarthatóság biztosításához. Ehhez hozzájárulhatnak az aktualizálásban bemutatott reformok, nevezetesen a közszolgálatra vonatkozó nyugdíjazási rendelkezések, amennyiben azokat megfelelően végrehajtják.-  Összegezve, az aktualizálásban bemutatott gazdaságpolitikák részben összhangban állnak az országokra bontott átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal az állami pénzügyek területén. Az ajánlásoknak megfelelően a program az állami pénzügyek konszolidációját túlnyomórészt a kiadási oldalról közelíti meg, igaz, hogy fokozatosan, és nem támaszkodik átfogó egyszeri vagy átmeneti intézkedésekre. Ezen túlmenően a program előrejelzései, amennyiben követjük azokat, a ciklikus hatásoktól megtisztított elsődleges egyenlegnek (az egyszeri és átmeneti intézkedések nélkül) a GDP 0,5 százalékpontnyi évenkénti javulását mutatják. Ugyanakkor a program nem tervezi a hiány GDP 3 %-ára való csökkentését 2008 előtt, és a tervezett kiadási megszorítások nem elégségesek, ha a Stabilitási és Növekedési Paktum középtávú célkitűzését, vagyis a költségvetés egyensúlyhoz közeli helyzetét csak a programidőszak végére érik el.-  Az aktualizált stabilitási programban a 2005. évre és az azt követő évekre jelzett hiány és adósságszámok fényében a Bizottság június 22-én kezdeményezte Portugália ellen a túlzott hiány esetén követendő eljárást. A Tanács, amikor döntést hoz a túlzott hiány fennállásáról Portugáliában, a túlzott hiány kiigazítását célzó ajánlást is közzé fog tenni; az ilyen ajánlás többek között tartalmazza a túlzott hiány kiigazítására megszabott határidőt.A fenti értékelés tekintetében Portugália számára helyénvaló lenne: i. a 2005. évi költségvetési helyzet tervezettől való eltérésének korlátozása a bejelentett kiigazító intézkedések szigorú végrehajtásán keresztül; ii. a túlzott hiány minél hamarabbi és tartós kiigazítása, amelynek jelentős lépésére 2006-ban kerül sor, és amelyet a hiány évenkénti jelentős csökkenése követ, valamint a kormányzati kiadások csökkentését célzó tervezett intézkedések határozott végrehajtása; a költségvetési hiány csökkentésének felgyorsítását elősegítő valamennyi lehetőség megragadása, különös tekintettel a tervezettnél esetleg alacsonyabb növekedés költségvetési hatásainak kezelésére létrehozandó tartalékokra; iii. a bruttó adóssághányad egyértelmű csökkenő pályára állítása, biztosítva, hogy az adósság alakulása tükrözze a hiány csökkentésében elért haladást, valamint az adósságnövelő pénzügyi tranzakciók elkerülését; iv. a kiadások alakulása feletti ellenőrzés, lehetőleg a meghatározott kiadási csoportokra vonatkozó kötelező plafonok meghatározásán keresztül, átfogó reformprogram keretein belül, amely hozzájárul az állami pénzügyek hosszútávú fenntarthatóságának biztosításához, illetve minőségének javításához. v. a költségvetési adatok feldolgozásának további javítása.A Bizottság ezen értékelés alapján elfogadta a mellékelt ajánlást a Tanács véleményére Portugália aktualizált stabilitási programjáról, és továbbítja azt a Tanácsnak.AjánlásA TANÁCS VÉLEMÉNYEaz 1997. július 7-i, 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikke (3) bekezdése értelmében Portugália aktualizált, 2005-2009-re szóló stabilitási programjárólAZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének, valamint a gazdaságpolitikák felügyeletének és összehangolásának megerősítéséről szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére[7],tekintettel a Bizottság ajánlására,a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT HOZTA:1.  […]-án/én a Tanács megvizsgálta Portugáliának a 2005-2009 közötti időszakra vonatkozó aktualizált stabilitási programját. A program megfelel „a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmáról és formájáról szóló magatartási kódex” adatkövetelményeinek [8]. Ugyanakkor a program nem nyújt információt az állami pénzügyek hosszútávú fenntarthatóságáról. Ennek megfelelően a Tanács felkéri Portugáliát, hogy teljes mértékben feleljen meg a magatartási kódex adatkövetelményeinek.2.  A stabilitási program aktualizálása a költségvetési hiány kiigazítására épül, amelyet 2005-ben a GDP 6,2 %-ára terveztek, jóval meghaladva a GDP 3 %-át. Ez a szám a 2002–2004 évek GDP 2,9 %-át kitevő hiányt követi, amelyről a portugál hatóságok nemrég tettek jelentést az Eurostat észrevételeinek figyelembevételével, és amely jelentősen rosszabb az előző aktualizálás 2005-re a GDP 2,2 %-ában megállapított célhoz képest. Ezt az eltérést a vártnál gyengébben alakuló növekedés, a kiadások növekedésének újraértékelése, a költségvetés túllépése és az előző programban tervezett egyszeri intézkedések elmaradása magyarázza, valamint a GDP kb. 0,6 %-át kitevő kiigazítási csomag, melyet az új kormány 2005 júniusában fogadott el. A hiány csökkentése érdekében az aktualizálás olyan stratégiát mutat be, amely inkább strukturális intézkedések végrehajtását részesíti előnyben az átfogó egyszeri és átmeneti intézkedésekhez képest, amely a megelőző aktualizálásokban bemutatott költségvetési stratégiákhoz képest változást mutat. A költségvetési hiány várhatóan a következő évek alatt folyamatosan növekedni fog, de legkésőbb 2007-re átlépi a GDP 3 %-ában megállapított referenciaértéket.3.  A program alapjául szolgáló makrogazdasági szcenárió fokozatosan a 2005. évi 0,8 %-ról 2009-re 3,0 %-ra emelkedő reál GDP növekedést céloz meg, a köztes években egymást követő 1,4 %-os, 2,2 %-os és 2,6 %-os rátákkal. A jelenlegi információk alapján a programidőszak első részére szóló növekedési előrejelzések valószerűek, ugyanakkor a program további éveire nézve több kockázat áll fenn. Amennyiben meg akarják valósítani a tervezett növekedési pályát, alapvető fontossággal bírnak a termelékenységet és versenyképességet javító strukturális intézkedések, valamint a bizalom helyreállítása. A program 2005-re és 2006-ra szóló inflációs előrejelzései alacsonynak tűnnek, tekintettel a közvetett adók tervezett emelésére.4.  A program a költségvetési hiány GDP 3 %-os referenciaérték alá történő csökkentését 2008-ra tervezi. A költségvetési hiányhányad várhatóan 2005-ben a GDP 6,2 %-áról 2006-ban 4,8 %-ra, 2007-ben 3,9 %-ra, 2008-ban 2,8 %-ra és 2009-ben 1,6 %-ra csökken. A Bizottság szolgálatainak a program adatai alapján a közösen megállapított módszertan szerinti számításai azt mutatják, hogy a ciklikus hatásoktól megtisztított GDP-arányos hiány a 2005. évi 5,3%-ra való növekedést követően 1,4%-ra csökken 2009-ben. Ennek megfelelően a konszolidációt célzó erőfeszítések a teljes programperiódust jellemzik, elsősorban az időszak első felét, mivel a számottevő konszolidációs lépésekre 2006-ban kerül sor. A programidőszak korai szakaszában a konszolidáció elsősorban a növekvő bevételekre, magasabb adókulcsokra (különösen a standard HÉA-kulcs 19 %-ról 21 %-ra történő emelése), alacsonyabb adóhitelekre és a javított adóbehajtásra épül. Mindez részben ellensúlyozza az elmaradt egyszeri bevételeket. A következő években a költségvetési megszorítások növekvő hozzájárulását tervezik, melyek állandó jellegű intézkedésekből erednek, mint pl. a közigazgatási reformból, beleértve a bérköltségek csökkentését és a nyugdíjbiztosítási rendszerek változtatásait, és amelyek költségvetési hatásai túlnyomórészt középtávon jelentősek. A beruházások aránya a teljes kormányzati kiadásokból a programidőszak alatt kissé csökken.5.  A programban előrejelzett költségvetési eredmény számos kockázatnak van kitéve. Először, a gazdasági aktivitás üteme a vártnál lassabban alakulhat, tekintettel a költségvetési konszolidációt célzó intézkedések hatékonyságára, valamint a portugál exportpiacokon mutatkozó nemzetközi verseny várható felerősödésére. Másodszor, a bevételeket növelő és a kiadásokat megszorító intézkedések a tervezetthez képest kevésbé hatékonyak lehetnek, vagy a kívánt eredmények elérése időigényesebb. A magasabb adókulcsok növelik az adókijátszás veszélyét, és a bejelentett költségvetési megszorítások zömét még jogszabályba kell foglalni. Ezen értékelés tekintetében felszólíthatják a kormányt, hogy a tervezettnél hosszabb távon tegyen eleget a GDP 3 %-át meghaladó hiány elkerülését célzó kiegészítő intézkedések meghozatalára irányuló kötelezettségének. Ezen kívül, még ha követik is a tervezett pályát, a program költségvetési irányvonala nem biztosít elég széles a biztonsági sávot ahhoz, hogy szokásos makrogazdasági ingadozások mellett ne lépjék túl a hiány plafont legalább 2009-ig. Elégtelennek tűnik a Stabilitási és Növekedési Paktum középtávú célkitűzésének biztosításához is, azaz, hogy elérjék a költségvetés egyensúlyhoz közeli helyzetét a programidőszak alatt. Az érzékenységvizsgálat szerint kedvezőtlen makrogazdasági körülmények esetén a hiány 2009-ben továbbra is 3 %-os, vagy ahhoz nagyon közeli lenne.6.  A GDP-arányos adóssághányad 2003-ban meghaladta a Szerződésben foglalt 60 %-os referenciaértéket, 2004-ben 61,9 %-ra emelkedett. Az aktualizálás szerint az adóssághányad, miután 2005-ben eléri a GDP 66,5 %-át, 2007-ben éri el a GDP 67,8 %-át kitevő csúcsértékét, majd ezután 2009-ben 64,5 %-ra csökken. A bruttó államadósság alakulása az előrejelzetthez képest szintén kevésbé kedvezően alakulhat, tekintettel a gazdasági aktivitáshoz és a kormány deficitcéljaihoz kapcsolódó kockázatokra, valamint a korábbi tapasztalatok alapján adósságnövelő hatású, lehetséges adósság-hiány kiigazításokra, különösen pedig a pénzeszközök akkumulációjára.7.  Portugáliában a népességöregedéssel járó előrejelzett költségvetési kiadások veszélyeztetik az állami pénzügyek hosszú távú fenntarthatóságát. Az eddigi, különös tekintettel a nyugdíj- és egészségügyi rendszer területén végrehajtott strukturális reformintézkedések csökkenthetik a népességöregedés költségvetésre gyakorolt hatásait. Ugyanakkor ezek a reformok nem tűnnek elégségesnek a fenntarthatóság biztosításához. Ehhez hozzájárulhatnak az aktualizálásban bemutatott reformok, nevezetesen a közszolgálatra vonatkozó nyugdíjazási rendelkezések, amennyiben azokat megfelelően végrehajtják. A kormány megbízást adott a társadalombiztosítási rendszer hosszútávú fenntarthatóságát értékelő jelentés elkészítésére.8.  Összegezve, az aktualizálásban bemutatott gazdaságpolitikák részben összhangban állnak az országokra bontott átfogó gazdaságpolitikai iránymutatásokkal az állami pénzügyek területén. Az ajánlásoknak megfelelően a program az állami pénzügyek konszolidációját túlnyomórészt a kiadási oldalról közelíti meg, és nem támaszkodik átfogó egyszeri, vagy átmeneti intézkedésekre. A program előrejelzései, amennyiben követjük azokat, a ciklikus hatásoktól megtisztított elsődleges egyenlegnek (az egyszeri és átmeneti intézkedések nélkül) a GDP 0,5 százalékpontnyi évenkénti javulását mutatják. Ugyanakkor a program 2008 előtt nem tervezi a hiány GDP 3 %-ára való csökkentését 2008 előtt, és a tervezett kiadási megszorítások nem lesznek elégségesek ahhoz, hogy megvalósuljon a Stabilitási és Növekedési Paktum középtávú célkitűzése, vagyis, hogy a költségvetés egyensúlyhoz közeli helyzet programidőszak végére történő elérése.9.  Az aktualizált stabilitási programban a 2005. évre és az azt követő évekre bemutatott hiány és adósságszámok fényében a Bizottság június 22-én kezdeményezte Portugália ellen a túlzott hiány esetén követendő eljárást. A Tanács, amikor döntést hoz a túlzott hiány fennállásáról Portugáliában, a túlzott hiány kiigazítását célzó ajánlást is közzé fog tenni; az ilyen ajánlás tartalmazza, többek között a túlzott hiány kiigazítására megszabott határidőt.* * *A fenti értékelés tekintetében a Tanács azt a véleményt képviseli, hogy Portugália:i. korlátozza a 2005. évi költségvetési helyzet tervezettől való eltérését a bejelentett kiigazító intézkedések szigorú végrehajtásának biztosításán keresztül;ii. minél hamarabb és tartósan igazítsa ki a túlzott hiányt, amelynek egyik jelentős lépésére 2006-ban kerül sor, majd minden évben a hiány jelentős csökkenése követi, valamint határozottan hajtsa végre a kormányzati kiadások csökkentését célzó tervezett intézkedéseket; ragadja meg a költségvetési hiány csökkentésének felgyorsítását elősegítő valamennyi lehetőséget, különös tekintettel az a tervezettnél esetleg alacsonyabb növekedés költségvetésre gyakorolt hatásainak kezelésére létrehozandó tartalékokra;iii. határozottan csökkentse a bruttó adóssághányadot, biztosítva, hogy az adósság alakulása tükrözze a hiány csökkentésében tett előrehaladást, valamint kerülje el a hiányt növelő pénzügyi tranzakciókat;iv. biztosítsa a kiadások alakulása feletti ellenőrzést, lehetőleg a meghatározott kiadási csoportokra vonatkozó kötelező plafonok meghatározásán keresztül, átfogó reformprogram keretein belül, amely hozzájárul az állami pénzügyek hosszútávú fenntarthatóságának biztosításához, illetve minőségének javításáhozv. javítsa a költségvetési adatok feldolgozását.A kulcsfontosságú makrogazdasági és költségvetési előrejelzések összehasonlítása2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |[1] HL L 209., 1997.8.2. Az e szövegben említett valamennyi dokumentum megtalálható a következő internetes oldalon:{0><}100{>http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] A Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak a stabilitási és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára irányuló felülvizsgált véleménye, amelyet az ECOFIN Tanács 2001.7.10-én hagyott jóvá .[3] Lásd a 2005. március 22-23 közötti brüsszeli Európa Tanács elnökségi következtetéseit (7619/05) és az (Ecofin) Tanács Európai Tanácsnak készített 2005. március 20-i jelentését (7423/05).[4] A portugál hatóságok 2004 decemberében nyújtottak be aktualizált programot, megfelelve a benyújtás hivatalosan meghatározott dátumának. Ugyanakkor, tekintettel a portugáliai országos választásokra, abban az időpontban eltekintettek a program értékelésétől, kivárva az új kormány által benyújtott aktualizálást.[5] A 2005 márciusában hivatalba lépett kormány a központi bank elnök teljeskörű felügyelete alatt álló ad-hoc bizottságot bízott meg az állami pénzügyek 2005. évi helyzetének értékelésével. Május közepén a bizottság bemutatta az értékelés eredményeit, melyekben 2005-re változatlan politikák esetén a GDP 6,8 %-át kitevő hiányt jelez előre.[6] Az Eurostat 2005. március 18-i 34/2005. számú kiadványában jelezte az „Eurostat és Portugália közötti megbeszéléseket a Portugália által biztosított, elhatárolás alapú és készpénz alapú adatok következetességéről a 2001-2004 közötti időszakra.” A portugál hatóságok által biztosított későbbi információ a 2000, 2002 és 2003 évekre vonatkozó kismértékű, felfelé történő felülvizsgálatot mutat, a GDP 2,9 %-át kitevő hiányhányadot eredményezve ezen évek mindegyikére. Az Eurostat jelenleg értékeli e felülvizsgálatokat.[7] HL L 209., 1997.8.2., 1. o. Az e szövegben említett összes dokumentum megtalálható a következő weboldalon: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[8] A portugál hatóságok 2004 decemberében nyújtottak be aktualizált programot, megfelelve a benyújtás hivatalosan meghatározott dátumának. Ugyanakkor, tekintettel a portugáliai országos választásokra, abban az időpontban eltekintettek a program értékelésétől, kivárva az új kormány által benyújtott aktualizálást.