title: 2014/124/EU: A Bizottság ajánlása ( 2014. március 7. ) a férfiak és nők egyenlő díjazása elvének az átláthatóság révén történő megerősítéséről  EGT-vonatkozású szöveg

text:
               8.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 69/112

      A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

   (2014. március 7.)
   a férfiak és nők egyenlő díjazása elvének az átláthatóság révén történő megerősítéséről
   (EGT-vonatkozású szöveg)
   (2014/124/EU)
   AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
   tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Unióról szóló szerződés 2. cikke és 3. cikkének (3) bekezdése az Unió egyik alapvető értékeként és feladataként határozza meg a nők és férfiak közötti esélyegyenlőséghez való jogot.

               (2)

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 8. és 10. cikke megállapítja, hogy az Unió tevékenységeinek folytatása során törekszik az egyenlőtlenségek kiküszöbölésére, valamint a férfiak és nők közötti egyenlőség előmozdítására, és küzd mindenfajta nemen alapuló megkülönböztetés ellen.

               (3)

               Az EUMSZ 157. cikkének (1) bekezdése szerint minden tagállamnak biztosítania kell annak az elvnek az alkalmazását, hogy a férfiak és a nők egyenlő vagy egyenlő értékű munkáért egyenlő díjazást kapjanak.

               (4)

               Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 23. cikke szerint a nők és férfiak közötti egyenlőséget minden területen, így a foglalkoztatás, a munkavégzés és a díjazás területén is biztosítani kell.

               (5)

               Az egyenlő vagy egyenlő értékű munkáért biztosított egyenlő díjazás A nők chartájában meghatározott öt prioritás egyike, ami aláhúzza a Bizottság az iránti elkötelezettségét, hogy minden lehetséges – akár jogalkotási, akár egyéb – eszközt mozgósítson a nemek közötti bérszakadék megszüntetése érdekében. A nők és férfiak közötti egyenlőségre vonatkozó stratégia (2010–2015) A nők chartájában megfogalmazott prioritásokra épül. Előirányozza, hogy a Bizottság vizsgálja meg, miként lehet fokozni a díjazások átláthatóságát.

               (6)

               A 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) megállapítja, hogy az ugyanazon munkáért vagy azonos értékűnek tekintett munkáért járó díjazás minden vonatkozásában és minden feltételében meg kell szüntetni a nemi alapon történő közvetlen és közvetett megkülönböztetést, különös tekintettel arra, hogy amennyiben a díjazás meghatározásakor munkakör-besorolási rendszert alkalmaznak, annak mind a férfiak, mind a nők számára azonos feltételeken kell alapulnia, kizárva a nemi alapon történő megkülönböztetés minden formáját.

               (7)

               Az Unióban a nők átlagosan minden egyes ledolgozott munkaóra után még ma is 16,2 %-kal kevesebb bért kapnak, mint a férfiak (Eurostat 2011), a oktatásban és a szakmai tapasztalatok terén elért jelentős előrehaladásuk ellenére. Ez azt mutatja, hogy továbbra is létezik bérszakadék, amely napjainkig csak nagyon lassú ütemben csökkent.

               (8)

               A Bizottság COM(2007) 424 végleges számú közleményében (2) megállapította, hogy továbbra is jellemző a nők nemi alapon történő bérezésbeli megkülönböztetése, és fennállnak az őket sújtó munkaerő-piaci egyenlőtlenségek, melyek megakadályozzák, hogy teljes mértékben kibontakoztathassák képességeiket. A pontosan ugyanazért a munkáért járó díjazást érintő, feltűnő, közvetlen megkülönböztetés ma már meglehetősen ritka. A meglévő jogi keretek mindazonáltal nem képesek hatékony módon biztosítani az egyenlő értékű munkáért fizetett egyenlő díjazás elvének végrehajtását. A megkülönböztetés e típusa ritkábban válik per tárgyává, nemcsak azért, mert a potenciális sértettek valószínűleg nem is tudnak róla, hanem azért is, mert a bérdiszkrimináció áldozatai nehezebben tudják hatékonyan érvényre juttatni az egyenlő díjazás elvét. Az áldozatoknak a megkülönböztetés vélelmét megalapozó tényállást kell előtárniuk ahhoz, hogy a bizonyítási teher a munkáltatóra háruljon. A nehézségek oka jórészt a homályos díjazási rendszerekben és az azonos vagy egyenlő értékű munkát végző alkalmazottaknak fizetett díjazás mértékével kapcsolatos információk hiányában kereshető.

               (9)

               A Bizottság COM(2010) 543 végleges számú közleményében (3) az intelligens szabályozás területét érintő prioritásai között sorolta fel az uniós jogszabályok átültetésének, végrehajtásának és alkalmazásának további javítását.

               (10)

               2008. november 18-án (4) és 2012. május 24-én (5) az Európai Parlament állásfoglalást fogadott el a férfi és női munkavállalók egyenlő díjazása elvének alkalmazásáról, az elv jobb végrehajtását elősegítő ajánlásokkal együtt. Az ajánlások között szerepel a bérek átláthatóságát elősegítő intézkedések és a nemi diszkriminációtól mentes munkakör-értékelési és -besorolási rendszerek bevezetése.

               (11)

               A nemek közötti bérszakadék felszámolásával kapcsolatos elkötelezettség megerősítéséről és az arra irányuló erőfeszítések fokozásáról, valamint a Pekingi Cselekvési Platform végrehajtásának áttekintéséről szóló, 2010. december 6-i következtetéseiben (6) a Tanács felkérte a tagállamokat arra, hogy hozzanak intézkedéseket a nemek közötti bérszakadék okainak felszámolása és különösen a fizetések átláthatóságának és a munkakörök semleges értékelési és besorolási rendszerei alkalmazásának előmozdítása érdekében.

               (12)

               A COM(2013) 83 final számú bizottsági közlemény (7) felszólítja a tagállamokat, hogy tegyenek erőfeszítéseket a nemek közötti bérszakadék megszüntetésére, bontsák le a nők munkaerő-piaci részvételét akadályozó egyéb korlátokat, és az aktív befogadási stratégia részeként ösztönözzék a munkáltatókat a munkahelyi megkülönböztetés megszüntetésére.

               (13)

               Az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak címzett COM(2013) 861 final számú jelentésében (8) a Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy az egyenlő díjazás elvének megvalósítását hátráltatja a bérezési rendszerek átláthatóságának hiánya, az egyenlő értékű munka fogalmával kapcsolatos jogbizonytalanság és több eljárási akadály. Utóbbiak közé tartozik az is, hogy a munkavállalók nem rendelkeznek azokkal az információkkal, amelyek egyenlő díjazásra vonatkozó igényeik sikeres érvényesítéséhez szükségesek, különös tekintettel az azonos vagy egyenlő értékű munkát végző alkalmazotti kategóriák számára fizetett díjazásra vonatkozó információkra.

               (14)

               Az egyenlő díjazás elvének érvényesítését előmozdító uniós szintű fellépés elősegítené, hogy a nemzeti hatóságok és a releváns érintett felek a meglévő jogi előírások jobb végrehajtása révén fokozzák a nemek közötti bérszakadék és a megkülönböztetésen alapuló bérkülönbségek megszüntetésére irányuló erőfeszítéseiket. A szubszidiaritás elvének maradéktalan tiszteletben tartása mellett meg kell erősíteni a tagállamokban az egyenlő díjazás elvének hathatós alkalmazását.

               (15)

               Jelen ajánlás homlokterében a bérkategóriák átláthatóságának növelése áll, ami elengedhetetlen az egyenlő díjazás elvének hatékony alkalmazásához. A fokozottabb átláthatóság rávilágíthat a vállalkozások és szervezetek bérezési rendszereiben meglévő, nemi hovatartozáson alapuló egyensúlytalanságra és megkülönböztetésre. A munkavállalók, munkáltatók és szociális partnerek számára lehetővé teszi, hogy megfelelő intézkedéseket hozzanak az egyenlő díjazás elvének alkalmazására. Ez az ajánlás a lehetséges intézkedések olyan készletét mutatja be, amelynek alkalmazásával a tagállamok saját megközelítésüknek megfelelően biztosíthatják a bértranszparencia javítását. A tagállamokat ösztönözni kell arra, hogy a sajátos körülményeiknek leginkább megfelelő intézkedéseket hajtsák végre, és hogy az ajánlásokban ismertetett alapvető átláthatóságnövelő intézkedések közül (a díjazásra vonatkozó tájékoztatáshoz való jog, vállalati adatszolgáltatás, béraudit, egyenlő díjazásra vonatkozó kollektív tárgyalás) legalább egyet végrehajtsanak.

               (16)

               A vállalkozások és szervezetek bérpolitikájának átláthatóságához hozzájárulna, ha a munkavállalók tájékoztatást kérhetnének az azonos vagy egyenlő értékű munkát végző más alkalmazotti kategóriáknak fizetett, a természetbeni juttatásokat, pótlékokat és egyéb kiegészítő és változó elemeket is magába foglaló díjazás nemek szerint lebontott szintjeiről. Ez egyúttal növelné az egyének által a nemzeti bíróságokhoz diszkriminációs ügyekben benyújtott keresetek sikerességének esélyét, és ezáltal visszatartó hatást gyakorolna.

               (17)

               Ugyancsak növelné a bérek átláthatóságát, és megbízható alapot jelentene az egyenlő díjazás elvének érvényesítését szolgáló intézkedésekről folytatott eszmecserékhez, ha a munkáltatók rendszeresen, nemek szerinti bontásban tájékoztatást adnának az egyes alkalmazotti vagy munkaköri kategóriákban fizetett bérekről. E kollektív béradat-szolgáltatás nem lenne kötelező az 50-nél kevesebb főt foglalkoztató vállalkozások és szervezetek számára, amelyek megfelelnek a 2003/361/EK bizottsági ajánlásban (9) a kisvállalkozásokra a foglalkoztatottak száma tekintetében meghatározott feltételeknek, tekintettel arra, hogy ez az adatszolgáltatás számukra aránytalan terhet jelentene.

               (18)

               Bérauditok végzése megkönnyítheti a bérezés esetleges nemi diszkriminációs vonatkozásainak elemzését és az egyenlő díjazás elvének alkalmazásával kapcsolatos következtetések megfogalmazását. A munkáltatók és a munkavállalók képviselői a bérauditok alapján folytathatnák le a bérezés területén a nemek közötti megkülönböztetés megszüntetését célzó megbeszéléseiket. A bérauditokra vonatkozó intézkedések nem lennének kötelezőek a 250 főnél kevesebb foglalkoztatottat alkalmazó vállalkozások és szervezetek számára, amelyek megfelelnek a mikro-, kis- és középvállalkozások fogalmának meghatározásáról szóló, 2003. május 6-i 2003/361/EK bizottsági ajánlásban a középvállalkozásokra a foglalkoztatottak száma tekintetében meghatározott feltételeknek, tekintettel arra, hogy ez az adatszolgáltatás számukra aránytalan terhet jelentene.

               (19)

               A bértranszparencia növelésének és a nemek közötti bérszakadék kezelésének további módja a szociális partnerek arra való ösztönzése vagy kötelezése, hogy a kollektív tárgyalások során vitassák meg az egyenlő díjazás kérdését, és arra fordítsanak különös figyelmet.

               (20)

               A nemek szerint lebontott bérstatisztikák összeállítása és az Eurostat pontos és hiánytalan statisztikákkal való ellátása nélkülözhetetlen a nemek közötti bérszakadék alakulásának európai szintű elemzéséhez és nyomon követéséhez. Az 530/1999/EK tanácsi rendelet (10) előírja, hogy a tagállamok négyévente állítsanak össze strukturális keresetfelvételi statisztikát, ami elősegíti a nemek közötti bérszakadék kiszámítását. A nemek közötti bérszakadékra vonatkozó 2006-os és 2010-es adatok a keresetfelvételi statisztikából származnak. 2007 és 2009 között a bérkülönbségi adatokat önkéntes alapon továbbították az adatközlők, gyakran jelentős késedelemmel és később módosított előzetes adatszolgáltatások formájában. A magas minőségű, éves statisztikák növelhetik az átláthatóságot és a díjazás terén jelentkező nemi egyenlőtlenség problémájával kapcsolatos tudatosságot. Ezen adatok rendelkezésre állása és összehasonlíthatósága elősegíti az Unióban e téren történő fejlemények értékelését.

               (21)

               Az egyenlő értékű munka fogalmának és a különböző munkák összehasonlítására szolgáló világos mérlegelési kritériumok meghatározásának hiánya jelentős akadályát képezi annak, hogy a bérdiszkrimináció áldozatai bírósági úton érvényesítsék igényeiket. Annak meghatározásához, hogy a munkavállalók mikor végeznek egyenlő értékű munkát, többek között a munka jellegével, a képzettséggel és a munkafeltételekkel kapcsolatos számos tényezőt kell figyelembe venni. E fogalom, valamint a munkakör-értékelési és -besorolási kritériumok nemzeti jogban történő meghatározása megkönnyítené a bérdiszkrimináció áldozatai számára, hogy bírósági úton érvényesítsék jogaikat.

               (22)

               A nemi diszkriminációtól mentes munkakör-értékelési és -besorolási rendszerek hathatósan hozzájárulnak az átlátható díjazási rendszer létrehozásához. Azáltal, hogy mérik és összehasonlítják az eltérő tartalmú, ám egyenlő értékű munkákat, és ezzel elősegítik az egyenlő értékű munka elvének alkalmazását, felfedik a tipikusan nők által végzett munkák alulértékelésével kapcsolatos közvetett bérdiszkriminációt. A tagállamoknak, szociális partnereknek és munkáltatóknak elő kell segíteniük a nemi diszkriminációtól mentes munkakör-értékelési és -besorolási rendszerek alkalmazását, merítve a 2006/54/EK irányelv alkalmazásáról szóló jelentést kísérő bizottsági szolgálati munkadokumentum (11) 1. mellékletében foglaltakból.

               (23)

               Az egyenlőséggel foglalkozó szervek bevonása elősegíti az egyenlő díjazás elvének tényleges alkalmazását. A nemek közötti egyenlőséggel foglalkozó nemzeti szervek hatáskörének és mandátumának ezért ki kell terjednie a nemek közötti bérdiszkriminációra és az átláthatósági kötelezettségekre. Az egyenlőséggel foglalkozó szervek számára lehetővé kell tenni, hogy elláthassák egyének képviseletét, megkönnyítve ezzel azoknak az eljárási és költség jellegű akadályoknak a leküzdését, amelyekkel a bérdiszkrimináció áldozatai szembesülnek. Ez az egyes munkavállalók számára csökkenthetné a jogviták kockázatát, és megoldást jelenthetne arra a problémára, hogy az egyenlő díjazással kapcsolatos peres eljárások jelenleg nagyon ritkák.

               (24)

               A tudatosság növelésére irányuló tevékenységek informálják az érintett feleket az egyenlő díjazás elvének létéről és fontosságáról. Ösztönözni kell a tagállamokat arra, hogy a vállalkozások és szervezetek, a szociális partnerek és a közvélemény körében erősítsék a tudatosságot az egyenlő díjazás elvének hatékony előmozdítása, a nemi diszkriminációtól mentes munkakör-értékelési és -besorolási rendszerek alkalmazása és – általánosabban – a nemek közötti bérszakadék felszámolása érdekében. Ugyancsak szükség van e téren fellépésekre a vállalkozások és szervezetek szintjén,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   I.   TÁRGY

               1.

               Ez az ajánlás útmutatást nyújt a tagállamoknak az egyenlő díjazás elvének a bérdiszkrimináció elleni küzdelmet és a nemek közötti, szűnni nem akaró bérszakadék felszámolását célzó jobb és hatékonyabb érvényesítése érdekében.

         II.   A BÉREK ÁTLÁTHATÓSÁGA

               2.

               A tagállamoknak ösztönözniük kell a magán- és állami munkáltatókat, valamint a szociális partnereket arra, hogy fogadjanak el a bérek összetételére és struktúrájára vonatkozó átláthatósági politikákat. A tagállamoknak intézkedéseket kell elfogadniuk a bérek átláthatóságának előmozdítására. Ezeknek az intézkedéseknek az alábbi 3–6. pontokban ismertetett fellépések közül legalább egyet tartalmazniuk kell, a tagállam sajátos helyzetének figyelembevételével.

      A munkavállalóknak a díjazás szintjére vonatkozó tájékoztatáshoz való joga

               3.

               A tagállamoknak megfelelő és arányos intézkedéseket kell hozniuk, amelyek biztosítják, hogy a munkavállalók tájékoztatást kérhessenek az azonos vagy egyenlő értékű munkát végző alkalmazotti kategóriák díjazásának nemek szerint lebontott szintjeiről. E tájékoztatásnak ki kell terjednie a díjazás rögzített alapilletményen kívüli kiegészítő és változó elemeire, így például a természetbeni juttatásokra és pótlékokra.

      A díjazásra vonatkozó adatszolgáltatás

               4.

               A tagállamoknak intézkedéseket kell hozniuk, amelyek biztosítják, hogy a legalább 50 főt foglalkoztató vállalkozások és szervezetek rendszeresen tájékoztassák a munkavállalókat, a munkavállalók képviselőit és a szociális partnereket az egyes alkalmazotti vagy munkaköri kategóriákban fizetett, nemek szerint lebontott átlagos javadalmazásról.

      Béraudit

               5.

               A tagállamoknak megfelelő intézkedéseket kell hozniuk, amelyek biztosítják béraudit elvégzését a legalább 250 főt foglalkoztató vállalkozásoknál és szervezeteknél. Az auditnak ki kell terjednie az egyes alkalmazotti vagy munkaköri kategóriákban foglalkoztatott nők és férfiak arányának és az alkalmazott munkakör-értékelési és besorolási rendszernek az elemzésére, valamint a díjazásra és annak a nemi alapon alkalmazott különbségeire vonatkozó részletes információkra. A béraudit eredményét kérésre hozzáférhetővé kell tenni a munkavállalók képviselői és a szociális partnerek számára.

      Kollektív tárgyalások

               6.

               A tagállamoknak a szociális partnerek függetlenségének sérelme nélkül és a nemzeti joggal és gyakorlattal összhangban biztosítaniuk kell, hogy a kollektív tárgyalások megfelelő szintjén a felek megvitassák az egyenlő díjazás kérdését, ideértve a bérauditok kérdését is.

      Statisztikák és adminisztratív adatok

               7.

               A tagállamoknak az Eurostat számára évente és időszerűen továbbított statisztikákkal tovább kell javítaniuk a nemek közötti bérszakadékra vonatkozó friss adatok elérhetőségét. Ezeket a statisztikákat nemek, gazdasági ágazat (12), munkaidő (teljes munkaidő/részmunkaidő), tulajdonforma (állami tulajdon/magántulajdon) és életkor szerinti bontásban, éves alapon számítva kell rendelkezésre bocsátani.

               8.

               A tagállamoknak a 18. pont szerinti értesítés keretében a Bizottság rendelkezésére kell bocsátaniuk a bérdiszkriminációs esetek számára és típusaira vonatkozó adatokat is.

      Adatvédelem

               9.

               Amennyiben a 3–8. pont alatti intézkedések szerinti adatszolgáltatás személyes adatok felfedésével jár, az adatszolgáltatás során a nemzeti adatvédelmi jogszabályoknak és különösen a 95/46/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelvét (13) átültető jogszabályoknak megfelelően kell eljárni.

      Az egyenlő értékű munka fogalma

               10.

               A tagállamoknak az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatával összhangban pontosítaniuk kell jogszabályaikban az „egyenlő értékű munka” fogalmát. A munka értékét objektív kritériumok – így a képesítési, szakmai és képzési követelmények, készségek, erőfeszítés és felelősség, az elvállalt munka és a feladatok jellege – alapján kell felmérni és összehasonlítani.

      Munkakör-értékelési és -besorolási rendszerek

               11.

               A tagállamoknak elő kell mozdítaniuk a nemi diszkriminációtól mentes munkakör-értékelési és -besorolási rendszerek kialakítását és alkalmazását, valamint – egyebek mellett állami szektorbeli munkáltatói minőségükben – a nemek szerint differenciáló díjazási skálákon alapuló esetleges bérdiszkrimináció megelőzését, vagy feltárását és megszüntetését. Különösen ösztönözniük kell a munkáltatókat és a szociális partnereket a nemi diszkriminációtól mentes munkakör-értékelési és -besorolási rendszerek bevezetésére.

               12.

               A nemi diszkriminációtól mentes munkakör-értékelési és -besorolási rendszerek tekintetében a tagállamokat arra ösztönözzük, hogy merítsenek a 2006/54/EK irányelv alkalmazásáról szóló jelentést kísérő bizottsági szolgálati munkadokumentum 1. mellékletében foglaltakból.

         III.   HORIZONTÁLIS RENDELKEZÉSEK

      Az egyenlőséggel foglalkozó szervek

               13.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy egyenlőséggel foglalkozó nemzeti szerveik hatásköre és mandátuma kiterjedjen a nemek közötti bérdiszkrimináció kérdéseire, köztük az átláthatósággal kapcsolatos követelményekre. Megfelelő esetben a tagállamoknak biztosítaniuk kell az egyenlőséggel foglalkozó szervek azon jogát, hogy hozzáférjenek a jelen ajánlás 4. és 5. pontjában említett információkhoz és auditokhoz.

               14.

               Az egyenlő díjazással kapcsolatos ügyek jogi útra terelését gátló eljárási akadályok csökkentése érdekében a tagállamoknak lehetővé kell tenniük, hogy az egyenlőséggel foglalkozó szervek bérdiszkriminációs ügyekben elláthassák egyének képviseletét.

               15.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell az egyenlőséggel foglalkozó nemzeti szervek és a munkaerőpiac ellenőrzésével megbízott nemzeti szervek közötti szorosabb együttműködést és koordinációt.

      Nyomon követés és végrehajtás

               16.

               A tagállamoknak biztosítaniuk kell az egyenlő díjazás elve érvényesítésének következetes nyomon követését és a bérdiszkrimináció valamennyi elérhető jogorvoslati eszközének alkalmazását.

      A tudatosság növelése

               17.

               A tagállamoknak az állami és magánvállalkozások és szervezetek, a szociális partnerek és a közvélemény körében erősíteniük kell a tudatosságot az egyenlő díjazás, az egyenlő értékű munka és az átláthatóság elvének előmozdítása, a nemek közötti bérszakadék okainak felszámolása és a béregyenlőtlenségek elemzését és értékelését segítő eszközök kialakítása érdekében.

         IV.   TOVÁBBI INTÉZKEDÉSEK

               18.

               A tagállamoknak meg kell hozniuk a jelen ajánlás alkalmazásának biztosításához szükséges intézkedéseket, és 2015. december 31-ig ezen intézkedésekről értesíteniük kell a Bizottságot annak érdekében, hogy az szorosan figyelemmel kísérhesse a helyzetet, jelentést állíthasson össze az ajánlás végrehajtása terén elért előrehaladásról, és ennek alapján mérlegelhesse esetleges további intézkedések szükségességét.

         V.   ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

               19.

               Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei. Az ajánlás további címzettjei a szociális partnerek, különösen azokban a tagállamokban, amelyekben a nemzeti joggal és gyakorlattal összhangban a szociális partnerek kollektív szerződések megkötésén keresztül különös felelősséget viselnek az egyenlő díjazás elvének megvalósításáért.

      Kelt Brüsszelben, 2014. március 7-én.

            a Bizottság részéről

         Viviane REDING

            alelnök

      (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 2006. július 5-i 2006/54/EK irányelve a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról (HL L 204., 2006.7.26., 23. o.).

      (2)  A Bizottság 2007. július 18-i közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: A nemek közötti bérszakadék elleni küzdelem.

      (3)  A Bizottság 2010. október 8-i közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Intelligens szabályozás az Európai Unióban.

      (4)  HL C 16. E, 2010.1.22., 21. o.

      (5)  P7_TA(2012)0225.

      (6)  HL C 345., 2010.12.18., 1. o.

      (7)  A Bizottság 2013. február 20-i közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: Szociális beruházás a növekedés és a kohézió érdekében – többek között a 2014–2020-as Európai Szociális Alap végrehajtása révén (11. o.).

      (8)  A Bizottság jelentése a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló, 2006. július 5-i 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (átdolgozott szöveg) alkalmazásáról.

      (9)  A Bizottság 2003. május 6-i ajánlása a mikro-, kis- és középvállalkozások fogalmának meghatározásáról (HL L 124., 2003.5.20., 36. o.).

      (10)  A Tanács 1999. március 9-i 530/1999/EK rendelete a strukturális keresetfelvételi statisztikákról és a munkaerőköltség-felvételi statisztikákról (HL L 63., 1999.3.12., 6. o.).

      (11)  A férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló, 2006. július 5-i 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (átdolgozott szöveg) alkalmazásáról szóló, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek címzett bizottsági jelentést kísérő bizottsági szolgálati munkadokumentum, SWD(2013) 512 final.

      (12)  Legalább a NACE Rev. 2. B–S nemzetgazdasági ágak tekintetében (az O nemzetgazdasági ág kivételével).

      (13)  Az Európai Parlament és a Tanács 1995. október 24-i 95/46/EK irányelve a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról (HL L 281., 1995.11.23., 31. o.).


title: Az EFTA Felügyeleti Hatóság ajánlása ( 2009. december 2. ) az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XI. mellékletének 5cl. pontjában említett, és a megállapodásba annak 1. jegyzőkönyvével átvett jogi aktus (Az Európai Parlament és a Tanács 2002/21/EK irányelve az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról) 7. cikkében hivatkozott bejelentésekről, határidőkről és konzultációkról

text:
               13.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 302/12

         AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG AJÁNLÁSA
   (2009. december 2.)
   az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XI. mellékletének 5cl. pontjában említett, és a megállapodásba annak 1. jegyzőkönyvével átvett jogi aktus (Az Európai Parlament és a Tanács 2002/21/EK irányelve az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról) 7. cikkében hivatkozott bejelentésekről, határidőkről és konzultációkról
   2011/C 302/05
   AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG (1),
   TEKINTETTEL az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (2),
   TEKINTETTEL az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodásra és különösen annak 5. cikke (2) bekezdése b) pontjára,
   TEKINTETTEL az EGT-megállapodás XI. melléklete 5cl. pontjában említett, a megállapodásba annak 1. jegyzőkönyvével átvett Az Európai Parlament és a Tanács 2002/21/EK irányelve (3) (2002. március 7.) az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról (keretirányelv) címet viselő jogi aktusra, és különösen annak 19. cikke (1) bekezdésére,
   mivel:

               (1)

               Az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások új keretszabályozása értelmében a nemzeti szabályozó hatóságok a következetes szabályozói gyakorlat kialakításának és a keretszabályozást alkotó irányelvek következetes alkalmazásának biztosítása érdekében kötelesek hozzájárulni a belső piac fejlődéséhez, ennek céljából kötelesek egymással és a Hatósággal átlátható módon együttműködni.

               (2)

               Annak biztosítása érdekében, hogy a nemzeti szinten meghozott döntések ne befolyásolják hátrányos módon az egységes piac működését vagy a keretszabályozás célkitűzéseinek megvalósulását, a nemzeti szabályozó hatóságoknak értesíteniük kell a Hatóságot és a többi nemzeti szabályozó hatóságot a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének (3) bekezdésében előírt intézkedéstervezetekről.

               (3)

               További követelményként a nemzeti szabályozó hatóságoknak meg kell szerezniük a Hatóság engedélyét az EGT-megállapodás XI. mellékletének 5cj. pontjában hivatkozott, a megállapodásba annak 1. jegyzőkönyvével átvett, Az Európai Parlamenti és a Tanács 2002/19/EK irányelve (4) (2002. március 7.) az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és kapcsolódó eszközökhöz való hozzáférésről, valamint azok összekapcsolásáról (hozzáférési irányelv) címet viselő jogi aktus 8. cikke (3) bekezdése második albekezdésében szereplő kötelezettségekre. Ez egy külön eljárás.

               (4)

               A nemzeti szabályozó hatóságok kérésére a Hatóság lehetőséget biztosít arra, hogy a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkében és a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 8. cikkének (3) bekezdésében meghatározott intézkedések hivatalos bejelentését megelőzően bármely intézkedéstervezetet megvitassanak. Amennyiben a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének (4) bekezdése értelmében a Hatóság jelezte a nemzeti szabályozó hatóságnak, hogy megítélése szerint az intézkedéstervezet az EGT-megállapodásban foglaltak érvényesülését akadályozná, vagy pedig komoly kétségei vannak azzal kapcsolatban, hogy az intézkedéstervezet összeegyezethető-e az EGT-joggal, akkor az érintett nemzeti szabályozó hatóság a lehető legrövidebb időn belül lehetőséget kap arra, hogy kifejtse véleményét a Hatóság által felvetett kérdésben.

               (5)

               A 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) bizonyos kötelező határidőket határoz meg a 7. cikk szerinti bejelentések elbírálására.

               (6)

               A 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkében meghatározott együttműködés és a konzultációs mechanizmus hatékonyságának biztosítása, továbbá a jogbiztonság szavatolása érdekében az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikke szerinti bejelentésekről, határidőkről és konzultációkról szóló, az EFTA Felügyeleti Hatóság 2004. július 14-i ajánlása egyértelmű szabályokat vezetett be a 7. cikk szerinti bejelentések fő eljárásjogi vonatkozásait illetően (5). A 2004. július 14-i ajánlás helyébe ez az ajánlás lépne, melynek célja a bejelentési eljárás további egyszerűsítése és javítása, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokról és elektronikus hírközlési szolgáltatásokról szóló keretszabályozás harmonizált alkalmazása az Európai Gazdasági Térségben.

               (7)

               Annak érdekében, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok további útmutatást kapjanak az intézkedéstervezetek tartalmi elemeivel kapcsolatban és a bejelentések teljességét illetően növekedjék a jogbiztonság, meg kell határozni azokat a minimális információkat, amelyeket egy intézkedéstervezetnek tartalmaznia kell ahhoz, hogy azt megfelelően lehessen értékelni.

               (8)

               Figyelembe kell venni egyrészről az értékelés hatékonysága iránti igényt, másrészről pedig azt az elvárást, hogy minél kevesebb adminisztrációra legyen szükség. Ebben a tekintetben a bejelentési mechanizmus nem róhat felesleges adminisztrációs terheket a nemzeti szabályozó hatóságokra. Ugyancsak hasznos lenne az eljárásmódok tisztázása a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 8. cikke (3) bekezdése második albekezdésének keretében.

               (9)

               A bejelentett intézkedéstervezetek vizsgálatának egyszerűsítése és a folyamat gyorsabbá tétele érdekében kívánatos, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok bejelentéseiket egységes formátumban tegyék meg.

               (10)

               Az EFTA-államok és az EGT-megállapodás Szerződő Felei közös megegyezése alapján az EFTA-államok és a Hatóság közötti valamennyi kommunikáció munkanyelve az angol. Ez nem sérti a magánfelek és vállalkozások azon jogát, hogy az EGT-megállapodásnak megfelelően az EGT-nyelvek bármelyikén terjesszék elő dokumentumaikat.

               (11)

               A bejelentési mechanizmus hatékonyságának javítása, a nemzeti szabályozó hatóságok és a piaci szereplők jogbiztonságának növelése, valamint a szabályozási intézkedések időben történő meghozatala érdekében kívánatos, hogy a nemzeti szabályozó hatóság piacelemzésre vonatkozó bejelentése tartalmazza a nemzeti szabályozó hatóság által a feltárt piaci hiányosságok kezelésére javasolt korrekciós intézkedéseket is. Ha az intézkedéstervezet olyan piacra vonatkozik, amelyről megállapítást nyert, hogy versenypiacként működik, és ezen a piacon már vannak hatályban korrekciós intézkedések, akkor kívánatos, hogy a bejelentés tartalmazza az e kötelezettségek visszavonására vonatkozó javaslatokat is.

               (12)

               A nemzeti szabályozó hatóságok és a Hatóság adminisztrációs terheinek csökkentése érdekében egyes intézkedéstervezetek esetében kívánatos, hogy a bejelentés általában rövidített bejelentőlap felhasználásával történjen. Ezen intézkedéstervezetek esetében is fennmarad azonban az általános bejelentési eljárás keretében történő bejelentés megtételének lehetősége.

               (13)

               Ha egy nemzeti szabályozó hatóság az elektronikus hírközlés ágazatában az előzetes szabályozás alá eső érintett termék- és szolgáltatáspiacokról szóló, 2008. november 5-i hatósági ajánlásban (6) nem szereplő piacokhoz kapcsolódó szabályozási kötelezettségeket szándékozik visszavonni, a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikke szerinti ilyen intézkedéstervezet bejelentését a rövidített bejelentőlap felhasználásával indokolt megtenni.

               (14)

               Ha a nemzeti szabályozó hatóság olyan piacot vizsgál felül, amelyről egy korábbi felülvizsgálat során megállapította a hatékony verseny meglétét, és a hatékony verseny megléte ezúttal is megállapítást nyer, akkor a bejelentést a rövidített bejelentőlap felhasználásával indokolt megtenni.

               (15)

               A gazdasági mutatók (például a tárgyi eszközök, a munkaerő, az infláció, a tőkeköltség, az ingatlanbérleti díjak stb.) változásainak figyelembevétele, valamint az előrejelzések vagy a feltevések aktualizálása érdekében a nemzeti szabályozó hatóságok gyakorta módosítják az előírt korrekciós intézkedések technikai részleteit. A rövidített bejelentőlapon indokolt bejelenteni azoknak a részletszabályoknak a módosítását vagy aktualizálását, amelyek nem változtatják meg a korrekciós intézkedések jellegét vagy általános hatályát (például a beszámolási kötelezettségek kiterjesztése, az előírt biztosításkötési kötelezettség részletes követelményei, a bírságok összege vagy a rendelkezésre bocsátási határidők módosítása). Az általános bejelentési eljárás keretében csak olyan lényegi, a korrekciós intézkedés jellegét vagy hatályát érintő módosításokat indokolt bejelenteni, amelyek érdemben befolyásolják a piac működését (árszintek, a költség- vagy árkalkulációs módszerek módosítása, a költségalapúság fokozatos elérésének [„glide path”] meghatározása).

               (16)

               Egyes piacok esetében (különösen a beszédcélú hívásvégződtetési piacokon) előfordulhat, hogy a nemzeti szabályozó hatóságok egy korábbi felülvizsgálatéval azonos következtetésre jutnak, és a korábbi felülvizsgálattal érintett üzemeltetőkéhez hasonló ügyfélkörrel vagy összforgalommal rendelkező további üzemeltetőkre (például új piacralépőkre) vonatkozóan a korábban bejelentett tervezetekben foglalt intézkedésektől lényegesen nem különböző korrekciós intézkedéseket kívánnak bevezetni. Ezeket az intézkedéstervezeteket a rövidített bejelentőlap felhasználásával indokolt bejelenteni.

               (17)

               A rövidített bejelentőlap felhasználásával bejelentett intézkedéstervezetek főszabály szerint nem szolgáltatnak okot arra, hogy a Hatóság a nemzeti szabályozó hatóságnak a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének (3) bekezdése értelmében észrevételt tegyen.

               (18)

               A bejelentett intézkedéstervezetek átláthatóságának növelése és az ilyen intézkedéstervezetekre vonatkozó információk nemzeti szabályozó hatóságok közötti áramlásának elősegítése érdekében indokolt, hogy mind az általános, mind a rövidített bejelentőlap tartalmazza a bejelentett intézkedéstervezet főbb elemeinek összefoglaló leírását.

               (19)

               Az elektronikus hírközlő hálózatokkal és elektronikus hírközlési szolgáltatásokkal foglalkozó európai szabályozók csoportja, amelyet a 2002/627/EK bizottsági határozat (7) hozott létre, elismerte az erre irányuló szabályozás szükségességét.

               (20)

               A 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 8. cikkében meghatározott célkitűzések teljesítése, különösen pedig a következetes szabályozási gyakorlat biztosítása és az irányelv következetes alkalmazása iránti igény kielégítése érdekében alapvető fontosságú, hogy az érintettek maradéktalanul kövessék a 7. cikkben meghatározott bejelentési mechanizmust.

               (21)

               A keretszabályozás EGT teljes területén történő egységes alkalmazása, és a nemzeti szabályozó hatóságok közötti együttműködés előnyeinek lehető legteljesebb kihasználása érdekében létfontosságú az EGT EFTA- és EK-pillére közötti információáramlás biztosítása. Ezért az EGT Vegyes Bizottság 11/2004 határozatában a következő kiegészítéssel módosította a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének (3) bekezdését: „Az EFTA-államok nemzeti szabályozó hatóságai és az EK-tagállamok nemzeti szabályozó hatóságai közötti információcsere az EFTA Felügyeleti Hatóságon és a Bizottságon keresztül történik.”

               (22)

               Az EFTA Hírközlési Bizottság a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 22. cikkének (2) bekezdésének megfelelően meghozta véleményét,

         AJÁNLJA:

               1.

               A 2002/21/EK irányelvben (keretirányelv) és a különös irányelvekben meghatározott fogalmak ezen ajánlás alkalmazásában ugyanazt jelentik. Ezen ajánlás alkalmazásában továbbá:

                           a)

                           „Az érintett piacokról szóló ajánlás”: Az EFTA Felügyeleti Hatóság 2008. november 5-i ajánlása (8) az előzetes szabályozás alá vonható érintett elektronikus hírközlési ágazatbeli termék- és szolgáltatáspiacokról, és az érintett piacokról szóló bármely, ezt követő ajánlás;

                           b)

                           „Bejelentés”: az ezen ajánlásban (I. és II. melléklet) meghatározott általános bejelentőlap vagy rövidített bejelentőlap felhasználásával valamely nemzeti szabályozó hatóság által a Hatóságnak egy intézkedéstervezet 2002/21/EK irányelv 7. cikkének (3) bekezdése szerinti bejelentése vagy a 2002/19/EK irányelv 8. cikke (3) bekezdésének második albekezdése szerinti kérelem.

               2.

               A bejelentéseket kizárólag a Hatóság által működtetett elektronikus bejelentési rendszeren keresztül lehet megtenni.
               Az elektronikus bejelentési rendszeren keresztül elküldött dokumentumok kézhezvételi dátumának az elküldés napja tekintendő.
               A bejelentéseket beérkezési sorrendjük szerint veszik nyilvántartásba.

               3.

               A bejelentések azon a napon válnak hatályossá, amikor a Hatóság nyilvántartásba veszi azokat (iktatási dátum). Az iktatási dátum az a nap, amelyen a Hatóság a teljes bejelentést kézhez vette.
               A Hatóság internetes oldalán keresztül és elektronikus úton egyaránt értesíti valamennyi nemzeti szabályozó hatóságot a bejelentés iktatásának napjáról, a bejelentés tárgyáról, valamint a bejelentés mellékleteként kézhez vett iratokról.

               4.

               A nemzeti intézkedéstervezetet az azt megalapozó indokolással együtt – akárcsak az általános bejelentőlapot (I. melléklet) és a rövidített bejelentőlapot (II. melléklet) – angol nyelven kell megküldeni a Hatóságnak.

               5.

               A nemzeti szabályozó hatóság által bejelentett intézkedéstervezetekhez csatolni kell azokat a dokumentumokat, amelyekre a Hatóságnak feladata végrehajtásához szüksége van. Az alábbi 6. pont hatálya alá eső, a rövidített bejelentőlap felhasználásával bejelentett intézkedéstervezetek esetében a Hatóságnak feladata teljesítéséhez a főszabály szerint semminemű további dokumentációra nincs szüksége.
               Az intézkedéstervezeteket megfelelően indokolni kell.

               6.

               A II. mellékletben meghatározott rövidített bejelentőlap felhasználásával kell a Hatóságnak megküldeni a következő intézkedéstervezeteket:

                           a)

                           az érintett piacokról szóló ajánlásban már nem szerepelő vagy az abban korábban sem felsorolt piacokat érintő intézkedéstervezetek, amennyiben a nemzeti szabályozó hatóság a piacról megállapította, hogy versenypiacként működik, vagy a nemzeti szabályozó hatóság megítélése szerint az érintett piacokról szóló ajánlás 2. pontjában a piac előzetes szabályozás alá vonhatóságára meghatározott három, együttesen teljesítendő kritérium már nem teljesül;

                           b)

                           az olyan piacokra vonatkozó intézkedéstervezetek, amelyek ugyan továbbra is szerepelnek az érintett piacokról szóló hatályos ajánlásban, de amelyekről a piac egy korábbi felülvizsgálata alkalmával megállapítást nyert, hogy versenypiacként működnek, és továbbra is így fognak működni;

                           c)

                           a korábban előírt korrekciós szabályozási intézkedések technikai részleteinek módosítására irányuló intézkedéstervezetek, ha nincs kimutatható hatásuk a piacra (például a számviteli modellek költségelemeinek és alapfeltételezéseinek évenkénti naprakésszé tétele, a beszámolási határidők, rendelkezésre bocsátási határidők); továbbá

                           d)

                           olyan intézkedéstervezetek, amelyek egy korábban már elemzésnek alávetett piacra vonatkoznak, és amelyeket a nemzeti szabályozó hatóság más vállalkozások vonatkozásában már bejelentett, amennyiben a nemzeti szabályozó hatóság további vállalkozásokat illetően is hasonló korrekciós intézkedéseket kíván előírni oly módon, hogy a korábbi bejelentésben alkalmazott elvek lényegesen nem változnak.

               7.

               A Hatóság, a nemzeti szabályozó hatóságokkal szorosan együttműködve, figyelemmel kíséri a rövidített bejelentési eljárás gyakorlati következményeit, és ennek alapján a rendszert – a szükségesnek mutatkozó körben – kiigazítja, illetőleg az intézkedéstervezetek olyan további kategóriáival bővíti, amelyeken belül a bejelentéseket a rövidített bejelentőlap felhasználásával indokolt megtenni.

               8.

               A fenti 6. pont hatálya alá nem eső intézkedéstervezeteket az I. mellékletben meghatározott általános bejelentőlap felhasználásával kell a Hatóság rendelkezésére bocsátani. A intézkedéstervezetek bejelentésének – az adott esetnek megfelelően – tartalmaznia kell valamennyi következő elemet:

                           a)

                           az érintett termék- vagy szolgáltatáspiac megjelölése, ezen belül különösen azon termékek és szolgáltatások leírását, amelyeket a kereslet- és a kínálatoldali helyettesíthetőség alapján az érintett piac részének kell tekinteni, illetve nem kell az érintett piac részének tekinteni;

                           b)

                           az érintett földrajzi piac megjelölése, beleértve a versenyfeltételeknek a kereslet- és a kínálatoldali helyettesíthetőség alapján történő, kellően megalapozott elemzését;

                           c)

                           az érintett piacon tevékenykedő legfontosabb vállalkozások megjelölése;

                           d)

                           az érintett piac elemzésének eredménye, ezen belül különösen a hatékony verseny meglétére vagy hiányára vonatkozó megállapításokat és az ezzel összefüggő okok megjelölését. Ebből a célból az intézkedéstervezetnek ki kell térnie a különböző vállalkozások piaci részesedésének elemzésére és egyéb lényeges kritériumokra, például a piacra jutás akadályaira, a méretgazdaságosságra és választékgazdaságosságra, a vertikális integrációra, a nehezen megkettőzhető infrastruktúra ellenőrzésére, a technológiai előnyökre vagy fölényre, a kiegyenlítő vásárlóerő hiányára vagy alacsony szintjére, a tőkepiacokhoz, illetve a pénzügyi forrásokhoz való könnyű vagy privilegizált hozzáférés eseteire, a vállalkozás teljes méretére, a termékek vagy szolgáltatások diverzifikációjára, a fejlett forgalmazási és értékesítési hálózatra, a potenciális verseny hiányára és a piaci terjeszkedés korlátaira;

                           e)

                           az adott esetnek megfelelően azon vállalkozások megjelölése, amelyek akár önállóan, vagy más vállalkozásokkal együtt a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 14. cikke értelmében jelentős piaci erővel rendelkeznek, valamint e minősítés okait, bizonyítékait és az azt megalapozó egyéb tényeket;

                           f)

                           a nemzeti szabályozó hatóság által korábban lefolytatott nyilvános konzultáció eredménye;

                           g)

                           amennyiben rendelkezésre áll, a nemzeti versenyhivatal állásfoglalása;

                           h)

                           bizonyíték arra, hogy a Hatóságnak történő bejelentéssel egyidőben megfelelő lépések történtek a többi EFTA-állam nemzeti szabályozó hatóságának értesítésére az intézkedéstervezetről, amennyiben és amilyen mértékben azt a Hatóság elektronikus rendszere nem biztosítja;

                           i)

                           a 2002/19/EK (hozzáférési irányelv) irányelv 5. vagy 8. cikkének hatálya alá eső, vagy az EGT-megállapodás XI. melléklete 5cm. pontjában hivatkozott, és a megállapodásba annak 1. jegyzőkönyvével átvett, Az Európai Parlament és a Tanács 2002/22/EK irányelve (9) az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról (Egyetemes szolgáltatási irányelv) címet viselő jogi aktus 16. cikkének hatálya alá eső intézkedéstervezetek bejelentése esetében az érintett piacon a hatékony verseny hiányának kezelésére javasolt különleges szabályozási kötelezettségek, vagy az olyan esetekben, ahol az érintett piacról megállapították a hatékony verseny meglétét, és e piacra vonatkozóan már előírtak ilyen kötelezettségeket, az ezen kötelezettségek visszavonására irányuló intézkedéstervezetek.

               9.

               Ha az intézkedéstervezet a piacelemzés céljára az érintett piacokról szóló ajánlásban felsoroltaktól eltérő érintett piacot határoz meg, a nemzeti szabályozó hatóság köteles a piacmeghatározás céljára alkalmazott kritériumokat megfelelően megindokolni.

               10.

               A 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 8. cikke (3) bekezdésének megfelelő bejelentésekben megfelelően indokolni kell azt is, hogy a jelentős piaci erővel rendelkező üzemeltetők esetében miért kell a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 9–13. cikkekben felsoroltaktól eltérő kötelezettségeket előírni.

               11.

               A 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 8. cikke (5) bekezdésének hatálya alá tartozó bejelentések esetében megfelelő módon meg kell indokolni azt is, hogy a nemzetközi kötelezettségvállalás betartásához miért van szükség a tervezett intézkedésekre.

               12.

               Teljesnek tekintendők az általános bejelentési eljárás útján tett azon bejelentések, amelyek tartalmazzák a fenti 8. pontban felsorolt információkat. Ha a bejelentésben foglalt információk, ideértve a csatolt dokumentumokat is, bármilyen lényegi szempontból hiányosak, a Hatóság erről a kézhezvételtől számítva öt munkanapon belül tájékoztatja az érintett nemzeti szabályozó hatóságot, és megjelöli, hogy a bejelentést miben találta hiányosnak. A bejelentés mindaddig nem kerül nyilvántartásba, amíg az érintett nemzeti szabályozó hatóság a szükséges információkat rendelkezésre nem bocsátja. A 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének értelmében az ilyen bejelentések azon a napon válnak hatályossá, amikor a Hatóság kézhez veszi a teljes információt.

               13.

               A Hatóság a fenti 8. pont sérelme nélkül a bejelentés nyilvántartásba vételét követően további információt vagy magyarázatot kérhet a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 5. cikkének (2) bekezdése alapján az érintett nemzeti szabályozó hatóságtól. Ha a kért adatok rendelkezésére állnak, a nemzeti szabályozó hatóság törekszik arra, hogy három munkanapon belül továbbítsa azokat.

               14.

               A Hatóság ellenőrzi, hogy a rövidített bejelentőlap felhasználásával rendelkezésre bocsátott intézkedéstervezet a fenti 6. pontban meghatározott kategóriákba tartozik-e. Ha a Hatóság úgy ítéli meg, hogy nem ez az eset áll fenn, erről öt munkanapon belül tájékoztatja az érintett nemzeti szabályozó hatóságot, és felkéri a bejelentő szabályozó hatóságot, hogy az intézkedéstervezetet az általános bejelentési eljárás keretében nyújtsa be.

               15.

               Amennyiben a Hatóság a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének (3) bekezdése alapján észrevételeket tesz, az érintett nemzeti szabályozó hatóságot elektronikus úton értesíti erről, az észrevételeket pedig közzéteszi az internetes oldalán.

               16.

               Amennyiben valamely nemzeti szabályozó hatóság a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének (3) bekezdése alapján észrevételeket tesz, a Hatóságot, valamint a többi nemzeti szabályozó hatóságot elektronikus úton értesíti erről.

               17.

               Amennyiben a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének (4) bekezdése értelmében a Hatóság úgy ítéli meg, hogy az intézkedéstervezet az EGT-megállapodásban foglaltak érvényesülésének akadályát jelentené, vagy komoly kétségei vannak azzal kapcsolatban, hogy az intézkedéstervezet összeegyeztethető-e az EGT-joggal, különösen a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 8. cikkében említett célkitűzésekkel; vagy később visszavonja kifogásait, vagy olyan határozatot hoz, amely szerint a nemzeti szabályozó hatóságnak vissza kell vonnia az intézkedéstervezetet, erről a nemzeti szabályozó hatóságot elektronikus úton értesíti, és a tárgyban internetes oldalain közleményt tesz közzé.

               18.

               A 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 8. cikke (3) bekezdése második albekezdésének megfelelő bejelentés alapján a Hatóság, a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 14. cikke (2) bekezdésének megfelelően, általában három hónapnál nem hosszabb időszakon belül határozatot hoz, amelyben a nemzeti szabályozó hatóságnak engedélyezi ilyen intézkedés megtételét, vagy a kérelmet elutasítja. Esetleges problémák felmerülése esetén a Hatóság a fenti időszakot további két hónappal meghosszabbíthatja.

               19.

               A nemzeti szabályozó hatóság bármikor visszavonhatja a bejelentett intézkedéstervezetet, ez esetben a bejelentett intézkedést törlik a nyilvántartásból. A Hatóság erről internetes oldalán közleményt tesz közzé.

               20.

               Ha a nemzeti szabályozó hatóság azt követően fogadja el az intézkedéstervezetet, hogy a Hatóságtól vagy más nemzeti szabályozó hatóságtól a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkének (3) bekezdése alapján észrevételeket kapott, akkor tájékoztatja a Hatóságot és a többi nemzeti szabályozó hatóságot arról, hogy az észrevételeket hogyan vette a lehető legnagyobb mértékben figyelembe.

               21.

               A nemzeti szabályozó hatóság kérésére a Hatóság bejelentés előtt informálisan megvitatja az intézkedéstervezetet.

               22.

               A 2002/21/EK irányelvben (keretirányelv), valamint a jelen ajánlásban szereplő időtartam számítására a következő szabályok vonatkoznak:

                           a)

                           amennyiben a napokban, hetekben vagy hónapokban kifejezett időtartam kezdetének valamely esemény bekövetkezte számít, az a nap, amelyen az esemény bekövetkezett, nem számít bele az időtartamba;

                           b)

                           a hetekben vagy hónapokban kifejezett időtartam az utolsó hét, illetve hónap azon napjának lejártával ér véget, amely a hétnek ugyanarra a napjára esik, illetve ugyanaz a dátuma, mint amelyen az időtartam kezdetét jelentő esemény bekövetkezett. Ha hónapokban kifejezett időtartam esetében az utolsó hónapban nincs olyan sorszámú nap, amelyen az időtartamnak le kell járnia, az időtartam ezen utolsó hónap utolsó napján jár le;

                           c)

                           az időtartamok magukban foglalják az ünnepnapokat, a szombatokat és vasárnapokat, kivéve, ha kifejezetten jelzik, hogy ezek nem tartoznak az időtartamokba, illetve amikor az időtartam munkanapokban van megadva; ünnepnapnak minősül minden nap, amelyet az érintett EFTA-állam vagy a Hatóság akként határoz meg;

                           d)

                           munkanap az ünnepnap, a szombat és a vasárnap kivételével minden nap.

                     Ha az időtartam szombaton, vasárnapon vagy hivatalos munkaszüneti napon jár le, akkor azt a soron következő első munkanap végéig meg kell hosszabbítani.
               A Hatóság minden évben nyilvánosságra hozza az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-kiegészítésében az EFTA-államok és a Hatóság által meghatározott ünnepnapokat. A Hatóság kérésére az EFTA-államoknak el kell juttatniuk a Hatósághoz az ünnepnapok listáját.

               23.

               A Hatóság a nemzeti szabályozó hatóságokkal együtt értékelni fogja, hogy szükséges-e felülvizsgálni ezen ajánlást. Erre a keretszabályozás felülvizsgálatában meghatározott azon határidőt követően kerül sor – az EGT-jogba történt belefoglalásának megfelelően –, amelyet az EFTA-államok számára a nemzeti jogba való átültetésre határoztak meg.

               24.

               Ezen ajánlás címzettjei az EFTA-államok.

      Kelt Brüsszelben, 2009. december 2-án.

            az EFTA Felügyeleti Hatóság részéről

         Per SANDERUD

            elnök

         Kurt JÄGER

            testületi tag

      (1)  A továbbiakban: a Hatóság.

      (2)  A továbbiakban: az EGT-megállapodás.

      (3)  HL L 108., 2002.4.24., 33. o. A 717/2007/EK rendelettel (HL L 171., 2007.6.29., 32. o.) módosított irányelv.

      (4)  HL L 108., 2002.4.24., 7. o.

      (5)  Elfogadva a 193/04/COL határozattal. HL L 113., 2006.4.27., 10. o.

      (6)  Az EFTA Felügyeleti Hatóság ajánlása (2008. november 5.) az előzetes szabályozás alá vonható érintett elektronikus hírközlési ágazatbeli termék- és szolgáltatáspiacokról, megfelelően az EGT-megállapodás XI. mellékletének 5 cl. pontjában hivatkozott és a megállapodásba annak 1. jegyzőkönyvével átvett jogszabálynak (Az Európai Parlament és a Tanács 2002/21/EK irányelve az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról). A továbbiakban: az érintett piacokról szóló ajánlás. Az ajánlást az előzetes szabályozás alá vonható érintett elektronikus hírközlési ágazatbeli termék- és szolgáltatáspiacokról szóló ajánlás elfogadásáról szóló, 2008. november 5-i 688/08/COL határozattal fogadták el, közzétéve a HL C 156., 2009.7.9., 18. oldalon és a 36. EGT-kiegészítésben, 2009.7.9., 1. oldal.

      (7)  HL L 200., 2002.7.30., 38. o., módosítva.

      (8)  Lásd a fenti 5. lábjegyzetet.

      (9)  HL L 108., 2002.4.24., 51. o.

      I. MELLÉKLET

         Általános bejelentőlap a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikke szerinti intézkedéstervezetek bejelentéséhez

      (Általános bejelentőlap)

         BEVEZETÉS

      Az általános bejelentőlap azokat az információkat foglalja össze, amelyeket a nemzeti szabályozó hatóságoknak meg kell küldeniük a Hatóságnak, amikor a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikke értelmében az általános bejelentési eljárás szerint intézkedéstervezeteket jelentenek be.
      A Hatóság arra törekszik, hogy – elsősorban a bejelentést megelőző megbeszélések keretében – lehetőséget adjon a nemzeti szabályozó hatóságoknak a 7. cikk végrehajtásával kapcsolatban felmerülő kérdéseik megvitatására. Ennek megfelelően felkérjük a nemzeti szabályozó hatóságokat arra, hogy az általános bejelentőlappal kapcsolatban – különösen a szolgáltatandó információk jellegét illetően, másfelől azzal kapcsolatban, hogy a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 15. és 16. cikke alapján elvégzett piacelemzéssel összefüggésben mely információk átadásától tekinthetnek el – felmerülő kérdéseikkel forduljanak a Hatósághoz.

         AZ INFORMÁCIÓK PONTOSSÁGA ÉS TELJESSÉGE

      A nemzeti szabályozó hatóságok által szolgáltatott valamennyi információnak pontosnak és teljesnek kell lennie, és a szóban forgó információkat az alábbi általános bejelentőlapon kell összefoglalni. Az általános bejelentőlap kitöltése nem helyettesíti az intézkedéstervezet bejelentését, csupán lehetővé teszi a Hatóság és a többi EGT-állam nemzeti szabályozó hatósága számára annak ellenőrzését, hogy a bejelentett intézkedéstervezet valóban tartalmaz minden olyan információt, amelyre a Hatóságnak a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikkében foglalt feladatának az ugyanott megjelölt határidőn belüli teljesítéséhez szüksége van.
      Az átadandó információkat az általános bejelentőlap tagolása szerint, szakaszokra és pontokra bontva kell megadni, és el kell látni az intézkedéstervezet megfelelő szövegrészére vonatkozó hivatkozásokkal.

         NYELV

      Az általános bejelentőlapot angol nyelven kell kitölteni.

         1.   szakasz

         Piacmeghatározás

      Kérjük, adja meg az alábbi adatokat (amennyiben alkalmazható):

                  1.1.

                  Az érintett termék-/szolgáltatáspiac. Szerepel-e ez a piac az érintett piacokról szóló ajánlásban?

                  1.2.

                  Az érintett földrajzi piac.

                  1.3.

                  Amennyiben rendelkezésre áll, a nemzeti versenyhivatal állásfoglalásának rövid összegzése.

                  1.4.

                  A javasolt piacmeghatározásról eddig tartott nyilvános konzultációk eredményeinek rövid áttekintése (például hány észrevétel érkezett, mely válaszadók támogatták, melyek ellenezték a javasolt piacmeghatározást).

                  1.5.

                  Ha az adott érintett piac nem szerepel az érintett piacokról szóló ajánlásban található jegyzékben, azon főbb megfontolások összefoglalása, amelyek az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások közösségi keretszabályozása szerinti piacelemzésről és a jelentős piaci erő meghatározásáról szóló, 2004. július 14-i hatósági iránymutatás (1) 2. szakasza, valamint az érintett piacokról szóló ajánlás (6)–(14) preambulumbekezdésében és a vonatkozó, az érintett piacokról szóló bizottsági ajánlást kísérő indokolás (2) 2.2. szakaszában meghatározott három alapkritérium alapján alátámasztják a javasolt piacmeghatározást.

         2.   szakasz

         A jelentős piaci erővel rendelkező vállalkozások meghatározása

      Kérjük, adja meg az alábbi adatokat (amennyiben alkalmazható):

                  2.1.

                  Azon vállalkozások neve, amelyekről megállapítást nyert, hogy önállóan vagy együttesen jelentős piaci erővel rendelkeznek.
                  Azon vállalkozások neve – ha vannak ilyenek –, amelyekről megállapítást nyert, hogy már nem rendelkeznek jelentős piaci erővel.

                  2.2.

                  Azok a szempontok, amelyek alapján megállapítást nyert, hogy a vállalkozás – akár önállóan, akár együttesen – jelentős piaci erővel rendelkezik, illetve jelentős piaci erővel nem rendelkezik.

                  2.3.

                  Az érintett piacon tevékenykedő főbb vállalkozások (versenytársak) neve.

                  2.4.

                  A fent említett vállalkozások piaci részesedése és a piaci részesedés kiszámításának alapja (pl. forgalom, előfizetők száma).

            Kérjük, röviden foglalja össze az alábbiakat:

                  2.5.

                  A nemzeti versenyhivatal állásfoglalása, amennyiben rendelkezésre áll.

                  2.6.

                  A jelentős piaci erővel rendelkező vállalkozások meghatározására vonatkozóan eddig tartott nyilvános konzultációk eredményei (pl. a beérkezett észrevételek összes száma, hányan támogatják/ellenzik).

         3.   szakasz

         Szabályozási kötelezettségek

      Kérjük, adja meg az alábbi adatokat (amennyiben alkalmazható):

                  3.1.

                  Az előírni, fenntartani, módosítani vagy visszavonni kívánt kötelezettség jogalapja (2002/19/EK irányelv [hozzáférési irányelv] 9–13. cikkei).

                  3.2.

                  Azok az okok, amelyek alátámasztják, hogy a kötelezettség előírása, fenntartása vagy módosítása a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 8. cikkében meghatározott célkitűzések tekintetében arányos és indokolt, illetve adja meg, hogy az intézkedéstervezet szövegében pontosan hol található erre vonatkozó információ (bekezdések, szakaszok vagy oldalak).

                  3.3.

                  Amennyiben a javasolt korrekciós intézkedések eltérnek a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 9–13. cikkeiben foglaltaktól, kérjük adja meg a fenti irányelv 8. cikke (3) bekezdésének értelmében azokat a „kivételes körülményeket”, amelyek az ilyen korrekciós intézkedések alkalmazását indokolják, illetve adja meg, hogy az intézkedéstervezet szövegében pontosan hol található erre vonatkozó információ (bekezdések, szakaszok vagy oldalak).

         4.   szakasz

         Nemzetközi kötelezettségek teljesítése

      A 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 8. cikke (3) bekezdése első albekezdése harmadik francia bekezdésének értelmében kérjük, adja meg az alábbiakat (ahol alkalmazható):

                  4.1.

                  A javasolt intézkedéstervezet a 2002/19/EK irányelv (hozzáférési irányelv) 8. cikke (5) bekezdésében foglaltaknak megfelelően a piaci szereplőkre kötelezettséget előírni, módosítani vagy visszavonni kíván-e.

                  4.2.

                  Az érintett vállalkozások neve.

                  4.3.

                  Az EFTA-állam által vállalt mely nemzetközi kötelezettségeket kell teljesíteni.

         (1)  Az EFTA Felügyeleti Hatóság iránymutatásai (2004. július 14.) az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XI. mellékletében említett elektronikus hírközlő hálózatokra és elektronikus hírközlési szolgáltatásokra vonatkozó keretszabályozás alapján a piacelemzésről és a jelentős piaci erő felméréséről. Elfogadva a 194/04/COL határozattal, HL C 101., 2006.4.27., 1. o. és 21. EGT-kiegészítés, 2006.4.27., 1. o.

         (2)  Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel összhangban az elektronikus hírközlés ágazatában az előzetes szabályozás alá eső érintett termék- és szolgáltatáspiacokról szóló bizottsági ajánlást kísérő indokolás, SEC(2007) 1483 végleges.

      II. MELLÉKLET

         Rövidített bejelentőlap a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikke szerinti intézkedéstervezetek bejelentéséhez

      (Rövidített bejelentőlap)

         BEVEZETÉS

      A rövidített bejelentőlap azokat az információkat foglalja össze, amelyeket a nemzeti szabályozó hatóságoknak meg kell küldeniük a Hatóságnak, amikor a 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) 7. cikke értelmében a rövidített bejelentési eljárás szerint intézkedéstervezeteket jelentenek be.
      A rövidített bejelentőlaphoz nem szükséges csatolni a szabályozási intézkedés tervezetének szövegét, sem más dokumentumot. Meg kell adni ugyanakkor azt az internetcímet, amelyen a rövidített bejelentőlappal bejelentett intézkedéstervezet szövege megtekinthető.

                              1.

                              Egy vagy több, az érintett piacokra vonatkozó ajánlásban már nem szereplő vagy abban korábban sem felsorolt piacról megállapítást nyert, hogy versenypiacként működik, vagy hogy nem teljesíti a három kritériumot

                  Ismertesse röviden a bejelentett intézkedéstervezet tartalmát. Ezen belül jelölje meg különösen az érintett piacot és azokat az indokokat, amelyek alapján úgy ítéli meg, hogy a piacon hatékony verseny van, illetve hogy a három kritérium nem teljesül:

                  Jelölje meg a korábban bejelentett intézkedéstervezetek 7. cikk szerinti bejelentésének hivatkozási adatait:

                  A nemzeti versenyhatóság egyetért-e az intézkedéstervezettel az érintett piac elemzése tekintetében?

                  Igen
                  
                  Ha nem, ismertesse röviden ennek indokait:

                  Nem
                  

                  Az internetcím, amelyen az intézkedéstervezet szövege megtekinthető:

                  Megjegyzések:

                              2.

                              Egy vagy több olyan piac, amely egy korábbi piac-felülvizsgálat alkalmával versenypiacnak bizonyult, továbbra is versenypiacként működik:

                  Ismertesse röviden az intézkedéstervezet tartalmát, az érintett piac megjelölésével:

                  Jelölje meg a korábban bejelentett intézkedéstervezetek 7. cikk szerinti bejelentésének hivatkozási adatait:

                  Változik-e: a piacmeghatározás az előzőleg bejelentett intézkedéstervezetekhez képest?

                  Igen
                  
                  Ha igen, ismertesse ezeket röviden:

                  Nem
                  

                  A nemzeti versenyhatóság egyetért-e az intézkedéstervezettel az érintett piac elemzése tekintetében?

                  Igen
                  
                  Ha nem, ismertesse röviden ennek indokait:

                  Nem
                  

                  Az internetcím, amelyen az intézkedéstervezet szövege megtekinthető:

                  Megjegyzések:

                              3.

                              Korábban megállapított korrekciós szabályozó intézkedés technikai részleteinek változása:

                  Összegezze a korrekciós intézkedések bejelentett módosítását, az érintett piac megjelölésével:

                  Indokolja meg, miért ítéli meg úgy, hogy az intézkedéstervezet csupán a korrekciós intézkedés technikai részleteinek módosítását jelenti, és nem változtatja meg a korrekciós intézkedés jellegét vagy általános hatályát:

                  Jelölje meg a korábban bejelentett intézkedéstervezetek 7. cikk szerinti bejelentésének hivatkozási adatait:

                  Az internetcím, amelyen az intézkedéstervezet szövege megtekinthető:

                  Megjegyzések:

                              4.

                              Más, a hírközlési piacokon hasonló ügyfélkörrel vagy összforgalommal rendelkező vállalkozások vonatkozásában korábban elemzésnek alávetett és bejelentett korrekciós intézkedés megállapítása további üzemeltetőkre, a nemzeti szabályozó hatóság által az előző bejelentésben alkalmazott elvek megváltoztatása nélkül:

                  Összegezze röviden az intézkedéstervezet tartalmát, az érintett piac megjelölésével:

                  Jelölje meg a korábban bejelentett intézkedéstervezetek 7. cikk szerinti bejelentésének hivatkozási adatait:

                  Sorolja fel azokat az üzemeltetőket, amelyekre az intézkedéstervezet kötelezettségeket állapít meg:

                  A nemzeti versenyhatóság egyetért-e az intézkedéstervezettel az érintett piac elemzése tekintetében?

                  Igen
                  
                  Ha nem, ismertesse röviden ennek indokait:

                  Nem
                  

                  Az internetcím, amelyen az intézkedéstervezet szövege megtekinthető:

                  Megjegyzések:


title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2006. november 13. ) az Európai Unió Tanácsa számára a Banco de España külső könyvvizsgálóiról (EKB/2006/18)

text:
               21.11.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/16

      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA

   (2006. november 13.)
   az Európai Unió Tanácsa számára a Banco de España külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2006/18)
   (2006/C 283/10)
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank („EKB”) és az euro-rendszer nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               A Banco de España függetlenségéről szóló törvény 4. cikkének (2) bekezdése és a Banco de España eljárási szabályzata 29. cikkének (3) bekezdése és 31. cikke alapján a Banco de España beszámolóit független külső könyvvizsgálók ellenőrzik az Alapokmány 27. cikkének megfelelően, illetve a beszámolók ellenőrzéséről szóló 19/1988. törvény (1) szerint a könyvvizsgálókra vonatkozó kinevezési követelmények, azok megbízatása és rotációja tekintetében.

               (3)

               A Banco de España jelenlegi külső könyvvizsgálóinak megbízatása a 2005. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnik. Ezért külső könyvvizsgálók kinevezése szükséges a 2006. pénzügyi évtől.

               (4)

               A Banco de España a Deloitte, S.L-t választotta külső könyvvizsgálójának a 2006–2008. pénzügyi évekre azzal, hogy e megbízatás azt követően évente megújítható a 2012. pénzügyi évig,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy a Banco de España külső könyvvizsgálójaként a Deloitte, S.L-t jelöljék ki a 2006–2008. pénzügyi évekre azzal, hogy e megbízatás azt követően évente megújítható a 2012. pénzügyi évig.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2006. november 13-án.

            az EKB elnöke

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  A pénzügyi rendszerrel kapcsolatos reformintézkedésekről szóló 44/2002. törvénnyel módosítva.


				|

		52012DC0312

			Ajánlás A TANÁCS AJÁNLÁSA Finnország 2012. évi nemzeti reformprogramjáról és a Finnország 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programjáról szóló tanácsi véleményről /* COM/2012/0312 final */

			   	Ajánlás
A TANÁCS AJÁNLÁSA
Finnország 2012. évi nemzeti
reformprogramjáról
és a Finnország 2012–2015 közötti időszakra vonatkozó stabilitási
programjáról szóló tanácsi véleményről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió
működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2)
bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a költségvetési egyenleg
felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák
felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK
tanácsi rendeletre[1]
és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel a makrogazdasági egyensúlyhiányok
megelőzéséréről és kiigazításáról szóló, 2011. november 16-i
1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 6. cikke (1)
bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság ajánlására[3],
tekintettel az Európai Parlament
állásfoglalásaira[4],

tekintettel az Európai Tanács
következtetéseire,
tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság
véleményére,
a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott
konzultációt követően,
mivel:
(1)(1)   Az Európai Tanács 2010. március 26-án jóváhagyta az Európai
Bizottság „Európa 2020” elnevezésű, a foglalkoztatást és növekedést célzó
új stratégia elindításáról szóló javaslatát, amely stratégia a
gazdaságpolitikák fokozott összehangolása révén azokra a kulcsfontosságú
területekre összpontosít, amelyeken fellépésre van szükség annak érdekében,
hogy Európa növelhesse a fenntartható növekedés és a versenyképesség területén
rejlő lehetőségeit.
(2)(2)   A Tanács 2010. július 13-án elfogadta a tagállamok és az Unió
gazdaságpolitikáira vonatkozó átfogó iránymutatásokról szóló ajánlást
(2010–2014), 2010. október 21-én pedig elfogadta a tagállamok
foglalkoztatáspolitikáira vonatkozó iránymutatásokról szóló határozatot[5], melyek együtt alkotják az
„integrált iránymutatásokat”. A tagállamok felkérést kaptak, hogy nemzeti
gazdaság- és foglalkoztatáspolitikájukban vegyék figyelembe az integrált
iránymutatásokat.
(3)(3)   A Tanács 2011. július 12-én ajánlást fogadott el Finnország 2011.
évi nemzeti reformprogramjáról, valamint véleményt nyilvánított Finnország
2011–2014 közötti időszakra vonatkozó, aktualizált stabilitási
programjáról.
(4)(4)   A Bizottság 2011. november 23-án elfogadta a második éves
növekedési jelentést, amely az Európa 2020 stratégiára épülve elindítja az
előzetes és integrált gazdaságpolitikai koordináció második európai
szemeszterét. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2012. február 14-én
elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést[6], amelyben Finnországot azon
tagállamok közé sorolta, amelyek vonatkozásában részletes felülvizsgálatra
kerül sor.
(5)(5)   Az Európai Tanács 2012. március 2-án jóváhagyta a pénzügyi
stabilitás, a költségvetési konszolidáció és a növekedést ösztönző
intézkedések biztosítására irányuló prioritásokat. Hangsúlyozta, hogy
differenciált és növekedést elősegítő költségvetési konszolidációt
kell végrehajtani, helyre kell állítani a gazdaságnak történő hitelnyújtás
normál feltételeit, ösztönözni kell a növekedést és a versenyképességet, kezelni
kell a munkanélküliséget és a válság társadalmi következményeit, valamint
korszerűsíteni kell a közigazgatást.
(6)(6)   Az Európai Tanács 2012. március 2-án arra is felkérte az Euró
Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő
időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási vagy
konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba beépíthessék.
(7)(7)   Finnország 2012. április 19-én benyújtotta a 2012–2015 közötti
időszakra vonatkozó stabilitási programját és 2012. évi nemzeti reformprogramját.
A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére
egyidejűleg került sor. A Bizottság emellett az 1176/2011/EU rendelet 5.
cikke szerinti részletes felülvizsgálat keretében megvizsgálta, hogy
Finnországban fennáll-e makrogazdasági egyensúlyhiány. A Bizottság a részletes
felülvizsgálatban[7]
megállapította, hogy Finnországban egyensúlyhiány áll fenn, azonban az nem
túlzott mértékű.
(8)(8)   A stabilitási programnak az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5.
cikkének (1) bekezdése szerinti értékelése alapján a Tanács szerint a
programban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó
makrogazdasági forgatókönyv megalapozott a 2012–2013-as időszakra, és a
GDP program által várt növekedése összhangban áll a Bizottság 2012. tavaszi
előrejelzésével. A 2014-re és 2015-re szóló előrejelzések is
reálisak, mivel a GDP-növekedést a válság előtt tapasztaltnál lényegesen
alacsonyabb, illetőleg a 2010–2011-es fellendüléshez képest alacsonyabb
szintre jelzik előre. Finnország 2012. évi stabilitási programjának
fő költségvetési célkitűzése a központi kormányzat hiányának
csökkentése a kiadások visszaszorítása és a bevételek növelése révén. Mivel az
államháztartási hiány elsődleges forrása a központi kormányzat
költségvetése, ez utóbbi helyzetének javítása hozzájárul majd az államháztartás
kiegyensúlyozásához. A strukturális értelemben a GDP 0,5 %-át kitevő
többletben meghatározott középtávú költségvetési cél megfelelően tükrözi a
Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit. Az (újraszámított) strukturális
költségvetési egyenleg[8]
alapján Finnország 2011-ben teljesítette a középtávú költségvetési célt, de a
2012–2015 közötti időszakban várhatóan kis mértékben eltér majd attól. Az
államháztartási kiadások növekedésének mértéke, figyelembe véve a diszkrecionális
bevételi intézkedéseket, a 2015. évet kivéve minden év esetében megfelel a
Stabilitási és Növekedési Paktumban meghatározott kiadási szintnek. A program
törekszik 2015-ig kiegyensúlyozni az államháztartást és 2016-tól többletet
elérni. Az adósság aránya jóval a GDP 60 %-a alatt marad, és a program
alapján a hiányszint 2014-ben lesz a legmagasabb, megközelítve a GDP
52 %-át, majd ezt követően csökkenni kezd. Finnországban továbbra is
tekintélyes a fenntarthatósági rés az államháztartásban, amely főként a
függőségi rátának a népesség idősödéséből adódó gyors romlásának
a következménye. Az államháztartás terén meglévő fenntarthatósági rést
folyamatosan felügyelet alatt kell tartani, és az intézkedéseket ennek
megfelelően ki kell igazítani. A finnországi költségvetési keretrendszer
többéves kiadási felső határokon alapul, amelyek azonban jelenleg nem
vonatkoznak az önkormányzati ágazatra.
(9)(9)   A közszolgáltatások termelékenysége csökkent az elmúlt évtized
során. A finn hatóságok már számos reformot végrehajtottak a probléma kezelése
érdekében, de a végrehajtás üteme lassú volt, különösen önkormányzati szinten.
Ezenfelül folyamatban van egy nemzeti szintű önkormányzati reform és a
központi kormányzat termelékenységének fokozására irányuló program
megvalósítása. Újabb termelékenységnövekedést és költségmegtakarításokat
lehetne elérni a magán- és közszolgáltatások védett ágazatában folyó verseny
fokozásával a termék- és munkaerőpiacok további deregulációja révén.
(10)(10)           A finn kormány az elmúlt évben új intézkedéseket
vezetett be a fiatalok munkanélküliségének, illetőleg a tartós
munkanélküliség visszaszorítására. Ezen intézkedések között szerepelt egy, a
tartós munkanélküliség csökkentésére irányuló kísérleti program és a
fiataloknak szóló szociális garancia bevezetése. A bevezetett intézkedések
ambiciózusak és helytállóak, de mostantól a célcsoportok szakképzettségi
szintjének és munkaerő-piaci helyzetének javítását szem előtt tartó
végrehajtásukra van szükség. A demográfiai változásokra tekintettel a
fenntartható államháztartás, valamint a jövőbeni munkaerő-keresletnek
való megfelelés érdekében fontos az idősebb munkavállalók foglalkoztatási
arányának növelése. A várható élettartam növekedése gyorsabb volt a 2005. évi
nyugdíjreform során vártnál, és ezért a jelenleg érvényes törvényes nyugdíjkorhatár
idővel túl alacsonynak bizonyulhat. A kormány programjában vállalta, hogy
a tényleges nyugdíjkorhatárt 2025-ig 62,4 évre emeli. 2012 márciusában
megegyezés született a szociális partnerekkel a nyugdíjba vonulás idejének
kitolását szolgáló számos intézkedésről. A kormány vállalta, hogy
legkésőbb 2017. január 1-jéig nyugdíjreformot hajt végre. Jelenleg az
elfogadott intézkedések rövid távú végrehajtására kell összpontosítani.
(11)(11)           A finnországi szolgáltatási ágazatban fennálló
szabályozási akadályok továbbra is korlátozóak, és a piaci koncentráció nemcsak
a kiskereskedelemben, hanem a termelés területein is magas. Az
élelmiszer-kiskereskedelmi piacon belül Finnországban a legmagasabb a piaci
koncentráció, és a finn élelmiszerárak Európában a legmagasabbak közé
tartoznak. A versenyjogi bírságok Finnországban mindig is alacsonyak voltak,
ami kérdéseket vet fel visszatartó erejükkel kapcsolatban. A versenypolitika
terén sor került néhány újításra, például új nemzeti szintű versenyjogi
jogszabályt vezettek be, valamint új jogszabályt alkottak a területtervezés és
az építés terén. A kormány emellett elkötelezte magát egy, a verseny fokozását
szolgáló új program mellett is. A termék- és szolgáltatási piacok versenyjogi
keretfeltételeinek további megszilárdítása érdekében ezt a programot
haladéktalanul el kell indítani.
(12)(12)           Finnországban stagnál a termelékenység növekedése, és a
finn exportáló cégek az elmúlt évek során veszítettek részesedésükből a
külföldi piacokon. A fajlagos munkaköltségek – a gyáripar kivételével –
emelkedtek. Úgy tűnik, hogy néhány jelenleg domináns ágazat, különösen az
elektronika és a papíripar már túl van a növekedési csúcson, és a gyáripar
részesedése a GDP-ben általában csökken. Finnország főként érett, és
lassan növekvő gazdaságú országok számára exportál köztes árukat és
beruházási javakat, és termékei korlátozott mértékben vannak jelen a
fejlődő országokban. A finn gazdaságnak a vállalkozások és az
exportpiacok tekintetében is diverzifikáltabbá kell válnia annak érdekében,
hogy a jövőben több oldalról megerősített exportáló cégek jöhessenek
létre. Jelentős múltbéli kutatási-fejlesztési és innovációs
teljesítményének dacára – amely a gyorsan növekvő innovatív cégek számának
jelentős emelkedése nélkül valósult meg – veszélybe kerülhet Finnországnak
az uniós innováció terén betöltött vezető szerepe. Mindez az innováció
előmozdítását teszi szükségessé, lehetővé téve a K+F piacképes
termékekké való alakítását és ösztönözve a gyorsan növekvő exportpiacok
térhódítását. Rövid távon döntő lesz a kiterjedt IKT-szaktudásnak az egyéb
finnországi ágazatokban (köztük a közszektorban) történő kihasználása és
terjesztése is. A bérnövekedés terén a 2011. évi háromoldalú bérmegállapodás
mérsékelt bérnövekedésre ad lehetőséget 2012 és 2013 folyamán, ami elvben
javítani fog Finnország főbb kereskedelmi partnereivel szembeni relatív
pozícióján.
(13)(13)            Finnország
számos kötelezettségvállalást tett az Euró Plusz Paktum keretében. Ezek a
2011-ben ismertetett vállalások a versenyképesség, a foglalkoztatási arány és
az államháztartás fenntarthatóságának javításához, a pénzügyi stabilitás
megerősítéséhez, illetőleg az adó-összehangolás biztosításához
kapcsolódnak. A Bizottság értékelte az Euró Plusz Paktum keretében tett
vállalások végrehajtását. Az ajánlás figyelembe veszi ennek az értékelésnek az
eredményeit.
(14)(14)           Az európai szemeszter keretében a Bizottság elvégezte
Finnország gazdaságpolitikájának átfogó elemzését, értékelte a stabilitási
programot és a nemzeti reformprogramot, valamint részletes felülvizsgálatot
végzett. Figyelembe vette nemcsak a programok Finnország fenntartható
költségvetési és társadalmi-gazdasági politikája szempontjából mutatott
jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és
iránymutatásoknak, tekintve, hogy a jövőbeli nemzeti döntéseknél az uniós
szempontok beépítésével kell megerősíteni az Európai Unió átfogó gazdasági
kormányzását. A Bizottság európai szemeszter keretében megfogalmazott
ajánlásait az alábbi, 1–5. ajánlások tükrözik.
(15)(15)           A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta Finnország
stabilitási programját. Véleményét[9]
mindenekelőtt az 1. ajánlásban foglaltak tükrözik.
(16)(16)           A Bizottság részletes felülvizsgálata és említett
értékelése eredményének fényében a Tanács megvizsgálta Finnország 2012. évi nemzeti
reformprogramját és Finnország stabilitási programját. Az 1176/2011/EU rendelet
6. cikke szerinti ajánlásait mindenekelőtt az 5. ajánlásban foglaltak
tükrözik,
AJÁNLJA, HOGY Finnország 2012–2013-ban
tegyen intézkedéseket a következőknek megfelelően:
1.1.        Tartson fenn rendezett költségvetési egyenleget 2012-ben és
azt követően az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát biztosító
középtávú költségvetési céltól való minden eltérés korrekciója révén. E célból
– kellően konkrét intézkedésekkel alátámasztva – szilárdítsa meg és
szigorúan hajtsa végre a 2013-ra és az azt követő évekre szóló
költségvetési stratégiát, ideértve a kiadási szint betartását. Folytassa az
idősödéshez kapcsolódó fenntarthatósági rés mértékének éves értékelését,
és az állami bevételeket és kiadásokat igazítsa a hosszú távú
célkitűzésekhez és szükségletekhez. Nagyobb mértékben vonja be az
önkormányzati szektort a többéves kiadási felső határok rendszerébe.
2.2.        A népesség idősödéséből eredő kihívásokra is
válaszul hozzon további intézkedéseket – szerkezeti változásokra és
hatékonyságnövelő területi közigazgatási reformokra vonatkozóan is –
azért, hogy a közszolgáltatások nyújtása terén termelékenységnövekedést és
költségmegtakarításokat érjen el.
3.3.        A szakképzésre kiemelten összpontosítva hajtsa végre a
fiatalok és a tartósan munkanélküliek munkaerő-piaci helyzetének javítását
szolgáló, folyamatban lévő intézkedéseket. Tegyen további lépéseket az
idősebb munkavállalók foglalkoztatási arányának javítása érdekében, többek
között a munkaerőpiacról történő korai kivonulás lehetőségeinek
csökkentése révén. A megnövekedett várható élettartammal összhangban hozzon
további intézkedéseket a törvényes nyugdíjkorhatár megemelésére.
4.4.        Folytassa a termék- és szolgáltatási piacokon folyó verseny
ösztönzését, különösen a kiskereskedelmi ágazatban, az új versenyjogi törvény
és az egészséges verseny előmozdítására irányuló új program eredményes
végrehajtása révén. Folytassa a szolgáltatások önkormányzati beszerzésének
további megnyitását a versenypályázati eljárások előtt, valamint továbbra
is biztosítsa a magán- és az állami vállalkozások közötti versenysemlegességet.
Hozzon további lépéseket annak biztosítására, hogy a versenyjogi bírságok
kellően visszatartó erejűek legyenek.
5.5.        A
termelékenységnövekedés és a külső versenyképesség megszilárdítása
érdekében tegyen további erőfeszítéseket az üzleti struktúra
diverzifikációja érdekében, különösen az innovációs bázis szélesítését célzó
tervezett intézkedések bevezetésének meggyorsítása révén, valamint folytassa a
bérek és a termelékenység alakulásának összehangolását.
Kelt Brüsszelben, -án/-én.
                                                                       a
Tanács részéről
                                                                       az
elnök
[1]               HL L 209., 1997.8.2., 1. o.
[2]               HL L 306., 2011.11.23., 25. o.
[3]               COM(2012) 312 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 és P7_TA(2012)0047.
[5]               A Tanács 2012. április 26-i 2012/238/EU határozata.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 154 final.
[8]               A Bizottság szolgálatai által a programban megadott
információk alapján a közös módszertannak megfelelően újraszámított,
egyszeri és ideiglenes intézkedésektől mentes, ciklikusan kiigazított
egyenleg.
[9]               Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése
szerint.


title: Az Európai Központi Bank ajánlása ( 2009. április 3. ) az Európai Unió Tanácsa számára a De Nederlandsche Bank külső könyvvizsgálóiról (EKB/2009/8)

text:
               22.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/1

      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA

   (2009. április 3.)
   az Európai Unió Tanácsa számára a De Nederlandsche Bank külső könyvvizsgálóiról
   (EKB/2009/8)
   2009/C 93/01
   AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
   tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
   mivel:

               (1)

               Az Európai Központi Bank („EKB”) és az eurorendszer nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

               (2)

               2005. július 12-én a 2005-ös pénzügyi évtől határozatlan időre a De Nederlandsche Bank („DNB”) külső könyvvizsgálójaként a személyesen eljáró Josephus Andreas Nijhuist mint okleveles könyvvizsgálót és mint a PricewaterhouseCoopers Accountants N.V. („PWC”) igazgatóságának elnökét nevezték ki.

               (3)

               Josephus Andreas Nijhuis 2008. október 1-jei hatállyal megszüntette a PWC-vel fennálló munkaviszonyát. Ezért szükséges, hogy a DNB új könyvvizsgálót jelöljön ki.

               (4)

               A DNB a PWC-t kívánja külső könyvvizsgálójának választani a 2008–2011. pénzügyi évekre,

         ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
   Ajánlott, hogy 2008–2011. pénzügyi évekre a De Nederlandsche Bank külső könyvvizsgálójaként a PricewaterhouseCoopers Accountants N.V.-t jelöljék ki.

      Kelt Frankfurt am Mainban, 2009. április 3-án.

            az EKB elnöke

         Jean-Claude TRICHET