               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 415 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Luxemburg 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Luxemburg 2018. évi stabilitási programját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Luxemburg 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Luxemburg 2018. évi stabilitási programját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 5. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Luxemburgot nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor. A Bizottság ugyanezen a napon az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló tanácsi ajánlásra vonatkozó ajánlást is elfogadott, amelyet az Európai Tanács 2018. március 22-én hagyott jóvá. A Tanács 2018. május 14-én elfogadta az euróövezet gazdaságpolitikájáról szóló ajánlást (a továbbiakban: az euróövezetre vonatkozó ajánlás).

               (2)Mivel Luxemburg pénzneme az euró, továbbá tekintettel a gazdasági és monetáris unió gazdaságainak szoros összefonódására, Luxemburgnak gondoskodnia kell arról, hogy teljeskörűen és megfelelő időben végrehajtsa az euróövezet gazdaságpolitikájára vonatkozó ajánlást, melyet az alábbi 1. és 2. ajánlás tükröz.

               (3)A Luxemburgra vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  4
                2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Luxemburgnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében Luxemburg által elért eredményeket.

               (4)Luxemburg 2018. április 30-án benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját és 2018. évi stabilitási programját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (5)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  5
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  6
               .

               (6)Luxemburg jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2018. évi stabilitási programjában a kormány azt tervezi, hogy az államháztartási többlet a 2017. évi 1,5 %-ról 2018-ban a GDP 1,1 %-ára csökken, majd egyenletesen növekedve 2022-re eléri a GDP 2,4 %-ának megfelelő szintet. A középtávú költségvetési cél – a GDP 0,5 %-ának megfelelő strukturális hiány – a programidőszak egésze során továbbra is biztonsággal teljesül. A 2018. évi stabilitási program értelmében a GDP-arányos államadósság várhatóan jóval a Szerződésben meghatározott 60 %-os referenciaérték alatt marad. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv a 2020-ig tartó időszak tekintetében optimista, az azt követő időszak vonatkozásában megalapozott. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján a strukturális egyenleg 2018-ban várhatóan a GDP 0,8 %-ának, 2019-ben pedig a GDP 0,3 %-ának megfelelő többletet mutat majd, ami – különösen 2019 tekintetében – alacsonyabb a 2018. évi stabilitási programban jelzettnél, azonban még mindig meghaladja a középtávú költségvetési célt. Összességében a Tanács véleménye szerint Luxemburg 2018-ban és 2019-ben várhatóan meg fog felelni a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek.

               (7)A luxemburgi gazdaság továbbra is egészségesen növekszik, és a 2009. évi globális recesszió óta jobban teljesít az euróövezeti átlagnál. A gazdasági növekedés fő hajtóereje változatlanul a pénzügyi szektor, amely továbbra is stabil és jövedelmező. Ez mind a szolgáltatások egyenlegében, mind a folyó fizetési mérleg egyenlegében mutatkozó jelentős többletben tükröződik. A külföld reál-GDP növekedéshez való relatív hozzájárulása 2013–2016-ban átlagosan 61 %-ot tett ki az ismétlődő negatív külkereskedelmi mérleg ellenére. Luxemburg a külföld nettó hitelezője: 2016 végén a bruttó külső eszközök és kötelezettségek értéke elérte a 10,5 billió EUR-t. A nemzeti hatóságok makroprudenciális és felügyeleti intézkedéseket hajtottak végre, és az érintett pénzügyi közvetítők alkalmazkodnak a változó nemzeti és uniós szakpolitikai kerethez.

               (8)Amint azt az euróövezetre vonatkozó 2018. évi ajánlás jelzi, az agresszív adótervezési stratégiák elleni küzdelem elengedhetetlen a vállalkozások közötti verseny torzulásának megelőzéséhez, az adófizetők méltányos kezeléséhez és az államháztartás védelméhez. Az adófizetők agresszív adótervezési stratégiáinak a tagállamok között átgyűrűző hatásai az uniós jogszabályokat kiegészítő, koordinált fellépést kívánnak meg a nemzeti szakpolitikák részéről. Az ország pénzügyi szektorának mérete ellenére az osztalék-, kamat- és jogdíjfizetések magas GDP-arányos szintje azt sugallja, hogy az ország adózási szabályait olyan vállalatok használják, amelyek agresszív adótervezést folytatnak. A közvetlen külföldi befektetések tulajdonosai többségükben „különleges célú gazdasági egységek”. A külföldre (azaz az Unióban rezidens adóalanyok által harmadik országban rezidens adóalanyok számára) utalt kamat- és jogdíjfizetésekre vonatkozó forrásadó hiánya és az osztalékfizetésekre kivetett forrásadó alóli, bizonyos körülmények között  járó mentesség miatt e kifizetések teljes mértékben adózatlanok maradhatnak, amennyiben a kedvezményezett joghatóságában nem adókötelesek. A Bizottság nyugtázza a Luxemburg által tett pozitív lépést (a szabadalmi adókedvezményekre vonatkozó, a nemzetközi szabályoknak megfelelő szabályozás elfogadását). A közelmúltban folytatott eszmecsere alapján a Bizottság továbbra is konstruktív párbeszédet folytat majd az adófizetők agresszív adótervezési stratégiái elleni küzdelem érdekében.

               (9)A luxemburgi hatóságok több évtizede aktívan törekednek a gazdaság diverzifikálására, egyes kiválasztott ágazatok, például az IKT-ágazat és az űripar fejlesztése révén. Tekintettel az országban jellemző magas munkaerőköltségekre, a nagyobb hozzáadott értéket előállító tevékenységek lehetőséget kínálnak az alternatív növekedési források kibontakoztatására. A luxemburgi gazdaság sikeres diverzifikálása tehát nagymértékben azoktól a szektoroktól függ, amelyek kevésbé érzékenyek a munkaerőköltség szintjére. Ezek főként a kutatáson és az innováción alapulnak, amelyek jellemzően technológia- és tudásintenzív ágazatok. Ezt a stratégiát nemrégiben megerősítették. E prioritást élvező ágazatok fejlesztése érdekében nagyszabású állami beruházási projektek, köztük K+F projektek, valamint piaci szabályozási intézkedések végrehajtása folyik. Luxemburg 2000 és 2016 között ötszörösére növelte az állami K+F kiadásait, melyek így elérték a GDP 0,60 %-át. Ezek a beruházások jól teljesítő közfinanszírozású kutatási rendszer gyors kiépítését tették lehetővé. Ugyanakkor, míg az állami K+F beruházások szintje meghaladja az euróövezeti átlagot, a magánszektor K+F beruházásai és az innovációs teljesítmény az európai innovációs eredménytábla szerint tovább csökkent. A luxemburgi gazdaság szerkezete részben magyarázza a nemzetközi összehasonlításban visszafogottabb üzleti K+F tevékenységet; a luxemburgi GDP  nagy részét adó ágazatokban (szolgáltatások és különösen a pénzügyi szektor) ugyanis hagyományosan alacsonyabbak a K+F beruházások. Mindazonáltal ez a tendencia Luxemburgban markánsabb az uniós átlaghoz képest, és az üzleti szféra K+F intenzitása 2016-ban a GDP 0,64 %-ára csökkent, a 2000. évi 1,5 %-ról. A magánberuházások csökkenő tendenciája azt jelzi, hogy ezen a területen továbbra is akadályok állnak fenn. Ez azt is jelzi, hogy a K+F terén tett állami erőfeszítések az üzleti beruházásokra nem gyakorolnak tőkeáttételi hatást. Következésképpen a közfinanszírozású kutatási kapacitások kiépítését jobban integrálni kell az innovációs ökoszisztéma átfogó megközelítésébe. 2017-ben új törvényt fogadtak el a kutatási, fejlesztési és innovációs támogatási programok megújítására, amely szélesíti a rendelkezésre álló állami támogatások körét.

               (10)Luxemburg várhatóan nem teljesíti üvegházhatásúgáz-kibocsátásának csökkentésére irányuló 2020. évi célkitűzését. A légszennyezés és csúcsidőszakban a forgalmi torlódások komoly problémát jelentenek az ország számára, ami súlyosbítja a nitrogén-dioxid-koncentrációt és az üvegházhatásúgáz-kibocsátást. 2015-ben az ÜHG-kibocsátás több mint fele a közlekedési ágazatból származott. A gépkocsihasználat magas szintje és a határ menti ingázók számának növekedése egyebek mellett elsősorban a közlekedési üzemanyagok alacsony adójának, a cégautók nagy számának és a magas lakásáraknak a következménye. A közlekedési üzemanyagok adókulcsa az egyik legalacsonyabb az EU-ban, és ösztönzőleg hat a megnövekedett üzemanyag-fogyasztásra, beleértve a határokon átnyúló értékesítést is. Mindazonáltal a közelmúltban hozott intézkedések ösztönözték a fenntarthatóbb mobilitás kialakítását, részben a 2016. évi adóreform, másrészt a tömegközlekedésbe való jelentős beruházások révén. A legsürgetőbb kihívások a vasúti infrastruktúra bővítésével és korszerűsítésével kapcsolatosak.

               (11)Luxemburg továbbra is elkötelezett az üzleti szolgáltatási ágazat szabályozási korlátainak csökkentése mellett. A közelmúltbeli intézkedések különösen az építészi és mérnöki szakmákra összpontosítottak, és az e két szakmát érintő korlátozások további csökkentése érdekében további reformokat jelentettek be. Emellett a 2017. márciusban elfogadott úgynevezett salátatörvény adminisztratív egyszerűsítési intézkedéseket vezetett be (lehetővé teszi a közigazgatási eljárások horizontális átvilágítását). Az üzleti szolgáltatások ágazatban továbbra is szabályozási akadályokkal kell számolni. Korlátozások forrása lehet a más tagállamokból származó szolgáltatók egyenértékű biztosítási fedezetét lehetővé tevő, biztosításszakmai követelményekre vonatkozó egyedi egyenértékűségi eljárás hiánya. Az ügyvédi szakmát kiemelten érinti az uniós átlaghoz képest erősen korlátozó jellegű szabályozás. A zárt szakmai tevékenységek széles körűek, és kiterjednek az ügyvédek vagy más szolgáltatók jogi tanácsadási szolgáltatására, különösen az online szolgáltatások esetében. Az egyéb korlátozások közé tartoznak a jogi formára és a részesedésekre vonatkozó követelmények, az összeférhetetlenségi szabályok és a multidiszciplináris korlátozások.

               (12)Az elöregedéssel kapcsolatos költségek előre jelzett növekedése miatt továbbra is aggodalomra ad okot az államháztartás hosszú távú fenntarthatósága. Az eltartott időskorú népesség aránya 2070-ig az előrejelzések szerint jelentős mértékben nőni fog, és a Szociális Biztonsági Minisztérium legfrissebb előrejelzései szerint a nyugdíjrendszer működési egyenlege 2023-ra deficites lesz. Mindazonáltal a nyugdíjrendszer múltbeli és jelenlegi többlete, valamint a felhalmozott tartalékok további 20 évig megőriznék a rendszer életképességét. Az idősödésről szóló 2018. évi jelentés szerint a népesség elöregedésével összefüggő költségek 2016 és 2070 között várhatóan a GDP 13 százalékpontjával, a fenntarthatósági küszöböket meghaladó mértékben emelkednek, ami különösen a nyugdíjaknak tudható be (a GDP 8.9 százalékpontja). A tartós ápolással kapcsolatos kiadások GDP-hez viszonyított aránya az egyik legmagasabb az EU-ban. A 2017-ben elfogadott reform ellenére az előrejelzés szerint a jelenlegi szint 2070-ig további 3 százalékponttal fog növekedni.

               (13)Az idősek foglalkoztatási rátája továbbra is különösen alacsony, és további intézkedésekre van szükség foglalkoztathatóságuk és munkaerőpiaci lehetőségeik javítása érdekében. Ez az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítása szempontjából is fontos. Továbbra is széles körben elterjedtek a munkavállalókat a munkaerőpiac korai elhagyására ösztönző korengedményes nyugdíjrendszerek; így az újonnan kiutalt nyugdíjak 59,2 %-a korengedményes öregségi nyugdíj. 2017 decemberében elfogadták a korkedvezményes nyugdíjrendszerek egyikét megszüntető törvényt, ám ennek az átlagos tényleges nyugdíjbavonulási életkorra és a kiadásokra gyakorolt nettó hatása bizonytalan, mivel a törvény egyúttal megkönnyíti más korkedvezményes nyugdíjrendszerek feltételeit. Ez a gyenge munkaerőpiaci eredmény részben a munkavállalás ellen ható pénzügyi tényezők következménye, amelyek viszonylag erőteljesek e csoport esetében. Az idősebb munkavállalók foglalkoztatásának ösztönzéséhez átfogó stratégiára van szükség, beleértve az olyan intézkedéseket is, amelyek segítik a munkavállalókat abban, hogy hosszabb ideig aktívak maradjanak. Továbbra sem került még sor az „életkor-paktum” elfogadására – e jogszabálytervezetet 2014 áprilisában terjesztették a Parlament elé, és célja a 150-nél több főt foglalkoztató cégek ösztönzése az idősebb munkavállalók megtartására. Ami az oktatást illeti, Luxemburgnak kitüntetett figyelmet kell fordítania a hallgatók társadalmi-gazdasági hátterének az oktatási eredményekre gyakorolt erős hatására. Ez a rendkívül speciális készségek iránti erős kereslet kezelése szempontjából is fontos.

               (14)Az ingatlanárak tovább emelkednek. Ez alááshatja Luxemburg azon képességét, hogy szakképzett munkaerőt vonzzon be és tartson meg, mivel ezek nagy része nem luxemburgi állampolgár. A lakásárak emelkedését a kínálati és kereslet közötti alapvető eltérés magyarázza. A kínálati oldalon a telekhiány és a telek- vagy lakóingatlan-értékesítés elégtelen ösztönzése akadályozza az új lakások építését. További erőfeszítésre van szükség a lakásberuházások ösztönzése érdekében, az ingatlanértékesítést előmozdító ösztönzők növelésével, az építési engedélyek odaítéléséhez szükséges adminisztratív eljárások egyszerűsítésével és megfizethető szociális lakások biztosításával. A közelmúltban elfogadott, az ingatlanértékesítésből származó tőkenyereségre vonatkozó új adószabályok és a szociális lakásprogram aktualizálása valószínűleg nem járul hozzá az ingatlankínálat növeléséhez, tekintettel a folyamatosan áremelkedést mutató ingatlanpiaci trendre. A keresleti oldalról az erőteljes népességnövekedés és a foglalkoztatás növekedése nyomják felfelé az árakat. A lakáspiaci helyzet a forgalmi torlódások és a környezetszennyezés problémáját is súlyosbítja. Emellett az ingatlanárak emelkedése hatással van a háztartások eladósodottságára, ami aggályokat vet fel a háztartások adósságának fenntarthatóságával kapcsolatban. A háztartások eladósodottsága az elmúlt 10 évben gyorsan nőtt, és 2016-ban elérte a nettó jövedelem 165 %-át, ami az ingatlanár-inflációt tükrözi, tekintve hogy a háztartások adósságának mintegy 80 %-a jelzáloghitelekből származik. Mindazonáltal Luxemburg megfelelő makroprudenciális intézkedéseket és az Európai Rendszerkockázati Testület által kiadott ajánlásokat vezetett be a pénzügyi stabilitás potenciális gyengeségeinek és kockázatainak csökkentése érdekében. A nemzeti rendszerkockázati bizottság javaslatai alapján a kormány emellett nemrégiben  intézkedéscsomagot terjesztett elő a háztartások növekvő eladósodottságának megállítására, amely egyebek mellet hitelfelvétel-alapú korlátozásokat is tartalmaz. Ezt a csomagot mindamellett a Parlamentnek még jóvá kell hagynia.

               (15)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a luxemburgi gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Luxemburgnak címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. A Bizottság figyelembe vette nemcsak azoknak Luxemburg fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy milyen mértében felelnek meg az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (16)Ezen értékelés fényében a Tanács megvizsgálta a 2018. évi stabilitási programot, és azt a véleményt fogalmazta meg, hogy Luxemburg várhatóan megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek,

               AJÁNLJA, hogy Luxemburg 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Növelje az idősek foglalkoztatási rátáját foglalkoztatási lehetőségeik és foglalkoztathatóságuk javítása révén, és egyúttal korlátozza tovább a korkedvezményes nyugdíjazást a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságának javítására is tekintettel.

               2.Csökkentse tovább az üzleti szolgáltatások ágazatára vonatkozó szabályozási korlátozásokat.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        COM(2018) 415 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 és P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 214 final.

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 430 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Románia középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, megfigyelhető eltérésének korrekciójáról

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Románia középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, megfigyelhető eltérésének
               korrekciójáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 10. cikke (2) bekezdésének második albekezdésére,

               tekintettel a Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 121. cikke szerint a tagállamoknak a túlzott költségvetési hiány elkerülése érdekében a gazdaságpolitikák összehangolása és a többoldalú felügyelet révén középtávon rendezett államháztartásra kell törekedniük.

               (2)A Stabilitási és Növekedési Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul.

               (3)A Tanács 2017. június 16-án azt ajánlotta Romániának, hogy hajtsa végre az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  2
                nominális növekedése 2017-ben ne haladja meg a 3,3 %-ot, ami a GDP 0,5 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg, és az országot a középtávú költségvetési cél eléréséhez vezető megfelelő korrekciós pályára állítja. 2017. december 5-én a Tanács megállapította, hogy Románia a 2017. június 16-i tanácsi ajánlás nyomán nem tett eredményes intézkedéseket. Ennek alapján a Tanács 2017. december 5-én kibocsátott felülvizsgált ajánlásában azt ajánlotta Romániának, hogy hozza meg az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedése 2018-ban ne haladja meg a 3,3 %-ot, ami a GDP 0,8 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg.

               (4)A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése és az Eurostat által validált 2017. évi tényadatok alapján 2017-ben a nettó elsődleges államháztartási kiadások növekedése jócskán meghaladta a kiadási referenciaértéket, jelentős (a GDP 3,3 %-ának megfelelő mértékű) eltérést eredményezve. A strukturális egyenleg a GDP –2,1 %-ának megfelelő pozícióról 2016-ban a GDP –3,3 %-ára romlott, ami szintén jelentős eltérést jelez a középtávú költségvetési cél eléréséhez szükséges kiigazítástól (a GDP 1,7 %-ának megfelelő eltérés). A strukturális egyenleg által jelzett eltérés mértékére negatívan hatott a potenciális GDP-növekedésre vonatkozóan adott, a kiadási referenciaérték számításához használt középtávú átlagos növekedést némileg meghaladó becslés, valamint az állami beruházások visszaesése, amit a kiadási referenciaértékben kisimítottak. Ettől az eltéréstől eltekintve mindkét mutató alátámasztja a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágának követelményeitől való jelentős eltérést 2017 tekintetében.

               (5)A Bizottság átfogó értékelést követően 2018. május 23-án megállapította, hogy Romániában a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, megfigyelhető eltérés áll fenn, és az EUMSZ 121. cikkének (4) bekezdésével, valamint az 1466/97/EK rendelet 10. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összhangban figyelmeztetésben részesítette a tagállamot.

               (6)Az 1466/97/EK rendelet 10. cikke (2) bekezdésének második albekezdése szerint a figyelmeztetés elfogadásától számított egy hónapon belül a Tanács a szükséges szakpolitikai intézkedésekre vonatkozó ajánlást intéz az érintett tagállamhoz. A rendelet értelmében az ajánlás öt hónapnál nem hosszabb határidőt határoz meg a tagállam számára az eltérés kezelésére. Ezek alapján helyénvalónak tűnik, hogy Románia esetében [2018. október 15.] legyen az eltérés kezelésének határideje. Romániának e határidőn belül kell beszámolnia az ezen ajánlásra válaszul hozott intézkedésekről.

               (7)A kibocsátási résre vonatkozó, a Bizottság 2017. tavaszi előrejelzésében szereplő adatok alapján 2018-ban és 2019-ben rendes gazdasági körülmények maradnak fenn Romániában. Románia adósságrátája a GDP 60 %-ában meghatározott küszöbérték alatt van. Tehát az 1466/97/EK rendelet és az aktuális gazdasági helyzetet, illetve az esetleges fenntarthatósági aggályokat is figyelembe vevő követelménymátrix által előírt strukturális kiigazítás legalább a GDP 0,5 %-ának felel meg 2018 és 2019 vonatkozásában egyaránt.

               (8)Románia strukturális hiánya 2016-ban a GDP 2,1 %-ával, 2017-ben pedig a GDP 1,2 %-ával nőtt a GDP 3,3 %-ára 2017-ben. A minimális kiigazítási követelményen felül további kiigazítás szükséges ahhoz, hogy a kumulatív eltérést kiigazítsák és Románia a 2016-ban és 2017-ben bekövetkezett eltérés után visszatérjen a megfelelő kiigazítási pályára. A középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, megfigyelhető eltérés nagyságrendje miatt a GDP 0,3 %-át kitevő további kiigazítás tűnik megfelelőnek, amely felgyorsítja a középtávú költségvetési célhoz visszavezető korrekciót.

               (9)A 2018. és 2019. évi strukturális egyenleg GDP 0,8 %-ának megfelelő javulására vonatkozó követelmény összhangban áll a nettó elsődleges államháztartási kiadások legfeljebb 3,3 %-os 2018. évi és 5,1 %-os 2019. évi nominális növekedésével.

               (10)A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése 2018 tekintetében a strukturális egyenleg további, a GDP 0,5 %-ának, 2019 tekintetében pedig a GDP 0,4 %-ának megfelelő mértékű romlását vetíti előre. Következésképpen a 2018. és 2019. évi 0,8 %-os GDP-arányos strukturális javulás azt jelenti, hogy a Bizottság 2018. őszi előrejelzésében foglalt jelenlegi alapforgatókönyvhöz képest 2018-ban összesen a GDP 1,3 %-át kitevő strukturális kiigazításra, 2019-ben pedig a GDP 1,2 %-át kitevő strukturális kiigazításra irányuló további intézkedésekre van szükség.

               (11)A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése 2018 tekintetében a GDP 3,4 %-ának, 2019-ben pedig a GDP 3,8 %-ának megfelelő költségvetési hiánnyal számol, ami meghaladja a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket. Az előírt strukturális kiigazítás annak biztosítása szempontjából is helyénvalónak tűnik, hogy Románia 2018-ban és 2019-ben biztonsággal betartsa a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket.

               (12)A megfigyelt jelentős eltérés kiigazítására vonatkozó korábbi ajánlások végrehajtásának elmulasztása és a Szerződésben meghatározott referenciaérték túllépésének kockázata sürgős intézkedést tesznek szükségessé annak érdekében, hogy Románia költségvetési politikája újra prudens pályára álljon.

               (13)Helyénvaló, hogy ezt az ajánlást nyilvánosan közzé tegyék.

               (14)Az ajánlott költségvetési célok elérése érdekében elengedhetetlen, hogy Románia elfogadja és szigorúan végrehajtsa a szükséges intézkedéseket, valamint szorosan nyomon kövesse a folyó kiadások alakulását,

               AJÁNLJA, HOGY:

               1.Románia hajtsa végre az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedése 2018-ban ne haladja meg a 3,3 %-ot, 2019-ben pedig az 5,1 %-ot, ami mindegyik évben a GDP 0,8 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg, és az országot a középtávú költségvetési cél eléréséhez vezető megfelelő korrekciós pályára állítja.

               2.Románia az összes rendkívüli bevételt a hiány csökkentésére használja fel. A költségvetési konszolidációs intézkedések révén növekedésbarát módon kell biztosítani az államháztartás strukturális egyenlegének tartós javulását.

               3.Románia [2017. október 15-ig] jelenésben számoljon be a Tanácsnak az ezen ajánlásra válaszul hozott intézkedésekről. A jelentésnek kellően részletesen ismertetnie kell a hitelesen bejelentett intézkedéseket, kitérve azok költségvetési hatására is, továbbá a jelentésben közölni kell a 2018–2019 közötti időszakra vonatkozó aktualizált és részletes költségvetési előrejelzéseket.

               Ennek az ajánlásnak Románia a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        A nettó elsődleges államháztartási kiadások nem tartalmazzák a kamatkiadásokat, az uniós programokra fordított azon kiadásokat, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, sem pedig az álláskeresési ellátásokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásait. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve a törvényben előírt bevételnövelést figyelembe veszik, a bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket pedig nettósítják.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 431 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Magyarország középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, megfigyelhető eltérésének korrekciójáról
            {SWD(2018) 368 final}

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Magyarország középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, megfigyelhető eltérésének korrekciójáról

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 10. cikke (2) bekezdésének második albekezdésére,

               tekintettel a Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 121. cikke szerint a tagállamoknak a túlzott költségvetési hiány elkerülése érdekében a gazdaságpolitikák összehangolása és a többoldalú felügyelet révén középtávon rendezett államháztartásra kell törekedniük.

               (2)A Stabilitási és Növekedési Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul.

               (3)A 2016. július 12-i tanácsi ajánlás szerint Magyarországnak 2017-ben a GDP 0,6 %-ának megfelelő mértékű költségvetési kiigazítást kellett megvalósítania, kivéve, ha a középtávú költségvetési cél ennél kisebb kiigazítással is teljesült.

               (4)A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése és az Eurostat által validált 2017. évi tényadatok alapján a diszkrecionális bevételi intézkedések és egyszeri tételek nélkül számított államháztartási kiadások növekedése jóval meghaladta a 2017-re vonatkozó kiadási referenciaértéket, jelentős (a GDP 2,4 %-ának megfelelő mértékű) eltérést mutatva az előírt strukturális kiigazítástól. A GDP –1,8 %-ának megfelelő mértékű 2016-os helyzetéhez képest a strukturális egyenleg 2017-ben a GDP –3,1 %-ára romlott, ami ugyancsak jelentős (a GDP 1,4 %-ának megfelelő mértékű) eltérést mutat. Az átfogó értékelés azt jelezte, hogy a kiadási referenciaértékre három tényező negatívan hatott, nevezetesen a túl alacsonyan megállapított középtávú potenciális növekedési ráta, a kiadási referenciaértéket megalapozó GDP-deflátor és egy tartós bevételi hatás. Az ezen tényezőknek megfelelő korrekciók elvégzését követően úgy tűnik, hogy a kiadási referenciaérték megfelelően tükrözi a költségvetési kiigazítást, és jelentős eltérést mutat. Ezt a következtetést alátámasztja a strukturális egyenlegre épülő értékelés is, amely a csökkenő kamatkiadások, a beruházások volatilitása és a többletbevételek hatásának figyelembevétele, valamint az említett tartós hatás kiszűrése után még mindig jelentős eltérést mutat. Az átfogó értékelés alapján tehát az a következtetés vonható le, hogy a középtávú költségvetési céltól való megfigyelhető eltérés 2017-ben jelentős volt.

               (5)A Bizottság átfogó értékelést követően 2018. [május 23-án] megállapította, hogy Magyarországon a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, megfigyelhető eltérés áll fenn, és az EUMSZ 121. cikkének (4) bekezdésével, valamint az 1466/97/EK rendelet 10. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összhangban figyelmeztetésben részesítette a tagállamot.

               (6)Az 1466/97/EK rendelet 10. cikke (2) bekezdésének második albekezdése szerint a figyelmeztetés elfogadásától számított egy hónapon belül a Tanács a szükséges szakpolitikai intézkedésekre vonatkozó ajánlást intéz az érintett tagállamhoz. A rendelet értelmében az ajánlás öt hónapnál nem hosszabb határidőt határoz meg a tagállam számára az eltérés kezelésére. Ezek alapján helyénvalónak tűnik, hogy Magyarország esetében 2018. október 15. legyen az eltérés kezelésének határideje. Magyarországnak e határidőn belül kell beszámolnia az ezen ajánlásra válaszul hozott intézkedésekről.

               (7)Magyarország strukturális egyenlege 2017-ben a becslések szerint a GDP 1,6 %-ának megfelelő mértékben tért el a GDP –1,5 %-ának megfelelő mértékű strukturális hiányként meghatározott középtávú költségvetési céltól. A kibocsátási résre vonatkozó, a Bizottság 2018. tavaszi előrejelzésében szereplő adatok alapján 2018-ban kedvező gazdasági helyzet áll fenn Magyarországon. Az ország adósságrátája a GDP 60 %-ában meghatározott küszöbérték felett van. Az 1466/97/EK rendelet és az aktuális gazdasági helyzetet, illetve a fenntarthatósági szempontokat is figyelembe vevő követelménymátrix által 2018-ra előírt minimális strukturális kiigazítás legalább a GDP 1 %-ának felel meg. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése 2018 tekintetében a strukturális egyenleg további, a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékű romlását valószínűsíti. Következésképpen a 2018-ra vonatkozó, legalább 1 %-os GDP-arányos strukturális javulás azt jelenti, hogy a Bizottság 2018. tavaszi előrejelzésében foglalt jelenlegi alapforgatókönyvhöz képest összesen a GDP 1,5 %-ának megfelelő kiigazításra van szükség. A minimális kiigazításra vonatkozó követelmény alapján előírt strukturális kiigazítás jelentős mértékére való tekintettel helyénvaló, hogy a GDP 1 %-ának megfelelő minimális követelményen felül ne kerüljön sor további kiigazítás előírására.

               (8)A 2018. évi strukturális egyenleg GDP 1 %-ának megfelelő javulására vonatkozó követelmény összhangban áll a nettó elsődleges államháztartási kiadások legfeljebb 2,8 %-os 2018. évi nominális növekedésével.

               (9)Helyénvaló, hogy ezt az ajánlást nyilvánosan közzétegyék.

               (10)Az ajánlott költségvetési célok elérése érdekében elengedhetetlen, hogy Magyarország elfogadja és szigorúan végrehajtsa a szükséges intézkedéseket, valamint szorosan nyomon kövesse a folyó kiadások alakulását,

               AJÁNLJA, HOGY:

               (1)Magyarország hajtsa végre az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedése 2018-ban ne haladja meg a 2,8 %-ot, ami a GDP 1 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg, és az országot a középtávú költségvetési cél eléréséhez vezető megfelelő korrekciós pályára állítja.

               (2)Magyarország az összes rendkívüli bevételt a hiány csökkentésére használja fel. A költségvetési konszolidációs intézkedések révén növekedésbarát módon kell biztosítani az államháztartás strukturális egyenlegének tartós javulását.

               (3)Magyarország 2018. október 15-ig jelenésben számoljon be a Tanácsnak az ezen ajánlásra válaszul hozott intézkedésekről.A jelentésnek kellően részletesen ismertetnie kell a hitelesen bejelentett intézkedéseket, kitérve azok költségvetési hatására is, továbbá a jelentésben közölni kell a 2018-ra vonatkozó aktualizált és részletes költségvetési előrejelzéseket.

               Ennek az ajánlásnak Magyarország a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel,2018.5.23.
            COM(2018) 422 final
            Ajánlás
            A TANÁCS AJÁNLÁSA
            Románia 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,amelyben véleményezi Románia 2018. évi konvergenciaprogramját

               Ajánlás

               A TANÁCS AJÁNLÁSA

               Románia 2018. évi nemzeti reformprogramjáról,

                  amelyben véleményezi Románia 2018. évi konvergenciaprogramját

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 121. cikke (2) bekezdésére és 148. cikke (4) bekezdésére,

               tekintettel a költségvetési egyenleg felügyeletének megerősítéséről és a gazdaságpolitikák felügyeletéről és összehangolásáról szóló, 1997. július 7-i 1466/97/EK tanácsi rendeletre
                  1
                és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,

               tekintettel az Európai Bizottság ajánlására
                  2
               ,

               tekintettel az Európai Parlament állásfoglalásaira
                  3
               ,

               tekintettel az Európai Tanács következtetéseire,

               tekintettel a Foglalkoztatási Bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság véleményére,

               tekintettel a szociális védelemmel foglalkozó bizottság véleményére,

               tekintettel a Gazdaságpolitikai Bizottság véleményére,

               mivel:

               (1)A Bizottság 2017. november 22-én elfogadta az éves növekedési jelentést, amely elindította a gazdaságpolitikai koordináció 2018. évi európai szemeszterét. A Bizottság kellő figyelmet fordított az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2017. november 17-én kihirdetett szociális jogok európai pillérére. Az Európai Tanács 2018. március 22-én jóváhagyta az éves növekedési jelentés prioritásait. A Bizottság az 1176/2011/EU rendelet alapján 2017. november 22-én elfogadta a riasztási mechanizmus keretében készült jelentést is, amelyben Romániát nem sorolta azon tagállamok közé, amelyek vonatkozásában részletes vizsgálatra kerül sor.

               (2)A Romániára vonatkozó 2018. évi országjelentést
                  4
                2018. március 7-én tették közzé. Az országjelentés értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások és az előző években Romániának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései kapcsán Románia által elért eredményeket.

               (3)Románia 2018. május 10-én benyújtotta 2018. évi nemzeti reformprogramját, 2018. május 14-én pedig a 2018. évi konvergenciaprogramját. A kapcsolódási pontok figyelembevétele érdekében a két program értékelésére egyidejűleg került sor.

               (4)A vonatkozó országspecifikus ajánlásokat figyelembe vették az európai strukturális és beruházási alapok 2014–2020 közötti időszakra szóló programozása során. Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet
                  5
                23. cikke szerint, amennyiben az a vonatkozó tanácsi ajánlások végrehajtásának elősegítése érdekében szükséges, a Bizottság kérheti egy tagállamtól, hogy vizsgálja felül partnerségi megállapodását és releváns programjait, és javasoljon azokhoz módosításokat. A Bizottság az európai strukturális és beruházási alapok eredményességét és a gondos gazdasági irányítást összekapcsoló intézkedések alkalmazására vonatkozó iránymutatásokban további részletekkel szolgált arról, hogyan alkalmazná az említett rendelkezést
                  6
               .

               (5)Románia jelenleg a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágához tartozik. 2018. évi stabilitási programja értelmében a kormány arra törekszik, hogy 2018-ban 2,95 %-ra javítsa a GDP-arányos államháztartási egyenleget, majd a további javulás eredményeként 2021-ben 1,45 %-os szintet érjen el. A középtávú költségvetési célt – a GDP 1 %-ának megfelelő strukturális hiányt – a programidőszak végéig, vagyis 2021-ig várhatóan nem érik el. Az újraszámított strukturális egyenleg 2021-ben várhatóan eléri a –2,1%-ot. A 2018. évi konvergenciaprogram szerint a GDP-arányos államadósság-ráta a 2021-re várhatóan 40 % alatt marad. Az említett költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv optimista. Emellett a kitűzött államháztartási többletcélok elérésének támogatásához szükséges intézkedések nincsenek kellőképpen kidolgozva.

               (6)2017. június 16-án a Tanács az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 121. cikke (4) bekezdésének megfelelően úgy határozott, hogy Romániában 2016-ben a középtávú céltól való, megfigyelhető jelentős eltérés következett be. Tekintettel a megállapított jelentős eltérésre, a Tanács 2017. június 16-i ajánlásai szerint Romániának meg kell tennie a szükséges lépéseket annak biztosítására, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások
                  7
                nominális növekedési rátája 2017-ben ne haladja meg a 3,3 %-ot, ami a GDP 0,5 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. 2017. december 5-én a Tanács megállapította, hogy Románia a neki címzett 2017. június 16-i tanácsi ajánlás nyomán nem tett eredményes intézkedéseket, és felülvizsgált ajánlást bocsátott ki. Az új ajánlásban a Tanács felkérte Romániát, hogy tegye meg a szükséges lépéseket annak biztosítására, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2018-ban ne haladja meg a 3,3 %-ot, ami a GDP 0,8 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. 2018. június XX-án/-én a Tanács megállapította, hogy Románia a neki címzett 2017. december 5-i tanácsi ajánlás nyomán nem tett eredményes intézkedéseket. Ezen túlmenően a 2017. évi eredményadatok alapján Románia 2017-ben jelentősen eltért az ajánlott kiigazítástól. Az EUMSZ 121. cikkének (4) bekezdésével és az 1466/97/EK tanácsi rendelet 10. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság 2018. május 23-án figyelmeztetést adott ki Románia számára, mely szerint 2017-ben jelentős eltérés volt megfigyelhető a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától. Ezt követő, 2018. június XX-i ajánlásaiban a Tanács megerősítette, hogy Romániának biztosítania kell, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2018-ban ne haladja meg a 3,3 %-ot, ami a GDP 0,8 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Bizottság 2018. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy 2018-ben eltérés lesz ettől az ajánlástól.

               (7)A Tanács 2018. június XX-i ajánlása szerint Romániának meg kell tennie a szükséges lépéseket annak biztosítására, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedési rátája 2019-ben ne haladja meg az 5,1 %-ot, ami a GDP 0,8 %-ának megfelelő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Bizottság 2018. évi tavaszi előrejelzése alapján fennáll a kockázata annak, hogy Románia 2019-ben eltér ettől a követelménytől. Emellett a Bizottság 2018. évi tavaszi előrejelzése 2018-ra a GDP 3,4 %-ának, 2019-re pedig a GDP 3,8 %-ának megfelelő költségvetési hiányt vetít előre, ami meghaladja a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket. Összességében a Tanács úgy véli, hogy tekintettel a költségvetési kilátások számottevő romlására, 2018-tól jelentős további intézkedésekre lesz szükség a Stabilitási és Növekedési Paktum rendelkezéseinek való megfelelés érdekében, összhangban a 2018. június XX-án/-én Romániának címzett, a középtávú költségvetési célhoz vezető kiigazítási pályától való jelentős mértékű eltérés kiigazítását célzó ajánlással.

               (8)Románia költségvetési tervezése a felelősségteljes költségvetés-politikai döntéshozatal szükségessége ellenére rendszeresen figyelmen kívül hagyja költségvetési keretének előírásait. A költségvetési paktumot Románia költségvetési hatáskörről szóló törvénye ülteti át a nemzeti jogba. A szabályok megfelelően kidolgozottak, de a gyakorlatban ismételten figyelmen kívül hagyják őket. 2016-ban a strukturális hiány a középtávú költségvetési cél fölé emelkedett, és ezzel Románia megszegte a hiányra vonatkozó szabályt. Mind a 2017. évi, mind pedig a 2018. évi költségvetés a GDP közel 3 %-át kitevő államháztartási hiányt irányzott elő, ami a strukturális egyenleg – a szabályokkal szembemenő – romlását jelenti. A 2017-ben végrehajtott két költségvetési módosítás nem felelt meg azoknak a szabályoknak, amelyek a folyó költségvetési év során az államháztartási hiány és az elsődleges hiány felső határa növekedésének, valamint a személyi állomány és az államháztartási kiadások növekedésének tilalmára vonatkoznak. Továbbá, csakúgy mint a korábbi években, 2017-ben a frissített költségvetési stratégiát a jogszabályban előírt határidő lejárta után küldték meg a parlamentnek, így nem biztosítottak hosszabb távú perspektívát a költségvetési tervezéshez.

               (9)Az adózási fegyelem továbbra is gyenge, különösen a hozzáadottérték-adó tekintetében. Az elmúlt évben Románia korlátozott mértékű előrelépést tett az adózási fegyelem és az adóbehajtás megerősítésére irányuló ismételt országspecifikus ajánlás végrehajtásában. A hozzáadottérték-adó tekintetében az elméletileg várható és ténylegesen beszedett bevételek közötti különbség továbbra is nagyon magas. A megfelelés javítása érdekében a hatóságok megosztott kifizetéseket vezettek be. Ez nem kötelező, kivéve a fizetésképtelen társaságok és a jelentős fennálló héa-kötelezettségekkel rendelkező adófizetők esetében. Az intézkedésnek azonban még nem sikerült jelentős eredményeket elérnie. Az adóhatóság informatikai rendszeréhez kapcsolódó elektronikus pénztárgépek bevezetése még folyamatban van.

               (10)A pénzügyi szektor egészsége tovább javult, de bizonyos fejlemények nyomon követésére van szükség. A bankszektor tőkeerős, és eszközminősége javult. Ugyanakkor szoros nyomon követést tesz indokolttá számos olyan, folyamatban lévő jogalkotási kezdeményezés, amely hátrányosan érinti a nemteljesítő hitelek elidegenítését, a hiteleket és a beruházásokat. Az előre finanszírozott második pillérbe tartozó nyugdíjalapokhoz való hozzájárulások közelmúltbeli csökkentése enyhítette a rövid távú költségvetési aggályokat, azonban negatív hatással lehet a tőkepiacok fejlődésére.

               (11)A munkanélküliség a foglalkoztatás növekedésének köszönhetően mérséklődött, miközben a munkaerő-állomány a népesség elöregedése és a kivándorlás miatt csökkent. Románia ugyanakkor jelentős kihasználatlan munkaerő-potenciállal rendelkezik; számos csoport, mint például a fiatalok, a romák, a tartósan munkanélküli személyek és a fogyatékossággal élő személyek nehezen férnek hozzá a munkaerőpiachoz. Az elmúlt évben Románia kevés előrelépést tett a munkaerőpiactól legtávolabb rekedt csoportokra összpontosító célzott aktivizálási politikák és integrált közszolgáltatások megerősítésére irányuló országspecifikus ajánlás tekintetében. A mobilitási programok fokozott pénzügyi ösztönzése ellenére az aktív munkaerőpiaci intézkedésekben való részvétel továbbra is nagyon alacsony maradt, az adminisztratív terhek pedig magasak. A helyi érdekű közmunkaprogramok keveset tettek a megfelelő készségek biztosítása és a rendes foglalkoztatásra való áttérés támogatása érdekében. A tartósan munkanélküli személyek és a szociális segélyek kedvezményezettjei tekintetében nincs esetkezelés. Az állami foglalkoztatási szolgálatok és a szociális és oktatási szolgáltatók, illetve a külső szolgáltatók közötti együttműködés korlátozott.

               (12)A szegénység vagy a társadalmi kirekesztettség kockázata nagyon magas. Különösen érintettek a gyermekes családok, a fogyatékossággal élő személyek, a romák és a vidéki lakosság. A jövedelmi egyenlőtlenségek továbbra is magasak, többek között azért, mert az adókedvezmények rendszere gyenge hatást gyakorol a piaci jövedelmi egyenlőtlenség enyhítésére. A szociális referenciaindexet – amely a legfontosabb szociális juttatások számításának alapját képezi – 2008-as bevezetése óta nem frissítették. A 2018-ban hatályba lépő, a pénzügyi felzárkózást elősegítő minimumjövedelemről szóló törvény megnövelte volna a szociális támogatás kiterjedtségét és megfelelőségét. Ennek hatálybalépése azonban több mint egy évvel későbbre halasztódott. A nők alsó nyugdíjkorhatára alacsonyabb nyugdíjjogosultságokat von maga után, súlyosbítva az időskori szegénységet és a nemek közötti foglalkoztatottsági különbséget.

               (13)A szociális partnerek bevonása a gazdasági és társadalmi reformok kialakításába és végrehajtásába nagyon korlátozott. A szociális partnerek véleményét gyakran nem veszik figyelembe, még akkor sem, ha egymáshoz közelítenek. Románia kollektív tárgyalási kerete nem segíti elő az ágazati kapcsolatok jól működő rendszerét. A szociális párbeszédet az alacsony szintű kollektív tárgyalások jellemzik, különösen ágazati szinten, a szakszervezetek és a munkáltatói szervezetek tagsága pedig alacsony. A hatékonyabb társadalmi párbeszéd útjában álló legfontosabb akadályok a magas reprezentativitási küszöbértékek és az ágazatok homályos meghatározása. Eddig kevés előrelépés történt a keret jogszabály-módosítások általi javítása érdekében.

               (14)Az elmúlt néhány évben a minimálbért többször is – eseti mérlegelés alapján – megemelték. 2015 óta a nettó minimálbér több mint 60 %-kal nőtt. 2017-ben a munkavállalók mintegy 30 %-a dolgozott minimálbérért, ami erősen szűkített bérelosztást jelent. A minimálbér-emelésekre vonatkozó objektív mechanizmusra irányuló javaslatot a szociális partnerek jóváhagyták, de a kormány nem alkalmazta.

               (15)A készségkínálat nem tart lépést a gazdaság igényeivel. Az alapkészségek és a digitális készségek alacsony szintje kedvezőtlen hatással van a versenyképességre, a foglalkoztatásra és a konvergenciára. A felnőttképzésben való részvétel rendkívül kis mértékű. Még nem áll rendelkezésre olyan mechanizmus, amely az aktív munkaerőpiaci politikákat összehangolja a szükséges készségekkel, továbbá a készségek iránti jövőbeli igények előrejelzésére és az új technológiák várható hatásának becslésére gyenge a kapacitás. A szakképzés továbbra is második választási lehetőség, és nem igazodik kellőképpen a munkaerőpiaci igényekhez, valamint a regionális vagy ágazati szakosodási stratégiákhoz.

               (16)Az oktatási rendszer gyenge teljesítménye hozzájárul az esélyek jelentős egyenlőtlenségéhez és Románia hosszú távú növekedési kilátásaihoz. A minőségi inkluzív többségi oktatás biztosítása és az ahhoz való hozzáférés kihívást jelent, különösen a romák és a vidéki térségekben élő gyermekek számára. Még ki kell dolgozni az iskolai szegregáció kezelésére szolgáló nyomonkövetési módszertant. Az oktatásból és képzésből lemorzsolódók aránya csökken, de még mindig magas. A lemorzsolódás veszélyének kitett gyermekek azonosítására szolgáló gyors információs rendszer kidolgozása folyamatban van, de a minőségi oktatásra való összpontosítás gyenge. Néhány intézkedés ellenére az iskolai és a felsőoktatási minőségbiztosítás kihívásokkal szembesül. A felsőfokú végzettséggel rendelkezők aránya nagyon alacsony. Az oktatásba való beruházások szintje viszonylag alacsony, és a hátrányos helyzetű iskolák nem részesülnek kellő támogatásban.

               (17)A lakosság egészségi állapota javult, de továbbra is az uniós szint alatt marad. Az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés továbbra is kihívást jelent, ami negatív hatással van a gyermeknevelésre, a foglalkoztathatóságra és az egészséges öregedésre. Az alacsony finanszírozás és az erőforrások nem hatékony felhasználása korlátozza az egészségügyi rendszer hatékonyságát, miközben jelentős az orvos- és ápolóhiány. Az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférést korlátozza a hálapénz elterjedt gyakorlata és az egészségügyi infrastruktúrától való távolság. Románia némi előrelépést tett a hálapénz visszaszorítására irányuló országspecifikus ajánlás nyomán, valamint nyomonkövetési mechanizmust vezet be, amelynek tényleges hatását még értékelni kell. A járóbeteg-ellátásra való áttérésre vonatkozó országspecifikus ajánlás teljesítése terén eddig korlátozott előrelépés történt. A nemzeti egészségügyi stratégia folyamatban lévő végrehajtását a prioritások változása és a beruházások nem megfelelő tervezése jellemzi.

               (18)A szakpolitikák tervezése, végrehajtása és nyomon követése terén továbbra is gyenge a stratégiai tervezés, a nyilvános konzultációs folyamat és a szabályozás hatásvizsgálata. Mindez rontja a szabályozás minőségét és kiszámíthatóságát. Emellett a jogszabályok gyakori változásai, mint például az adótörvény módosításai, megterhelik az üzleti környezetet. Az érdekelt felek bevonása a reformok kialakításába és végrehajtásába gyenge, és annak ellenére, hogy a releváns intézményi struktúrák rendelkezésre állnak, valódi párbeszédre ritkán kerül sor. A mechanizmus, amely a nyilvános konzultációk során az érdekelt felek véleményének kezelésére szolgál, nem biztosítja a megfelelő nyomon követést. Konkrét közelmúltbeli példa erre annak a szociális partnerek által elfogadott, a minimálbér növelésére irányuló objektív mechanizmusra irányuló javaslatnak a figyelmen kívül hagyása, amely választ jelentett volna az országspecifikus ajánlásra. A közigazgatási reformok terén nem sikerült kézzelfogható eredményeket elérni. A közigazgatás humánerőforrás-menedzsmentjére vonatkozó jogszabályok elfogadása késik. A kormányzati főtitkárság korlátozott szerepet játszik a szakpolitikai tervezés minőségellenőrzésében.

               (19)Románia növekedési kilátásait korlátozza az infrastruktúra rossz minősége, beleértve a közlekedési, a hulladék- és a szennyvízágazatot. Az állami beruházásokat alacsony hatékonyság jellemzi, különösen a projektek előkészítése és rangsorolása során. A közúti, vasúti és vízi infrastruktúra általános állapota és megbízhatósága továbbra is gyenge, a közlekedési ágazat reformja pedig nagyon lassan halad. A hulladékgazdálkodási reform előrehaladása lassú, míg a szilárdhulladék- és szennyvízágazat egyaránt kihívásokkal néz szembe. A közlekedési főterv és a nemzeti hulladékgazdálkodási terv célja, hogy stabil ütemtervet biztosítson a beruházások számára, és erősítse az igazgatási kapacitást az ágazatokban, azonban a projektelőkészítés stratégiai tervezéssel való összehangolása eddig korlátozott volt. Románia korlátozott haladást ért el azon országspecifikus ajánlások végrehajtása terén, amelyek a projektek rangsorolásának és az állami beruházások előkészítésének megerősítésére vonatkoztak.

               (20)A hatékony és átlátható közbeszerzés továbbra is kulcsszerepet játszik a Románia előtt álló fontos politikai kihívások kezelésében, ideértve a hatékony állami kiadásokat, a korrupció elleni küzdelmet, továbbá az innováció, valamint a fenntartható és inkluzív növekedés előmozdítását. Románia némi előrelépést tett a közbeszerzési stratégia végrehajtására vonatkozó országspecifikus ajánlás végrehajtása terén, a tervet azonban még nem hajtották végre teljes mértékben. Ugyanakkor a közbeszerzés hatékonyságának és stratégiai alkalmazásának fokozása, a hatékony ellenőrzés és a csalás elleni küzdelem továbbra is kihívást jelent. A meghozott intézkedések fenntarthatósága és a reformok visszafordíthatatlansága folyamatos nyomon követést igényel. A közbeszerzéssel kapcsolatos hatékonysági és átláthatósági kihívások különösen a iaşi-i, cluj-i és craiovai regionális kórházakba történő nagy egészségügyi infrastrukturális beruházásokat érintik.

               (21)Az állami tulajdonban lévő vállalatok kulcsszerepet játszanak a kritikus infrastrukturális ágazatokban, mint például az energia és a vasúti közlekedés terén. Működési és pénzügyi teljesítményük azonban gyengébb, mint a magánszektorbeli partnereké. Az állami tulajdonban lévő vállalatok vállalatirányítását a közelmúltban jelentősen meggyengítették, visszafordítva a 2015. és 2016. évi országspecifikus ajánlások nyomán elért haladást. Nem csupán az új jogszabály végrehajtása bizonytalan, de jelenleg is történnek olyan kísérletek, amelyek számos vállalatot mentesítenének a hatálya alól. Emellett késik az állami tulajdonú vállalatokra vonatkozó pénzügyi adatok közzététele. Ennek eredményeként az állami források hatékony felhasználása előmozdításának elsődleges feltételei sérülnek, és teret engednek a beruházási döntések torzulásának. 2018 februárjában az alkotmánybíróság felszólította a parlamentet, hogy vizsgálja felül a fenti mentességeket.

               (22)Az elmúlt év fejleményei nagymértékben megkérdőjelezték Románia által az igazságszolgáltatási rendszerének reformja és a magas szinten elkövetett korrupció kezelése terén tett jelentős előrehaladás visszafordíthatatlanságát és fenntarthatóságát. Az igazságszolgáltatás függetlensége veszélyben van, nyomás nehezedik az igazságszolgáltatási intézményekre és a korrupció elleni küzdelem jogi keretére, miközben a fennmaradó kihívások kezelése továbbra is akadályokba ütközik. A korrupció megelőzése és leküzdése érdekében történő további intézkedéseket kidolgozó, a 2016–2020 közötti időszakra vonatkozó nemzeti korrupcióellenes stratégia végrehajtása szakértői szinten folyik, azonban kézzelfoghatóbb politikai támogatásra van szükség, mivel a közszektort érintő korrupciós és irányítási kérdések továbbra is minden szinten jelen vannak, és az üzleti környezet előtt álló egyik legfőbb kihívást jelentik.

               (23)Az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus keretében a Bizottság folytatja a romániai igazságügyi reform és a korrupció elleni küzdelem nyomon követését. Ezek a területek ezért nem szerepelnek a Romániára vonatkozó országspecifikus ajánlásokban, azonban relevánsak az ország pozitív társadalmi-gazdasági környezetének fejlesztése szempontjából.

               (24)A 2018. évi európai szemeszter keretében a Bizottság átfogóan elemezte a román gazdaságpolitikát, és az elemzést közzétette a 2018. évi országjelentésben. A Bizottság értékelte továbbá a 2018. évi stabilitási programot és a 2018. évi nemzeti reformprogramot, valamint az előző években Romániának címzett ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket. Figyelembe vette nemcsak azoknak Románia fenntartható költségvetési, valamint társadalom- és gazdaságpolitikája szempontjából mutatott jelentőségét, hanem azt is, hogy megfelelnek-e az uniós szabályoknak és iránymutatásoknak, tekintve, hogy az Unió átfogó gazdasági kormányzását az uniós szempontoknak a leendő tagállami döntésekbe való beépítésével kell megerősíteni.

               (25)A Tanács ezen értékelés fényében megvizsgálta a 2018. évi konvergenciaprogramot, és arról alkotott véleményét
                  8
                különösen az alábbi 1. ajánlás tükrözi.

               AJÁNLJA, hogy Románia 2018-ban és 2019-ben tegyen intézkedéseket a következők érdekében:

               1.Biztosítsa a Tanács 2018. június XX-i ajánlásának való megfelelést a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős eltérés korrekciója céljából. Biztosítsa a költségvetési keret alkalmazását. Erősítse meg az adózási fegyelmet és az adóbehajtást.

               2.Fejezze be a pénzügyi felzárkózást elősegítő minimumjövedelem reformját. Javítsa a szociális párbeszéd működését. Biztosítsa az objektív kritériumokon alapuló minimálbér-megállapítást. Javítsa a továbbképzést és a színvonalas többségi oktatást, különösen a roma gyermekek számára és a vidéki térségekben. Javítsa az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférést, többek között a járóbeteg-ellátásra való átállás révén.

               3.Fokozza a döntéshozatal kiszámíthatóságát a szabályozás hatásvizsgálata és az érdekeltekkel folytatott konzultáció módszeres és hatékony alkalmazása révén, valamint a reformok megtervezésében és végrehajtásában való részvétel biztosításával. Javítsa a nagy infrastrukturális projektek előkészítését és rangsorolását, és gyorsítsa fel végrehajtásukat, különösen a közlekedési, a hulladék- és a szennyvízágazatban. Javítsa a közbeszerzés átláthatóságát és hatékonyságát. Erősítse meg az állami tulajdonban lévő vállalatok vállalatirányítását.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        HL L 209., 1997.8.2., 1. o.

                     (2)

                        COM(2018) 422 final.

                     (3)

                        P8_TA (2018) 0077 és P8_TA (2018) 0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 221 final.

                     (5)

                        Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        A nettó államháztartási kiadás a teljes államháztartási kiadás, a következők kivételével: kamatkiadások, az uniós programokra fordított azon kiadások, amelyeket teljes mértékben ellentételeznek az uniós alapokból származó bevételek, valamint az álláskeresési járadékokra fordított kiadások nem diszkrecionális változásai. A hazai finanszírozású bruttó állóeszköz-felhalmozás négyéves időszakra van szétterítve. A törvényben előírt diszkrecionális bevételi intézkedéseket, illetve bevételnövelést figyelembe veszik. A bevételi és a kiadási oldalon végrehajtott egyszeri intézkedéseket nettósítják.

                     (8)

                        Az 1466/97/EK tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint.


               EURÓPAI BIZOTTSÁG
            Brüsszel, 2018.5.23.
            COM(2018) 433 final
            Ajánlás
            A TANÁCS HATÁROZATA
            a Franciaországban fennálló túlzott hiányról szóló 2009/414/EK határozat hatályon kívül helyezéséről

               Ajánlás

               A TANÁCS HATÁROZATA

               a Franciaországban fennálló túlzott hiányról szóló 2009/414/EK határozat hatályon kívül helyezéséről

               AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

               tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (12) bekezdésére,

               tekintettel a Bizottság ajánlására,

               mivel:

               (1)A Bizottság ajánlása alapján 2009. április 27-én a Tanács – a Szerződés 126. cikke (6) bekezdésének megfelelően – a 2009/414/EK határozattal
                  1
                megállapította, hogy Franciaországban túlzott hiány áll fenn. A Tanács megállapította, hogy a 2008-ra bejelentett államháztartási hiány a GDP 3,2 %-a volt, tehát túllépte a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket. A 2008-ra tervezett bruttó államadósság, amely 2003 óta meghaladta a Szerződésben a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket, a GDP 66,7 %-a volt.

               (2)Ugyanazon a napon a Tanács a Szerződés 126. cikkének (7) bekezdésével és az 1467/97/EK rendelet
                  2
                3. cikkének (4) bekezdésével összhangban a Bizottság ajánlása alapján ajánlást bocsátott ki Franciaország számára azzal a céllal, hogy legkésőbb 2012 végéig szüntesse meg a túlzott hiányt
                  3
               . A Tanács ajánlásában 2009. október 27-ét jelölte meg az eredményes intézkedések megtételének határidejeként.

               (3)Ezt követően a Tanács 2009. december 2-án a Szerződés 126. cikkének (7) bekezdése alapján új ajánlást címzett Franciaországhoz, amelyben a túlzott hiány megszüntetésére kitűzött határidőt 2013-ra meghosszabbította. A Tanács úgy ítélte meg, hogy Franciaország eredményes intézkedéseket tett, azonban az államháztartásra jelentős negatív hatást gyakorló, előre nem látható kedvezőtlen gazdasági események következtek be.

               (4)A Tanács 2013. június 21-én a Szerződés 126. cikkének (7) bekezdése alapján új ajánlást címzett Franciaországhoz, amelyben a túlzott hiány megszüntetésére kitűzött határidőt 2015-re meghosszabbította. A Tanács úgy ítélte meg, hogy a rendelkezésre álló bizonyítékok nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy Franciaország nem tett eredményes intézkedéseket, ugyanakkor az államháztartásra jelentős negatív hatást gyakorló, előre nem látható kedvezőtlen gazdasági események következtek be.

               (5)Ezt követően a Tanács 2015. március 10-én a Szerződés 126. cikkének (7) bekezdésével összhangban új ajánlást bocsátott ki Franciaország számára azzal a céllal, hogy 2017-re szüntesse meg a túlzott hiányt. A Tanács 2015. június 10-i határidőt állapított meg Franciaország számára, hogy részletes jelentést tegyen a megtett intézkedésekről.

               (6)2015. július 1-jén a Bizottság megállapította, hogy a Franciaországra vonatkozó költségvetési hiánycélok várhatóan 2015-ben és 2016-ban is teljesülni fognak, miközben az előre jelzett költségvetési kiigazítás – valamennyi mutató alapján – mindkét évben elmarad az ajánlott szinttől. Következésképpen az eredményes intézkedések értékelésére irányadó módszertannak megfelelően a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az eljárást fel kell függeszteni.

               (7)A Szerződésekhez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló jegyzőkönyv 4. cikkével összhangban a Bizottság biztosítja a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásához kapcsolódó adatokat. A jegyzőkönyv alkalmazásának részeként a 479/2009/EK rendelet
                  4
                3. cikkével összhangban a tagállamok évente kétszer, konkrétan április 1-jéig és október 1-jéig kötelesek közölni az államháztartási hiányra, az államadósságra és más kapcsolódó változókra vonatkozó adatokat.

               (8)A túlzott hiány fennállásáról szóló határozat hatályon kívül helyezéséről a Tanács a közölt adatok alapján határoz. Emellett a túlzott hiány fennállásáról szóló határozat csak akkor helyezhető hatályon kívül, ha a Bizottság előrejelzései szerint a hiány az előrejelzési időszakban nem haladja meg a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaértéket
                  5
               .

               (9)Franciaország 2018. áprilisi adatszolgáltatását
                  6
                követően a Bizottság (Eurostat) által a 479/2009/EK rendelet 14. cikkével összhangban rendelkezésre bocsátott adatok, a 2018. évi stabilitási program és a Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése alapján az alábbi következtetések vonhatók le:

               –Az államháztartási hiány, miután 2016-ban elérte a GDP 3,4 %-át, 2017-ben a GDP 2,6 %-ára csökkent. A hiány 2017. évi – a 2017. évi költségvetési célokhoz viszonyított –csökkenésében főként az adókból, különösen a hozzáadottérték-adóból és a társasági adóból eredő bevételek növekedése (a GDP 0,7 %-a) játszott szerepet.

               –A francia kormány által 2018. április 25-én benyújtott, a 2018–2022 közötti időszakra vonatkozó stabilitási programban vázolt tervek szerint az államháztartási hiány 2018-ban a GDP 2,3 %-ára csökken, majd 2019-ben némileg emelkedik, a GDP 2,4 %-ára. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése 2018-ra 2,3 %-os, 2019-re pedig 2,8 %-os GDP-arányos hiánnyal számol, így a hiány az előrejelzési időszakban a Szerződésben a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték alatt marad.

               –A strukturális egyenleg, vagyis a ciklikus hatásoktól megtisztított, egyszeri és más átmeneti intézkedések nélkül számított államháztartási egyenleg 2017-ben a GDP 0,5 %-ának megfelelő mértékben javult. A strukturális egyenleg 2015-től bekövetkezett javulása összesen a GDP 0,7 %-át tette ki.

               –A bruttó államadósság GDP-hez viszonyított aránya a 2016. évi 96,6%-ról 2017-ben 97,0%-ra nőtt, főként az adósságnövelő SFA-tételek miatt, mivel az elsődleges hiányt és a kamatfizetéseket nagyjából ellensúlyozta a reálnövekedés és az infláció adósságcsökkentő hatása. A Bizottság 2018. tavaszi előrejelzése szerint az adósságráta 2018-ban 96,4 %-ra, majd 2019-ben 96,0 %-ra csökken, elsősorban az elsődleges hiányt és a kamatfizetéseket ellensúlyozó magas nominális növekedésnek köszönhetően.

               (10)A Szerződés 126. cikke (12) bekezdésének megfelelően a túlzott hiány fennállásáról szóló tanácsi határozatot hatályon kívül kell helyezni, ha a Tanács megítélése szerint az érintett tagállamban megtörtént a túlzott hiány kiigazítása.

               (11)A Tanács véleménye szerint a franciaországi túlzott hiány korrekciója megtörtént, ezért a 2009/414/EK határozatot hatályon kívül kell helyezni.

               (12)A túlzott hiány megszüntetését követő évtől, azaz 2018-tól Franciaország a Stabilitási és Növekedési Paktum prevenciós ágába tartozik, és megfelelő ütemben kell haladnia középtávú költségvetési célja felé, beleértve a kiadási referenciaérték tiszteletben tartását, továbbá az 1467/97/EK rendelet 2. cikkének (1a) bekezdésével összhangban meg kell felelnie az adósságkritériumnak,

               ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

               1. cikk

               Átfogó értékelés alapján megállapítást nyert, hogy a franciaországi túlzott hiány kiigazítása megtörtént.

               2. cikk

               A 2009/414/EK határozat hatályát veszti.

               3. cikk

               Ennek a határozatnak a Francia Köztársaság a címzettje.

               Kelt Brüsszelben, -án/-én.

                     a Tanács részéről

                     az elnök

                     (1)

                        A Tanács 2009/414/EK határozata (2009. április 27.) a Franciaországban fennálló túlzott hiányról (HL L 135., 2009.5.30., 19. o.).

                     (2)

                        A Tanács 1467/97/EK rendelete (1997. július 7.) a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról (HL L 209., 1997.8.2., 6. o.).

                     (3)

                        A Franciaországgal szembeni túlzotthiány-eljárással kapcsolatos valamennyi dokumentum megtalálható a következő honlapon: https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/economic-and-fiscal-policy-coordination/eu-economic-governance-monitoring-prevention-correction/stability-and-growth-pact/corrective-arm-excessive-deficit-procedure/ongoing-excessive-deficit-procedures/france_en#ongoing-procedure.

                     (4)

                        A Tanács 479/2009/EK rendelete (2009. május 25.) az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló jegyzőkönyv alkalmazásáról (HL L 145., 2009.6.10., 1. o.).

                     (5)

                        „A Stabilitási és Növekedési Paktum végrehajtásának részletes leírása, valamint iránymutatások a stabilitási programok és konvergenciaprogramok tartalmára és formájára vonatkozóan” című, a Gazdasági és Pénzügyi Bizottság által 2017. május 15-én elfogadott útmutatóval összhangban, amely elérhető a következő címen:http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-9344-2017-INIT/en/pdf

                     (6)

                        Az Eurostat fenntartását fejezte ki a Franciaország által szolgáltatott adatok minőségével kapcsolatban. Először is az Eurostat úgy véli, hogy az Agence Française de Développement az állami szektorba sorolandó, ami az államadósság növekedését eredményezheti. Másodszor, az Eurostat úgy véli, hogy az állam által 2017-ben az AREVA-nak juttatott, a GDP 0,1 %-ának megfelelő mértékű tőkeinjekciót a hiány mértékét befolyásoló tőketranszferként kell kezelni.