title: A Tanács ajánlása (2021. június 18.) amelyben véleményezi Szlovákia 2021. évi stabilitási programját

text:
               2021.7.29.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/121

      A TANÁCS AJÁNLÁSA
      (2021. június 18.)
      amelyben véleményezi Szlovákia 2021. évi stabilitási programját
      (2021/C 304/26)
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
      tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,
      tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
      tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira,
      a Gazdasági és Pénzügyi Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
      mivel:

                  (1)

                  A Bizottság 2020. március 20-án közleményt fogadott el a Stabilitási és Növekedési Paktum általános mentesítési rendelkezésének alkalmazásáról. Az általános mentesítési rendelkezés – az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében, 6. cikkének (3) bekezdésében, 9. cikkének (1) bekezdésében és 10. cikkének (3) bekezdésében, valamint az 1467/97/EK tanácsi rendelet (2) 3. cikkének (5) bekezdésében és 5. cikkének (2) bekezdésében foglaltak szerint – elősegíti a költségvetési politikák összehangolását súlyos gazdasági visszaesés idején. Az említett közleményben a Bizottság megállapította, hogy tekintettel a Covid19-világjárvány következtében várható súlyos gazdasági visszaesésre, az általános mentesítési rendelkezés alkalmazásához szükséges feltételek teljesültek. A tagállamok pénzügyminiszterei 2020. március 23-án egyetértettek a Bizottság értékelésével. Az általános mentesítési rendelkezés költségvetési rugalmasságot biztosított a tagállamok számára a Covid19-válság kezeléséhez. Elősegítette a költségvetési politikák összehangolását súlyos gazdasági visszaesés idején. A rendelkezés alkalmazása lehetővé teszi az egyes tagállamok középtávú költségvetési céljához vezető kiigazítási pályától való átmeneti eltérést, ha ez középtávon nem veszélyezteti a költségvetés fenntarthatóságát. 2020. szeptember 17-én a Bizottság a 2021. évi éves fenntartható növekedési stratégiájáról szóló közleményében bejelentette, hogy az általános mentesítési rendelkezés 2021-ben is aktiválva marad.

                  (2)

                  A Tanács 2020. július 20-án elfogadott egy ajánlást (3) (a továbbiakban: a 2020. július 20-i tanácsi ajánlás). Az ajánlás felkérte Szlovákiát, hogy az általános mentesítési rendelkezéssel összhangban hozzon meg minden szükséges intézkedést a Covid19-világjárvány hatékony kezelése, a gazdaság működőképességének fenntartása és a későbbi helyreállítás támogatása érdekében. Az ajánlásban szerepelt továbbá, hogy Szlovákia – amint a gazdasági feltételek lehetővé teszik – folytasson a prudens középtávú költségvetési pozíció elérésére és az adósság fenntarthatóságának biztosítására irányuló költségvetési politikát, egyúttal fokozza a beruházásokat.

                  (3)

                  Az euroövezet gazdaságpolitikájáról szóló 2021. évi tanácsi ajánlás hangsúlyozta, hogy a költségvetési politikáknak 2021-ben mindvégig minden euroövezeti tagállamban támogató jellegűnek kell maradniuk, és a szakpolitikai intézkedéseknek igazodniuk kell az országspecifikus körülményekhez, továbbá időszerűnek, átmenetinek és célzottnak kell lenniük. Amennyiben a járványügyi és gazdasági feltételek lehetővé teszik, fokozatosan meg kell szüntetni a szükséghelyzeti intézkedéseket, kezelve ugyanakkor a válság társadalmi és munkaerőpiaci hatását. A tagállamoknak a prudens középtávú költségvetési pozíció elérésére és az adósság fenntarthatóságának biztosítására irányuló költségvetési politikát kell folytatniuk, a beruházások fokozása mellett. A tagállamoknak olyan reformok végrehajtására kell törekedniük, amelyek mindenki számára megerősítik az egészségügyi és szociális védelmi rendszerek hatókörét, megfelelőségét és fenntarthatóságát.

                  (4)

                  2020. november 18-án a Bizottság elfogadta az euroövezeti tagállamok 2021. évi költségvetésiterv-javaslataira vonatkozó véleményeit, amelyek a költségvetési intézkedések minőségi értékelésén alapultak. A Bizottság azon a véleményen volt, hogy Szlovákia költségvetésiterv-javaslata összességében összhangban volt a 2020. július 20-i tanácsi ajánlásban megállapított költségvetés-politikai ajánlásokkal, továbbá hogy a költségvetésiterv-javaslatban előirányzott intézkedések többsége a gazdasági tevékenység támogatására irányul a meglehetősen bizonytalan helyzetben. Úgy tűnik azonban, hogy egyes intézkedések nem ideiglenes jellegűek voltak, illetve nem ellensúlyozták azokat más intézkedésekkel.

                  (5)

                  A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt is magában foglaló Next Generation EU fenntartható, inkluzív és méltányos helyreállításról fog gondoskodni. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt létrehozó (EU) 2021/241 európai parlamenti és tanácsi rendelet (4)2021. február 19-én lépett hatályba. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz reformok és beruházások végrehajtásához nyújt majd pénzügyi támogatást, és az Unió által finanszírozott jelentős fiskális impulzussal fog járni. Hozzá fog járulni a gazdaság helyreállításához, valamint a fenntartható és növekedésösztönző reformok és beruházások megvalósításához, különösen a zöld és digitális átállás előmozdítása céljából, valamint meg fogja erősíteni a tagállamok gazdaságainak a rezilienciáját és potenciális növekedését. Továbbá elő fogja segíteni, hogy az államháztartások rövidesen újra kedvezőbb helyzetbe kerüljenek, valamint közép- és hosszú távon hozzá fog járulni a fenntartható államháztartások erősítéséhez, illetve a növekedéshez és a munkahelyteremtéshez.

                  (6)

                  2021. március 3-án a Bizottság közleményt fogadott el, amelyben további szakpolitikai iránymutatást nyújt a költségvetési politikák összehangolásának, valamint a tagállami stabilitási és konvergenciaprogramok kidolgozásának megkönnyítése céljából. A tagállami költségvetéseket és a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt figyelembe véve az általános költségvetési irányvonalnak 2021 és 2022 folyamán támogató jellegűnek kell maradnia. Ugyanakkor, mivel a várakozások szerint a gazdasági aktivitás 2021 második felében fokozatosan normalizálódni fog, a tagállamok költségvetési politikáit 2022-ben differenciáltabbá kell tenni. A tagállamok költségvetési politikáinak figyelembe kell venniük a helyreállítás helyzetét, a költségvetési fenntarthatóságot, valamint a gazdasági, társadalmi és területi különbségek csökkentésének szükségességét. Tekintettel arra, hogy támogatni kell a fenntartható helyreállítást az Unióban, az alacsony fenntarthatósági kockázatokkal szembesülő tagállamoknak a 2022. évi költségvetés kialakításakor fenn kell tartaniuk a támogató költségvetési politikát, a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz hatásának figyelembevétele mellett. A magas adósságszinttel rendelkező tagállamoknak prudens költségvetési politikát kell folytatniuk, ugyanakkor meg kell őrizniük a tagállami finanszírozású beruházások szintjét, illetve a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz vissza nem térítendő támogatásainak igénybevételével további magas színvonalú beruházási projekteket és strukturális reformokat kell finanszírozniuk. A 2022 utáni időszakban a költségvetési politikáknak továbbra is figyelembe kell venniük a fellendülés erősségét, a gazdasági bizonytalanság mértékét és az államháztartás fenntarthatóságával kapcsolatos megfontolásokat. A költségvetés középtávú fenntarthatóságának biztosításához a jövőben a költségvetési politikákat újra a prudens középtávú költségvetési pozíciók elérésére kell majd összpontosítani, többek között megfelelő ütemben, fokozatosan ki kell majd vezetni a támogatási intézkedéseket.

                  (7)

                  A 2021. március 3-i közleményében a Bizottság azon véleményét is kifejezte, hogy az általános mentesítési rendelkezés deaktiválására vagy további alkalmazására vonatkozó döntést a gazdaság állapotának átfogó értékelése alapján kell meghozni, és ehhez fő mennyiségi kritériumként az Unióban vagy az euroövezetben a válság előtti szintekhez (2019 végéig) viszonyított gazdasági aktivitás szintjét kell figyelembe venni. A Bizottság a 2021. tavaszi előrejelzése alapján 2021. június 2-án úgy ítélte meg, hogy az általános mentesítési rendelkezés 2022. évi további alkalmazásának és 2023-tól történő deaktiválásának feltételei teljesültek. Az egyes országok sajátos körülményeit az általános mentesítési rendelkezés deaktiválását követően továbbra is figyelembe fogják venni.

                  (8)

                  Szlovákia 2021. május 12-én, az 1466/97/EK rendelet 4. cikkében megállapított határidőt túllépve, benyújtotta 2021. évi stabilitási programját.

                  (9)

                  Az Eurostat által hitelesített adatok alapján Szlovákia államháztartási hiánya 2020-ban a bruttó hazai termék (GDP) 6,2 %-át tette ki, az államadósság pedig a GDP 60,6 %-ára nőtt. Az elsődleges költségvetési egyenleg éves változása – a gazdaság támogatására irányuló, GDP-arányosan 3,6 %-ot kitevő diszkrecionális költségvetési intézkedéseknek és az automatikus stabilizátorok működésének a figyelembevételével – a GDP -4,8 %-ának felelt meg. Szlovákia emellett a becslések szerint a GDP 2,1 %-át kitevő likviditási támogatást nyújtott a vállalatoknak és a háztartásoknak (például garanciákat és adóhalasztást, amelyek közvetlen és azonnali költségvetési hatást nem gyakorolnak); a Bizottság becslése szerint az állami garanciák tényleges igénybevétele 2020-ban durván a GDP 1 %-ának felelt meg.

                  (10)

                  A Bizottság 2021. június 2-án a Szerződés 126. cikkének (3) bekezdése alapján jelentést adott ki. Az említett jelentés Szlovákia költségvetési helyzetét tárgyalja, mivel annak államháztartási hiánya 2020-ban meghaladta a Szerződésben a GDP 3 %-ában rögzített referenciaértéket, államadóssága pedig meghaladta a Szerződésben a GDP 60 %-ában rögzített referenciaértéket. A jelentés arra a következtetésre jutott, hogy a hiányra vonatkozó kritérium nem teljesült, ugyanakkor az ország megfelelt az adósságkritériumnak.

                  (11)

                  A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2021 és 2022 tekintetében reális, tekintettel a jelenlegi bizonytalanságra. A 2021. évi stabilitási program előrejelzése szerint a reál-GDP 2021-ben 3,3 %-kal, 2022-ben pedig 6,3 %-kal nő. Ehhez képest a Bizottság 2021. tavaszi előrejelzése azzal számol, hogy a helyreállítás előbb valósul meg, és a reál-GDP növekedését 2021-ben 4,8 %-ra, 2022-ben pedig 5,2 %-ra teszi.

                  (12)

                  A kormány 2021. évi stabilitási programja szerint 2021-ben a GDP-arányos államháztartási hiány a 2020. évi 6,2 %-ról 9,9 %-ra nő, az adósságráta pedig a tervek szerint 2021-ben a GDP 64,1 %-ára emelkedik. A 2021. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos elsődleges költségvetési egyenleg változása 2021-ben -4,0 % a válság előtti (2019-es) szinthez képest, ami a gazdaság támogatására irányuló, a GDP 2,3 %-át kitevő diszkrecionális költségvetési intézkedéseket és az automatikus stabilizátorok működését tükrözi. A tervezett hiány- és adósságráta magasabb a Bizottság 2021. tavaszi előrejezésében foglaltaknál. A Bizottság előrejelzése szerint 2021-ben az államháztartási hiány 6,5 %, az adósságráta pedig 59,5 % lesz. A Bizottság 2021. tavaszi előrejelzése nem tartalmazza a világjárványhoz kapcsolódó, GDP-arányosan 2,4 százalékpontot kitevő kiadásokra képzett céltartalékot, valamint az állami vállalatok és a társadalombiztosító magasabb kiadásait, amelyek mind az államháztartás részét képezik, mivel az előrejelzés lezárásának időpontjában a vonatkozó információk még nem álltak rendelkezésre. A Bizottság a 2021. évi stabilitási programban foglaltnál GDP-arányosan 0,2 százalékponttal magasabb bevételeket, és 3,4 százalékponttal alacsonyabb kiadásokat jelez előre. A kiadások tekintetében jelentkező fő eltérések a Bizottság 2021. tavaszi előrejelzésében feltételezettnél alacsonyabb folyó termelőfelhasználásnak, alacsonyabb szociális kifizetéseknek és alacsonyabb segélyeknek tudhatók be. A Bizottság által előrejelzett alacsonyabb adósságot elsősorban az alacsonyabb elsődleges egyenleg magyarázza (3,6 százalékpontos eltérés).

                  (13)

                  A Covid19-világjárvány és a kapcsolódó gazdasági visszaesés nyomán Szlovákia költségvetési intézkedéseket fogadott el egészségügyi rendszere kapacitásának megerősítése, a Covid19-világjárvány megfékezése és a különösen súlyosan érintett egyének és ágazatok megsegítése érdekében. E határozott szakpolitikai intézkedések tompították a GDP csökkenését, ami visszafogta a költségvetési hiány és az államadósság emelkedését. A költségvetési intézkedéseknek maximalizálniuk kell a helyreállítás támogatását anélkül, hogy korlátoznák a jövőbeli költségvetési pályát. El kell kerülni tehát, hogy az intézkedések tartós terhet rójanak az államháztartásra. Amikor a tagállamok tartós intézkedéseket vezetnek be, megfelelő forrásokat kell rendelniük ezekhez, hogy középtávon biztosítsák a költségvetési semlegességet. A Szlovákia által 2020-ban és 2021-ben hozott intézkedések összhangban vannak a 2020. július 20-i tanácsi ajánlással. Azonban a kormány által a 2020–2021-es időszakban elfogadott egyes diszkrecionális intézkedések úgy tűnik, nem voltak ideiglenesek, illetve nem ellensúlyozták azokat más intézkedésekkel. A Bizottság 2021. tavaszi előrejelzésének időhorizontján túl 2023-ban e nem ideiglenes intézkedések kumulatív fennmaradó hatása az előzetes becslések szerint a GDP mintegy 1 %-át teszi ki, és főként a következőkből tevődik össze: a karácsonyi bónusz újbóli bevezetése, a zöld energiával kapcsolatos program módosításai, a katonatisztek magasabb díjazása, a gépjárműadó csökkentése, a banki illeték eltörlése, az egészségügyi létesítményeknek nyújtott támogatások és a gyermekek után járó adókedvezmények. E nem ideiglenes intézkedéseket csak részben ellensúlyozta, hogy befagyasztották a nyugdíjminimumot és a minisztériumok működési költségeinek növekedését.

                  (14)

                  A 2021. évi stabilitási program nem tartalmazza a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből kapott vissza nem térítendő támogatásokat a költségvetési aggregátumokban. Ugyanakkor a program költségvetési előrejelzéseit alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv feltételezése szerint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz vissza nem térítendő támogatásai által finanszírozott beruházások és reformok 2021-ben a GDP 0,2 %-át, 2022-ben annak 1,1 %-át, 2023-ban és 2024-ben pedig 1,3 %-át teszik ki. A Bizottság 2021. tavaszi előrejelzése ezeket a vissza nem térítendő támogatásokat figyelembe veszi a költségvetési előrejelzéseiben.

                  (15)

                  A költségvetési kiigazításra vonatkozóan az 1466/97/EK rendeletben meghatározott mutatókat a jelenlegi helyzet tükrében kell vizsgálni. Először is, jelentős bizonytalanság övezi a kibocsátási résre vonatkozó becsléseket. Másodszor, a költségvetési politikának szorosan követnie kell a Covid19-világjárvány alakulását, hogy az egészségügyi kockázatok enyhülésével a szükséghelyzeti támogatásról át lehessen térni a célzottabb intézkedésekre. Harmadszor, a jelenlegi helyzetben a gazdaság támogatása érdekében tett jelentős szakpolitikai intézkedések a meghatározóak. Az uniós költségvetésből (csakúgy mint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből) származó jelentős transzferek mellett a jelenleg használatos mutatók nem tükrözik teljes mértékben a költségvetési politikák gazdaságösztönző hatását. Ennek ismeretében a jelenlegi körülmények között a strukturális egyenleg nem tűnik megfelelő mutatónak. A kiadási referenciaértéket is ki kell igazítani (5) és további információkkal kell kiegészíteni a költségvetési irányvonal teljes körű kiértékeléséhez.

                  (16)

                  A 2021. évi költségvetésiterv-javaslatok értékelése során alkalmazott megközelítéshez hasonlóan az aggregált kiadások nem foglalják magukban az ideiglenes szükséghelyzeti intézkedéseket. Ezek a válsághoz kapcsolódó ideiglenes szükséghelyzeti intézkedések az egészségügyi rendszerek támogatására, valamint arra irányulnak, hogy kompenzációt nyújtsanak a munkavállalóknak és a vállalkozásoknak a kijárási korlátozások és az ellátási lánc zavarai miatti bevételkiesésért. Az említett intézkedések hatóságok általi kivezetésére csak akkor kerülhet sor, ha a népegészségügyi és a gazdasági helyzet normalizálódik. Annak érdekében, hogy a jelenlegi helyzetben értékelni lehessen az általános költségvetési irányvonalat, az uniós költségvetésből (csakúgy mint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből) származó jelentős transzfereket bele kell számítani a releváns kiadási aggregátumokba. Az általános költségvetési irányvonal ezért az elsődleges kiadások változásával mérhető, a diszkrecionális bevételi intézkedéseket és a válsághoz kapcsolódó ideiglenes szükséghelyzeti intézkedéseket figyelmen kívül hagyva, figyelembe véve ugyanakkor a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből és más uniós alapokból nyújtott vissza nem térítendő támogatás révén finanszírozott kiadásokat. Az általános költségvetési irányvonalon túl az elemzés annak értékelésére is kiterjed, hogy a tagállami költségvetési politika prudens-e, és összetétele hozzájárul-e a zöld és digitális átállással összhangban levő, fenntartható helyreállításhoz. Ezért kiemelt figyelmet kell fordítani a tagállami finanszírozású elsődleges folyó kiadások és a beruházások alakulására.

                  (17)

                  Szlovákia 2021. évi stabilitási programjában azzal számol, hogy az államháztartási hiány 2022-ben a GDP 5,1 %-ára csökken, elsősorban a 2020-ban és 2021-ben elfogadott ideiglenes támogatási intézkedések kivezetése miatt. Az államadósság GDP-hez viszonyított aránya a tervek szerint 2022-ben a GDP 65,5 %-ára nő. Ezek az előrejelzések a Bizottság 2021. tavaszi előrejelzésénél magasabbak. A Bizottság előrejelzése a 2021. évi stabilitási programmal összevetve azt feltételezi, hogy 2022-ben kisebb mértékűek lesznek a Covid19 kapcsán bevezetett intézkedések és gyorsabb lesz az uniós források lehívása. A Bizottság 2021. tavaszi előrejelzése szerint és a fent említett kihívásokat tükröző egyedi módszertan alapján az általános költségvetési irányvonal – amely magában foglalja a tagállami és az uniós költségvetésből, különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből finanszírozott beruházások 2022. évi aggregált keresletre gyakorolt hatását is – a becslések szerint a GDP +0,9 %-át (6) teszi ki. Az előrejelzés szerint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz vissza nem térítendő támogatásai és egyéb uniós alapok révén finanszírozott kiadások által nyújtott pozitív hozzájárulás GDP-arányosan 0,8 százalékponttal növekszik. A tagállami finanszírozású beruházás az előrejelzés szerint GDP-arányosan 0,7 százalékpontot kitevő restriktív hozzájárulást nyújt (7). Az előrejelzés szerint a diszkrecionális bevételi intézkedések nélkül számított tagállami finanszírozású elsődleges folyó kiadások GDP-arányosan 1,1 százalékpontos restriktív hozzájárulást nyújtanak.

                  (18)

                  A tagállamok költségvetési intézkedéseinek minősége külön figyelmet érdemel. A tagállami költségvetések összetételének javítását célzó költségvetési strukturális reformok alátámaszthatják a potenciális növekedést, megteremthetik az olyannyira szükséges költségvetési mozgásteret, és hozzájárulhatnak a költségvetés hosszú távú fenntarthatóságának biztosításához, tekintettel az éghajlatváltozással és az egészségüggyel kapcsolatos kihívásokra is. A bevételi oldalt tekintve a Covid19-válság megerősítette a hatékonyabb és méltányosabb állami bevételi rendszerek kialakítására irányuló reformok fontosságát. Ami a kiadási oldalt illeti, minden eddiginél nagyobb szükség van a fenntartható és növekedésösztönző beruházások szintjének és minőségének javítására, mégpedig a növekedési potenciál megerősítésére, a gazdasági és társadalmi reziliencia fokozására, valamint a zöld és digitális kettős átállásra irányuló célkitűzésekkel összeegyeztethető módon. A nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek lehetővé teszik a tagállami költségvetések összetételének javítását.

                  (19)

                  A 2021. évi stabilitási programban foglalt középtávú költségvetési tervek alapján előrevetített államháztartási hiány a 2023. évi GDP 4,1 %-áról 2024-re a GDP 3,8 %-ára csökken. Az államháztartási hiány az előrejelzés szerint tehát a 2021. évi stabilitási program időtartama alatt meg fogja haladni a Szerződésben a GDP 3 %-ában rögzített referenciaértéket. A 2021. évi stabilitási program alapján az általános költségvetési irányvonal – amely magában foglalja a tagállami és az uniós költségvetésből, így különösen a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközből finanszírozott beruházások aggregált keresletre gyakorolt hatását – a becslések szerint 2023-ban és 2024-ben átlagosan a GDP 0,2 %-ának megfelelő mértékű lesz. Az előrejelzés szerint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz vissza nem térítendő támogatásai és egyéb uniós alapok révén finanszírozott kiadások által nyújtott pozitív hozzájárulás GDP-arányosan 0,3 százalékponttal csökken. A tagállami finanszírozású beruházások hozzájárulása az előrejelzés szerint semleges (8). Az előrejelzés szerint a diszkrecionális bevételi intézkedések nélkül számított tagállami finanszírozású elsődleges folyó kiadások GDP-arányosan 1,3 százalékpontos restriktív hozzájárulást nyújtanak. A 10 éves átlagos nominális potenciális növekedés a jelenlegi becslés szerint 4½ % (9). Ez a becslés azonban nem tartalmazza a helyreállítási és rezilienciaépítési terv részét képező reformok hatását, amelyek erősíthetik Szlovákia potenciális növekedését.

                  (20)

                  Az államadósság GDP-hez viszonyított aránya a tervek szerint a 2023. évi 64,6 %-ról 2024-ben várhatóan 65,8 %-ra nő. Szlovákia a legutóbbi adósságfenntarthatósági elemzés szerint középtávon közepes költségvetési fenntarthatósági kockázatokkal szembesül.

                  (21)

                  A jelenleg még mindig rendkívül nagy fokú bizonytalanságra tekintettel indokolt, hogy a költségvetés-politikai iránymutatás főként minőségi jellegű maradjon. A későbbi évekre vonatkozó, pontosabban számszerűsített iránymutatást 2022-ben célszerű nyújtani, amennyiben a bizonytalanság mértéke addigra megfelelően csökken.

                  (22)

                  A Tanács értékelte a 2021. évi stabilitási programot, valamint a 2020. július 20-i tanácsi ajánlásra válaszul Szlovákia által tett intézkedéseket,

            AJÁNLJA, HOGY SZLOVÁKIA:

         1.

            2022-ben tartsa fenn a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz által biztosított impulzussal együtt összességében támogató jellegű költségvetési irányvonalat, és őrizze meg a tagállami finanszírozású beruházások szintjét.

         2.

            Amint a gazdasági feltételek lehetővé teszik, folytasson a prudens középtávú költségvetési pozíció megvalósítására és a középtávú költségvetési fenntarthatóság biztosítására irányuló költségvetési politikát. Ugyanakkor a növekedési potenciál élénkítése céljából fokozza a beruházásokat.

         3.

            A fenntartható és inkluzív helyreállítás biztosítása érdekében fordítson külön figyelmet az államháztartás összetételére, a költségvetés bevételi és kiadási oldalát is tekintetbe véve, valamint a költségvetési intézkedések minőségére. Részesítse előnyben a fenntartható és növekedésösztönző beruházásokat, különösen a zöld és digitális átállást támogató beruházásokat. Kezelje kiemelten azokat a költségvetési strukturális reformokat, amelyek hozzájárulnak a közpolitikai prioritások finanszírozásának biztosításához, és elősegítik az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát, többek között – adott esetben – azáltal, hogy növeli a mindenki számára elérhető egészségügyi és szociális védelmi rendszerek hatókörét, megfelelőségét és fenntarthatóságát.

         Kelt Luxembourgban, 2021. június 18-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            J. LEÃO

         (1)  HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

         (2)  A Tanács 1467/97/EK rendelete (1997. július 7.) a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról (HL L 209., 1997.8.2., 6. o.).

         (3)  A Tanács ajánlása (2020. július 20.) Szlovákia 2020. évi nemzeti reformprogramjáról, amelyben véleményezi Szlovákia 2020. évi stabilitási programját (HL C 282., 2020.8.26., 164. o.).

         (4)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2021/241 rendelete (2021. február 12.) a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz létrehozásáról (HL L 57., 2021.2.18., 17. o.).

         (5)  A kiadási referenciaérték különösen a beruházások négyéves simítása miatt nem teszi lehetővé a tagállami finanszírozású beruházások révén a helyreállításhoz nyújtott költségvetési támogatás megfelelő értékelését.

         (6)  A negatív mutató azt jelenti, hogy az elsődleges kiadások növekedése meghaladja a középtávú gazdasági növekedést, ami expanzív költségvetési politikára utal.

         (7)  Az előrejelzés szerint az egyéb tagállami finanszírozású tőkekiadások hozzájárulása semleges.

         (8)  Az előrejelzés szerint az egyéb tagállami finanszírozású tőkekiadások expanzív hozzájárulása GDP-arányosan 1,6 százalékpont.

         (9)  A Bizottság által a közös módszertannal összhangban számított becslés.


title: Az Európai Központi Bank ajánlása (2021. május 6.) az Európai Unió Tanácsa számára a Národná banka Slovenska külső könyvvizsgálóiról (EKB/2021/22) 2021/C 187/01

text:
               2021.5.17.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 187/1

      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK AJÁNLÁSA
      (2021. május 6.)
      az Európai Unió Tanácsa számára a Národná banka Slovenska külső könyvvizsgálóiról
      (EKB/2021/22)
      (2021/C 187/01)
      AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
      tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 27.1. cikkére,
      mivel:

                  (1)

                  Az Európai Központi Bank (EKB) és azon tagállamok, amelyek pénzneme az euro, nemzeti központi bankjainak beszámolóit az EKB Kormányzótanácsa által javasolt és az Európai Unió Tanácsa által jóváhagyott független külső könyvvizsgálók ellenőrzik.

                  (2)

                  2017-ben a Národná banka Slovenska a Deloitte Audit s.r.o-t választotta külső könyvvizsgálójaként a 2017–2020. pénzügyi évekre, a megbízatás 2021–2023. pénzügyi évekre történő meghosszabbításának lehetőségével (1).

                  (3)

                  A Národná banka Slovenska jelenlegi külső könyvvizsgálójának, a Deloitte Audit s.r.o-nak a megbízatása a 2020. pénzügyi év ellenőrzését követően megszűnt az (EU) 2017/1849 tanácsi határozattal (2) összhangban.

                  (4)

                  A Národná banka Slovenska meg kívánja hosszabbítani a Deloitte Audit s.r.o. megbízatását a 2021. pénzügyi évre. A Národná banka Slovenska és a Deloitte Audit s.r.o. között létrejött szerződéses megállapodások szerint ez a hosszabbítás lehetséges,

            ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
      Ajánlott, hogy a 2021. pénzügyi évre a Národná banka Slovenska külső könyvvizsgálójaként a Deloitte Audit s.r.o-t jelöljék ki.

         Kelt Frankfurt am Mainban, 2021. május 6-án.

               az EKB elnöke

            Christine LAGARDE

         (1)  Az Európai Központi Bank EKB/2017/27 ajánlása (2017. szeptember 8.) az Európai Unió Tanácsa számára a Národná banka Slovenska külső könyvvizsgálóiról (HL C 310., 2017.9.19., 1. o.).

         (2)  A Tanács (EU) 2017/1849 határozata (2017. október 10.) a nemzeti központi bankok külső könyvvizsgálóiról szóló 1999/70/EK határozatnak a Národná Banka Slovenska külső könyvvizsgálói tekintetében történő módosításáról (HL L 264., 2017.10.13., 5. o.).


title: A Bizottság (EU) 2021/801 ajánlása (2021. május 18.) a Covid19-válság során elszenvedett veszteségek adóügyi megítéléséről

text:
               2021.5.20.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 179/10

      A BIZOTTSÁG (EU) 2021/801 AJÁNLÁSA
      (2021. május 18.)
      a Covid19-válság során elszenvedett veszteségek adóügyi megítéléséről
      AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,
      mivel:

                  (1)

                  A Covid19-járvány kitörése nyomán példátlan nemzeti és uniós szintű fellépésekre került sor az EU gazdaságának támogatása és a talpraállás elősegítése érdekében. A rövid távú válságkezelési intézkedések többsége azt kívánja biztosítani, hogy a vállalkozások megfelelő pénzforgalommal rendelkezzenek.

                  (2)

                  A népegészségügyi intézkedések különösen a kis- és középvállalkozásokat (kkv-k) (1) érintik súlyosan, mivel gyakran kevésbé képesek a veszteségeket elviselni vagy finanszírozni, mint a nagyobb vállalatok. A kkv-k emellett nagyobb valószínűséggel tevékenykednek olyan üzleti ágazatokban, amelyeknek be kellett zárniuk a népegészségügyi intézkedések miatt (például szállodák, éttermek, kávéházak és bárok).

                  (3)

                  Számos joghatóság gyors lépéseket tett annak érdekében, hogy csökkentse a vállalkozások közvetlen adóterheit olyan, megfelelő támogatási intézkedésekkel, amelyek jelentős része az uniós állami támogatási szabályok, különösen az állami támogatási intézkedésekre vonatkozó új, ideiglenes keret (2) hatálya alá tartozik. Míg a vállalkozások pénzforgalmának növelését célzó adóintézkedések leggyakoribb típusa az adófizetések elhalasztására irányul, a veszteséglevonásra vonatkozó rendelkezések módosítása szintén fontos adópolitikai eszköz.

                  (4)

                  A tagállamok általában három fő módszert engedélyeznek a veszteségek adózási szempontból történő kezelésére. A veszteségeket rendszerint fel lehet használni a) abban a beszámolási időszakban, amelyben keletkeztek, így az érintett időszakban nem kell adót fizetni. Ezenkívül a többletveszteségek kezelésére a következő lehetőségek állnak rendelkezésre: b) a többletveszteségek elhatárolhatók, és leírhatók a következő jövőbeni nyereségből a kapcsolódó adókötelezettség csökkentésére; vagy egyes tagállamokban c) a többletveszteségek visszamenőlegesen elhatárolhatók, és leírhatók az előző adóévben vagy bizonyos számú korábbi évben elért összes nyereségből a már megfizetett adó visszatérítése céljából.

                  (5)

                  A veszteség elhatárolásának lehetővé tétele – mint szakpolitikai intézkedés – kevésbé hasznos a nehézségekkel küzdő vállalkozások azonnali megsegítése szempontjából, mivel az adófizetők csak akkor jutnak likviditási támogatáshoz, ha újra nyereségesek és adófizetésre kötelezettek. Az előző évek veszteségeit fel lehet használni az aktuális beszámolási időszakban, de ez nem szabadít fel likviditást, hacsak az adózó nem termel nyereséget. A veszteségek visszamenőleges elhatárolása sokkal hasznosabb a válság által érintett vállalkozások számára, mivel a korábbi adóévekben befizetett adók visszatérítését eredményezi, így további likviditást biztosít a vállalkozásoknak. Ez különösen a kkv-k javát szolgálná.

                  (6)

                  A veszteségek visszamenőleges elhatárolása azzal az előnnyel jár, hogy csak olyan vállalkozásoknak kedvez, melyek a világjárványt megelőző években nyereségesek voltak, ami azt jelenti, hogy alapvetően az egészséges vállalkozásokat támogatná. A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy csak azok a vállalkozások számolhatják el a 2020. és a 2021. évi veszteségeiket a 2020 előtti években fizetett adókkal szemben, amelyek a 2020 előtti években nyereségesek voltak és adót fizettek. Ez biztosítja, hogy az intézkedés a világjárvány közvetlen következményeként küszködő vállalkozásokat célozza meg, és a közpénzeket nem a válságtól független okok miatt veszteséges magánvállalkozások megsegítésére fordítják.

                  (7)

                  A célzott fellépés érdekében ezért azoknak a tagállamoknak, amelyek úgy döntenek, hogy engedélyezik a veszteségeknek az egy évnél hosszabb időszakra vonatkozó visszamenőleges elhatárolását, az intézkedést azokra a vállalkozásokra kell korlátozniuk, amelyek az előző években nem voltak veszteségesek. Ennek megfelelően, ha a veszteségek visszamenőleges elhatárolása a két vagy három megelőző évre engedélyezett, ez a lehetőség csak azon vállalkozások előtt lehet nyitott, amelyek 2019-ben, 2018-ban vagy 2017-ben nem minősültek veszteségesnek.

                  (8)

                  Az ilyen intézkedések költségeke elsősorban az időzítésben mutatkozik meg: a vállalkozások most jutnak pénzhez, amikor a legsürgetőbb szükségük van rá, és nem kell megvárniuk, amíg a veszteségeiket a jövőbeli adókötelezettségük csökkentésére felhasználhatják. A tagállamok most lemondanak az adóbevételekről, de a jövőben adóbevételhez jutnak az olyan vállalkozásoktól, amelyek megmenekülnek a csődtől és újra jövedelmezővé válnak. Emellett a veszteségek visszamenőleges elhatárolása csökkenteni fogja a jövőbeli időszakokra elhatárolt veszteségeknek, ami tovább csökkenti az adóbevételekre gyakorolt hatást.

                  (9)

                  Egyes tagállamok már bevezettek vagy bejelentettek olyan intézkedéseket, amelyek lehetővé teszik a 2020-as adóévre vonatkozó veszteségek visszamenőleges elhatárolását, ami lehetővé teszi az adózók számára, hogy 2020. évi adóveszteségüket visszamenőlegesen elhatárolják, és leírják a korábbi költségvetési években elért nyereségeikből.

                  (10)

                  A tagállamok azonban általában eltérő szabályokat alkalmaznak a veszteségek kezelésére, ami gyakran egyenlőtlen versenyfeltételeket teremt.

                  (11)

                  Ez a tagállamokhoz intézett, a veszteségek belföldi kezelésére vonatkozó, bevált gyakorlatokra támaszkodó ajánlás segíthetne egyenlő versenyfeltételeket teremteni a vállalatok számára az Unió egész területén.

                  (12)

                  Ezt az ajánlást a 2020-as és 2021-es pénzügyi évre kell alkalmazni azzal a céllal, hogy a vállalkozások támogatáshoz jussanak a Covid19-válság idején.

                  (13)

                  A tagállamoknak lehetővé kell tenniük, hogy a vállalkozások legalább az előző pénzügyi évre, azaz 2019-re vonatkozóan visszamenőlegesen elhatárolják a veszteségeiket. Annak érdekében azonban, hogy az adózók a veszteségük teljes összegét felhasználhassák a korábban befizetett adók visszatérítésére, a tagállamok az előző három évre – azaz 2017-ig – kiterjeszthetik a visszamenőleges elhatárolást. Az alacsonyabb nyereséggel rendelkező kisebb vállalkozások számára különösen előnyös lehet a visszamenőleges elhatárolásra rendelkezésre álló időszaknak a legfeljebb három évre történő kiterjesztése.

                  (14)

                  Az intézkedést a nemzeti költségvetésekre gyakorolt túlzott hatások elkerülése érdekében korlátozni kell. Az intézkedés a veszteséges költségvetési évenként visszamenőlegesen elhatárolható összeg 3 millió EUR-ra való korlátozása mellett is értékes támogatást jelentene különösen a kisebb vállalkozások számára, miközben bizonyos mértékben valamennyi adófizető részesülne az előnyeiből.

                  (15)

                  A Bizottság emlékeztet arra, hogy amennyiben a tagállamok olyan intézkedéseket vezetnek be, amelyek a vonatkozó feltételek értelmében a bejelentési kötelezettség alól nem mentesített állami támogatásnak minősülőnek, ezeket az intézkedéseket az állami támogatásokra általánosan alkalmazandó eljárásoknak megfelelően be kell jelenteniük a Bizottságnak,

            ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
      1.   TÁRGY ÉS HATÁLY

      Ez az ajánlás – a vállalkozásokat támogatása céljából a Covid19-világjárvány okozta gazdasági helyzetben – összehangolt megközelítést határoz meg a vállalkozások által a 2020-as és a 2021-es pénzügyi években elszenvedett veszteségek kezelésére.
      2.   A VESZTESÉGEK ADÓÜGYI KEZELÉSE

      Tekintettel a Covid19-világjárvány következtében 2020-ban és 2021-ben fennálló rendkívüli gazdasági körülményekre, a tagállamoknak lehetővé kell tenniük a vállalkozások számára legalább az előző pénzügyi évre, azaz legalább 2019-re vonatkozóan a veszteségek visszamenőleges elhatárolását.
      A tagállamok kiterjeszthetik ezt az időszakot annak érdekében, hogy lehetővé tegyék a veszteség visszamenőleges elhatárolását az előző három évre, és így lehetővé tegyék a társaságok számára, hogy a 2020-as és 2021-es pénzügyi évben felmerült veszteségeiket leírják a 2019-es, 2018-as és 2017-es pénzügyi évek nyeresége után már befizetett adóból.
      A tagállamoknak lehetővé kell tenniük a vállalkozások számára, hogy azonnal adóvisszatérítéshez jussanak a 2021-es pénzügyi évben várható, visszamenőleges elhatárolható veszteségek után anélkül, hogy erre az év végéig várnának.
      3.   KORLÁTOZÁSOK

      A nemzeti költségvetésekre gyakorolt hatás korlátozása érdekében a tagállamoknak korlátozniuk kell a visszamenőlegesen elhatárolható veszteségek összegét. A veszteséges költségvetési évenként visszamenőlegesen elhatárolható maximális összeget 3 millió EUR-ban kell meghatározni.
      Ha a tagállamok engedélyezik a veszteségek 2017-ig történő visszamenőleges elhatárolását, erre azok a vállalkozások lehetnek jogosultak, amelyek a 2019-es, a 2018-as és a 2017-es pénzügyi évben nem minősültek veszteségesnek.
      4.   NYOMON KÖVETÉS

      A tagállamok kötelesek tájékoztatni a Bizottságot az ezen ajánlás alapján hozott intézkedésekről, valamint az ilyen intézkedések minden módosításáról.
      A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy vitassák meg a Bizottsággal azon terveiket, amelyek keretében lehetővé tennék a vállalkozások számára a veszteségek visszamenőleges elhatárolását.
      5.   CÍMZETTEK

      Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei.

         Kelt Brüsszelben, 2021. május 18-án.

               a Bizottság részéről

            Paolo GENTILONI

               a Bizottság tagja

         (1)  A kkv-k meghatározását lásd a mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló, 2003. május 6-i 2003/361/EK bizottsági ajánlásban (HL L 124., 2003.5.20., 36. o.).

         (2)  A C(2020) 2215 (HL C 112 I., 2020.4.4., 1. o.), a C(2020) 3156 (HL C 164., 2020.5.13., 3. o.), a C(2020) 4509 (HL C 218., 2020.7.2., 3. o.), a C(2020) 7127 (HL C 340., 2020.10.13., 1. o.) és a C(2021) 564 (HL C 34., 2021.2.1., 6. o.) bizottsági közleménnyel módosított bizottsági közlemény – Állami támogatási intézkedésekre vonatkozó ideiglenes keret a gazdaságnak a jelenlegi Covid19-járvánnyal összefüggésben való támogatása céljából (HL C 91 I., 2020.3.20., 1. o.)


title: A Tanács (EU) 2021/816 ajánlása (2021. május 20.) az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 ajánlás módosításáról

text:
               2021.5.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               L 182/1

      A TANÁCS (EU) 2021/816 AJÁNLÁSA
      (2021. május 20.)
      az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 ajánlás módosításáról
      AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
      tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 77. cikke (2) bekezdésének b) és e) pontjára, valamint 292. cikkének első és második mondatára,
      mivel:

                  (1)

                  A Tanács 2020. június 30-án elfogadta az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 ajánlást (1).

                  (2)

                  A Tanács 2021. február 2-án módosította az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 ajánlást (2), hogy naprakésszé tegye azokat a kritériumokat, amelyek alapján értékelik, hogy a harmadik országokból kiinduló, nem alapvetően szükséges utazások biztonságosak és engedélyezhetők-e.

                  (3)

                  Ugyanez a módosítás mechanizmusokat vezetett be a SARS-CoV-2 aggodalomra okot adó variánsainak az EU+-térségben való terjedésének megfékezése érdekében (3).

                  (4)

                  Azóta az EU+-térségben, valamint számos más régióban és harmadik országban is tömeges oltási kampányok zajlanak a SARS-CoV-2 vírus ellen.

                  (5)

                  A Bizottság 2021. március 17-én két, digitális zöldigazolványok létrehozására irányuló rendeletjavaslatot (4) terjesztett elő, a Covid19-világjárvány során az EU-n belül történő szabad mozgás megkönnyítése érdekében. A digitális zöldigazolvány az EU-n belül annak bizonyítékául szolgál majd, hogy egy adott személyt beoltottak a Covid19 ellen, negatív teszteredménnyel rendelkezik vagy kigyógyult a Covid19-fertőzésből. Továbbra is a tagállamok hatáskörébe tartozik annak eldöntése, hogy az utazók esetében mely népegészségügyi korlátozásoktól lehet eltekinteni, de az ilyen mentességeket megkülönböztetésmentes módon kell alkalmazniuk minden digitális zöldigazolvánnyal rendelkező utazóra.

                  (6)

                  Egyre több tudományos szakvélemény és empirikus bizonyíték áll rendelkezésre az oltás hatásairól, és ezek következetesen azt mutatják, hogy az oltás segít megszakítani a fertőzési láncot.

                  (7)

                  E bizonyítékok arra engednek következtetni, hogy bizonyos esetekben biztonságosan el lehet tekinteni az utazási korlátozásoktól azon személyek esetében, akik igazolni tudják, hogy már megkapták egy olyan Covid19-oltóanyag utolsó ajánlott dózisát, amelyet a 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) alapján engedélyeztek az EU-ban, továbbá arra, hogy e mentességek indokoltak lehetnek akkor is, ha valakit olyan Covid19-oltóanyaggal oltottak be, amely szerepel a WHO sürgősségi felhasználási engedélyt kapott oltóanyagokat tartalmazó listáján.

                  (8)

                  Azon gyermekek számára, akik életkoruk miatt nem kaphatnak Covid19 elleni védőoltást, lehetővé kell tenni a beoltott szüleikkel együtt történő utazást, azzal a feltétellel, hogy a legkorábban 72 órával az EU+-térség határának átlépése előtt végzett Covid19 PCR-tesztjük eredménye negatív lett. Ezekben az esetekben a tagállamok az érkezést követő újabb tesztelést írhatnak elő.

                  (9)

                  Mindazonáltal egyelőre kevés tanulmány áll rendelkezésre, illetve egyáltalán nem áll rendelkezésre arra vonatkozóan, hogy az aggodalomra okot adó egyes variánsok kikerülik-e a különböző Covid19-oltóanyagok által kiváltott immunválaszt. Ezért az elővigyázatossági megközelítéssel összhangban „vészfékmechanizmust” kell létrehozni annak érdekében, hogy a tagállamok összehangolt módon sürgős és időben korlátozott intézkedéseket fogadhassanak el, hogy gyorsan tudjanak reagálni egy konkrét vizsgálat tárgyát képező variánsnak egy adott harmadik országban való megjelenésére, különösen akkor, ha ezt a variánst az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC) figyelmet érdemlő variánsnak minősítette. E „vészféknek” lehetővé kell tennie a megfelelő intézkedések – ezen belül a beutazási korlátozások – meghozatalát a variáns EU+-térségbe való bejutásának és ottani terjedésének megelőzése céljából. Ezeket az intézkedéseket – közös megközelítés kialakítása érdekében – a Tanácson belül gyors ütemben koordinálni kell.

                  (10)

                  Egy harmadik ország járványügyi helyzetének értékelésekor figyelembe kell venni, hogy milyen haladást értek el az adott ország lakosságának a vírussal szembeni beoltása terén.

                  (11)

                  A digitális zöldigazolványról szóló rendeletek – amint elfogadásra kerülnek – egy bizottsági végrehajtási jogi aktus révén megteremtik annak alapját, hogy a harmadik országok oltási igazolványait a digitális zöldigazolvánnyal egyenértékűként lehessen kezelni, vagy ilyen igazolványokat lehessen kiadni a harmadik országokban beoltott személyek számára. A tagállamok koordinált megközelítésének biztosítása és a harmadik országokból érkező utazók EU+-térségen belüli továbbutazásának megkönnyítése érdekében lépéseket kell tenni e rendelkezések alkalmazásának megkönnyítésére. E célból a tagállamok fontolóra vehetik egy olyan portál létrehozását, ahol az EU+-térség területén kívüli lakóhellyel rendelkező személyek kérhetnék, hogy a valamely harmadik ország által kiadott oltási igazolványukat fogadják el az oltás megbízható bizonyítékaként és/vagy állítsák ki számukra a digitális zöldigazolványt.

                  (12)

                  Ha a tagállamok elfogadnak oltási igazolásokat abból a célból, hogy eltekintsenek az uniós joggal összhangban a Covid19 terjedésének korlátozása érdekében bevezetett korlátozásoktól – például a karantén alá helyezéstől / önkéntes karanténra kötelezéstől vagy a SARS-CoV-2 fertőzésre vonatkozó teszteléstől –, akkor elvben el kellene tekinteniük e kötelezettségektől azoknak a harmadik országokban lakóhellyel rendelkező utazóknak az esetében is, akik legkésőbb 14 nappal az EU+-térségbe való belépést megelőzően már megkapták egy olyan Covid19-oltóanyag utolsó ajánlott dózisát, amelyet a 726/2004/EK rendelet alapján engedélyeztek az EU-ban. A tagállamok úgy is dönthetnek, hogy mentesítik a korlátozások alól azokat az utazókat is, akiket olyan Covid19-oltóanyaggal oltottak be, amely szerepel a WHO sürgősségi felhasználási engedélyt kapott oltóanyagokat tartalmazó listáján. Egyik rendelkezés sem alkalmazandó azonban abban az esetben, ha egy tagállam a vészfék alkalmazásához folyamodott. A digitális zöldigazolványról szóló rendeletek elfogadásáig és az alkalmazás kezdőnapjáig, valamint addig, amíg a Bizottság nem fogad el végrehajtási jogi aktust a harmadik országok oltási igazolványainak a digitális zöldigazolvánnyal egyenértékűként való kezelésére vonatkozóan, a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy nemzeti jogszabályaik alapján elfogadják a harmadik országok által kiállított, legalább a minimális adatkészletet tartalmazó oltási igazolványokat, figyelembe véve, hogy ellenőrizni tudják-e az igazolvány hitelességét, érvényességét és sértetlenségét, valamint azt, hogy az tartalmazza-e az összes releváns adatot.

                  (13)

                  Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek az ajánlásnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. Mivel ez az ajánlás a schengeni vívmányokon alapul, Dánia az említett jegyzőkönyv 4. cikkének megfelelően az ezen ajánlásról szóló tanácsi döntést követő hat hónapos időszakon belül határoz arról, hogy azt végrehajtja-e.

                  (14)

                  Ez az ajánlás a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek alkalmazásában Írország a 2002/192/EK tanácsi határozattal (6) összhangban nem vesz részt. Ennélfogva Írország nem vesz részt az ajánlás elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

                  (15)

                  Izland és Norvégia tekintetében ezen ajánlás az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság között, e két államnak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról kötött megállapodás értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK tanácsi határozat (7) 1. cikkének A. pontjában említett területhez tartoznak.

                  (16)

                  Svájc tekintetében ezen ajánlás az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozatnak (8) a 2008/146/EK tanácsi határozat (9) 3. cikkével együtt értelmezett 1. cikke A. pontjában említett területhez tartoznak.

                  (17)

                  Liechtenstein tekintetében ez az ajánlás az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozatnak (10) a 2011/350/EU határozat (11) 3. cikkével együtt értelmezett 1. cikke A. pontjában említett területhez tartoznak.

                  (18)

                  Ezen ajánlásnak a (13)–(17) preambulumbekezdésben említett jogállása nem érinti annak szükségességét, hogy a schengeni térség megfelelő működése érdekében az összes tagállam koordinált módon döntsön az EU-ba irányuló, nem alapvetően szükséges utazásokra vonatkozó korlátozás feloldásáról,

            ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
      Az (EU) 2020/912 ajánlás a következőképpen módosul:

                  1.

                  A 2. pont ötödik franciabekezdésének első bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

                              „–

                              az országban jelen lévő vírus jellege, különös tekintettel arra, hogy kimutatták-e a vírus figyelmet érdemlő variánsait vagy aggodalomra okot adó variánsait. A figyelmet érdemlő variánsok és az aggodalomra okot adó variánsok azok, amelyeket az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC) a vírus főbb tulajdonságai, például a fertőzőképesség, a súlyosság, valamint az immunválasz elkerülésére irányuló képesség alapján ilyennek nyilvánít.”

                  2.

                  A 2. pont második bekezdésében a „25” számjegy helyébe a „75” lép.
                  A 2. pont harmadik bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
                  „A »tesztelési arányra«, a »pozitív teszteredmények arányára«, valamint az »aggodalomra okot adó variánsokra és a figyelmet érdemlő variánsokra« vonatkozó adatokat az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központnak (ECDC) kell rendelkezésre bocsátania a számára megadott információk alapján. Ezek az adatok kiegészíthetők az uniós küldöttségek, a WHO és más járványvédelmi központok által szolgáltatott információkkal – amennyiben rendelkezésre állnak –, amelyek alapja szintén a 2020. június 11-i közlemény mellékletében található ellenőrzőlista.”
                  A 2. pont a következő új negyedik bekezdéssel egészül ki:
                  „A 2. pont első bekezdésében említett információkon kívül az ECDC-nek közzé kell tennie és rendszeresen frissítenie kell egy olyan térképet, amely a harmadik országokban fennálló, az aggodalomra okot adó variánsokkal és a figyelmet érdemlő variánsokkal kapcsolatos aktuális helyzetet ábrázolja.”

                  3.

                  A 6. pont a következőképpen módosul:

                              a)

                              a szöveg az első bekezdés után a következő mondattal egészül ki:
                              „Ezenfelül az alapvetően szükséges utazást engedélyezni kell az alapvető feladatot ellátó vagy alapvető szükséglettel rendelkező utazóknak a II. mellékletben említett konkrét kategóriái számára.”;

                              b)

                              a korábbi harmadik bekezdést el kell hagyni.

                  4.

                  A szöveg a 6. pont után a következő új 6a. ponttal egészül ki:

                              „6a.

                              A 6. pont a) és b) alpontjának sérelme nélkül, amennyiben a tagállamok elfogadnak oltási igazolásokat abból a célból, hogy eltekintsenek a Covid19 terjedésének korlátozása érdekében bevezetett utazási korlátozások alkalmazásától, a tagállamoknak elvben fel kell oldaniuk az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozását a harmadik országokból érkező olyan utazók tekintetében, akik legkésőbb 14 nappal az EU+-térségbe való belépést megelőzően megkapták az egyik olyan Covid19-oltóanyag utolsó ajánlott dózisát, amelyet a 726/2004/EK rendelet alapján engedélyeztek az Európai Unióban.
                              A tagállamok olyan utazók tekintetében is feloldhatják az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozását, akik legkésőbb 14 nappal az EU+-térségbe való belépést megelőzően megkapták az egyik olyan Covid19-oltóanyag utolsó ajánlott dózisát, amely szerepel a WHO sürgősségi felhasználási engedélyt kapott oltóanyagokat tartalmazó listáján.
                              E célból azoknak az utazóknak, akik nem alapvetően szükséges utazást kívánnak tenni valamelyik tagállamba, rendelkezniük kell a Covid19 elleni beoltottság érvényes igazolásával. A tagállamok – nemzeti jogszabályaikkal összhangban – elfogadhatnak harmadik országbeli olyan oltási igazolványokat, amelyek tartalmazzák legalább a minimális adatkészletet, úgymint az egyén személyazonosságát, az oltóanyag típusát és az oltás beadásának dátumát, figyelembe véve, hogy az oltási igazolvány hitelességének, érvényességének és sértetlenségének ellenőrizhetőnek kell lennie, valamint annak is, hogy az tartalmazza-e az összes releváns adatot.
                              Amennyiben a tagállamok úgy döntenek, hogy a Covid19 elleni beoltottság érvényes igazolásával rendelkező utazók tekintetében feloldják a korlátozásokat, a tagállamoknak eseti alapon figyelembe kell venniük az EU+-térség felé nyújtott kölcsönösséget.”

                  5.

                  A 7. pont első mondatának eleje a következő szövegrésszel egészül ki: „a 6a. pont sérelme nélkül”.
                  A szöveg a 7. pont harmadik bekezdése után a következő új bekezdésekkel egészül ki, melyek új 7a. pontként kerülnek beillesztésre:
                  „Amennyiben egy harmadik országban vagy régióban gyorsan romlik a járványügyi helyzet, és mindenekelőtt amennyiben a vírus aggodalomra okot adó vagy figyelmet érdemlő variánsát mutatták ki, a tagállamoknak kivételes jelleggel sürgős, ideiglenes korlátozást kell bevezetniük az adott harmadik országban lakóhellyel rendelkező harmadik országbeli állampolgárok tekintetében az Európai Unióba irányuló minden utazásra vonatkozóan. Ez az utazási korlátozás nem alkalmazandó a 6. pont a) és b) alpontjában említett személyekre, valamint a II. melléklet i. és iv–ix. pontjában felsorolt utazókra. Ezeket az utazókat mindazonáltal megfelelő és rendszeres tesztelésnek kell alávetni – ideértve a 7. pontban előírt, indulás előtt tesztelést is – és otthoni karanténra/karanténra kell őket kötelezni még akkor is, ha legkésőbb 14 nappal az EU+-térségbe való belépést megelőzően megkapták az egyik olyan Covid19-oltóanyag utolsó ajánlott dózisát, amelyet a 726/2004/EK rendelet alapján engedélyeztek az Európai Unióban, vagy egy olyan Covid19-oltóanyagét, amely szerepel a WHO sürgősségi felhasználási engedélyt kapott oltóanyagokat tartalmazó listáján.
                  Ha egy tagállam ilyen korlátozásokat alkalmaz, a tanácsi szervekben ülésező tagállamoknak – a Bizottsággal szoros együttműködésben – összehangolt módon sürgősen meg kell vizsgálniuk a helyzetet. Az ilyen korlátozásokat a járványügyi helyzet alakulását figyelembe véve legalább kéthetente felül kell vizsgálni.”
                  A 7. pont negyedik és ötödik bekezdése a 7a. pont után kerül beillesztésre, és az új 7b. pont első és második bekezdése lesz.

         Kelt Brüsszelben, 2021. május 20-án.

               a Tanács részéről

               az elnök

            A. SANTOS SILVA

         (1)  A Tanács (EU) 2020/912 ajánlása (2020. június 30.) az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról (HL L 208I., 2020.7.1., 1. o.).

         (2)  A Tanács (EU) 2021/132 ajánlása (2021. február 2.) az Európai Unióba irányuló, nem alapvetően szükséges utazások ideiglenes korlátozásáról és e korlátozás esetleges feloldásáról szóló (EU) 2020/912 ajánlás módosításáról (HL L 41., 2021.2.4., 1. o.).

         (3)  Az EU+-térség magában foglalja valamennyi schengeni tagállamot (beleértve Bulgáriát, Ciprust, Horvátországot és Romániát is), valamint a négy schengeni társult államot. Kiterjed Írországra is, amennyiben Írország úgy dönt, hogy részt vesz ezen ajánlás alkalmazásában.

         (4)  Javaslat – Az Európai Parlament és a Tanács rendelete a Covid19-világjárvány idején a szabad mozgás megkönnyítése érdekében az oltásra, tesztelésre és gyógyultságra vonatkozó interoperábilis igazolványok (digitális zöldigazolvány) kibocsátásának, ellenőrzésének és elfogadásának keretéről, COM/2021/130 final, valamint: Javaslat – Az Európai Parlament és a Tanács rendelete a Covid19-világjárvány idején a tagállamok területén jogszerűen élő és tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok számára kibocsátott interoperábilis oltási, tesztelési és gyógyultsági igazolvány (digitális zöldigazolvány) kiadásának, ellenőrzésének és elfogadásának keretrendszeréről, COM/2021/140 final.

         (5)  Az Európai Parlament és a Tanács 726/2004/EK rendelete (2004. március 31.) az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó uniós eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerügynökség létrehozásáról (HL L 136., 2004.4.30., 1. o.).

         (6)  A Tanács 2002/192/EK határozata (2002. február 28.) Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről (HL L 64., 2002.3.7., 20. o.).

         (7)  HL L 176., 1999.7.10., 36. o.

         (8)  HL L 53., 2008.2.27., 52. o.

         (9)  A Tanács 2008/146/EK határozata (2008. január 28.) az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodásnak az Európai Közösség nevében történő megkötéséről (HL L 53., 2008.2.27., 1. o.).

         (10)  HL L 160., 2011.6.18., 21. o.

         (11)  A Tanács 2011/350/EU határozata (2011. március 7.) az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló, különösen a belső határokon történő ellenőrzés megszüntetéséhez és a személyek mozgásához kapcsolódó társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyvnek az Európai Unió nevében történő megkötéséről (HL L 160., 2011.6.18., 19. o.).